РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 836/2012 НА КОМИСИЯТА
от 18 септември 2012 година
за изменение на приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали („REACH“) по отношение на оловото
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (1), и по-специално член 68, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1907/2006 се предвижда, че ако държава-членка счита, че производството, пускането на пазара или употребата на вещество в самостоятелен вид, в смес или в изделие представлява риск за здравето на човека или околната среда, който не е адекватно контролиран и по отношение на който трябва да бъдат предприети действия, тя подготвя досие, след като е уведомила за намерението си Европейската агенция по химикали (наричана по-долу „Агенцията“).
(2)
На 15 април 2010 г. в съответствие с член 69, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 Франция подаде до Агенцията досие с оглед на започване на процес на ограничаване в съответствие с членове 69-73 от посочения регламент. В посоченото досие беше доказано, че поради навика да поставят предмети в устата си децата, по-специално тези на възраст под 36 месеца, могат да бъдат многократно изложени на въздействието на оловото, изпускано от бижутерийни изделия. Многократната експозиция на олово може да доведе до тежко и необратимо въздействие върху поведението и развитието на неврологична основа, към което децата са особено чувствителни, като се има предвид, че централната им нервна система все още е в процес на развитие. В досието се доказва, че е необходимо предприемането на действие на равнището на Съюза освен мерките, които вече се прилагат, за да се избегне във възможно най-голяма степен експозицията на олово и неговите съединения, съдържащи се в бижутерийните изделия. В съответствие с това в досието се предлага забрана на пускането на пазара и употребата на олово и неговите съединения в бижутерийни изделия, ако степента на миграция на оловото е по-висока от 0,09 μg/cm2/h.
(3)
В становището си от 10 март 2011 г. Комитетът за оценка на риска (наричан по-долу „КОР“) изказва мнението, че от гледна точка на ефективността при намаляване на рисковете, най-подходящата мярка на равнището на Съюза за справяне с установените рискове е забраната на пускането на пазара и употребата на олово и неговите съединения в метални и неметални части от бижутерийни изделия и забраната за пускане на пазара на такива изделия или части от тях, ако концентрацията на олово е равна или по-висока от 0,05 тегловни % от отделната част, освен ако може да се докаже, че степента на изпускане на олово от бижутерийното изделие или всяка от неговите части не превишава границата от 0,05 μg/cm2/h (0,05 μg/g/h).
(4)
В становището си от 15 септември 2011 г. Комитетът за социално-икономически анализи (наричан по-долу „КСИА“) подложи на оценка забраната за пускане на пазара и употреба на олово и неговите съединения в бижутерийни изделия, ако концентрацията на олово във всяка отделна част от изделието е равна или по-висока от 0,05 тегловни %. Тази мярка беше счетена за най-подходяща на равнището на Съюза за справяне с идентифицираните рискове от гледна точка на съотношението между социално-икономическите ползи от нея и социално-икономическите разходи по прилагането ѝ. Във връзка с липсата понастоящем на метод за изпитване за миграция, който да имитира условията, налични при поставянето в устата, КСИА е на мнение, че ограничаването следва да се основава върху съдържанието на олово във всяка отделна част на бижутерийните изделия, а не върху степента на миграция на оловото, изпускано от такива изделия. Освен това КСИА препоръча да се предвиди освобождаване за кристално стъкло, стъкловидни емайли, вътрешни компоненти на времеизмервателни уреди, както и за несинтетични или възстановени скъпоценни и полускъпоценни камъни.
(5)
На 23 септември 2011 г. Агенцията предостави на Комисията становищата на КОР и КСИА.
(6)
Поради липсата на информация за изпускане на олово при поставяне в устата и поради липсата на подходящи други решения за всички видове употреба при кристално стъкло и стъкловидни емайли последните следва да бъдат освободени от настоящата мярка. Освен това КСИА препоръча освобождаване от мярката само за кристално стъкло от категории 1 и 2 (съответно „тежък оловен кристал“ и „оловен кристал“) съгласно определенията в приложение I към Директива 69/493/ЕИО на Съвета от 15 декември 1969 г. относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани с кристалното стъкло (2). Категориите 3 и 4 („кристално стъкло, кристалин“), определени в посочената директива, обаче също следва да бъдат освободени от ограничаване, за да се гарантира последователност по отношение на освобождаването, предвидено в приложението към Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 2003 г. относно ограничението за употребата на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване (3), изменена с Решение 2010/571/ЕС на Комисията (4), и тъй като те имат по-ниско съдържание на олово в сравнение с категории 1 и 2.
