ДИРЕКТИВА 2013/54/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно определени отговорности на държавата на знамето за спазване и прилагане на Морската трудова конвенция от 2006 г.
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Действието на Съюза в областта на морския транспорт има за цел, inter alia, подобряване на условията на живот и труд на морските лица на борда на кораба, морската сигурност и безопасност и предотвратяването на замърсяването, причинено от морски произшествия.
(2)
Съюзът си дава сметка, че повечето морски произшествия са пряко причинени от човешки фактори, особено от умора.
(3)
Една от основните цели на политиката на Съюза за морска безопасност е да се премахне морският транспорт, който е под стандартите.
(4)
На 23 февруари 2006 г. Международната организация на труда (МОТ) прие Морската трудова конвенция от 2006 г. (МТК от 2006 г.) с цел да се създаде единен, съгласуван и актуален инструмент, включващ и основните принципи, които са заложени в други международни трудови конвенции.
(5)
Съгласно член VIII от МТК от 2006 г. тя трябва да влезе в сила 12 месеца след датата, на която са регистрирани ратификациите от най-малко 30 членове на МОТ с общ дял от 33 % в световния брутен тонаж на кораби. Това условие беше изпълнено на 20 август 2012 г. и следователно МТК от 2006 г. влезе в сила на 20 август 2013 г.
(6)
С Решение 2007/431/ЕО на Съвета (3) държавите членки се упълномощават да ратифицират МТК от 2006 г. и се приканват да я ратифицират възможно най-скоро.
(7)
С МТК от 2006 г. се определят минимални световни стандарти, за да се гарантира правото на всички морски лица на достойни условия на живот и труд, независимо от тяхната националност и от знамето на кораба, на който служат, както и за да се установят равни условия.
(8)
В различни инструменти на Съюза са въведени отделни части на МТК от 2006 г., по отношение на задълженията на държавата на знамето и на държавата на пристанището. Целта на настоящата директива е да въведе определени разпоредби за спазване и прилагане, предвидени в дял 5 от МТК от 2006 г., по отношение на онези части на МТК от 2006 г., във връзка с които все още не са приети необходимите разпоредби за спазване и прилагане. Тези части отговарят на елементите, предвидени в приложението към Директива 2009/13/ЕО на Съвета (4).
(9)
С Директива 2009/13/ЕО се изпълнява Споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно Морската трудова конвенция от 2006 г. („Споразумението“), приложено към нея. Настоящата директива не засяга Директива 2009/13/ЕО и следователно следва да гарантира спазването на по-благоприятни разпоредби от правото на Съюза, в съответствие с посочената директива.
(10)
Въпреки че с Директива 2009/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) се уреждат отговорностите на държавата на знамето, като се включва в правото на Съюза схемата за доброволен одит на държавите - членки на ММО, и се въвежда сертифициране на националните морски органи по отношение на качеството, отделна директива, обхващаща морските трудови норми, би била по-подходяща и по-ясно би отразила различните цели и процедури, като същевременно не засяга Директива 2009/21/ЕО.
(11)
Директива 2009/21/ЕО се прилага за конвенциите на ММО. При всички случаи държавите членки биха могли да разработват, въвеждат и поддържат системи за управление на качеството за оперативните аспекти на дейностите, свързани с държавата на знамето, на своите морски администрации, които попадат в обхвата на настоящата директива.
(12)
Държавите членки следва да изпълняват ефективно задълженията си като държави на знамето във връзка с изпълнението от кораби, плаващи под тяхно знаме, на съответните части на МТК от 2006 г. Като създадат ефективни системи за механизми за мониторинг, включително инспекции, държавите членки биха могли по целесъобразност да издават разрешения на публични институции или на други организации по смисъла на правило 5.1.2 от МТК от 2006 г., съгласно установените в нея условия.
