РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1241/2012 НА СЪВЕТА
от 11 декември 2012 година
за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
(1)
През август 2010 г. с известие за откриване на антидъмпингова процедура, публикувано на 13 август 2010 г. (2), Комисията откри процедура във връзка с вноса на някои мастни алхохоли и техните смеси („МАТС“) с произход от Индия, Индонезия и Малайзия („разглежданите държави“).
(2)
През май 2011 г. с Регламент (ЕС) № 446/2011 (3) („регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на МАТС с произход от Индия, Индонезия и Малайзия, а през ноември 2011 г. с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 на Съвета (4) („регламентът за окончателните мерки“) върху същия внос беше наложено окончателно антидъмпингово мито.
(3)
На 21 януари 2012 г. PT Ecogreen Oleochemicals - индонезийски производител износител на МАТС, Ecogreen Oleochemicals (Сингапур) Pte. Ltd и Ecogreen Oleochemicals GmbH (наричани по-нататък заедно „Ecogreen“) подадоха жалба пред Общия съд (дело T-28/12) с искане за отмяна на регламента за окончателните мерки, доколкото той засяга антидъмпинговото мито по отношение на Ecogreen. Ecogreen оспорва корекцията на неговата експортна цена, извършена на основание член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент с цел тя да бъде сравнена с нормалната стойност, установена за дружеството.
(4)
На 16 февруари 2012 г. Съдът на Европейския съюз произнесе своето решение по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия срещу Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Съдът отхвърли жалбите и насрещните жалби срещу решението на Общия съд по дело T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) срещу Съвет на Европейския съюз. Общият съд бе отменил член 1 от Регламент (ЕО) № 954/2006 на Съвета (5) по отношение на Interpipe NTRP VAT, inter alia, на основание явна грешка в преценката при извършването на корекцията по член 2, параграф 10, буква и), а по отношение на Interpipe Niko Tube ZAT - на други основания.
(5)
Като се има предвид, че фактическите обстоятелства на Ecogreen са сходни с тези на Interpipe NTRP VAT по отношение на корекцията, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, и по-специално комбинацията от следните фактори: обемът на преките продажби за трети държави представлява по-малко от 8 % (1-5 %) от всички експортни продажби; съществува обща собственост/контрол върху търговеца и производителя износител; естеството на функциите на търговеца и на производителя износител, се смята, че е целесъобразно дъмпинговият марж за Ecogreen да бъде преизчислен, без да се извършва корекция съгласно член 2, параграф 10, буква и), а регламентът за окончателните мерки да бъде съответно изменен.
А. НОВА ОЦЕНКА НА КОНСТАТАЦИИТЕ НА БАЗАТА НА РЕШЕНИЕТО НА ОБЩИЯ СЪД
(6)
След премахването на корекцията, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и), установеният за Ecogreen дъмпингов марж, изразен като процент от вносната цена CIF на границата на Съюза, без платено мито, е под 2 % и следователно се смята за de mimimis в съответствие с член 9, параграф 3 от основния регламент. Предвид този факт разследването по отношение на Ecogreen следва да бъде прекратено, без да бъдат наложени мерки.
(7)
Дъмпинговият марж за всички останали дружества в Индонезия (с изключение на другия производител износител с индивидуален марж на митото), който беше изчислен на базата на дъмпинговия марж на оказалия съдействие индонезийски производител износител с най-висок дъмпингов марж, следва да бъде преразгледан, за да се вземе предвид преизчисленият дъмпингов марж за Ecogreen.
Б. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(8)
Засегнатите заинтересовани страни бяха уведомени за предложението за преразглеждане на ставките на антидъмпинговото мито с две известия за разгласяване на информация. Първото бе изпратено на 13 юни 2012 г., а второто - на 25 септември 2012 г. След всяко разгласяване на всички страни бе предоставен срок, в който те да изложат забележките си в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(9)
Във връзка с изпратеното на 13 юни 2012 г. известие бяха получени коментари от P.T. Musim Mas (PTMM) - вторият производител износител от Индонезия, от един производител от Съюза и от един производител износител от Малайзия. PTMM поиска също така възможност за изслушване от службите на Комисията и тя му бе предоставена.