(7)
По силата на същите причини, налагащи кристалното стъкло и стъкловидните емайли да бъдат освободени от ограничаване, несинтетичните или възстановените скъпоценни и полускъпоценни камъни, в които оловото присъства като естествена съставка, също следва да бъдат освободени от ограничаване.
(8)
Недостъпните за потребителите вътрешни компоненти на времеизмервателни уреди следва да бъдат освободени от ограничаване, тъй като експозицията на олово от посочените съставни части може да се изключи.
(9)
Ограничаването на пускането на пазара на употребявани и старинни бижутерийни изделия би имало значително социално-икономическо въздействие, тъй като подобни предмети биха загубили пазарната си стойност в Съюза, и би създало затруднения при правоприлагането. Поради това бижутерийните изделия, които са пуснати за пръв път на пазара до 12 месеца след влизането в сила на ограничаването, както и внесените старинни бижутерийни изделия следва да бъдат освободени от ограничаване.
(10)
Комисията следва да преразгледа освобождаването на кристал, стъкловидни емайли, скъпоценни и полускъпоценни камъни с оглед на новата научна информация, в това число миграцията на олово при освободените от ограничаване видове употреба, наличието на подходящи заместващи решения, както и разработването на изпитвателни методи за миграцията.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 септември 2012 година.
VERORDENING (EU) Nr. 836/2012 VAN DE COMMISSIE
van 18 september 2012
tot wijziging van bijlage XVII bij Verordening (EG) nr. 1907/2006 van het Europees Parlement en de Raad inzake de registratie en beoordeling van en de autorisatie en beperkingen ten aanzien van chemische stoffen (Reach) wat betreft lood
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1907/2006 van het Europees Parlement en de Raad van 18 december 2006 inzake de registratie en beoordeling van en de autorisatie en beperkingen ten aanzien van chemische stoffen (Reach), tot oprichting van een Europees Agentschap voor chemische stoffen, houdende wijziging van Richtlijn 1999/45/EG en houdende intrekking van Verordening (EEG) nr. 793/93 van de Raad en Verordening (EG) nr. 1488/94 van de Commissie alsmede Richtlijn 76/769/EEG van de Raad en de Richtlijnen 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG en 2000/21/EG van de Commissie (1), en met name artikel 68, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In Verordening (EG) nr. 1907/2006 is bepaald dat indien een lidstaat van oordeel is dat de vervaardiging, het in de handel brengen of het gebruik van een stof als zodanig of in een mengsel of voorwerp een risico voor de gezondheid van de mens of voor het milieu met zich meebrengt dat niet afdoende wordt beheerst en moet worden aangepakt, deze lidstaat een dossier moet samenstellen, nadat hij het Agentschap voor chemische stoffen („het Agentschap”) heeft medegedeeld hiertoe te willen overgaan.
(2)
Op 15 april 2010 heeft Frankrijk bij het Agentschap een dossier overeenkomstig artikel 69, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1907/2006 ingediend om een beperkingsprocedure volgens de artikelen 69 tot en met 73 van die verordening in te leiden. In dat dossier werd aangetoond dat kinderen, met name als zij jonger dan 36 maanden zijn, door hun sabbelgedrag herhaaldelijk blootgesteld kunnen worden aan lood dat uit juwelen vrijkomt. Die herhaalde blootstelling aan lood kan ernstige, onomkeerbare neurologische effecten op het gedrag en de ontwikkeling teweegbrengen, en kinderen zijn hier bijzonder gevoelig voor doordat hun centrale zenuwstelsel nog niet volledig ontwikkeld is. Uit het dossier blijkt dat naast eventueel al genomen maatregelen op het niveau van de Unie actie moet worden ondernomen om blootstelling aan lood en loodverbindingen in juwelen zo veel mogelijk te voorkomen. In het dossier wordt daarom voorgesteld het in de handel brengen en het gebruik van lood en loodverbindingen in juwelen te verbieden als de migratiesnelheid van lood groter is dan 0,09 μg/cm2/h.
