РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1219/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 декември 2012 година
за установяване на преходни разпоредби за двустранните инвестиционни споразумения между държавите членки и трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
След влизането в сила на Договора от Лисабон преките чуждестранни инвестиции попадат в списъка с тематични области в обхвата на общата търговска политика. В съответствие с член 3, параграф 1, буква д) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Европейският съюз разполага с изключителна компетентност в областта на общата търговска политика. Следователно само Съюзът може да законодателства и да приема правно обвързващи актове в тази област. Държавите членки имат тази възможност единствено ако са оправомощени за това от Съюза в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС.
(2)
Освен това в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС се предвиждат общи правила за движението на капитали между държавите членки и трети държави, включително по отношение на движението на капитали, предполагащи инвестиции. Тези правила могат да бъдат засегнати от международни споразумения, свързани с чуждестранни инвестиции, сключени от държавите членки.
(3)
Настоящият регламент не засяга разпределението на компетентностите между Съюза и неговите държави членки в съответствие с ДФЕС.
(4)
Към момента на влизане в сила на Договора от Лисабон държавите членки имат значителен брой действащи двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, свързани с инвестиции. ДФЕС не съдържа изрични преходни разпоредби за подобни споразумения, които вече попадат в изключителната компетентност на Съюза. Освен това някои от тези споразумения може да включват разпоредби, засягащи общите правила за движението на капитали, установени в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС.
(5)
Въпреки че двустранните инвестиционни споразумения остават обвързващи за държавите членки съгласно международното публично право и постепенно ще бъдат заменени от споразумения на Съюза със същия предмет, условията за оставането им в сила и връзката им с инвестиционната политика на Съюза изискват подходящо третиране. Тази връзка ще се развива с упражняването от Съюза на неговата компетентност.
(6)
В интерес на инвеститорите от Съюза и на техните инвестиции в трети държави, както и на държавите членки, които приемат чуждестранни инвеститори и инвестиции, двустранните инвестиционни споразумения, които конкретизират и гарантират условията на инвестициите, следва да останат в сила и постепенно да бъдат заменени от инвестиционни споразумения на Съюза, осигуряващи високи стандарти за защита на инвестициите.
(7)
Настоящият регламент следва да уреди правния статут съгласно правото на Съюза на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки, подписани преди 1 декември 2009 г. Тези споразумения могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с настоящия регламент.
(8)
В настоящия регламент следва да се определят и условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да сключват и/или да оставят в сила двустранни инвестиционни споразумения, подписани в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
(9)
Освен това в настоящия регламент следва да се определят условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да изменят или да сключват двустранни инвестиционни споразумения с трети държави след 9 януари 2013 г.
(10)
Оставянето в сила на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави от държавите членки съгласно настоящия регламент или разрешаването на държавите членки да започнат преговори или да сключат такива споразумения не следва да възпрепятства преговорите или сключването на инвестиционни споразумения от Съюза.
(11)
От държавите членки се изисква да предприемат необходимите мерки за отстраняване на евентуални несъответствия с правото на Съюза в двустранните инвестиционни споразумения, сключени между тях и трети държави. Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга прилагането на член 258 от ДФЕС при неизпълнение от страна на държава членка на задължение, произтичащо от правото на Съюза.
(12)
Разрешението за изменение или сключване на двустранни инвестиционни споразумения, предвидено в настоящия регламент, следва по-специално да позволи на държавите членки да отстранят евентуални несъответствия между техни двустранни инвестиционни споразумения и правото на Съюза, различни от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентности между Съюза и неговите държави членки, които са уредени с настоящия регламент.
(13)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент. В посочения доклад следва, наред с останалото, да се прецени необходимостта от по-нататъшно прилагане на глава III. Ако докладът съдържа препоръка да се прекрати прилагането на разпоредбите на глава III или предложение да се изменят посочените разпоредби, той може по целесъобразност да бъде придружен от законодателно предложение.
(14)
Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да вземат мерки всяка информация, определена като поверителна, да се третира в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (2).
(15)
Инвестиционните споразумения между държавите членки не следва да попадат в обхвата на настоящия регламент.
(16)
Необходимо е да се вземат някои мерки, за да се гарантира, че двустранните инвестиционни споразумения, оставащи в сила съгласно настоящия регламент, продължават да функционират, включително и по отношение на разрешаването на спорове, като в същото време се съобразяват с изключителната компетентност на Съюза.
(17)
С оглед да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (3).
(18)
По-специално тези правомощия следва да се предоставят на Комисията предвид факта, че процедурите съгласно членове 9, 11 и 12 дават на държавите членки правото да действат в области от изключителната компетентност на Съюза и решенията за това трябва да се вземат на равнището на Съюза.
