РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 208/2013 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2013 година
относно изискванията за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (1), и по-специално член 18, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 178/2002 са установени общите принципи в сферата на хранителната промишленост като цяло и в частност тяхната безопасност на равнището на Съюза и на национално равнище. Съгласно член 18 от посочения регламент на всички етапи на производството, преработката и разпространението се създава възможност за проследяване на храни, фуражи, животни, които се отглеждат за производство на храни, и на всякакви други вещества, които са предназначени за или се очаква да бъдат вложени в дадена храна или фураж.
(2)
В посочения член се предвижда също така, че стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост трябва да могат да установяват всяко лице, което им е доставило храна, както и да разполагат със системи и процедури с цел установяване на другите предприятия, на които са доставени продуктите им. Тази информация трябва да се предоставя на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
(3)
Като най-вероятен източник на избухналия в Съюза през май 2011 г. хранителен епидемичен взрив на шига токсин продуцираща Е. Coli (STEC) бяха посочени покълнали семена.
(4)
На 20 октомври 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните („ЕОБХ“) прие научно становище относно рисковете, които създава шига токсин продуциращата Escherichia coli (STEC) и други патогенни бактерии в семена и покълнали семена (2). В становището си ЕОБХ заключава, че замърсяването на сухи семена с бактериални патогени е най-вероятният първоизточник на свързаните с кълнове хранителни епидемични взривове. Освен това в становището се посочва, че поради високата влажност и благоприятната температура в процеса на покълване бактериалните патогени върху сухите семена могат да се умножат, в резултат на което да възникне риск за общественото здраве.
(5)
Проследяването е ефикасно средство, което гарантира безопасността на храните, тъй като позволява те да се проследяват на всички етапи на производството, преработката и разпространението и по този начин дава възможност за бърза реакция в случай на хранителни епидемични взривове. По-специално, чрез възможността за проследяване на някои храни от неживотински произход може да се подпомогне изтеглянето на представляващите опасност храни от пазара, с което се защитават потребителите.
(6)
С цел гарантиране на проследяването в съответствие с член 18 от Регламент (ЕО) № 178/2002 следва винаги да са посочени наименованията и адресите както на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, който доставя кълновете или семената, предназначени за производство на кълнове, така и на субекта, на когото се доставят тези семена или кълнове. Посоченото изискване се основава на подхода „стъпка назад - стъпка напред“, който предполага, че стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост разполагат със система, която им дава възможност да установяват непосредствените си доставчици и непосредствените си клиенти, освен ако са крайни потребители.
(7)
Условията за производство на кълнове могат да представляват риск за общественото здраве, тъй като могат до доведат до значително умножаване на патогените в храната. В случай на хранителен взрив, свързан с потреблението на кълнове, бързото проследяване на засегнатите стоки е от ключово значение за ограничаване на въздействието на такъв взрив върху общественото здраве.
(8)
Освен това търговията със семена, предназначени за производство на кълнове, е широкоразпространена, което допълнително увеличава необходимостта от проследяване.
(9)
Следователно в настоящия регламент следва да се определят конкретни правила за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове.
(10)
По-специално е целесъобразно да се предвиди изискването стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост да предоставят допълнителна информация за обема или количеството на такива семена или кълнове, датата на изпращане, както и номер за справка, чрез който да се идентифицира партидата, и подробно описание на семената или кълновете.
(11)
С цел намаляване на административната тежест върху стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост е целесъобразно да се създадат гъвкави условия относно формата, в който те да съхраняват записите и да предават съответната информация като част от изискванията, свързани с проследяването.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правила за проследяване на партиди от:
i)
кълнове;
ii)
семена, предназначени за производство на кълнове.
Настоящият регламент не се прилага за кълнове, които са преминали обработка, при която са предотвратени микробиологическите опасности и която е съвместима със законодателството на Европейския съюз.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кълнове“ е продуктът, получен при покълването на семена и развитието им във водна или друга среда, събран преди да се развият същинските листа и предназначен да бъде консумиран цял, включително семето;
б)
„партида“ е количество кълнове или семена, предназначени за производство на кълнове - с едно и също таксономично име, които са изпратени в един и същи ден от едно и също предприятие към едно и също местоназначение. Една пратка може да съдържа една или повече партиди. Семената с различни таксономични имена обаче, които са смесени в една опаковка и са предназначени за покълване заедно, както и кълновете, получени от тях, също се смятат за една партида.
Освен това за целите на настоящия регламент се прилага определението за „пратка“ в член 2 от Регламент (ЕС) № 211/2013 на Комисията (3).