(10)
Дружеството PTMM, за което също бе извършена корекция по член 2, параграф 10, буква и), заяви, че в резултат на решението на Съда по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P би следвало неговият дъмпингов марж също да бъде преизчислен подобно на този на Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и), тъй като след като е установено наличието на единен стопански субект, включващ производителя износител и търговеца, не може да се извършват корекции по член 2, параграф 10, буква и). Дружеството също така заяви, че тежестта за доказване на необходимостта от корекция се носи от институциите, а в случая на PTMM те не са доказали това. То допълни, че неговите обстоятелства са идентични с тези на Ecogreen и следователно всяка разлика в третирането ще представлява дискриминация.
(11)
По отношение на коментарите, направени от PTMM, следва да се отбележи, че от решението на Съда по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P не следва, че след като бъде установено наличието на единен стопански субект не може да се извършват корекции по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Както бе обяснено в регламента за окончателните мерки, в хода на комуникацията с дружеството и по-долу, в случая на PTMM корекцията по член 2, параграф 10, буква и) се смята за основателна.
(12)
Съществуват редица различия между обстоятелствата на двамата индонезийски производители износители, и по-специално комбинацията от следните: равнището на преките експортни продажби, извършени от производителя; значението на дейностите и функциите на търговеца във връзка с продуктите, набавени от несвързани дружества; съществуването на договор между търговеца и производителя, в който се предвижда, че търговецът ще получава комисиона за експортните продажби. Предвид различията в обстоятелствата на двете дружества твърдението за дискриминация трябва да бъде отхвърлено.
(13)
Отбелязва се, че PTMM също внесе жалба пред Общия съд (дело T-26/12) за отмяна на регламента за окончателните мерки, доколкото той засяга антидъмпинговото мито по отношение на PTMM.
(14)
Един производител износител от Малайзия заяви, че преизчисляването на маржа за Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и), не се основава нито на решението по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P, нито на изложените в него факти. Той изтъква, че по дело T-249/06 Общият съд е открил явна грешка в преценката при прилагането на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, дотолкова, доколкото Съветът е извършил корекция на експортната цена, прилагана от Sepco при операции във връзка с тръбите, произвеждани от Interpipe NTRP VAT, но не и с тръбите, произвеждани от Interpipe Niko Tube ZAT. Следователно фактическите обстоятелства на Ecogreen не могат да бъдат сходни едновременно с тези на Interpipe NTRP VAT и на Interpipe Niko Tube ZAT поради различните ситуации на посочените дружества.
(15)
Този довод се приема. Ситуацията на Ecogreen действително е сходна с тази на Interpipe NTRP VAT. Тази констатация обуславя необходимостта от предприемане на необходимите стъпки за преизчисляване на дъмпинговия марж за Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и).
(16)
Производителят износител от Малайзия добави също така, че ситуацията на Ecogreen, така както е описана в регламента за окончателните мерки, дори не е сходна с тази на Interpipe NTRP VAT. След повторна преценка на точните фактически обстоятелства на Ecogreen все пак се смята, че те са сходни в достатъчна степен с тези на Interpipe NTRP VAT, тъй като установената форма на контрол за Ecogreen е същата като формата на контрол, установена от Общия съд за Interpipe NTRP VAT при извършването на преценката на това дали дружеството, което извършва дейностите по продажбата, се намира под контрола на производителя износител, или съществува общ контрол. Това обстоятелство, заедно с редица други фактори, посочени в съображение 4, води до заключението, че корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент не е трябвало да бъде извършвана.
(17)
Същият производител износител от Малайзия заяви - като алтернатива на своя довод относно приликите между ситуацията на Ecogreen и обстоятелствата по дело T-249/06 - че изпратеното на 13 юни 2012 г. известие е било недостатъчно и че следва да бъде направено допълнително разгласяване на основните факти и съображения, които обосновават преизчисляването за Ecogreen. Един производител от Съюза също така отбеляза, че и двете разгласявания, посочени в съображение 8, са били недостатъчни и заяви, че е бил лишен от правото си на защита.
(18)
В тази връзка се припомня, че някои сведения от поверително естество, свързани с конкретни дружества, не може да бъдат разгласявани на трети страни. Въпреки това естеството на фактическите обстоятелства на Ecogreen, които са сходни с тези на Interpipe NTRP VAT, както бе отбелязано в съображение 5, бе разгласено на заинтересованите страни на 13 юни2012 г. и на 25 септември 2012 г., като бе предоставен срок, в който заинтересованите страни да изложат забележките си след всяко разгласяване в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(19)
В отговор на второто известие, изпратено на 25 септември 2012 г., страните като цяло повториха твърденията от отговорите си на първото известие от 13 юни 2012 г.
