ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1392/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърления улов при риболова на някои дребни пелагични видове в Средиземно море
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1380/2013 има за цел постепенното прекратяване на изхвърлянето на улов в рибарството на целия Европейски съюз чрез въвеждане на задължението за разтоварване по отношение на видовете, за които се прилагат ограничения на улова.
(2)
Съгласно член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 Комисията се оправомощава да приема планове за премахване на изхвърления улов посредством делегирани актове за период до три години въз основа на съвместни препоръки, разработени от държавите членки след консултации със съответните консултативни съвети.
(3)
Гърция, Испания, Франция, Хърватия, Италия, Малта и Словения имат пряк управленски интерес към риболова в Средиземно море. Тези държави членки представиха на Комисията съвместни препоръки (2), съгласувани с консултативния съвет за Средиземно море. Съответните научни организации представиха научни становища. Съгласно член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, в настоящия регламент следва да бъдат включени само тези мерки от съвместните препоръки, които са в съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент.
(4)
Що се отнася до Средиземно море, в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се установява задължението за разтоварване на целия улов на видовете, за които има ограничения на улова, както и на улова на видовете, за които има изискване за минимален размер, съгласно приложение III към Регламент (ЕО) № 1967/2006 на Съвета (3). В съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, най-късно от 1 януари 2015 г. задължението за разтоварване следва да се прилага към риболова на дребни и едри пелагични видове, както и към риболова за промишлени цели.
(5)
В съответствие със съвместната препоръка, от 1 януари 2015 г. планът за премахване на изхвърления улов следва да обхваща улова на всички видове, за които има изискване за минимален размер в съответствие с приложение III към Регламент (ЕО) № 1967/2006 и които са уловени при риболова на дребни пелагични видове с пелагични тралове и/или мрежи гъргър в Средиземно море (т.е. риболов на хамсия, сардина, скумрия и сафрид).
(6)
За да се избегнат прекомерните разходи за обработка на нежелания улов и в съответствие с член 15, параграф 5, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, целесъобразно е да се установят минимални изключения от задължението за разтоварване по отношение на процента на общия годишен улов на видове, за които се прилага задължението за разтоварване за риболова на дребни пелагични видове. Съвместните препоръки, представени от съответните държави членки, подкрепят минималните изключения поради по-високите разходи, свързани с управлението на нежелания улов както на борда (сортиране и опаковане в кутии, складиране и съхранение), така и на сушата (транспорт и складиране, съхранение, предлагане на пазара и преработка или унищожаване като специални отпадъци), предвид незначителните, а понякога несъществуващи икономически ползи, които могат да бъдат извлечени от нежелания улов. Данните, предоставени от държавите членки, бяха прегледани от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), който посочи, че съвместните препоръки съдържат обосновани аргументи, свързани с повишаването на разходите за обработка на нежелания улов, като в някои случаи беше добавена и качествена оценка на разходите (4). В контекста на изложеното по-горе и при отсъствие на научна информация за противното, целесъобразно е да се установят минимални изключения в съответствие с процентните стойности, предложени в съвместните препоръки, и на нива, които не превишават позволените съгласно член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(7)
В съответствие със съвместните препоръки и като се отчита графикът, посочен в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент, настоящият регламент следва да се прилага за не повече от 3 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя подробностите за изпълнението от 1 януари 2015 г. на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължение за разтоварване в Средиземно море за всеки улов на видове, за които има изискване за минимален размер, при риболова на дребните пелагични видове, посочени в приложението.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„минимален размер“ означава минималният размер на морските организми, установен в приложение III към Регламент (ЕО) № 1967/2006;
„Средиземно море“ означава водите на Средиземно море на изток от 5°36′ з.д.;
б)
„географска подзона на GFCM“ означава географска подзона на Генералната комисия по рибарство за Средиземно море (GFCM) съгласно определението в приложение I към Регламент (ЕС) № 1343/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5);
в)
„западната част на Средиземно море“ означава географски подзони 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2 и 12 на GFCM;
г)
„северната част на Адриатическо море“ означава географска подзона 17 на GFCM;
д)
„южната част на Адриатическо море и Йонийско море“ означава географски подзони 18, 19 и 20 на GFCM;
е)
„остров Малта и на юг от Сицилия“ означава географски подзони 15 и 16 на GFCM;
ж)
„Егейско море и остров Крит“ означава географски подзони 22 и 23 на GFCM.