(13)
Съгласно член 2, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕС) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета (6) се предвижда, че мандатът на Европейската агенция за морска безопасност съдържа като основна задача, че Агенцията следва да работи с държавите членки, за да предоставя по искане на държава членка подходяща информация с оглед подкрепа на мониторинга върху признатите организации, които действат от името на тази държава членка, без да се засягат правата и задълженията на държавата на знамето.
(14)
Доколкото целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците на действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(15)
При никакви обстоятелства прилагането на настоящата директива не следва да води до намаляване на равнището на защита, от която се ползват понастоящем морските лица съгласно правото на Съюза,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет
С настоящата директива се установяват правила, за да се гарантира, че държавите членки изпълняват ефективно задълженията си като държави на знамето по отношение на изпълнението на съответните части на МТК от 2006 г. Настоящата директива не засяга директиви 2009/13/ЕО и 2009/21/ЕО, нито каквито и да е по-високи стандарти за условия на живот и труд, определени в тях за морските лица.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилага следното определение, в допълнение към съответните определения, включени в приложението към Директива 2009/13/ЕО:
„съответните части на МТК от 2006 г.“ означава частите на МТК от 2006 г., чието съдържание може да се смята за съответстващо на разпоредбите, съдържащи се в приложението към Директива 2009/13/ЕО.
Член 3
Мониторинг на изпълнението
1. Държавите членки осигуряват установяването на ефективни и подходящи механизми за правоприлагане и мониторинг, включително периодичните инспекции, предвидени в МТК от 2006 г., така че да се гарантира, че условията на живот и труд на морските лица на борда на кораби, плаващи под тяхно знаме, отговарят и продължават да отговарят на изискванията на съответните части на МТК от 2006 г.
2. По отношение на кораби с брутен тонаж под 200 тона, които не извършват международни плавания, държавите членки могат, като се консултират със съответните организации на корабособствениците и на морските лица, да решат да адаптират съгласно член II, параграф 6 от МТК от 2006 г. механизмите за мониторинг, включително инспекциите, така че да се вземат предвид специфичните условия, свързани с тези кораби.
3. При изпълнението на задълженията си по настоящия член, държавите членки могат, по целесъобразност, да разрешат на публични институции или други организации, включително тези на друга държава членка, ако последната е съгласна, които те признават за разполагащи с достатъчен капацитет, компетентност и независимост, за да извършват инспекции. При всички случаи държавите членки остават изцяло отговорни за инспектирането на условията на живот и труд на съответните морски лица на борда на кораби, плаващи под знамето на същата държава членка. Настоящата разпоредба не засяга Директива 2009/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7).
4. Държавите членки установяват ясни цели и стандарти по отношение на управлението на системите си за инспекция, както и адекватни цялостни процедури за тяхната оценка на степента, до която тези цели и стандарти са постигнати.
5. Всяка държава членка гарантира, че морските лица на борда на корабите, плаващи под знамето на същата държава членка, имат достъп до копие от Споразумението. Достъпът може да се предостави по електронен път.
Член 4
Персонал, отговарящ за осъществяване на мониторинг на изпълнението
1. Държавите членки гарантират, че персоналът, включително служителите на институциите или други организации („признати организации“ по смисъла на МТК от 2006 г.), упълномощени да извършват инспекции в съответствие с член 3, параграф 3 и които отговарят за проверка на правилното изпълнение на съответните части на МТК от 2006 г., имат необходимото или желателно обучение, компетентност, мандат, пълни законни правомощия, статут и независимост, за да могат да извършват споменатата проверка и да осигуряват спазването на изискванията на съответните части на МТК от 2006 г. В съответствие с МТК от 2006 г. инспекторите се оправомощават да вземат подходящите мерки, за да наложат забрана корабът да напуска пристанището, докато не бъде предприето необходимото действие.
2. Всички разрешения, предоставени във връзка с инспекции, най-малкото оправомощават признатата организация да изисква коригирането на недостатъците, които е установила в условията на живот и труд на морските лица, и да осъществява инспекции в тази връзка по искане на държавата на пристанището.