(19)
Процедурата по консултиране следва да се използва за приемането на разрешенията по членове 9, 11 и 12, като се има предвид, че посочените разрешения следва да се предоставят въз основа на ясно определени критерии, установени в настоящия регламент,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ
Член 1
Предмет и обхват
1. Без да засяга разделението на компетенциите, установени с ДФЕС, настоящият регламент урежда правния статут на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки съгласно правото на Съюза и определя реда, условията и процедурите, при които на държавите членки се разрешава да изменят или сключват двустранни инвестиционни споразумения.
2. За целите на настоящия регламент понятието „двустранно инвестиционно споразумение“ означава всяко споразумение с трета държава, което съдържа разпоредби за защита на инвестициите. Настоящият регламент обхваща само тези разпоредби на двустранните инвестиционни споразумения, които засягат защитата на инвестициите.
ГЛАВА II
РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ОСТАВЯНЕ В СИЛА НА ЗАВАРЕНИ ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 2
Уведомяване на Комисията
До 8 февруари 2013 г. или в рамките на 30 дни от датата на присъединяването им към Съюза държавите членки уведомяват Комисията за всички двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, подписани преди 1 декември 2009 г. или преди датата на присъединяването им - прилага се по-късната дата - които желаят да оставят в сила или допускат да влязат в сила съгласно настоящата глава. Уведомлението включва и копие на тези двустранни инвестиционни споразумения. Освен това държавите членки уведомяват Комисията за всяка последваща промяна в правния статут на посочените споразумения.
Член 3
Разрешение за оставяне в сила
Без да се засягат другите задължения на държавите членки съгласно правото на Съюза, двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2 от настоящия регламент, могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с ДФЕС и настоящия регламент до влизането в сила на двустранно инвестиционно споразумение между Съюза и същата трета държава.
Член 4
Публикуване
1. На всеки дванадесет месеца Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списък с двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, член 11, параграф 6 или член 12, параграф 6.
2. Първото публикуване на списъка с двустранни инвестиционни споразумения, посочен в параграф 1 от настоящия член, се извършва не по-късно от три месеца след крайния срок за уведомяванията, направени съгласно член 2.
Член 5
Оценка
Комисията може да направи оценка на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, като прецени дали една или повече разпоредби на посочените споразумения представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
Член 6
Задължение за сътрудничество
1. Държавите членки предприемат всички необходими мерки за това разпоредбите на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, да не представляват сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
2. Ако Комисията установи, че една или повече разпоредби на двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно член 2, представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, Комисията и съответната държава членка своевременно започват консултации и си сътрудничат, за да набележат подходящите действия за разрешаване на проблема. Консултациите продължават не повече от 90 дни.
3. Без да се засяга параграф 1, Комисията може в срок от 60 дни след приключване на консултациите да посочи подходящите мерки, които да бъдат предприети от съответната държава членка за премахване на споменатите в параграф 2 пречки.
ГЛАВА III
РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ ИЛИ СКЛЮЧВАНЕ НА ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 7
Разрешение за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение
Съобразно условията, предвидени в членове 8 - 11, на държава членка се разрешава да започне преговори с трета държава за изменение на заварено или за сключване на ново двустранно инвестиционно споразумение.
Член 8
Уведомяване на Комисията
1. Когато държава членка възнамерява да започне преговори с трета държава цел да измени или да сключи двустранно инвестиционно споразумение, тя уведомява Комисията за намерението си в писмен вид.
2. Уведомлението, посочено в параграф 1, включва съответната документация и указва кои са разпоредбите, които подлежат на договаряне или предоговаряне, целите на преговорите и всяка друга информация, която е от значение.
3. Уведомлението, посочено в параграф 1, се прави най-малко пет месеца преди започването на официалните преговори.
4. Когато съобщената от държавата членка информация не е достатъчна, за да се даде разрешението за започване на официални преговори в съответствие с член 9, Комисията може да поиска допълнителна информация.
5. Комисията предоставя посоченото в параграф 1 от настоящия член уведомление и при поискване съпътстващата документация на другите държави членки при спазване на изискванията за поверителност, предвидени в член 14.
Член 9
Разрешение за започване на официални преговори
1. Комисията разрешава държавите членки да започнат официални преговори с трета държава за изменение на или за сключване на двустранно инвестиционно споразумение, освен ако не стигне до заключението, че започването на тези преговори:
а)
би било в противоречие с правото на Съюза, различно от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентностите между Съюза и държавите членки;
б)
би било излишно, тъй като Комисията е представила или е взела решение да представи препоръка за започване на преговори със съответната трета държава в съответствие с член 218, параграф 3 от ДФЕС;
в)
би било в несъответствие с принципите и целите на външната дейност на Съюза, разработени в съответствие с общите разпоредби в дял V, глава 1 от Договора за Европейския съюз; или
г)
би представлявало сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави.