(3)
Het Comité risicobeoordeling stelt in zijn advies van 10 maart 2011 dat de doeltreffendste maatregel op Unieniveau om de vastgestelde risico’s te beperken bestaat uit een verbod op het in de handel brengen en het gebruik van lood en loodverbindingen in metalen en niet-metalen delen van juwelen indien de loodconcentratie gelijk aan of groter is dan 0,05 gewichtsprocent van het deel is, tenzij kan worden aangetoond dat de loodafgifte van het sieraad of van enig deel daarvan niet meer bedraagt dan 0,05 μg/cm2/h (0,05 μg/g/h).
(4)
Het Comité sociaaleconomische analyse heeft zich in zijn advies van 15 september 2011 uitgesproken over het verbod op het in de handel brengen en het gebruik van lood en loodverbindingen in juwelen als de loodconcentratie gelijk aan of groter dan 0,05 gewichtsprocent van enig deel daarvan is. Die maatregel werd na afweging van de sociaaleconomische kosten tegen de sociaaleconomische baten gezien als de meest geschikte maatregel op Unieniveau om de geconstateerde risico’s aan te pakken. Aangezien er momenteel nog geen migratietestmethode beschikbaar is om sabbelen na te bootsen, was het Comité sociaaleconomische analyse van mening dat de beperking gebaseerd moet worden op het loodgehalte in enig afzonderlijk deel van juwelen en niet op de migratiesnelheid van lood uit dergelijke voorwerpen. Daarnaast adviseerde het Comité sociaaleconomische analyse om een uitzondering te maken voor kristalglas, email, inwendige onderdelen van horloges en natuurlijke edelstenen en halfedelstenen.
(5)
Op 23 september 2011 heeft het Agentschap de adviezen van beide comités aan de Commissie voorgelegd.
(6)
Gezien het gebrek aan informatie over het vrijkomen van lood bij sabbelen en het ontbreken van geschikte alternatieven voor alle toepassingen in kristalglas en email zijn deze materialen van de maatregel uitgezonderd. Het Comité sociaaleconomische analyse heeft bovendien de uitzondering alleen geadviseerd voor de kristalglascategorieën 1 en 2 („volloodkristal” respectievelijk „loodkristal”) zoals omschreven in bijlage I bij Richtlijn 69/493/EEG van de Raad van 15 december 1969 voor de onderlinge aanpassing der wetgevingen van de lidstaten inzake kristalglas (2). De categorieën 3 en 4 („kristallijnglas, sonoorglas”) zoals omschreven in die richtlijn moeten echter ook van de beperking worden uitgezonderd om consistent te zijn met de vrijstelling in de bijlage bij Richtlijn 2002/95/EG van het Europees Parlement en de Raad van 27 januari 2003 betreffende beperking van het gebruik van bepaalde gevaarlijke stoffen in elektrische en elektronische apparatuur (3), zoals gewijzigd bij Besluit 2010/571/EU van de Commissie (4), en omdat zij een lager loodgehalte hebben dan de categorieën 1 en 2.
(7)
Om dezelfde redenen als gelden voor kristalglas en email moeten natuurlijke edelstenen en halfedelstenen die van nature lood bevatten, worden vrijgesteld.
(8)
Inwendige onderdelen van horloges, waar de consument niet bij kan komen, moeten van de beperking worden vrijgesteld omdat blootstelling van lood uit die onderdelen kan worden uitgesloten.
(9)
Een beperking op het in de handel brengen van tweedehands en antieke juwelen zou een groot sociaaleconomisch effect hebben, aangezien dergelijke voorwerpen hun marktwaarde in de Unie zouden verliezen; bovendien zou de handhaving problemen opleveren. Daarom moeten juwelen die uiterlijk twaalf maanden na de inwerkingtreding van de beperking voor het eerst in de handel gebracht worden en ingevoerde antieke juwelen van de beperking worden vrijgesteld.
(10)
De Commissie moet de uitzondering voor kristalglas, email en edelstenen en halfedelstenen evalueren in het licht van nieuwe wetenschappelijke informatie, onder meer over de migratie van lood uit die uitgezonderde voorwerpen, de beschikbaarheid van geschikte alternatieven en de ontwikkeling van migratietestmethoden.
(11)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het bij artikel 133 van Verordening (EG) nr. 1907/2006 ingestelde comité,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Bijlage XVII bij Verordening (EG) nr. 1907/2006 wordt gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij deze verordening.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 18 september 2012.