Член 3
Минимално изключение
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се разрешава изхвърлянето на следните количества:
а)
за западната част на Средиземно море - до 5 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с пелагични тралове и мрежи гъргър, посочени в точка 1 от приложението;
б)
за северната част на Адриатическо море - до 5 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с пелагични тралове и мрежи гъргър, посочени в точка 2 от приложението;
в)
за южната част на Адриатическо море и Йонийско море:
i)
до 3 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с мрежи гъргър, и
ii)
до 7 % от общия годишен улов за 2015 и 2016 г. и до 6 % за 2017 г. на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с тралове, посочени в точка 3 от приложението;
г)
за остров Малта и на юг от Сицилия:
i)
до 3 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с мрежи гъргър; както и
ii)
до 7 % от общия годишен улов за 2015 и 2016 г. и до 6 % за 2017 г. на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с тралове, посочени в точка 4 от приложението;
д)
за Егейско море и остров Крит - до 3 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с мрежи гъргър, посочени в точка 5 от приложението.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) Nr. 1392/2014 VAN DE COMMISSIE
van 20 oktober 2014
tot vaststelling van een teruggooiplan voor bepaalde kleine pelagische visserijen in de Middellandse Zee
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 1380/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 11 december 2013 inzake het gemeenschappelijk visserijbeleid, tot wijziging van Verordeningen (EG) nr. 1954/2003 en (EG) nr. 1224/2009 van de Raad en tot intrekking van Verordeningen (EG) nr. 2371/2002 en (EG) nr. 639/2004 van de Raad en Besluit 2004/585/EG van de Raad (1), en met name artikel 15, lid 6, en artikel 18, leden 1 en 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EU) nr. 1380/2013 heeft tot doel de teruggooi geleidelijk uit te bannen in alle visserijen van de Unie middels de invoering van een aanlandingsverplichting voor vangsten van soorten waarvoor vangstbeperkingen gelden.
(2)
Artikel 15, lid 6, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 geeft de Commissie de bevoegdheid om door middel van een gedelegeerde handeling teruggooiplannen vast te stellen voor een termijn van ten hoogste drie jaar, op basis van door de lidstaten in overleg met de relevante adviesraden opgestelde gezamenlijke aanbevelingen.
(3)
Griekenland, Spanje, Frankrijk, Kroatië, Italië, Malta en Slovenië hebben een rechtstreeks belang bij het beheer van de visserij in de Middellandse Zee. Die lidstaten hebben, na overleg met de adviesraad voor de Middellandse Zee, bij de Commissie gezamenlijke aanbevelingen (2) ingediend. Er is een wetenschappelijke bijdrage verkregen van bevoegde wetenschappelijke instanties. Overeenkomstig artikel 18, lid 3, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mogen enkel de maatregelen in de gezamenlijke aanbevelingen die in overeenstemming zijn met artikel 15, lid 6, van die verordening, in de onderhavige verordening worden opgenomen.
(4)
Met betrekking tot de Middellandse Zee is in artikel 15 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 een aanlandingsverplichting vastgesteld voor alle vangsten van soorten waarvoor vangstbeperkingen gelden alsook voor vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de zin van bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1967/2006 van de Raad (3) gelden. Overeenkomstig artikel 15, lid 1, onder a), van Verordening (EU) nr. 1380/2013 is de aanlandingsverplichting uiterlijk vanaf 1 januari 2015 van toepassing op de kleine pelagische visserijen, de grote pelagische visserijen en visserijen voor industriële doeleinden.
(5)
Overeenkomstig de gezamenlijke aanbeveling moet het teruggooiplan vanaf 1 januari 2015 van toepassing zijn op alle in de kleine pelagische visserijen in de Middellandse Zee met pelagische trawls en/of ringzegens gedane vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de zin van bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1967/2006 gelden (i.e. visserijen op ansjovis, sardine, makreel en horsmakreel).