Член 3
Изисквания относно възможността за проследяване
1. Стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост гарантират, че на всички етапи на производството, преработката и разпространението посочената по-долу информация по отношение на партидите семена, предназначени за производството на кълнове, или на партидите кълнове се съхранява в записи. Също така стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост гарантират, че информацията, необходима за целите на съответствието с настоящите разпоредби, е предадена на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, на когото се доставят семената или кълновете:
а)
точно описание на семената или кълновете, включително таксономичното име на растението;
б)
обемът или количеството на доставените семена или кълнове;
в)
в случаите, когато семената или кълновете са изпратени от друг стопански субект в сферата на хранителната промишленост - наименованието и адресът на:
i)
стопанския субект, от когото са изпратени семената или кълновете;
ii)
получателят (собственикът), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, от когото са изпратени семената или кълновете;
г)
наименованието и адресът на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, до когото се изпращат семената или кълновете;
д)
наименованието и адресът на получателя (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, до когото се изпращат семената или кълновете;
е)
номер за справка, чрез който да се идентифицира партидата при възможност;
ж)
датата на изпращане.
2. Информацията, посочена в параграф 1, може да се съхранява под формата на записи и да се предава във всяка подходяща форма, при условие че е лесно откриваема от стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, на когото са доставени семената или кълновете.
3. Стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост трябва да изпращат всекидневно съответната информация, посочена в параграф 1. Записите, посочени в параграф 1, се актуализират всекидневно и се съхраняват за достатъчно дълъг период от време след предполагаемата дата на консумация на кълновете.
4. Стопанският субект в сферата на хранителната промишленост предоставя без излишно забавяне информацията, посочена в параграф 1, на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
Член 4
Изисквания за проследяването при вносните семена и кълнове
1. Към пратките от семена, предназначени за производство на кълнове, и към пратките от кълнове - при внос в Съюза, трябва да има приложен сертификат, както е предвидено в член 3 от Регламент (ЕС) № 211/2013.
2. Стопанският субект в сферата на хранителната промишленост, който внася семена или кълнове, съхранява сертификата, посочен в параграф 1, за достатъчно дълъг период от време след предполагаемата дата на консумация на кълновете.
3. Всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, който се занимава с вносни семена, предназначени за производство на кълнове, предоставя копия от сертификата, посочен в параграф 1, на всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, до когото са изпратени семената, до получаването им от страна на производителя на кълнове.
Ако семената, предназначени за производство на кълнове, се опаковат и продават на дребно, всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, който борави с вносните семена, предоставя копие от сертификата, посочен в параграф 1, на всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, на когото са изпратени семената, преди те да бъдат опаковани за продажба на дребно.
Член 5
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2013 година.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 208/2013 VAN DE COMMISSIE
van 11 maart 2013
betreffende de traceerbaarheidsvoorschriften voor kiemgroenten en voor de productie van kiemgroenten bestemde zaden
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 178/2002 van het Europees Parlement en de Raad van 28 januari 2002 tot vaststelling van de algemene beginselen en voorschriften van de levensmiddelenwetgeving, tot oprichting van een Europese Autoriteit voor voedselveiligheid en tot vaststelling van procedures voor voedselveiligheidsaangelegenheden (1), en met name artikel 18, lid 5,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij Verordening (EG) nr. 178/2002 zijn de algemene beginselen inzake levensmiddelen en diervoeders in het algemeen en de voedsel- en voederveiligheid in het bijzonder op het niveau van de Unie en op nationaal niveau vastgesteld. Artikel 18 van die verordening bepaalt dat levensmiddelen, diervoeders, voedselproducerende dieren en alle andere stoffen die bestemd zijn om in een levensmiddel of diervoeder te worden verwerkt of waarvan kan worden verwacht dat zij daarin worden verwerkt, in alle stadia van de productie, verwerking en distributie traceerbaar moeten zijn.
(2)
Dat artikel bepaalt ook dat de exploitanten van levensmiddelenbedrijven moeten kunnen nagaan wie hun levensmiddelen heeft geleverd en moeten beschikken over systemen en procedures waarmee kan worden vastgesteld aan welke andere bedrijven zij hun producten hebben geleverd. Die informatie moet op verzoek aan de bevoegde autoriteiten worden verstrekt.
(3)
Na de uitbraak van shigatoxineproducerende E.coli (STEC) in mei 2011 in de Unie, werd de consumptie van kiemgroenten aangewezen als de meest waarschijnlijke bron van de uitbraken.