(20)
Дружеството PTMM обосновава коментарите си със своето основно твърдение, а именно - че съществуването на единен стопански субект („ЕСС“), съставен от PTMM и неговия търговец, изключва извършването на корекция по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, твърдейки че институциите преминават от установената от Съда и Общия съд доктрина за ЕСС към функционален подход, изискващ анализ на функциите на свързания търговец.
(21)
Отбелязва се, че този въпрос е свързан с правен въпрос, който е предмет на висящо дело.
(22)
Освен това PTMM заяви, че твърденията, изложени в съображение 12 по-горе, не са убедителни и не са достатъчни, за да бъде направено разграничение между обстоятелствата съответно на Ecogreen и на PTMM.
(23)
По този въпрос е достатъчно да се отбележи, че съгласно установената съдебна практика различното третиране на дружества, които не се намират в идентична ситуация, не представлява дискриминация (6). В този контекст всеки отделен случай бе оценен според конкретните му особености, като бяха отчетени констатациите от решенията по дело T-249/09 и по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P.
(24)
Първи довод: равнище на преките експортни продажби, извършени от производителя. Дружеството PTMM отбеляза, че не разполага с подразделение за маркетинг и продажби, и заяви, че всички продажби, извършени директно от производителя в Индонезия (а не от свързания търговец), са осъществени единствено с цел да бъдат спазени законовите изисквания. Функциите по маркетинг и продажба са се извършвали от неговия търговец в Сингапур. Поради тази причина PTMM заяви, че този довод не оправдава извършването на корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, нито разграничението, което се прави между PTMM и Interpipe NTRP VAT.
(25)
В член 2, параграф 10 от основния регламент се посочва, че се извършва обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност на едно и също ниво на търговията, като се вземат под внимание разликите, които засягат сравнимостта на цените. Когато нормалната стойност и експортната цена не са определени на сравнима основа, се държи сметка - за всеки конкретен случай съобразно особеностите му - под формата на корекции за разлики в онези фактори, за които се твърди и е установено, че засягат цените и тяхната сравнимост.
(26)
На тази основа и както бе обяснено в съображение 38 от регламента за временните мерки, извършените при първоначалните разследвания корекции за, inter alia, разлики в комисионите между експортните цени и продажните цени на вътрешния пазар бяха приети за основателни поради разликите в каналите на продажба между експортните продажби за Европейския съюз и продажбите на вътрешния пазар.
(27)
Представените от PTMM аргументи не са в противоречие с първия довод, а именно - че равнището на преките експортни продажби, извършени от PTMM, е по-високо от това на Interpipe NTRP VAT и че този факт отличава PTMM от Ecogreen. Предвид равнището на преките експортни продажби действително може да се заключи, че експортните продажби на PTMM се извършват не само от свързания с него търговец в Сингапур, но и от Индонезия.
(28)
Втори довод: значение на дейностите и функциите на търговеца във връзка с продуктите, набавени от несвързани дружества. Макар и да не отрича, че свързаният с него търговец е участвал в дейности, свързани с широка гама различни продукти на основата на палмовото масло, PTMM заяви, че този аргумент е невалиден, тъй като се основава на дейности извън обхвата на първоначалното разследване.
(29)
За да може да се прецени дали даден търговец не изпълнява функциите на вътрешен отдел по продажбите, а дейността му е сравними с тази на агент, работещ на базата на комисиона по смисъла на решението на Общия съд по дело T-249/06, следва да се извърши преценка на дейностите на търговеца в светлината на икономическата действителност. Съществуват сходства във функциите на търговеца по отношение на разглеждания продукт и останалите продукти, с които търгува. Както е разяснено в съображения 30 и 31 по-долу, това се потвърждава от факта, че за повечето продукти, ако не и за всички, в т.ч. за разглеждания продукт, отношенията между PTMM и свързания с него търговец, в т.ч. функциите на последния, се управляват от един-единствен договор, в който не се прави разграничение между продуктите. Следва да се отбележи, че общите дейности на търговеца са се основавали в значителна степен на доставки с произход от несвързани дружества. Следователно функциите на търговеца са сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона.
(30)
Трети довод: съществуването на договор между търговеца и производителя, в който се предвижда, че търговецът ще получава комисиона за експортните продажби. PTMM заяви, че този договор е рамково споразумение за уреждане на трансферните цени между свързаните страни с цел спазване на приложимите насоки в областта на данъчното облагане в Индонезия/Сингапур, както и на международно приетите насоки за трансферните цени.