3. Всяка държава членка установява:
а)
система за гарантиране на съответствието на работата, извършвана от признатите организации, която включва даване на информация относно всички приложими национални законови и подзаконови актове и съответните международни инструменти; както и
б)
процедури за комуникация с такива организации и за надзора върху тях.
4. Всяка държава членка предоставя на Международното бюро по труда актуален списък на всички признати организации, които са оправомощени да действат от нейно име, и редовно актуализира този списък. В списъка се посочват функциите, които признатите организации са оправомощени да упражняват.
Член 5
Бордови процедури за подаване на жалби, разглеждане на жалби и коригиращи мерки
1. Всяка държава-членка осигурява наличие в своите законови и подзаконови актове на подходящи бордови процедури за подаване на жалби.
2. Ако дадена държава членка получи жалба, която не смята за категорично неоснователна, или получи доказателства, че кораб, плаващ под нейно знаме, не отговаря на изискванията на съответните части на МТК от 2006 г. или че има сериозни пропуски в мерките за тяхното прилагане, държавата членка прави необходимото за разследване на въпроса и гарантира предприемането на действия за коригиране на всички констатирани пропуски.
3. Персоналът, който разглежда жалбите или получава информация за тях, третира като поверителен източника на оплакването или жалбата, в които се съдържат твърдения за опасност или пропуск във връзка с условията на живот и труд на морските лица или за нарушение на законовите и подзаконовите актове, и не показва по никакъв начин на корабособственика, на неговия представител или на оператора на кораба, че е предприета инспекция в резултат на такова оплакване или жалба.
Член 6
Доклади
1. Комисията включва въпроси от обхвата на настоящата директива в докладите, които изготвя в съответствие с член 9 от Директива 2009/21/ЕО.
2. Не по-късно от 31 декември 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно въвеждането и прилагането на правило 5.3 от МТК от 2006 г. по отношение на отговорностите по предоставяне на работници. При целесъобразност в доклада може да се съдържат предложения за мерки за подобряване на условията на живот и труд в морския сектор.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 31 март 2015 г. Те незабавно информират Комисията за текста на тези разпоредби.
Когато държавите членки приемат тези мерки, те съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки на националното право, които приемат в приложното поле на настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
RICHTLIJN 2013/54/EU VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 20 november 2013
betreffende bepaalde verantwoordelijkheden van de vlaggenstaat met betrekking tot de naleving en de handhaving van het Verdrag betreffende maritieme arbeid, 2006
(Voor de EER relevante tekst)
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 100, lid 2,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Na raadpleging van het Comité van de Regio’s,
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Maatregelen van de Unie inzake zeevervoer moeten onder meer zorgen voor betere leef- en werkomstandigheden aan boord voor de zeevarenden, beveiliging en veiligheid op zee, en het voorkomen van verontreiniging door scheepsongevallen.
(2)
De Unie is zich bewust van het feit dat de meeste ongevallen op zee een direct gevolg zijn van menselijke factoren, in het bijzonder vermoeidheid.
(3)
Een van de belangrijkste doelstellingen van het maritieme-veiligheidsbeleid van de Unie is schepen die niet aan de normen voldoen, uit te bannen.
(4)
De Internationale Arbeidsorganisatie (IAO) heeft op 23 februari 2006 het Verdrag betreffende maritieme arbeid, 2006 (Maritime Labour Convention 2006 - MLC 2006), vastgesteld, met de bedoeling één enkel coherent en actueel instrument te creëren waarin tevens de grondbeginselen van andere internationale arbeidsverdragen ondergebracht zijn.
(5)
Overeenkomstig artikel VIII ervan, moet het MLC 2006 in werking treden twaalf maanden na de datum waarop de bekrachtigingen zijn geregistreerd van ten minste dertig leden van de IAO die in totaal een aandeel van 33 % in de brutotonnage van alle schepen wereldwijd vertegenwoordigen. Die voorwaarde was voldaan op 20 augustus 2012, en derhalve trad het MLC 2006 in werking op 20 augustus 2013.