(4)
Op 20 oktober 2011 heeft de Europese Autoriteit voor voedselveiligheid (EFSA) een wetenschappelijk advies goedgekeurd over het risico van shigatoxineproducerende Escherichia coli (STEC) en andere pathogene bacteriën in zaden en gekiemde zaden (2). In haar advies concludeert de EFSA dat de besmetting van droge zaden met bacteriële pathogenen de meest waarschijnlijke initiële bron van de uitbraken in verband met kiemgroenten is. Bovendien stelt het advies dat wegens de hoge vochtigheid en de gunstige temperatuur tijdens het kiemen op droge zaden aanwezige bacteriële pathogenen zich tijdens het kiemen kunnen vermenigvuldigen en tot een risico voor de volksgezondheid kunnen leiden.
(5)
De traceerbaarheid is een efficiënt instrument dat voor de voedselveiligheid zorgt, aangezien zij het mogelijk maakt een levensmiddel in alle stadia van de productie, verwerking en distributie te traceren, en daardoor een snelle reactie bij door voedsel overgedragen uitbraken mogelijk maakt. De traceerbaarheid van bepaalde levensmiddelen van niet-dierlijke oorsprong kan met name helpen bij de verwijdering van onveilige levensmiddelen uit de markt, waardoor de consumenten worden beschermd.
(6)
Om te zorgen voor de traceerbaarheid overeenkomstig artikel 18 van Verordening (EG) nr. 178/2002, moeten de namen en adressen van zowel de exploitant van een levensmiddelenbedrijf dat de kiemgroenten of voor de productie van kiemgroenten bestemde zaden levert als de exploitant van een levensmiddelenbedrijf waaraan dergelijke zaden of kiemgroenten worden geleverd, altijd beschikbaar zijn. Het voorschrift is gebaseerd op de „een stap achteruit”-„een stap vooruit”-aanpak die impliceert dat de exploitanten van levensmiddelenbedrijven beschikken over een systeem dat hen in staat stelt hun onmiddellijke leverancier(s) en hun onmiddellijke afnemers(s) te identificeren, behalve wanneer zij eindverbruikers zijn.
(7)
De omstandigheden waaronder kiemgroenten worden geproduceerd, kunnen een potentieel hoog risico voor de volksgezondheid vormen, aangezien zij kunnen leiden tot een significante vermeerdering van door voedsel overgedragen ziekteverwekkers. Bij een door voedsel overgedragen uitbraak die verband houdt met de consumptie van kiemgroenten is een snelle tracering van de betrokken goederen daarom van essentieel belang om het effect op de volksgezondheid van een dergelijke uitbraak te beperken.
(8)
Bovendien is de handel in voor de productie van kiemgroenten bestemde zaden wijdverbreid, wat de noodzaak van een goede traceerbaarheid nog versterkt.
(9)
In deze verordening moeten daarom specifieke voorschriften voor de traceerbaarheid van kiemgroenten en voor de productie van kiemgroenten bestemde zaden worden vastgesteld.
(10)
Er moet met name worden bepaald dat de exploitanten van levensmiddelenbedrijven aanvullende informatie moeten verstrekken over het volume of de hoeveelheid van dergelijke zaden of kiemgroenten en de verzendingsdatum, tezamen met een referentie voor de identificatie van de partij en een gedetailleerde beschrijving van de zaden of kiemgroenten.
(11)
Om de administratieve lasten van de exploitanten van levensmiddelenbedrijven te verlichten, moet worden voorzien in de nodige flexibiliteit wat betreft de vorm waarin de exploitanten van levensmiddelenbedrijven gegevens moeten bewaren en de relevante informatie als onderdeel van de traceerbaarheidsvoorschriften moeten verstrekken.
(12)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp
Deze verordening stelt voorschriften vast voor de traceerbaarheid van partijen van:
i)
kiemgroenten;
ii)
voor de productie van kiemgroenten bestemde zaden.
Deze verordening is niet van toepassing op kiemgroenten die een behandeling hebben ondergaan die microbiologische risico’s uitschakelt en compatibel is met de wetgeving van de Europese Unie.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
a) „kiemgroenten”: het product dat wordt verkregen uit het kiemen van zaden en de ontwikkeling daarvan in water of een ander medium, dat vóór de ontwikkeling van echte bladeren wordt geoogst en dat bedoeld is om geheel te worden gegeten, inclusief het zaad;
b) „partij”: een hoeveelheid kiemgroenten of voor de productie van kiemgroenten bestemde zaden, met dezelfde taxonomische naam, die op dezelfde dag uit dezelfde inrichting naar dezelfde bestemming wordt verzonden. Een zending kan bestaan uit één of meer partijen. Zaden met een verschillende taxonomische naam, die in dezelfde verpakking worden gemengd en bestemd zijn om tezamen te kiemen, en kiemgroenten daarvan worden ook als één partij beschouwd.