(31)
Фактът, че това споразумение може да се използва и за изчисляване на цената, която би била постигната при сделка между несвързани лица в условията на конкуренция в съответствие с приложимите насоки в областта на данъчното облагане, не е в противоречие с констатацията, че съгласно споразумението търговецът е получавал комисиона под формата на фиксиран марж само за своите международни дейности по продажба и маркетинг. Самото наименование и условията на споразумението водят до констатацията, че договорът е бил предназначен да урежда отношенията между PTMM и търговеца, а не е бил ограничен до трансферните цени или до данъчните въпроси. Следователно договорът представлява индиция за факта, че функциите на търговеца са сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона.
(32)
Предвид изложените по-горе доводи институциите са спазили степента на доказване, изисквана съгласно установената съдебна практика (7): констатациите им се основават на доказателства или поне на индиции. Поради гореизложените причини в случая на PTMM корекцията на експортните цени, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, е основателна и поради това настоящото равнище на антидъмпингово мито следва да бъде запазено.
В. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(33)
Предвид изложеното по-горе ставките на митото, приложими за Ecogreen и за всички останали дружества в Индонезия (с изключение на P.T. Musim Mas), следва да бъдат изменени. Изменените ставки следва да се прилагат с обратна сила от датата на влизане в сила на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011, в т.ч. за вноса, за който са се прилагали временните мита през периода от 12 май 2011 г. до 11 ноември 2011 г. Поради това окончателното антидъмпингово мито, платено или осчетоводено съгласно член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в неговата първоначална редакция, и временните антидъмпингови мита, събрани окончателно съгласно член 2 от същия регламент в неговата първоначална редакция, които превишават ставката на митото, посочена в член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в редакцията му след изменението с настоящия регламент, следва да бъдат възстановени или опростени. Исканията за възстановяване или опрощаване следва да бъдат отправяни към националните митнически органи в съответствие с приложимото митническо законодателство,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Вписването за Индонезия в таблицата в член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 се заменя със следното:
Държава
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Допълнителен код по ТАРИК
„Индонезия
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Всички други дружества
45,63
B999“
Член 2
Сумата на митата, платени или осчетоводени съгласно член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в неговата първоначална редакция, и сумата на временните мита, събрани окончателно съгласно член 2 от същия регламент в неговата първоначална редакция, които превишават установените в член 1 от настоящия регламент, се възстановяват или опрощават. Исканията за възстановяване или опрощаване трябва да бъдат отправяни към националните митнически органи в съответствие с приложимото митническо законодателство.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 12 ноември 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 декември 2012 година.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1241/2012 VAN DE RAAD
van 11 december 2012
tot wijziging van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1138/2011 tot instelling van een definitief antidumpingrecht en definitieve inning van het voorlopige recht op bepaalde vetalcoholen en mengsels daarvan, van oorsprong uit India, Indonesië en Maleisië
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 9, lid 4,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie (de „Commissie”), ingediend na raadpleging van het Raadgevend Comité,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In augustus 2010 heeft de Commissie middels een op 13 augustus 2010 (2) gepubliceerd bericht van inleiding een procedure ingeleid met betrekking tot de invoer van bepaalde vetalcoholen en mengsels daarvan („FOH”), van oorsprong uit India, Indonesië en Maleisië („de betrokken landen”).
(2)
In mei 2011 heeft de Commissie bij Verordening (EU) nr. 446/2011 (3) („de voorlopige verordening”) een voorlopig antidumpingrecht ingesteld op FOH van oorsprong uit India, Indonesië en Maleisië, en in november 2011 is bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1138/2011 van de Raad (4) („de definitieve verordening”) hierop een definitief antidumpingrecht ingesteld.
(3)
Op 21 januari 2012 hebben PT Ecogreen Oleochemicals, een Indonesische producent-exporteur van FOH, Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd en Ecogreen Oleochemicals GmbH (hierna gezamenlijk „Ecogreen” genoemd) bij het Gerecht beroep ingesteld tot nietigverklaring van de definitieve verordening wat het antidumpingrecht ten aanzien van Ecogreen betreft (zaak T-28/12). Ecogreen betwistte de correctie die op basis van artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening op haar uitvoerprijs was toegepast teneinde die uitvoerprijs met de normale waarde van de onderneming te kunnen vergelijken.