(6)
Bij Beschikking 2007/431/EG van de Raad (3) werden de lidstaten gemachtigd het MLC 2006 te ratificeren. De lidstaten worden aangespoord dat zo snel mogelijk te doen.
(7)
Het MLC 2006 bevat wereldwijde minimumnormen om te zorgen voor het recht van alle zeevarenden op fatsoenlijke leef- en werkomstandigheden, ongeacht hun nationaliteit en ongeacht de vlag van de schepen waarop zij werkzaam zijn, en teneinde gelijke concurrentievoorwaarden tot stand te brengen.
(8)
Diverse onderdelen van het MLC 2006 zijn opgenomen in verschillende Unie-instrumenten, zowel wat betreft de verplichtingen van de vlaggenstaat als deze van de havenstaat. Deze richtlijn heeft tot doel een aantal nalevings- en handhavingsbepalingen van titel 5 van het MLC 2006 toe te passen op de onderdelen van het MLC 2006 waarvoor de nodige nalevings- en handhavingsbepalingen nog niet zijn vastgesteld. Die onderdelen komen overeen met de elementen die in de bijlage bij Richtlijn 2009/13/EG van de Raad (4) staan.
(9)
Richtlijn 2009/13/EG voorziet in de tenuitvoerlegging van de overeenkomst tussen de Associatie van reders van de Europese Gemeenschap (ECSA) en de Europese Federatie van vervoerswerknemers (European Transport Workers’ Federation - ETF) inzake het Verdrag betreffende maritieme arbeid, 2006 („de overeenkomst”), die aan die richtlijn is gehecht. Deze richtlijn geldt onverminderd de bepalingen van Richtlijn 2009/13/EG en moet derhalve zorgen voor naleving van gunstiger bepalingen van het recht van de Unie overeenkomstig Richtlijn 2009/13/EG.
(10)
Hoewel Richtlijn 2009/21/EG van het Europees Parlement en de Raad (5) de verantwoordelijkheden van de vlaggenstaat regelt door het vrijwillige auditsysteem voor de Internationale Maritieme Organisatie (IMO)-lidstaten in het recht van de Unie op te nemen, en middels een kwaliteitscertificering van de nationale maritieme instanties, zou een afzonderlijke richtlijn betreffende de maritieme arbeidsnormen geschikter zijn en de verschillende doelstellingen en procedures duidelijker weergeven terwijl geen afbreuk wordt gedaan aan Richtlijn 2009/21/EG.
(11)
Richtlijn 2009/21/EG is van toepassing op IMO-verdragen. Hoe dan ook kunnen de lidstaten een systeem voor het kwaliteitsbeheer van de operationele delen van de vlaggenstaatgerelateerde activiteiten van hun maritieme instanties die onder het toepassingsgebied van deze richtlijn vallen, ontwikkelen, implementeren en onderhouden.
(12)
De lidstaten dienen ervoor te zorgen dat hun verplichtingen als vlaggenstaten met betrekking tot de tenuitvoerlegging door schepen die onder hun vlag varen van de relevante onderdelen van het MLC 2006 daadwerkelijk worden nagekomen. Bij het oprichten van een doeltreffend toezichtmechanisme, met inbegrip van inspecties, kan een lidstaat, waar nodig, besluiten publieke instanties of andere organisaties bevoegd te verklaren in de zin van voorschrift 5.1.2. van het MLC 2006 onder de daarin vervatte voorwaarden.
(13)
Artikel 2, lid 3, onder c), van Verordening (EG) nr. 1406/2002 van het Europees Parlement en de Raad (6), bepaalt dat het mandaat van het Europees Agentschap voor maritieme veiligheid als kerntaak omvat dat het Agentschap met de lidstaten samenwerkt om op verzoek van een lidstaat toepasselijke informatie te verstrekken, teneinde het toezicht te ondersteunen van de erkende organisaties die namens de lidstaten optreden, onverminderd de rechten en plichten van de vlaggenstaat.
