ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/585 НА КОМИСИЯТА
от 18 декември 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за определяне на рисковите маржин периоди
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 304, параграф 5, четвърта алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Рамката за изчисляване на рисковите маржин периоди (РМП), използвани за изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите на клиринговите членове към техните клиенти, следва да бъде подходяща както за институциите, използващи метода на вътрешните модели (МВМ) така и за институциите, използващи стандартните методи. Тя следва също да отразява промените в пазарните условия, за да представлява ясен пруденциален подход, без обаче да създава прекомерна оперативна тежест за институциите.
(2)
При все че определението за периоди на ликвидация, използвано от централните контрагенти (ЦК), не е еднакво с определението за РМП, използвано от клиринговите членове за целите на изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите към техните клиенти, двете понятия са много сходни от гледна точка на тяхното съдържание. Всъщност периодите за ликвидация отразяват промените в пазарните условия и отчитат периодите за приключване на договори и сделки. Следователно оценката на ЦК за периодите на ликвидация следва да служи като заместител на РМП при изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите на клирингови членове към техните клиенти.
(3)
Чрез използването на периодите на ликвидация ще бъдат обхванати всички видове продукти и сделки, посочени в член 301, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за които се извършва клиринг от ЦК, и като допълнителна полза ще отпадне необходимостта от актуализирането на настоящия делегиран регламент всеки път, когато ЦК започне да извършва клиринг на нов вид продукт или сделка.
(4)
За разлика от РМП, оповестените от ЦК периоди на ликвидация понякога включват допълнителни периоди от време за целите на новацията на позициите на клирингов член, който не е в неизпълнение. Тъй като тези допълнителни периоди са специфични за периодите на ликвидация и не отразяват разликите в поеманите от клиринговите членове рискове, не е необходимо те да бъдат добавени към РМП, които институциите могат да използват за изчисляването на капиталовото изискване във връзка с експозициите им към клиент, когато действат като клирингови членове.
(5)
За да се гарантира, че тези оценки са предмет на одобрение от надзорните органи, само периодите на ликвидация, прогнозирани от квалифицирани централни контрагенти съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 88 от Регламент (ЕС) № 575/2013, следва да могат да бъдат използвани като заместител на РМП при изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите на клиринговите членове към техните клиенти.
(6)
Тъй като целта на РМП е да отразява промените в пазарната стойност на нетиращата съвкупност от сделки за времето от последната размяна на обезпечение по тази нетираща съвкупност с изпаднал в неизпълнение контрагент, до момента в който сделките са ликвидирани и остатъчният пазарен риск се хеджира отново, и тъй като пазарите може да бъдат затворени на определени календарни дни, РМП следва да бъдат изразени в работни дни. Това ще гарантира, че изискването за собствен капитал във връзка с тези сделки отразява напълно рисковете, на които е изложена институцията по време на РМП. Затова е уместно да се предвиди, че минималната продължителност на РМП за целите на член 304, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 е 5 работни дни, т.е. по-дълга от минималния срок от пет дни, предвиден в същия член. По този начин минималната продължителност на РМП ще бъде приведена в съответствие с разпоредбите, предвидени в част три, дял II, глава 6, раздел 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които обхващат изискванията за използване на МВМ.
(7)
В съответствие с член 304, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 по-кратките РМП, които институциите могат да прилагат при изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с техните експозиции към клиент, се прилагат само когато институциите действат като клирингови членове. Ето защо правилата относно РМП, които институциите могат да използват съгласно тези разпоредби, не се прилагат в случаите, когато институциите изчисляват изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите към клиенти, но не действат като клирингови членове за тези експозиции; независимо от това дали институцията прилага МВМ или не, и независимо от това дали на съответните експозиции към клиенти е извършен централизиран клиринг.
(8)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(9)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета Група на участниците от банковия сектор (2),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Рисковите маржин периоди (РМП) за дадена нетираща съвкупност, които институциите могат да използват за целите на член 304, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се определят в съответствие с параграфи 2 и 3 от настоящия член.
