ДИРЕКТИВА 2013/61/ЕС НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за изменение на директиви 2006/112/ЕО и 2008/118/ЕО по отношение на френските най-отдалечени региони, и по-специално Майот
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2012/419/ЕС на Европейския съвет (3) Европейският съвет реши, че считано от 1 януари 2014 г. Майот ще има статус на най-отдалечен регион по смисъла на член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) вместо на отвъдморска страна или територия (ОСТ) по смисъла на член 355, параграф 2 ДФЕС. Данъчните разпоредби на Съюза ще се прилагат за Майот след това изменение в статуса.
(2)
Ситуацията на Майот по отношение на данъка върху добавената стойност (ДДС) и акцизите е сходна на ситуацията на останалите френски най-отдалечени региони (Гваделупа, френска Гвиана, Мартиника, Реюнион и Сен Мартен), които са изключени от териториалния обхват на Директива 2006/112/ЕО на Съвета (4) и на Директива 2008/118/ЕО на Съвета (5), поради което Майот следва да бъде изключен от териториалния обхват на посочените директиви, считано от датата на изменението на неговия статус по ДФЕС. Следователно съответните разпоредби на Директива 2006/112/ЕО и Директива 2008/118/ЕО следва да бъдат адаптирани и едновременно с това следва да бъде разяснено тяхното приложение към френските отвъдморски територии.
(3)
За да се поясни, че Майот, както и останалите френски най-отдалечени региони са изключени от обхвата на директиви 2006/112/ЕО и 2008/118/ЕО, независимо от евентуални промени на техния статус по френското право, в посочените директиви по отношение на всички тези региони следва да бъде включена препратка към член 349 и член 355, параграф 1 ДФЕС.
(4)
Поради това директиви 2006/112/ЕО и 2008/118/ЕО следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
В член 6, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО буква в) се заменя със следното:
„в)
френските територии, посочени в член 349 и член 355, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз;“.
Член 2
Член 5 от Директива 2008/118/ЕО се изменя, както следва:
1)
в параграф 2 буква б) се заменя със следното:
„б)
френските територии, посочени в член 349 и член 355, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз;“.
2)
параграф 5 се заменя със следното:
„Франция може да съобщи с декларация, че настоящата директива и директивите, посочени в член 1, се прилагат по отношение на териториите, посочени в параграф 2, буква б), при условията на мерки за адаптиране във връзка с изключителната отдалеченост на тези територии, по отношение на всички или на някои от акцизните стоки, посочени в член 1, считано от първия ден на втория месец след депозирането на такава декларация.“.
Член 3
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, считано от 1 януари 2014 г. Те съобщават на Комисията текста на тези разпоредби преди 1 януари 2015 г.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на 1 януари 2014 г.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
RICHTLIJN 2013/61/EU VAN DE RAAD
van 17 december 2013
tot wijziging van de Richtlijnen 2006/112/EG en 2008/118/EG wat betreft de Franse ultraperifere gebieden en met name Mayotte
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 113,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Parlement (1),
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (2),
Handelend volgens een bijzondere wetgevingsprocedure,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij Besluit 2012/419/EU van de Europese Raad (3) heeft de Europese Raad besloten dat Mayotte met ingang van 1 januari 2014 niet langer de status van LGO (land of gebied overzee) in de zin van artikel 355, lid 2, van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie (VWEU) zal hebben, maar die van ultraperifeer gebied in de zin van artikel 349 VWEU. Belastingbepalingen van de Unie zullen dus na die statuswijziging van toepassing zijn op Mayotte.
(2)
Wat de belasting over de toegevoegde waarde (btw) en de accijnzen betreft, bevindt Mayotte zich in een situatie die vergelijkbaar is met die van andere Franse ultraperifere gebieden (Guadeloupe, Frans Guyana, Martinique, Réunion en Saint-Martin), die buiten het territoriale toepassingsgebied vallen van Richtlijn 2006/112/EG van de Raad (4) en Richtlijn 2008/118/EG van de Raad (5), en dus moet Mayotte vanaf de ingangsdatum van zijn status volgens het VWEU buiten het territoriale toepassingsgebied van die richtlijnen worden gehouden. De relevante bepalingen van Richtlijn 2006/112/EG en Richtlijn 2008/118/EG moeten derhalve worden aangepast en tegelijk verduidelijkt wat betreft de toepassing ervan op de Franse overzeese gebieden.
(3)
Teneinde duidelijk te maken dat Mayotte en de andere Franse ultraperifere gebieden van het toepassingsgebied van de Richtlijnen 2006/112/EG en 2008/118/EG zijn uitgesloten, ongeacht eventuele wijzigingen van hun status in het Franse recht, dient in deze richtlijnen voor al die gebieden te worden verwezen naar artikel 349 en artikel 355, lid 1, VWEU.
(4)
De Richtlijnen 2006/112/EG en 2008/118/EG moeten derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
In artikel 6, lid 1, van Richtlijn 2006/112/EG wordt punt c) vervangen door:
„c)
de Franse gebieden bedoeld in artikel 349 en artikel 355, lid 1, van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie;”.
Artikel 2
Artikel 5 van Richtlijn 2008/118/EG wordt als volgt gewijzigd:
a)
de tekst in lid 2, onder b), wordt vervangen door:
„b)
de Franse gebieden bedoeld in artikel 349 en artikel 355, lid 1, van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie;”;
b)
lid 5 wordt vervangen door:
„Frankrijk kan er door een verklaring kennis van geven dat deze richtlijn en de in artikel 1 genoemde richtlijnen vanaf de eerste dag van de tweede maand volgende op de neerlegging van een dergelijke verklaring van toepassing zijn op de in lid 2, onder b), bedoelde gebieden - onder voorbehoud van maatregelen inzake aanpassing aan de ultraperifere ligging van deze gebieden - ter zake van alle of sommige van de in artikel 1 genoemde accijnsgoederen.”.
Artikel 3
1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om per 1 januari 2014 aan deze richtlijn te voldoen. Zij delen de Commissie de tekst van die bepalingen voor 1 januari 2015 mede.
Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking ervan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor die verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 4
Deze richtlijn treedt in werking op 1 januari 2014.
Artikel 5
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 17 december 2013.