(14)
Daar de doelstellingen van deze richtlijn niet voldoende door de lidstaten kunnen worden verwezenlijkt, maar vanwege de omvang en de gevolgen van het optreden beter door de Unie kunnen worden verwezenlijkt, kan de Unie, overeenkomstig het in artikel 5 van het Verdrag betreffende de Europese Unie neergelegde subsidiariteitsbeginsel, maatregelen nemen. Overeenkomstig het in hetzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel, gaat deze richtlijn niet verder dan nodig is om die doelstellingen te verwezenlijken.
(15)
De toepassing van deze richtlijn mag onder geen beding leiden tot een vermindering van het beschermingsniveau dat zeevarenden momenteel in het kader van het recht van de Unie genieten,
HEBBEN DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp
In deze richtlijn worden de regels vastgesteld om ervoor te zorgen dat de lidstaten zich daadwerkelijk kwijten van hun verplichtingen als vlaggenstaten met betrekking tot de tenuitvoerlegging van de relevante onderdelen van het MLC 2006. Deze richtlijn doet geen afbreuk aan de Richtlijnen 2009/13/EG en 2009/21/EG, en evenmin aan daarin vastgelegde hogere normen voor de leef- en werkomstandigheden van zeevarenden.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze richtlijn geldt, naast de toepasselijke definities in de bijlage bij Richtlijn 2009/13/EG, de volgende definitie:
„relevante onderdelen van het MLC 2006”: de onderdelen van het MLC 2006 waarvan de inhoud geacht wordt overeen te komen met de bepalingen in de bijlage bij Richtlijn 2009/13/EG.
Artikel 3
Toezicht op de naleving
1. De lidstaten zorgen ervoor dat doeltreffende en passende handhavings- en toezichtmechanismen worden opgezet, met inbegrip van regelmatige inspecties als bepaald in het MLC 2006, om ervoor te zorgen dat de leef- en werkomstandigheden van zeevarenden op schepen die onder hun vlag varen in overeenstemming met de voorschriften van de relevante onderdelen van het MLC 2006 zijn en blijven.
2. De lidstaten kunnen in overleg met de betrokken organisaties van reders en zeevarenden, ten aanzien van schepen met een brutotonnage van minder dan 200 ton die geen internationale reizen maken, krachtens artikel II, lid 6, van het MLC 2006 besluiten de toezichtmechanismen, met inbegrip van inspecties, aan te passen teneinde rekening te houden met de specifieke situatie in verband met deze schepen.
3. Bij het nakomen van de verplichtingen die de lidstaten op grond van dit artikel hebben, kunnen zij, indien gepast, openbare instellingen of andere organisaties, inclusief die van een andere lidstaat, als deze daarmee instemt, die volgens hen voldoende capaciteit hebben en die zij erkennen als voldoende bevoegd en onafhankelijk, machtigen om inspecties uit te voeren. In ieder geval blijven een lidstaat volledig verantwoordelijk voor de inspectie van de leef- en werkomstandigheden van de betrokken zeevarenden op een schip die onder de vlag van die lidstaat vaart. Deze bepaling doet geen afbreuk aan Richtlijn 2009/15/EG van het Europees Parlement en de Raad (7).
4. De lidstaten stellen duidelijke doelen en normen vast die betrekking hebben op de administratie van hun inspectiesystemen, alsmede geschikte algemene procedures voor de beoordeling van de mate waarin die doelen en normen worden gehaald.
5. Elke lidstaat zorgt ervoor dat zeevarenden aan boord van schepen die onder de vlag van die lidstaat varen, een exemplaar van de overeenkomst kunnen raadplegen. Dat kan langs elektronische weg.