2. Като част от разрешението, посочено в параграф 1, Комисията може да изиска държавата членка да включи или да изключи от тези преговори и от евентуалното двустранно инвестиционно споразумение някои клаузи, които са необходими за постигането на съответствие с инвестиционната политика на Съюза или на съвместимост с правото на Съюза.
3. Разрешението, посочено в параграф 1 от настоящия член, се дава в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по член 8. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
4. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
5. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 1, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
Член 10
Участие на Комисията в преговори
Комисията е информирана редовно за напредъка и резултатите от преговорите за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение по време на различните етапи и може да поиска да участва в преговорите относно инвестиции между държавата членка и трета държава.
Член 11
Разрешение за подписване и сключване на двустранно инвестиционно споразумение
1. Преди да подпише дадено двустранно инвестиционно споразумение, съответната държава членка уведомява Комисията за резултата от преговорите и представя на Комисията текста на това споразумение.
2. Настоящият член се прилага също за двустранни инвестиционни споразумения, които са договорени преди 9 януари 2013 г., но не са предмет на задължението за уведомяване съгласно член 2 или съгласно член 12.
3. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали договореното двустранно инвестиционно споразумение противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
4. Когато Комисията констатира, че резултатът от преговорите е двустранно инвестиционно споразумение, което отговаря на изискванията по член 9, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент, тя разрешава на държавата членка да подпише и сключи това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
5. Решенията съгласно параграф 4 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по параграфи 1 и 2 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
6. Когато Комисията даде разрешение съгласно параграф 4, съответната държава членка уведомява Комисията за сключването и влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на същото споразумение.
7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 4.
8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 4, тя информира съответната държава членка и посочва причините за това.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Споразумения, подписани от държавите членки в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
1. Когато в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г. дадена държава членка е подписала двустранно инвестиционно споразумение, същата държава членка уведомява Комисията за споразумението, което желае да остави в сила или да допусне да влезе в сила, в срок до 8 февруари 2013 г. Уведомлението включва и копие на това споразумение.
2. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали двустранното инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
3. Ако Комисията установи, че двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, отговаря на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2, тя разрешава оставането в сила или влизането в сила на това споразумение съгласно правото на Съюза.
4. Комисията взема решението, посочено в параграф 3 от настоящия член, в срок от 180 дни от датата на получаване на уведомлението по параграф 1 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 180 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация. Решенията съгласно параграф 3 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2.
5. Освен ако дадено двустранно инвестиционно споразумение е било разрешено съгласно параграф 3, държавата членка не предприема по-нататъшни действия за сключване на споразумението, а прекратява или отменя вече предприетите действия.
6. Когато Комисията дава разрешение в съответствие с параграф 3 от настоящия член, съответната държава членка уведомява Комисията за влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 3, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
Член 13
Поведение на държавите членки по отношение на двустранно инвестиционно споразумение с трета държава
Когато двустранно инвестиционно споразумение попада в обхвата на настоящия регламент, съответната държава членка:
а)
информира своевременно Комисията за всички заседания, които ще се проведат по силата на разпоредбите на споразумението. На Комисията се предоставят дневният ред и цялата необходима информация за разбиране на поставените за обсъждане теми на посочените заседания. Във връзка с това Комисията може да изиска допълнителна информация от съответните държави членки. Когато някой от поставените за обсъждане въпроси може да засегне изпълнението на политиките на Съюза в областта на инвестициите, и по-конкретно на общата търговска политика, Комисията може да изиска от държавата членка да заеме определена позиция;
б)
информира своевременно Комисията за всяка получена информация, че дадена мярка не съответства на споразумението. Освен това държавата членка незабавно уведомява Комисията за всички искания за уреждане на спорове, възникнали по силата на двустранното инвестиционно споразумение, веднага щом държавата членка разбере за такова искане. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на ефективна защита, което може да включва по целесъобразност участието на Комисията в процедурата;
в)
търси съгласието на Комисията, преди да задейства някой от механизмите за разрешаване на спорове срещу трета държава, предвидени в двустранното инвестиционно споразумение, и задейства тези механизми по искане на Комисията. Посочените механизми включват консултации с другата страна по двустранното инвестиционно споразумение и разрешаване на спора, когато това се предвижда в споразумението. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно при изпълнение на процедурите в рамките на съответните механизми, които могат да включват по целесъобразност участието на Комисията в съответните процедури.
Член 14
Поверителност
При уведомяването на Комисията относно преговорите и резултата от тях в съответствие с членове 8 и 11 държавите членки могат да посочат дали дадена информация, предоставена от тях, трябва да се разглежда като поверителна и дали тя може да бъде споделяна с другите държави членки.
Член 15
Преразглеждане
1. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент преди 10 януари 2020 г.