(4)
Op 16 februari 2012 heeft het Hof van Justitie arrest gewezen in de gevoegde zaken Raad van de Europese Unie en Europese Commissie tegen Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) en Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) (C 191/09 P en C 200/09 P). Het Hof wees de principale hogere voorzieningen en de incidentele hogere voorziening af die waren ingesteld tegen het arrest van het Gerecht in de zaak Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) en Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) tegen Raad van de Europese Unie (T-249/06). Het Gerecht had artikel 1 van Verordening (EG) nr. 954/2006 (5) ten aanzien van Interpipe NTRP VAT onder meer op grond van een kennelijke beoordelingsfout bij de toepassing van de correctie op basis van artikel 2, lid 10, onder i), en ten aanzien van Interpipe Niko Tube ZAT op andere gronden nietig verklaard.
(5)
Aangezien de feitelijke omstandigheden van Ecogreen met betrekking tot de correctie op basis van artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening vergelijkbaar zijn met die van Interpipe NTRP VAT - met name waar het gaat om een combinatie van de volgende factoren: rechtstreekse verkoop aan derde landen die minder dan 8 % 1-5 % van alle uitvoer bedraagt; handelaar en producent-exporteur die zich in gemeenschappelijke handen bevinden of onder gemeenschappelijke zeggenschap staan, en aard van functies van handelaar en producent-exporteur - wordt het passend geacht de dumpingmarge van Ecogreen te herberekenen zonder toepassing van een correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i), en de definitieve verordening dienovereenkomstig te wijzigen.
A. NIEUWE BEOORDELING VAN DE BEVINDINGEN OP GROND VAN HET ARREST VAN HET GERECHT
(6)
Wordt de correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i), buiten de berekening gehouden, dan bedraagt de voor Ecogreen vastgestelde dumpingmarge, uitgedrukt als percentage van de cif-invoerprijs, grens Unie, vóór inklaring, minder dan 2 % en wordt hij derhalve minimaal geacht in de zin van artikel 9, lid 3, van de basisverordening. In het licht hiervan moet het onderzoek met betrekking tot Ecogreen worden beëindigd zonder dat maatregelen worden ingesteld.
(7)
De dumpingmarge voor alle ondernemingen in Indonesië, behalve de andere producent-exporteur met een individuele marge, die was gebaseerd op die van de medewerkende Indonesische producent-exporteur met de hoogste dumpingenmarge, moet worden herzien teneinde rekening te houden met de herberekende dumpingmarge van Ecogreen.
B. MEDEDELINGEN VAN FEITEN EN OVERWEGINGEN
(8)
De belanghebbenden werden bij op 13 juni 2012 en op 25 september 2012 verzonden mededelingen in kennis gesteld van het voorstel tot herziening van de percentages van het antidumpingrecht. Zij konden overeenkomstig de basisverordening na elke mededeling binnen een bepaalde termijn hierover opmerkingen maken.
(9)
Over de op 13 juni 2012 verzonden mededeling werden opmerkingen ontvangen van P.T. Musim Mas (PTMM), de op één na grootste producent-exporteur in Indonesië, van één producent in de Unie en van één producent-exporteur in Maleisië. PTMM verzocht tevens om te worden gehoord door de diensten van de Commissie, wat ook is gebeurd.
(10)
PTMM, waarvoor ook een correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i), was toegepast, stelde dat haar dumpingmarge naar aanleiding van het arrest van het Hof in de gevoegde zaken C 191/09 P en C 200/09 P moest worden herberekend, op soortgelijke wijze als voor Ecogreen was gebeurd, zonder dat op grond van artikel 2, lid 10, onder i), een correctie zou worden toegepast, omdat ingeval vaststaat dat de producent-exporteur en de handelaar één economische eenheid vormen, een dergelijke correctie niet is toegestaan. Verder is het volgens haar aan de instellingen te bewijzen dat een correctie nodig is en zijn deze dit bewijs in haar geval schuldig gebleven. Voorts verkeerde zij in dezelfde omstandigheden als Ecogreen en zou een eventueel verschil in behandeling derhalve neerkomen op discriminatie.
(11)
Wat de opmerkingen van PTMM betreft, moet erop worden gewezen dat uit het arrest van het Hof in de gevoegde zaken C 191/09 P en C 200/09 P niet volgt dat zodra vaststaat dat er sprake is van één economische eenheid geen correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening kan worden toegepast. De correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i), wordt in het geval van PTMM gerechtvaardigd geacht, zoals in de definitieve verordening, in de contacten met de onderneming en hierna uiteengezet.