Artikel 4
Personeel belast met toezicht op de handhaving
1. De lidstaten zorgen ervoor dat personeel, met inbegrip van personeel van instellingen of andere organisaties („erkende organisaties”, in de zin van het MLC 2006) die gemachtigd zijn inspecties uit te voeren overeenkomstig artikel 3, lid 3, en belast zijn met de controle op de correcte tenuitvoerlegging van de relevante onderdelen van het MLC 2006, de opleiding krijgen en over de competentie, het mandaat, de volledige wettelijke bevoegdheid, het statuut en de onafhankelijkheid beschikken die nodig of wenselijk zijn om die controle te kunnen uitvoeren en om te zorgen voor de handhaving van de relevante onderdelen van MLC 2006. Overeenkomstig het MLC 2006 zijn inspecteurs bevoegd om de stappen te ondernemen die nodig zijn om een schip te verbieden de haven te verlaten voordat de noodzakelijke acties zijn ondernomen.
2. Alle machtigingen met betrekking tot inspecties geven de erkende organisatie, ten minste, de bevoegdheid om te eisen dat tekortkomingen die zij heeft vastgesteld in de leef- en werkomstandigheden van zeevarenden worden verholpen en om hieromtrent inspecties uit te voeren op verzoek van de havenstaat.
3. Elke lidstaat stelt het volgende in:
a)
een systeem om de geschiktheid te garanderen van het door erkende organisaties uitgevoerde werk, dat informatie bevat over alle toepasselijke nationale wet- en regelgeving en relevante internationale instrumenten, en
b)
procedures voor communicatie met en toezicht op dergelijke organisaties.
4. Elke lidstaat verschaft het Internationaal Arbeidsbureau een geldige lijst van alle erkende organisaties die gemachtigd zijn in zijn naam te handelen, en werkt deze lijst regelmatig bij. De lijst specificeert de taken waartoe de erkende organisaties gemachtigd zijn.
Artikel 5
Procedures voor klachten aan boord, klachtenbehandeling en corrigerende maatregelen
1. Elke lidstaat zorgt ervoor dat in zijn nationale wet- en regelgeving passende procedures voor klachten aan boord zijn opgenomen.
2. Indien een lidstaat een klacht ontvangt die hij niet als kennelijk ongegrond beschouwt of bewijsmateriaal ontvangt waaruit duidelijk blijkt dat een schip dat onder zijn vlag vaart niet aan de voorschriften van de relevante onderdelen van het MLC 2006 voldoet of dat de tenuitvoerleggingsmaatregelen ernstige tekortkomingen vertonen, neemt die lidstaat de nodige maatregelen om deze zaak te onderzoeken en zorgt hij ervoor dat de nodige stappen worden genomen om alle geconstateerde tekortkomingen weg te werken.
3. De bron van grieven of klachten in verband met gevaren of tekortkomingen op het gebied van de leef- en werkomstandigheden van zeevarenden of een inbreuk op de wet- en regelgeving wordt door personeel dat klachten behandelt of kennis krijgt van klachten vertrouwelijk behandeld; dat personeel deelt aan de reder, zijn vertegenwoordiger of de exploitant van het schip niet mee dat een inspectie wordt uitgevoerd naar aanleiding van een grief of klacht.
Artikel 6
Rapportage
1. De Commissie rapporteert over aangelegenheden die binnen het toepassingsgebied van deze richtlijn vallen in de verslagen die zij overeenkomstig artikel 9 van Richtlijn 2009/21/EG moet opstellen.
2. Uiterlijk op 31 december 2018 doet de Commissie het Europees Parlement en de Raad een verslag toekomen over de uitvoering en toepassing van voorschrift 5.3 MLC 2006 inzake verantwoordelijkheden van staten betreffende arbeidsaanbod. Zo nodig bevat het verslag voorstellen voor maatregelen ter verbetering van de leef- en werkomstandigheden in de maritieme sector.
Artikel 7
Omzetting
1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk op 31 maart 2015 aan deze richtlijn te voldoen. Zij delen de Commissie onverwijld de tekst van die bepalingen mede.
Wanneer de lidstaten die bepalingen vaststellen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlijn verwezen. De methoden voor die verwijzingen worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 8
Inwerkingtreding
Deze richtlijn treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 9
Adressaten
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Straatsburg, 20 november 2013.