2. Докладът включва преглед на поисканите и дадени разрешения съгласно глава III и преглед на необходимостта от по-нататъшното прилагане на посочената глава.
3. Ако в доклада се съдържа препоръка за прекратяване на прилагането на глава III или за изменение на нейните разпоредби, същият доклад се придружава от съответното законодателно предложение.
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет за инвестиционните споразумения. Посоченият комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 12 декември 2012 година.
VERORDENING (EU) Nr. 1219/2012 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 12 december 2012
tot vaststelling van overgangsregelingen voor bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten tussen lidstaten en derde landen
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 207, lid 2,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (1),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Met de inwerkingtreding van het Verdrag van Lissabon zijn buitenlandse directe investeringen onder de gemeenschappelijke handelspolitiek komen te vallen. Overeenkomstig artikel 3, lid 1, onder e), van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie („VWEU”) is de Europese Unie exclusief bevoegd op het gebied van de gemeenschappelijke handelspolitiek. Daarom kan alleen de Unie op dat gebied wetgevend optreden en juridisch bindende handelingen vaststellen. Overeenkomstig artikel 2, lid 1, VWEU kunnen de lidstaten zulks slechts zelf doen als zij daartoe door de Unie gemachtigd zijn.
(2)
Daarnaast worden in deel 3, titel IV, hoofdstuk 4, van het VWEU gemeenschappelijke regels vastgesteld voor het kapitaalverkeer tussen lidstaten en derde landen, die ook gelden voor het kapitaalverkeer in verband met investeringen. Door lidstaten gesloten internationale overeenkomsten betreffende buitenlandse investeringen kunnen op die regels van invloed zijn.
(3)
Deze verordening laat de verdeling van bevoegdheden tussen de Unie en haar lidstaten overeenkomstig het VWEU onverlet.
(4)
Ten tijde van de inwerkingtreding van het Verdrag van Lissabon hadden de lidstaten een groot aantal bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten met derde landen gesloten. Het VWEU bevat geen expliciete overgangsbepalingen voor dergelijke overeenkomsten, die nu onder de exclusieve bevoegdheid van de Unie zijn komen te vallen. Bovendien kunnen sommige van die overeenkomsten bepalingen bevatten die van invloed zijn op de gemeenschappelijke regels inzake kapitaalverkeer van deel 3, titel IV, hoofdstuk 4, van het VWEU.
(5)
Hoewel bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten krachtens het internationaal publiekrecht voor de lidstaten bindend blijven en geleidelijk zullen worden vervangen door overeenkomsten van de Unie over hetzelfde onderwerp, moeten de voorwaarden voor hun voortbestaan en hun relatie tot het investeringsbeleid van de Unie adequaat geregeld worden. Die relatie zal zich verder ontwikkelen naarmate de Unie haar bevoegdheden uitoefent.
(6)
In het belang van investeerders uit de Unie en hun investeringen in derde landen, en van de lidstaten met buitenlandse investeerders en investeringen moeten bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten die de investeringsvoorwaarden regelen en garanderen, van kracht blijven en geleidelijk worden vervangen door investeringsbeschermingsovereenkomsten van de Unie met hoge normen voor de bescherming van investeringen.
(7)
Deze verordening moet de status uit hoofde van het Unierecht regelen van bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten van de lidstaten die vóór 1 december 2009 zijn ondertekend. Die overeenkomsten kunnen overeenkomstig deze verordening van kracht blijven of in werking treden.
(8)
In deze verordening dienen tevens de voorwaarden te worden vastgesteld waaronder de lidstaten worden gemachtigd bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten die zijn ondertekend tussen 1 december 2009 en 9 januari 2013, te sluiten en/of van kracht te laten blijven.
(9)
In deze verordening dienen voorts de voorwaarden te worden vastgesteld waaronder de lidstaten worden gemachtigd om na 9 januari 2013 bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten met derde landen te wijzigen of te sluiten.
(10)
Wanneer lidstaten uit hoofde van deze verordening bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten met derde landen van kracht laten blijven, of wanneer machtigingen zijn verleend om met derde landen onderhandelingen aan te gaan of dergelijke overeenkomsten te sluiten, dient dit niet te beletten dat de Unie over investeringsbeschermingsovereenkomsten onderhandelt of deze sluit.
(11)
De lidstaten zijn verplicht de nodige maatregelen te nemen om eventuele onverenigbaarheden met het Unierecht in tussen hen en derde landen gesloten bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten op te heffen. De uitvoering van deze verordening moet de toepassing van artikel 258 VWEU met betrekking tot het niet nakomen van de krachtens het Unierecht op de lidstaten rustende verplichtingen onverlet laten.