(12)
De omstandigheden waarin de twee Indonesische producenten-exporteurs verkeren verschillen in een aantal opzichten van elkaar, met name waar het gaat om een combinatie van: de omvang van de rechtstreekse uitvoer door de producent; het belang van de activiteiten en functies van de handelaar met betrekking tot van niet-verbonden ondernemingen afkomstige producten, en het bestaan van een contract tussen de handelaar en de producent volgens hetwelk de handelaar voor de uitvoer recht op een commissie had. Aangezien de omstandigheden waarin beide ondernemingen verkeren niet dezelfde zijn, moet het argument inzake discriminatie worden verworpen.
(13)
PTMM heeft bij het Gerecht eveneens beroep ingesteld tot nietigverklaring van de definitieve verordening wat het tegen haar ingestelde antidumpingrecht betreft (zaak T-26/12).
(14)
Eén producent-exporteur in Maleisië betoogde dat het arrest in de gevoegde zaken C 191/09 P en C 200/09 P of de feiten van die zaken geen steun boden voor herberekening van de marge voor Ecogreen zonder dat een correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i), werd toegepast. Het Gerecht had in zaak T-249/06 een kennelijke beoordelingsfout vastgesteld bij de toepassing van artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening voor zover de Raad een correctie had toegepast op de uitvoerprijs die Sepco in het kader van transacties betreffende door Interpipe NTRP VAT vervaardigde buizen heeft toegepast, maar niet voor zover een correctie was toegepast met betrekking tot door Interpipe Niko Tube ZAT vervaardigde buizen. De feitelijke omstandigheden van Ecogreen konden dus niet op hetzelfde tijdstip vergelijkbaar zijn met die van Interpipe NTRP VAT en Interpipe Niko Tube ZAT vanwege een verschil in situatie tussen beide laatstbedoelde ondernemingen.
(15)
Dit argument wordt aanvaard. De situatie van Ecogreen is namelijk vergelijkbaar met die van Interpipe NTRP VAT. Deze bevinding rechtvaardigt dat de nodige stappen worden genomen om de dumpingmarge voor Ecogreen te herberekenen zonder toepassing van een correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i).
(16)
De producent-exporteur in Maleisië betoogde verder dat de in de definitieve verordening beschreven situatie van Ecogreen en die van Interpipe NTRP VAT niet eens vergelijkbaar zijn. Bij herbeoordeling van de exacte feitelijke omstandigheden van Ecogreen wordt echter geoordeeld dat deze voldoende vergelijkbaar zijn met die van Interpipe NTRP VAT, aangezien een zeggenschapsverhouding als die welke het Gerecht met betrekking tot Interpipe NTRP VAT heeft vastgesteld bij de beoordeling of de onderneming die de verkoop verricht wordt gecontroleerd door de producent-exporteur dan wel of er sprake is van gezamenlijke zeggenschap, ook voor Ecogreen is vastgesteld, en tezamen met diverse andere factoren als vermeld in overweging 4 leidt dit tot de conclusie dat er geen correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening had mogen worden toegepast.
(17)
Dezelfde producent-exporteur in Maleisië voerde als subsidiair argument met betrekking tot de overeenkomsten tussen de situatie van Ecogreen en zaak T 249/06 aan dat de op 13 juni 2012 verzonden mededeling ontoereikend was en dat een aanvullende mededeling nodig is van de essentiële feiten en overwegingen op grond waarvan herberekening voor Ecogreen gerechtvaardigd is. Eén producent in de Unie merkte tevens op dat beide in overweging 8 bedoelde mededelingen ontoereikend waren en stelde van zijn recht van verweer te zijn beroofd.
(18)
In dit verband wordt eraan herinnerd dat bepaalde naar hun aard vertrouwelijke details betreffende specifieke ondernemingen niet aan derden openbaar kunnen worden gemaakt. Op 13 juni 2012 en 25 september 2012 was de belanghebbenden evenwel meegedeeld van welke aard de feitelijke omstandigheden van Ecogreen waren die vergelijkbaar zijn met die van Interpipe NTRP VAT, zoals uiteengezet in overweging 5; overeenkomstig de basisverordening konden zij na elke mededeling binnen een bepaalde termijn hierover opmerkingen maken.
(19)
In antwoord op de op 25 september 2012 verzonden tweede mededeling herhaalden zij in hoofdzaak hun argumenten die zij in antwoord op de eerste mededeling van 13 juni 2012 hadden geformuleerd.