2. Когато съответната нетиращата съвкупност включва сделки, чийто клиринг е извършен от квалифициран централен контрагент съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 88 от Регламент (ЕС) № 575/2013, РМП, които могат да използват институциите, са периодите с по-голяма продължителност от следните:
а)
пет работни дни;
б)
най-дългия период на ликвидация на договорите или сделките, включени в нетиращата съвкупност, оповестен в съответствие с член 10, параграф 1, буква б), подточка vi) от Делегиран регламент (ЕС) № 153/2013 на Комисията (3) от квалифицирания централен контрагент, който е извършил клиринга на тези договори или сделки.
За целите на буква б) от първа алинея, когато оповестеният период на ликвидация включва допълнителен период за целите на новацията на позициите на клирингов член, който не е в неизпълнение, периодът, който институции трябва да използва като РМП, изключва този допълнителен период.
3. Когато съответната нетираща съвкупност включва сделки, чийто клиринг не е извършен от квалифициран централен контрагент съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 88 от Регламент (ЕС) № 575/2013, РМП, които институциите могат да използват, са равни на поне десет работни дни.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2014 година.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) 2015/585 VAN DE COMMISSIE
van 18 december 2014
tot aanvulling van Verordening (EU) nr. 575/2013 van het Europees Parlement en de Raad met technische reguleringsnormen tot nadere bepaling van margerisicoperiodes
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 575/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 26 juni 2013 betreffende prudentiële vereisten voor kredietinstellingen en beleggingsondernemingen en tot wijziging van Verordening (EU) nr. 648/2012 (1), en met name artikel 304, lid 5, vierde alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Het kader voor de berekening van de margerisicoperiodes (MPOR's, margin periods of risk) die voor de bepaling van de eigenvermogensvereisten van clearingleden voor blootstellingen ten aanzien van hun cliënten worden gebruikt, moet geschikt zijn voor zowel instellingen die de internemodellenmethode (IMM) volgen, als voor die welke de standaardmethoden hanteren. Dit kader moet ook veranderingen in de marktomstandigheden weerspiegelen om als een uit prudentieel oogpunt solide benadering te kunnen worden aangemerkt, waarbij tegelijkertijd moet worden vermeden dat het overdreven operationele lasten voor de betrokken instellingen met zich meebrengt.
(2)
De door centrale tegenpartijen (CTP's) gehanteerde definitie van liquidatieperiodes is weliswaar niet identiek aan de definitie van MPOR's welke clearingleden bij de berekening van hun eigenvermogensvereisten voor blootstellingen ten aanzien van hun cliënten gebruiken, maar dat neemt niet weg dat liquidatieperiodes in wezen zeer sterk vergelijkbaar zijn met MPOR's. Liquidatieperiodes weerspiegelen immers veranderingen in marktomstandigheden en houden rekening met afwikkelingsperiodes van contracten en transacties. CTP-schattingen van liquidatieperiodes dienen bijgevolg dienst te doen als substituut voor MPOR's bij de berekening van eigenvermogensvereisten van clearingleden voor blootstellingen ten aanzien van hun cliënten.
(3)
Het gebruik van liquidatieperiodes zou ook zorgen voor een brede dekking van alle in artikel 301, lid 1, van Verordening (EU) nr. 575/2013 vermelde typen door CTP's geclearde producten en transacties en zou als bijkomend voordeel hebben dat de onderhavige gedelegeerde verordening niet altijd moet worden geactualiseerd telkens als een CTP een nieuw type product of transactie begint te clearen.
(4)
Anders dan MPOR's, omvatten door CTP's openbaar gemaakte liquidatieperiodes soms ook extra perioden voor de vernieuwing van posities op een niet in gebreke blijvend clearinglid. Aangezien dergelijke extra perioden eigen zijn aan liquidatieperiodes en geen verschillen in door clearingleden gelopen risico's weergeven, behoeven zij niet bij de MPOR's te worden geteld die instellingen bij de berekening van de eigenvermogensvereisten voor hun blootstellingen ten aanzien van een cliënt kunnen gebruiken wanneer zij als clearinglid optreden.
(5)
Om te waarborgen dat de bovenbedoelde schattingen door de toezichthoudende autoriteiten zijn goedgekeurd, mag het alleen zijn toegestaan dat de liquidatieperiodes die door gekwalificeerde centrale tegenpartijen als omschreven in artikel 4, lid 1, punt 88, van Verordening (EU) nr. 575/2013 zijn geschat, als substituut voor de MPOR's dienst doen bij de berekening van de eigenvermogensvereisten van clearingleden voor blootstellingen ten aanzien van hun cliënten.