(12)
De machtiging tot wijziging of sluiting van onder deze verordening vallende bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten moet de lidstaten met name in staat stellen eventuele onverenigbaarheden tussen hun bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten en het Unierecht uit de weg te ruimen, waarbij het niet om onverenigbaarheden gaat die voortvloeien uit de verdeling van bevoegdheden tussen de Unie en haar lidstaten, die in deze verordening dienen te worden geregeld.
(13)
De Commissie moet bij het Europees Parlement en de Raad een verslag indienen over de toepassing van deze verordening. In dat verslag moet onder meer beoordeeld worden of hoofdstuk III toegepast moet blijven worden. Indien het verslag aanbeveelt de toepassing van de bepalingen van hoofdstuk III te staken of voorstelt deze bepalingen te wijzigen, kan het in voorkomend geval vergezeld gaan van een wetgevingsvoorstel.
(14)
Het Europees Parlement, de Raad en de Commissie dragen er zorg voor dat alle als vertrouwelijk aangemerkte informatie wordt behandeld overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1049/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 30 mei 2001 inzake de toegang van het publiek tot documenten van het Europees Parlement, de Raad en de Commissie (2).
(15)
Investeringsbeschermingsovereenkomsten tussen lidstaten dienen niet onder deze verordening te vallen.
(16)
Er dienen bepaalde regelingen te worden getroffen om ervoor te zorgen dat bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten die krachtens deze verordening van kracht blijven, uitvoerbaar blijven, ook ten aanzien van geschillenbeslechting, en tegelijk de exclusieve bevoegdheid van de Unie eerbiedigen.
(17)
Om eenvormige voorwaarden voor de uitvoering van deze verordening te waarborgen, moeten aan de Commissie uitvoeringsbevoegdheden worden toegekend. Die bevoegdheden moeten worden uitgeoefend in overeenstemming met Verordening (EU) nr. 182/2011 van het Europees Parlement en de Raad van 16 februari 2011 tot vaststelling van de algemene voorschriften en beginselen die van toepassing zijn op de wijze waarop de lidstaten de uitoefening van de uitvoeringsbevoegdheden door de Commissie controleren (3).
(18)
Meer bepaald moeten deze bevoegdheden aan de Commissie worden toegekend omdat de lidstaten op grond van de procedures van de artikelen 9, 11 en 12 de bevoegdheid krijgen op te treden op gebieden waar de Unie exclusief bevoegd is, en besluiten daarover op Unieniveau moeten worden genomen.
(19)
Voor de goedkeuring van machtigingen ingevolge de artikelen 9, 11 en 12 moet de raadplegingsprocedure worden gevolgd, aangezien die machtigingen dienen te worden verleend op basis van in deze verordening duidelijk omschreven criteria,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
TOEPASSINGSGEBIED
Artikel 1
Onderwerp en toepassingsgebied
1. Zonder afbreuk te doen aan de in het VWEU vastgelegde bevoegdheidsverdeling, wordt in deze verordening de status van bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten van de lidstaten uit hoofde van het Unierecht geregeld, en worden de voorwaarden en procedures vastgesteld waaronder lidstaten gemachtigd zijn bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten te wijzigen of te sluiten.
2. Ten behoeve van deze verordening wordt onder „bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst” verstaan elke overeenkomst met een derde land waarin bepalingen inzake de bescherming van investeringen zijn opgenomen. Deze verordening heeft alleen betrekking op die bepalingen van bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten die met de bescherming van investeringen verband houden.
HOOFDSTUK II
HET VAN KRACHT LATEN BLIJVEN VAN BESTAANDE BILATERALE INVESTERINGSBESCHERMINGSOVEREENKOMSTEN
Artikel 2
Kennisgeving aan de Commissie
Uiterlijk op 8 februari 2013 of binnen dertig dagen na de inwerkingtreding van deze verordening of de datum van toetreding tot de Unie, stellen de lidstaten de Commissie in kennis van alle bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten met derde landen die zij vóór 1 december 2009 of vóór de datum van toetreding, indien dit later is, hebben ondertekend en die zij krachtens dit hoofdstuk van kracht wensen te laten blijven of in werking wensen te laten treden. De kennisgeving gaat vergezeld van een kopie van die bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten. De lidstaten stellen de Commissie eveneens in kennis van alle toekomstige wijzigingen in de status van die overeenkomsten.
Artikel 3
Het van kracht laten blijven
Zonder afbreuk te doen aan andere verplichtingen van de lidstaten uit hoofde van het Unierecht, mogen bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten die ingevolge artikel 2 van deze verordening zijn aangemeld, overeenkomstig het VWEU en deze verordening van kracht blijven of in werking treden totdat een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst tussen de Unie en hetzelfde derde land in werking treedt.