Voor de uitvoering van deze verordening is bovendien de definitie van „zending” in artikel 2 van Verordening (EU) nr. 211/2013 van de Commissie (3) van toepassing.
Artikel 3
Traceerbaarheidsvoorschriften
1. Exploitanten van levensmiddelenbedrijven zorgen er in alle stadia van de productie, verwerking en distributie voor dat de volgende informatie betreffende de partijen voor de productie van kiemgroenten bestemde zaden of de partijen kiemgroenten in dossiers wordt bewaard. De exploitant van een levensmiddelenbedrijf zorgt er ook voor dat de nodige informatie om aan deze bepalingen te voldoen, wordt verstrekt aan de exploitant van het levensmiddelenbedrijf waaraan de zaden of kiemgroenten worden geleverd:
a)
een precieze beschrijving van de zaden of kiemgroenten, waaronder de taxonomische naam van de plant;
b)
het volume of de hoeveelheid van de geleverde zaden of kiemgroenten;
c)
wanneer de zaden of kiemgroenten zijn verzonden uit het levensmiddelenbedrijf van een andere exploitant, de naam en het adres van:
i)
de exploitant van het levensmiddelenbedrijf waaruit de zaden of kiemgroenten zijn verzonden;
ii)
de verzender (eigenaar) indien verschillend van de exploitant van het levensmiddelenbedrijf waaruit de zaden of kiemgroenten zijn verzonden;
d)
de naam en het adres van de exploitant van het levensmiddelenbedrijf waarnaar de zaden of kiemgroenten worden verzonden;
e)
de naam en het adres van de ontvanger (eigenaar), indien verschillend van de exploitant van het levensmiddelenbedrijf waarnaar de zaden of kiemgroenten worden verzonden;
f)
zo nodig, een referentie voor de identificatie van de partij;
g)
de datum van verzending.
2. De in lid 1 bedoelde informatie kan in een passende vorm worden bewaard en verstrekt, mits zij gemakkelijk terug te vinden is door de exploitant van het levensmiddelenbedrijf waaraan de zaden of kiemgroenten worden geleverd.
3. De exploitanten van levensmiddelenbedrijven moeten de in lid 1 bedoelde relevante informatie dagelijks verstrekken. De in lid 1 bedoelde dossiers worden dagelijks bijgewerkt en worden beschikbaar gehouden gedurende een periode die lang genoeg is om ervan uit te gaan dat de kiemgroenten zijn geconsumeerd.
4. De exploitant van een levensmiddelenbedrijf verstrekt de in lid 1 bedoelde informatie op verzoek onverwijld aan de bevoegde autoriteit.
Artikel 4
Traceerbaarheidsvoorschriften voor ingevoerde zaden en kiemgroenten
1. Zendingen voor de productie van kiemgroenten bestemde zaden en zendingen kiemgroenten gaan bij invoer in de Unie vergezeld van een certificaat, als vastgesteld in artikel 3 van Verordening (EU) nr. 211/2013.
2. De exploitant van het levensmiddelenbedrijf dat zaden of kiemgroenten invoert, bewaart het in lid 1 bedoelde certificaat gedurende een periode die lang genoeg is om ervan uit te gaan dat de kiemgroenten zijn geconsumeerd.
3. Alle exploitanten van levensmiddelenbedrijven die de voor de productie van kiemgroenten bestemde ingevoerde zaden hanteren, verstrekken kopieën van het in lid 1 bedoelde certificaat aan alle exploitanten van levensmiddelenbedrijven waaraan de zaden worden verzonden totdat die zaden door de producent van de kiemgroenten worden ontvangen.
Wanneer voor de productie van kiemgroenten bestemde zaden in detailshandelsverpakkingen worden verkocht, verstrekken alle exploitanten van levensmiddelenbedrijven die de ingevoerde zaden hanteren kopieën van het in lid 1 bedoelde certificaat aan alle exploitanten van levensmiddelenbedrijven waaraan de zaden worden verzonden totdat zij voor verkoop in de detailhandel worden verpakt.
Artikel 5
Inwerkingtreding en toepassing
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 juli 2013.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 11 maart 2013.