(20)
PTMM heeft haar opmerkingen uitgewerkt op basis van haar voornaamste argument dat het bestaan van één economische eenheid tussen haar en haar handelaar een correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening uitsluit en de instellingen de door het Hof en het Gerecht opgestelde doctrine van één economische eenheid omvormen in de richting van een functionele aanpak, terwijl een analyse van de functies van de verbonden handelaar nodig zou zijn.
(21)
Deze kwestie draait om een rechtsvraag waarover nog een zaak aanhangig is.
(22)
PTMM betoogde verder dat de in overweging 12 uiteengezette argumenten niet overtuigend zijn en niet volstaan om haar omstandigheden te onderscheiden van die van Ecogreen.
(23)
In dit verband volstaat het op te merken dat volgens vaste rechtspraak de verschillende behandeling van ondernemingen die niet in dezelfde situatie verkeren geen discriminatie (6) vormt. Tegen deze achtergrond is elke concrete zaak in het licht van de vaststellingen in de arresten in zaak T 249/09 en de gevoegde zaken C 191/09 P en C 200/09 P beoordeeld op basis van zijn eigen bijzondere kenmerken.
(24)
Eerste argument: omvang van de rechtstreekse uitvoer door de producent. PTMM beschikt naar eigen zeggen niet over een marketing- en verkoopafdeling en betoogde dat alle rechtstreekse verkoop door de producent in Indonesië (en niet door de verbonden handelaar) uitsluitend plaatsvond om aan de wettelijke voorschiften te voldoen. De marketing- en verkoopfuncties had haar handelaar in Singapore op zich genomen. Derhalve rechtvaardigt dit argument volgens PTMM noch dat een correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening wordt toegepast noch dat onderscheid wordt gemaakt tussen haar en Interpipe NTRP VAT.
(25)
Artikel 2, lid 10, van de basisverordening bepaalt dat de uitvoerprijs op billijke wijze met de normale waarde wordt vergeleken in hetzelfde handelsstadium en met inachtneming van verschillen die van invloed zijn op de vergelijkbaarheid van de prijzen. Wanneer de vastgestelde normale waarde en de uitvoerprijs niet op deze grondslag kunnen worden vergeleken, wordt door middel van correcties, naargelang van de bijzondere kenmerken van elke zaak, rekening gehouden met verschillen tussen factoren waarvan wordt beweerd en aangetoond dat zij van invloed op de prijzen zijn en, dientengevolge, op de vergelijkbaarheid daarvan.
(26)
Op deze grondslag werden, zoals uiteengezet in overweging 38 van de voorlopige verordening, correcties voor onder meer verschillen in commissies tussen uitvoerprijzen en binnenlandse prijzen ten tijde van de oorspronkelijke onderzoeken gerechtvaardigd geacht vanwege de verschillen in verkoopkanalen tussen uitvoer naar de Europese Unie en binnenlandse verkoop.
(27)
De door PTMM aangevoerde argumenten zijn niet in tegenspraak met het eerste argument, te weten dat de rechtstreekse uitvoer door PTMM qua omvang groter is dan die van Interpipe NTRP en dat PTMM zich hierin onderscheidt van Ecogreen. Gelet op de omvang van de rechtstreekse uitvoer kan namelijk alleen maar worden geconcludeerd dat de uitvoer van PTMM niet alleen wordt verricht vanuit Singapore door haar verbonden handelaar, maar ook vanuit Indonesië.
(28)
Tweede argument: belang van de activiteiten en functies van de handelaar met betrekking tot van niet-verbonden ondernemingen afkomstige producten. PTMM ontkende weliswaar niet dat haar verbonden handelaar bij een reeks verschillende producten op palmoliebasis betrokken was, maar stelde dat dit argument geen steek hield, omdat het was gebaseerd op activiteiten die niet door het oorspronkelijke onderzoek werden bestreken.