Artikel 4
Bekendmaking
1. Om de twaalf maanden maakt de Commissie in het Publicatieblad van de Europese Unie een lijst bekend van de overeenkomstig artikel 2, artikel 11, lid 6, of artikel 12, lid 6, van deze verordening aangemelde bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten.
2. De eerste bekendmaking van de lijst van de in lid 1 van dit artikel bedoelde bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten geschiedt uiterlijk drie maanden na afloop van de termijn voor kennisgevingen overeenkomstig artikel 2.
Artikel 5
Beoordeling
De Commissie kan, met het oog op de geleidelijke vervanging van de overeenkomstig artikel 2 aangemelde bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten, beoordelen of een of meer bepalingen van die overeenkomsten een ernstige belemmering vormen voor de onderhandeling over of de sluiting door de Unie van bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten met derde landen.
Artikel 6
Verplichting tot samenwerking
1. De lidstaten nemen passende maatregelen om ervoor te zorgen dat, met het oog op de geleidelijke vervanging van de overeenkomstig artikel 2 aangemelde bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten, de bepalingen van die overeenkomsten geen ernstige belemmering vormen voor de onderhandeling over of de sluiting door de Unie van bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten met derde landen.
2. Indien de Commissie vaststelt dat, met het oog op de geleidelijke vervanging van een overeenkomstig artikel 2 aangemelde bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst, een of meer bepalingen van deze overeenkomst een ernstige belemmering vormen voor de onderhandeling over of de sluiting door de Unie van bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten met derde landen, plegen de Commissie en de betrokken lidstaat onverwijld overleg en werken zij samen om te bepalen met welke passende maatregelen deze kwestie kan worden opgelost. Dit overleg duurt niet langer dan 90 dagen.
3. Onverminderd lid 1, kan de Commissie binnen 60 dagen na de beëindiging van het overleg aangeven welke passende maatregelen de betrokken lidstaat moet nemen om de in lid 2 bedoelde belemmeringen weg te nemen.
HOOFDSTUK III
MACHTIGING TOT WIJZIGING OF SLUITING VAN BILATERALE INVESTERINGSBESCHERMINGSOVEREENKOMSTEN
Artikel 7
Machtiging tot wijziging of sluiting van een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst
Onder de in de artikelen 8 tot en met 11 neergelegde voorwaarden wordt een lidstaat gemachtigd met een derde land onderhandelingen aan te gaan om een bestaande bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst te wijzigen of een nieuwe te sluiten.
Artikel 8
Kennisgeving aan de Commissie
1. Wanneer een lidstaat voornemens is met een derde land onderhandelingen aan te gaan om een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst te wijzigen of te sluiten, stelt hij de Commissie schriftelijk van dit voornemen in kennis.
2. De in lid 1 bedoelde kennisgeving omvat relevante documentatie en een opgave van de bepalingen waarover zal worden onderhandeld of opnieuw zal worden onderhandeld, de onderhandelingsdoelstellingen en alle andere relevante informatie.
3. De in lid 1 bedoelde kennisgeving wordt ten minste vijf maanden vóór aanvang van de formele onderhandelingen met het betrokken derde land toegezonden.
4. Als de informatie die door de lidstaat is toegezonden, onvoldoende is om overeenkomstig artikel 9 machtiging te verlenen tot het openen van formele onderhandelingen, kan de Commissie om aanvullende informatie verzoeken.
5. De Commissie stelt de in lid 1 van dit artikel bedoelde kennisgeving en op verzoek de begeleidende documenten ter beschikking aan de overige lidstaten, met inachtneming van de in artikel 14 neergelegde vereisten van vertrouwelijkheid.
Artikel 9
Machtiging om formele onderhandelingen te openen
1. De Commissie verleent de lidstaten machtiging tot het openen van formele onderhandelingen met een derde land om een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst te wijzigen of te sluiten, tenzij zij tot de conclusie komt dat de opening van deze onderhandelingen:
a)
in strijd is met het Unierecht voor zover het meer betreft dan een onverenigbaarheid die voortvloeit uit de verdeling van bevoegdheden tussen de Unie en haar lidstaten;
b)
overbodig is, omdat de Commissie overeenkomstig artikel 218, lid 3, VWEU een aanbeveling tot het openen van onderhandelingen met het betrokken derde land heeft gedaan of zal doen;
c)
niet strookt met de beginselen en doelstellingen van de Unie voor het extern optreden zoals die zijn uitgewerkt overeenkomstig de algemene bepalingen van titel V, hoofdstuk 1, van het Verdrag betreffende de Europese Unie, of
d)
een ernstige belemmering vormt voor de onderhandeling over of de sluiting van bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten met derde landen door de Unie.