(6)
Aangezien met de MPOR's wordt beoogd veranderingen in de marktwaarde van een samenstel van verrekenbare transacties weer te geven vanaf de recentste uitwisseling van zekerheden ter dekking van het samenstel in kwestie totdat de transacties volledig zijn afgewikkeld en het resulterende marktrisico opnieuw is afgedekt, en aangezien markten op bepaalde kalenderdagen gesloten kunnen zijn, moeten MPOR's in werkdagen worden uitgedrukt. Aldus wordt gewaarborgd dat de eigenvermogensvereisten voor die transacties de risico's waaraan de instelling tijdens de MPOR blootstaat, volledig weergeven. Het is bijgevolg raadzaam voor te schrijven dat de voor de toepassing van artikel 304, lid 3, van Verordening (EU) nr. 575/2013 te hanteren minimumduur van de MPOR gelijk moet zijn aan vijf werkdagen, wat langer is dan de in genoemde bepaling vastgelegde minimumperiode van vijf dagen. De minimumduur van de MPOR moet derhalve ook worden afgestemd op het bepaalde in deel drie, titel II, hoofdstuk 6, afdeling 6, van Verordening (EU) nr. 575/2013, dat op de vereisten voor de toepassing van de IMM betrekking heeft.
(7)
Overeenkomstig artikel 304, leden 3 en 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013 zijn de kortere MPOR's die instellingen bij de berekening van de eigenvermogensvereisten voor hun blootstellingen ten aanzien van een cliënt kunnen gebruiken, alleen van toepassing als instellingen als clearinglid optreden. De voorschriften betreffende de MPOR's die instellingen op grond van deze bepalingen kunnen gebruiken, zijn bijgevolg niet van toepassing ingeval instellingen eigenvermogensvereisten voor blootstellingen ten aanzien van een cliënt berekenen maar niet als clearinglid voor die blootstellingen optreden. Dit geldt ongeacht of deze instellingen al dan niet de IMM toepassen, en ongeacht of de desbetreffende blootstellingen ten aanzien van cliënten al dan niet centraal worden gecleard.
(8)
Deze verordening is gebaseerd op de ontwerpen van technische reguleringsnormen die de Europese Bankautoriteit aan de Commissie heeft voorgelegd.
(9)
De Europese Bankautoriteit heeft openbare publieksraadplegingen gehouden over de ontwerpen van technische reguleringsnormen waarop deze verordening is gebaseerd, de potentiële desbetreffende kosten en baten geanalyseerd en het advies van de overeenkomstig artikel 37 van Verordening (EU) nr. 1093/2010 van het Europees Parlement en de Raad (2) opgerichte Stakeholdergroep bankwezen ingewonnen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. De margerisicoperiodes (MPOR's, margin periods of risk) van een samenstel van verrekenbare contracten of transacties welke instellingen voor de toepassing van artikel 304, leden 3 en 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013 kunnen gebruiken, worden bepaald overeenkomstig de leden 2 en 3 van dit artikel.
2. Ingeval het desbetreffende samenstel transacties omvat die door een gekwalificeerde centrale tegenpartij als omschreven in artikel 4, lid 1, punt 88, van Verordening (EU) nr. 575/2013 worden gecleard, kunnen instellingen de langste van de volgende MPOR's hanteren:
a)
vijf werkdagen;
b)
de langste liquidatieperiode van de van het samenstel deel uitmakende contracten of transacties welke openbaar is gemaakt overeenkomstig artikel 10, lid 1, onder b), punt vi), van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 153/2013 van de Commissie (3) door de gekwalificeerde centrale tegenpartij die deze contracten of transacties heeft gecleard.
Voor de toepassing van de eerste alinea, onder b), geldt dat ingeval de openbaar gemaakt liquidatieperiode een extra periode omvat voor de vernieuwing van de posities op een niet in gebreke blijvend clearinglid, deze extra periode geen deel uitmaakt van de door instellingen als MPOR te gebruiken periode.
3. Ingeval het desbetreffende samenstel transacties omvat die niet door een gekwalificeerde centrale tegenpartij als omschreven in artikel 4, lid 1, punt 88, van Verordening (EU) nr. 575/2013 worden gecleard, bedraagt de duur van de MPOR's die instellingen kunnen hanteren, ten minste tien werkdagen.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 18 december 2014.