(6)
Om disproportioneel hoge kosten voor het behandelen van ongewenste vangsten te voorkomen en overeenkomstig artikel 15, lid 5, onder c), ii), van Verordening (EU) nr. 1380/2013, is het passend een de-minimisvrijstelling van de aanlandingsverplichting vast te stellen in termen van het percentage van de totale jaarlijkse vangsten van soorten die onder de aanlandingsverplichting in de kleine pelagische visserijen vallen. De de-minimisvrijstelling vindt steun in de door de betrokken lidstaten ingediende gezamenlijke aanbevelingen, vanwege de extra kosten die het beheer van ongewenste vangsten, zowel aan boord (sorteren en in dozen doen, opslag en bewaring) als aan de wal (vervoer en opslag, bewaring, vermarkting en verwerking of vernietiging als bijzonder afval) meebrengt ten opzichte van de beperkte en soms niet bestaande economische winst die deze ongewenste vangsten zouden kunnen opleveren. Het door de lidstaten geleverde bewijsmateriaal is beoordeeld door het Wetenschappelijk, Technisch en Economisch Comité voor de visserij (WTECV), dat concludeerde dat de gezamenlijke aanbeveling met redenen omklede argumenten met betrekking tot de stijging van de kosten voor het behandelen van ongewenste vangsten bevatte, die in sommige gevallen worden ondersteund met een kwalitatieve beoordeling van de kosten (4). In het licht van het voorgaande en bij ontstentenis van afwijkende wetenschappelijke informatie is het passend de de-minimisvrijstelling vast te stellen overeenkomstig de in de gezamenlijke aanbevelingen voorgestelde percentages en op niveaus die niet hoger zijn dan die welke zijn toegestaan krachtens artikel 15, lid 1, onder c), van Verordening (EU) nr. 1380/2013.
(7)
Overeenkomstig de gezamenlijke aanbevelingen en rekening houdend met het in artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 vastgestelde tijdschema moet de onderhavige verordening van toepassing zijn met ingang van 1 januari 2015. Overeenkomstig artikel 15, lid 6, van die verordening moet de onderhavige verordening van toepassing zijn voor een termijn van ten hoogste drie jaar,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp
Deze verordening legt nadere bepalingen vast om de in artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 bedoelde aanlandingsverplichting vanaf 1 januari 2015 ten uitvoer te leggen in de Middellandse Zee, voor alle vangsten van soorten waarvoor minimummaten gelden in de in de bijlage opgenomen kleine pelagische visserijen.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
a) „minimummaat”: de minimummaat van mariene organismen zoals vastgesteld in bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1967/2006;
„Middellandse Zee”: de maritieme wateren van de Middellandse Zee ten oosten van 5°36′ WL;
b) „geografisch deelgebied van de GFCM”: geografisch deelgebied van de Algemene Visserijcommissie voor de Middellandse Zee (General Fisheries Commission for the Mediterranean - GFCM) zoals afgebakend in bijlage I bij Verordening (EU) nr. 1343/2011 van het Europees Parlement en de Raad (5);
c) „westelijke Middellandse Zee”: de geografische deelgebieden 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2, 12 van de GFCM;
d) „het noordelijke deel van de Adriatische Zee”: het geografische deelgebied 17 van de GFCM;
e) „het zuidelijke deel van de Adriatische Zee en de Ionische Zee”: de geografische deelgebieden 18, 19 en 20 van de GFCM;
f) „Malta en bezuiden Sicilië”: de geografische deelgebieden 15 en 16 van de GFCM;
g) „Egeïsche Zee en Kreta”: de geografische deelgebieden 22 en 23 van de GFCM.
Artikel 3
De-minimisvrijstelling
In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mogen de volgende hoeveelheden worden teruggegooid:
a)
in de westelijke Middellandse Zee, tot 5 % van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische trawl- en ringzegenvisserijen als bedoeld in punt 1 van de bijlage gelden;
b)
in het noordelijke deel van de Adriatische Zee, tot 5 % van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische trawl- en ringzegenvisserij als bedoeld in punt 2 van de bijlage gelden;
c)
in het zuidelijke deel van de Adriatische Zee en de Ionische Zee:
i)
tot 3 % van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische ringzeevisserijen gelden, en
ii)
tot 7 % in 2015 en 2016 en tot 6 % in 2017 van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische trawlvisserijen als bedoeld in punt 3 van de bijlage gelden;
d)
in Malta en bezuiden Sicilië:
i)
tot 3 % van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische ringzeevisserijen gelden. en
ii)
tot 7 % in 2015 en 2016 en tot 6 % in 2017 van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische trawl- en ringzegenvisserij als bedoeld in punt 4 van de bijlage gelden;
e)
in de Egeïsche Zee en Kreta, tot 3 % van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische ringzegenvisserij als bedoeld in punt 5 van de bijlage gelden;
Artikel 4
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing van 1 januari 2015 tot en met 31 december 2017.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat overeenkomstig de Verdragen.
Gedaan te Brussel, 20 oktober 2014.