2. In het kader van de in lid 1 bedoelde machtiging kan de Commissie van de lidstaat verlangen dat bepaalde clausules in de onderhandelingen en de overwogen bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst worden opgenomen of worden uitgesloten van opname daarin, wanneer dat nodig is om te zorgen voor samenhang met het investeringsbeleid van de Unie of voor verenigbaarheid met het Unierecht.
3. De in lid 1 van dit artikel bedoelde machtiging wordt volgens de in artikel 16, lid 2, bedoelde raadplegingsprocedure verleend. De Commissie neemt haar besluit binnen 90 dagen na ontvangst van de in artikel 8 bedoelde kennisgeving. Als voor het besluit aanvullende informatie vereist is, gaat de termijn van 90 dagen in op de datum waarop die aanvullende informatie is ontvangen.
4. De Commissie stelt het Europees Parlement en de Raad in kennis van de op grond van lid 3 genomen besluiten.
5. In het geval dat de Commissie geen machtiging overeenkomstig lid 1 verleent, stelt zij de betrokken lidstaat daarvan in kennis en maakt zij de redenen daarvoor bekend.
Artikel 10
Deelneming van de Commissie aan de onderhandelingen
Voor zover het om investeringen gaat, wordt de Commissie op de hoogte gehouden van de voortgang en de resultaten die worden geboekt in de verschillende stadia van de onderhandelingen om een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst te wijzigen of te sluiten, en kan zij verzoeken aan de onderhandelingen inzake investeringen tussen de lidstaat en het derde land deel te nemen.
Artikel 11
Machtiging tot ondertekening en sluiting van een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst
1. Vóór de ondertekening van een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst stelt de betrokken lidstaat de Commissie in kennis van het resultaat van de onderhandelingen en zendt hij de Commissie de tekst van deze overeenkomst toe.
2. Dit artikel is tevens van toepassing op bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten waarover vóór 9 januari 2013 is onderhandeld, maar waarvoor de kennisgevingsplicht uit hoofde van artikel 2 of artikel 12 niet geldt.
3. Na de kennisgeving gaat de Commissie na of de na onderhandelingen tot stand gekomen bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst in strijd is met de vereisten van artikel 9, leden 1 en 2.
4. Wanneer de Commissie tot de vaststelling komt dat de onderhandelingen hebben geleid tot een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst die niet in strijd is met de vereisten van artikel 9, leden 1 en 2, machtigt zij de lidstaat deze overeenkomst te ondertekenen en te sluiten. Voor zulke overeenkomsten gelden de artikelen 3, 5 en 6 als waren zij krachtens artikel 2 aangemeld.
5. Besluiten uit hoofde van lid 4 van dit artikel worden genomen volgens de in artikel 16, lid 2, bedoelde raadplegingsprocedure. De Commissie neemt het besluit binnen 90 dagen na ontvangst van de in de leden 1 en 2 van dit artikel bedoelde kennisgevingen. Als voor het besluit aanvullende informatie vereist is, gaat de termijn van 90 dagen in op de datum waarop die aanvullende informatie is ontvangen.
6. Indien de Commissie overeenkomstig lid 4 een machtiging verleent, stelt de betrokken lidstaat de Commissie in kennis van de sluiting en inwerkingtreding van een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst, alsook van alle toekomstige wijzigingen in de status van die overeenkomst.
7. De Commissie stelt het Europees Parlement en de Raad in kennis van elk op grond van lid 4 genomen besluit.
8. Ingeval de Commissie geen machtiging overeenkomstig lid 4 verleent, stelt zij de betrokken lidstaat daarvan in kennis en maakt zij de redenen daarvoor bekend.
HOOFDSTUK IV
SLOTBEPALINGEN
Artikel 12
Overeenkomsten die de lidstaten hebben ondertekend tussen 1 december 2009 en 9 januari 2013
1. Indien een lidstaat tussen 1 december 2009 en 9 januari 2013 een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst met een derde land heeft ondertekend, stelt die lidstaat de Commissie uiterlijk 8 februari 2013 in kennis van dergelijke overeenkomsten die hij van kracht wenst te laten blijven of in werking wil laten treden. De kennisgeving gaat vergezeld van een kopie van die overeenkomsten.
2. Na de kennisgeving gaat de Commissie na of een overeenkomstig lid 1 van dit artikel aangemelde bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst in strijd is met de vereisten van artikel 9, leden 1 en 2.
3. Indien de Commissie besluit dat de overeenkomstig lid 1 van dit artikel aangemelde bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst niet in strijd is met de in artikel 9, leden 1 en 2, bedoelde vereisten, verleent zij machtiging tot het van kracht laten blijven of het in werking treden van deze overeenkomst uit hoofde van het Unierecht.
