РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1389/2013 НА СЪВЕТА
от 16 декември 2013 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 1258/2012 на Съвета относно разпределянето на възможностите за риболов в съответствие с протокола, договорен между Европейския съюз и Република Мадагаскар, за определяне на възможностите за риболов и на финансовото участие, предвидени в действащото Споразумение за партньорство в областта на рибарството между двете страни
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
На 15 ноември 2007 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 31/2008 за сключване на Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност и Република Мадагаскар (1) (наричано по-долу „Споразумението за партньорство“),
(2)
От 1 януари 2013 г. временно се прилага нов протокол за определяне на възможностите за риболов и на финансовото участие, предвидени в действащото Споразумение за партньорство (наричан по-долу „новият протокол“). Новият протокол предоставя на корабите от ЕС възможности за риболов във водите, над които Република Мадагаскар упражнява суверенитет или юрисдикция в областта на рибарството. Разпределението на възможностите за риболов, преодаставени на Съюза съгласно новия протокол, бе установено с Регламент 1258/2012 на Съвета (2).
(3)
На 26 септември 2012 г. предвиденият по Споразумението за партньорство Съвместен комитет разгледа въпроса за акулите, които се улавят заедно с видовете, управлявани от Комисията по рибата тон в Индийския океан (IOTC), като тези акули са предмет на Резолюция 05/05 на IOTC, а уловът им е разрешен в рамките на Споразумението за партньорство. Съвместният комитет заключи, предвид регистрираните равнища на улова за периода 2007 - 2011 г. от страна на корабите с парагади за улов на повърхността, имащи право да извършват риболов в рамките на предходния протокол към Споразумението за партньорство, които равнища бяха потвърдени от съответните научни институти, че би било целесъобразно да се ограничи уловът на акули от страна на тези кораби до най-много 200 тона годишно, считано от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г., като по този начин въздействието на риболова върху запасите от акули няма да се увеличава в съответствие с препоръката на Научния комитет на IOTC.
(4)
С оглед обсъжданията в рамките на Съвместния комитет уловът на акули следва да бъде ограничен и разпределен между държавите членки за срока на прилагане на новия протокол. Ето защо, Регламент (ЕС)№ 1258/2012 следва да бъде съответно изменен.
(5)
Съгласно член 20, праграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета (3) държавите членки, на чиито кораби е разрешено да извършват риболов съгласно Регламент (ЕС)№ 1258/2012, могат да разменят всички или част от разпределените им възможности за риболов на акули.
(6)
Настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В член 1 от Регламент (ЕС) № 1258/2012 се вмъква следният параграф:
„1а. Възможностите за риболов на акулите, улавяни заедно с видовете, управлявани от Комисията по рибата тон в Индийския океан, с парагади за улов на повърхността се определят на 200 тона годишно. Това количество се разпределя между държавите членки, както следва:
Държава членка
тонове
Испания
166
Португалия
27
Франция
7
Обединеното кралство
0
Общо
200“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 декември 2013 година.
VERORDENING (EU) Nr. 1389/2013 VAN DE RAAD
van 16 december 2013
tot wijziging van Verordening (EU) nr. 1258/2012 van de Raad betreffende de verdeling van de vangstmogelijkheden krachtens het tussen de Europese Unie en de Republiek Madagaskar overeengekomen protocol tot vaststelling van de vangstmogelijkheden en de financiële tegenprestatie waarin is voorzien bij de partnerschapsovereenkomst in de visserijsector tussen beide partijen
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 43, lid 3,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Op 15 november 2007 heeft de Raad Verordening (EG) nr. 31/2008 betreffende de sluiting van een partnerschapsovereenkomst in de visserijsector tussen de Europese Gemeenschap en de Republiek Madagaskar (1) vastgesteld (hierna „de partnerschapsovereenkomst” genoemd).
(2)
Een nieuw protocol tot vaststelling van de vangstmogelijkheden en de financiële tegenprestatie voorzien bij de partnerschapsovereenkomst (hierna „het nieuwe protocol” genoemd) is sinds 1 januari 2013 voorlopig van toepassing. Krachtens het nieuwe protocol worden aan de vaartuigen van de Unie vangstmogelijkheden toegewezen in de wateren waarover de Republiek Madagaskar de soevereiniteit of de jurisdictie voor visserijaangelegenheden heeft. De verdeling van de vangstmogelijkheden die aan de Unie krachtens het nieuwe protocol zijn toegewezen, is vastgesteld bij Verordening (EU) nr. 1258/2012 van de Raad (2).
(3)
Op 26 september 2012, heeft de gemengde commissie als bedoeld in de partnerschapsovereenkomst het probleem van de haaien onderzocht die worden gevangen bij het vissen op soorten die onder het beheer van de Commissie voor de tonijnvisserij in de Indische Oceaan (IOTC) vallen; deze haaien vormen het onderwerp van Resolutie 05/05 van de IOTC en de vangst ervan is in het kader van de partnerschapsovereenkomst toegestaan. De gemengde commissie heeft besloten dat het uitgaande van de door de betrokken wetenschappelijke instituten gevalideerde vangstcijfers voor de periode 2007-2011 van de vaartuigen voor de visserij met de drijvende beug die in het kader van het vorige protocol bij de partnerschapsovereenkomst mochten vissen, dienstig is de haaienvangst van die vaartuigen te beperken tot ten hoogste 200 ton per jaar gedurende een periode die ingaat op 1 januari 2014 en eindigt op 31 december 2014, en zo de visserijdruk op de haaienbestanden te bevriezen in overeenstemming met de aanbeveling van het wetenschappelijk comité van de IOTC.
(4)
In het licht van de besprekingen binnen de gemengde commissie, is het van belang de haaienvangsten te beperken en die vangsten te verdelen over de lidstaten voor de periode waarin het nieuwe protocol van toepassing is. Verordening (EU) nr. 1258/2012 dient derhalve te worden gewijzigd.
(5)
Krachtens artikel 20, lid 5, van Verordening (EG) nr. 2371/2002 van de Raad (3) kunnen de lidstaten waarvan de vaartuigen in het kader van Verordening (EU) nr. 1258/2012 mogen vissen, de vangstmogelijkheden die hen voor deze haaien zijn toegewezen, volledig of gedeeltelijk onder elkaar uit te wisselen.
(6)
De onderhavige verordening dient met ingang van 1 januari 2014 te worden toegepast,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Aan artikel 1 van Verordening (EU) nr. 1258/2012 wordt het volgende lid toegevoegd:
„1 bis. De vangstmogelijkheden voor haaien die door vaartijgen voor de visserij met de drijvende beug worden gevangen bij het vissen op soorten die onder het beheer van de Commissie voor de tonijnvisserij in de Indische Oceaan vallen worden vastgesteld op 200 ton per jaar. Deze hoeveelheid wordt als volgt over de lidstaten verdeeld:
Lidstaat
Ton
Spanje
166
Portugal
27
Frankrijk
7
Verenigd Koninkrijk
0
Totaal
200”
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2014.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 16 december 2013.