(29)
Om na te gaan of de functies van een handelaar niet die van een bedrijfsinterne verkoopafdeling zijn, maar vergelijkbaar zijn met die van een op commissiebasis werkende agent in de zin van het arrest van het Gerecht in zaak T-249/06, moeten de activiteiten van de handelaar worden beoordeeld in het licht van de economische realiteit. Er is sprake van overeenkomsten wat de functies van de handelaar met betrekking tot het betrokken product en de overige verhandelde producten betreft. Dit wordt bevestigd door het feit dat, zoals hierna wordt uiteengezet in de overwegingen 30 en 31, de betrekkingen tussen PTMM en haar verbonden handelaar, met inbegrip van de functies van laatstgenoemde, voor de meeste, zo niet alle, producten - waaronder ook het betrokken product - worden beheerst door één enkel contract waarin geen onderscheid tussen de producten wordt gemaakt. Er moet op worden gewezen dat het geheel van activiteiten van de handelaar in aanzienlijke mate was gebaseerd op leveringen afkomstig van niet-verbonden ondernemingen. De functies van de handelaar zijn derhalve vergelijkbaar met die van een op commissiebasis werkende agent.
(30)
Derde argument: bestaan van een contract tussen de handelaar en de producent volgens hetwelk de handelaar voor de uitvoer recht op een commissie had. Volgens PTMM ging het bij dit contract om een masterovereenkomst ter regulering van de verrekenprijzen tussen verbonden partijen teneinde te voldoen aan de toepasselijke Indonesische/Singaporese belastingrichtsnoeren en internationaal aanvaarde richtsnoeren voor verrekenprijzen.
(31)
Dat deze overeenkomst ook kan worden gebruikt ter berekening van de normale marktprijzen in overeenstemming met de toepasselijke belastingrichtsnoeren, is niet in tegenspraak met de vaststelling dat de handelaar op grond van de overeenkomst uitsluitend voor zijn internationale en marketing-/verkoopactiviteiten een commissie in de vorm van een vaste toeslag ontving. De benaming zelf en de voorwaarden van de overeenkomst rechtvaardigen namelijk de bevinding dat het contract ertoe strekte de betrekkingen tussen PTMM en de handelaar te regelen en zich niet tot verrekenprijzen of belastingkwesties beperkte. Het contract vormt dus een aanwijzing dat de functies van de handelaar vergelijkbaar zijn met die van een op commissiebasis werkende agent.
(32)
Gezien al deze argumenten hebben de instellingen voldaan aan de door de vaste rechtspraak vereiste bewijsstandaard (7): zij hebben hun bevindingen gebaseerd op bewijzen of althans op aanwijzingen. Wat PTMM betreft, is de op de uitvoerprijzen toegepaste correctie op grond van artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening om de bovengenoemde redenen gerechtvaardigd en dient het antidumpingrecht derhalve op het huidige niveau te worden gehandhaafd.
C. CONCLUSIE
(33)
Op grond van het voorgaande moeten de rechten die gelden voor Ecogreen en alle andere ondernemingen in Indonesië (met uitzondering van P.T. Musim Mas) worden gewijzigd. De gewijzigde percentages moeten met terugwerkende kracht van toepassing zijn vanaf de datum van inwerkingtreding van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1138/2011, inclusief de eventuele invoer waarop tussen 12 mei 2011 en 11 november 2011 voorlopige rechten van toepassing waren. Bijgevolg moeten het krachtens artikel 1 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1138/2011 in de oorspronkelijke versie betaalde of geboekte definitieve antidumpingrecht en de krachtens artikel 2 van dezelfde verordening in de oorspronkelijke versie definitief geïnde voorlopige antidumpingrechten die het recht te boven gaan dat is vastgesteld in artikel 1, lid 2, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1138/2011, zoals gewijzigd bij deze verordening, worden terugbetaald of kwijtgescholden. De terugbetaling of kwijtschelding dient overeenkomstig de toepasselijke douanewetgeving bij de nationale douaneautoriteiten te worden aangevraagd,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De vermelding voor Indonesië in de tabel van artikel 1, lid 2, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1138/2011 wordt vervangen door:
Land
Onderneming
Definitief antidumping-recht (EUR per ton netto)
Aanvullende Taric-code
„Indonesië
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Alle andere ondernemingen
45,63
B999”
Artikel 2
De bedragen van de betaalde of geboekte rechten overeenkomstig artikel 1 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1138/2011 in de oorspronkelijke versie en de bedragen van de definitief geïnde voorlopige rechten overeenkomstig artikel 2 van dezelfde verordening in de oorspronkelijke versie die de in artikel 1 van deze verordening vastgestelde rechten te boven gaan, worden terugbetaald of kwijtgescholden. De terugbetaling of kwijtschelding dient overeenkomstig de toepasselijke douanewetgeving bij de nationale douaneautoriteiten te worden aangevraagd.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 12 november 2011.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 11 december 2012.