4. De Commissie neemt de in lid 3 van dit artikel bedoelde besluiten binnen 180 dagen na de datum van ontvangst van de in lid 1 van dit artikel bedoelde kennisgeving. Als voor het besluit aanvullende informatie vereist is, gaat de termijn van 180 dagen in op de datum waarop die aanvullende informatie is ontvangen. Besluiten uit hoofde van lid 3 van dit artikel worden genomen volgens de in artikel 16, lid 2, van deze verordening bedoelde raadplegingsprocedure.
5. Tenzij krachtens lid 3 een machtiging is verleend voor een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst, treft de lidstaat geen verdere maatregelen voor de sluiting van deze overeenkomst, en trekt hij reeds genomen maatregelen in of herroept hij ze.
6. Indien de Commissie overeenkomstig lid 3 van dit artikel machtiging verleent, stelt de betrokken lidstaat de Commissie in kennis van de inwerkingtreding van de bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst, alsook van toekomstige wijzigingen in de status van deze overeenkomst. Voor een dergelijke overeenkomst gelden de artikelen 3, 5 en 6 als ware zij krachtens artikel 2 aangemeld.
7. De Commissie stelt het Europees Parlement en de Raad in kennis van elk op grond van lid 3 genomen besluit.
8. Ingeval de Commissie geen machtiging verleent overeenkomstig lid 3, stelt zij de betrokken lidstaat daarvan in kennis en licht zij de redenen daarvoor toe.
Artikel 13
Gedrag van de lidstaten met betrekking tot een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst met een derde land
Voor alle binnen de werkingssfeer van deze verordening vallende bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomsten:
a)
brengt de betrokken lidstaat de Commissie onverwijld op de hoogte van alle vergaderingen die uit hoofde van de overeenkomst zullen plaatsvinden. Aan de Commissie worden de agenda en alle relevante informatie verstrekt die inzicht verschaffen in de in deze vergaderingen te bespreken onderwerpen. De Commissie kan desbetreffend de betrokken lidstaat om nadere inlichtingen verzoeken. Als een te bespreken onderwerp van invloed kan zijn op de uitvoering van het investeringsbeleid van de Unie, en met name de gemeenschappelijke handelspolitiek, kan de Commissie de betrokken lidstaat vragen een bepaald standpunt in te nemen;
b)
brengt de betrokken lidstaat de Commissie onverwijld op de hoogte van een eventuele aan hem voorgelegde klacht dat een bepaalde maatregel in strijd is met de overeenkomst. Ook brengt de lidstaat de Commissie onmiddellijk op de hoogte van eventuele uit hoofde van een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst ingediende verzoeken tot geschillenbeslechting zodra de lidstaat van het verzoek kennis krijgt. De lidstaat en de Commissie werken volledig samen en nemen alle nodige maatregelen om voor een doeltreffende verdediging te zorgen, wat zo nodig ook kan inhouden dat de Commissie aan de procedure deelneemt;
c)
vraagt de betrokken lidstaat de Commissie om toestemming alvorens een in een dergelijke bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst opgenomen mechanisme voor geschillenbeslechting tegen een derde land in werking te stellen en stelt hij dergelijke mechanismen in werking als de Commissie zulks verlangt. Die mechanismen omvatten overleg met de andere partij bij een bilaterale investeringsbeschermingsovereenkomst en de beslechting van het geschil indien de overeenkomst daarin voorziet. De lidstaat en de Commissie werken volledig samen bij de afwikkeling van de procedures binnen de desbetreffende mechanismen, wat zo nodig kan inhouden dat de Commissie aan de desbetreffende procedures deelneemt.
Artikel 14
Vertrouwelijkheid
Bij de kennisgeving aan de Commissie van onderhandelingen en het resultaat daarvan overeenkomstig de artikelen 8 en 11, kunnen de lidstaten aangeven of door hen verstrekte informatie als vertrouwelijk dient te worden beschouwd en of deze informatie aan de andere lidstaten kan worden doorgegeven.
Artikel 15
Evaluatie
1. De Commissie dient uiterlijk 10 januari 2020 bij het Europees Parlement en de Raad een verslag in over de toepassing van deze verordening.
2. In het verslag wordt een overzicht gegeven van de op grond van hoofdstuk III van deze verordening aangevraagde en verleende machtigingen, en wordt nagegaan of dat hoofdstuk toegepast moet blijven worden.
3. Als het verslag aanbeveelt de toepassing van de bepalingen van hoofdstuk III van deze verordening te staken of deze bepalingen te wijzigen, gaat dat verslag vergezeld van een daartoe strekkend wetgevingsvoorstel.
Artikel 16
Comitéprocedure
1. De Commissie wordt bijgestaan door het Comité voor investeringsbeschermingsovereenkomsten. Dat Comité is een comité in de zin van Verordening (EU) nr. 182/2011.
2. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, is artikel 4 van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing.
Artikel 17
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Straatsburg, 12 december 2012.