РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1117/2010 НА КОМИСИЯТА
от 2 декември 2010 година
относно разрешително за употреба на препарат от лимонена киселина, сорбинова киселина, тимол и ванилин като фуражна добавка при отбити прасенца (притежател на разрешителното Vetagro SpA)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1831/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно добавки за използване при храненето на животните (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1831/2003 се предвижда разрешителен режим за издаване на разрешително за употреба на добавки при храненето на животните, както и основанията и процедурите за предоставяне на такова разрешително.
(2)
В съответствие с член 7 от Регламент (ЕО) № 1831/2003 бе подадено заявление за получаване на разрешително за препарата, посочен в приложението към настоящия регламент. Заявлението беше придружено от данните и документите, изисквани по член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1831/2003.
(3)
Заявлението се отнася до разрешително за употреба на препарат от лимонена киселина, сорбинова киселина, тимол и ванилин като като фуражна добавка при отбити прасенца, която следва да се класифицира в категорията „зоотехнически добавки“.
(4)
Европейският орган за безопасност на храните (наричан по-нататък „органът“) заключи в становището си от 25 май 2010 г. (2), че при предложените условия на употреба посоченият в приложението препарат не се отразява неблагоприятно върху здравето на животните, човешкото здраве или околната среда и че като добавка може да способства за подобряване на темповете на растеж и съотношението фураж/наддаване при целевите видове животни. Органът не счита, че е налице необходимост от специфични изисквания за мониторинг след пускането на продукта на пазара. Той също така провери доклада за метода за анализ на фуражната добавка във фуражите, представен от референтната лаборатория на Общността, създадена с Регламент (ЕО) № 1831/2003.
(5)
Оценката на препарата показва, че са изпълнени условията за предоставяне на разрешително, установени с член 5 от Регламент (ЕО) № 1831/2003. Употребата на посочения препарат следва да бъде съответно разрешена съгласно посоченото в приложението към настоящия регламент.
(6)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Разрешава се употребата на посочения в приложението препарат, принадлежащ към категорията добавки „зоотехнически добавки“ и към функционалната група „други зоотехнически добавки“, като добавка при храненето на животните при спазване на установените в същото приложение условия.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2010 година.
REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 1117/2010
tat-2 ta' Diċembru 2010
li jikkonċerna l-awtorizzazzjoni ta' preparazzjoni tal-aċidu ċitriku, l-aċidu sorbiku, t-timol u l-vanillina bħala addittiv tal-għalf għall-majjalini miftuma (detentur tal-awtorizzazzjoni Vetagro SpA)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament (KE) Nru 1831/2003 tal-Parlament Ewropew u l-Kunsill tat-22 ta’ Settembru 2003 fuq l-additivi għall-użu fl-għalf tal-annimali (1), u b'mod partikolari l-Artikolu 9(2) tiegħu,
Billi:
(1)
Ir-Regolament (KE) Nru 1831/2003 jipprovdi għall-awtorizzazzjoni tal-addittivi għall-użu fin-nutrizzjoni tal-annimali u għar-raġunijiet u l-proċeduri biex tingħata tali awtorizzazzjoni.
(2)
F'konformità mal-Artikolu 7 tar-Regolament (KE) Nru 1831/2003, ġiet ippreżentata applikazzjoni għall-awtorizzazzjoni tal-preparazzjoni stabbilita fl-Anness ta' dan ir-Regolament. L-applikazzjoni kienet akkumpanjata bil-dettalji u d-dokumenti meħtieġa skont l-Artikolu 7(3) tar-Regolament (KE) Nru 1831/2003.
(3)
L-applikazzjoni tikkonċerna l-awtorizzazzjoni ta' preparazzjoni tal-aċidu ċitriku, l-aċidu sorbiku, t-timol u l-vanillina bħala addittiv tal-għalf għall-majjalini miftuma, biex ikunu kklassifikati fil-kategorija tal-addittivi “additives żootekniċi”.
(4)
L-Awtorità Ewropea dwar is-Sigurtà tal-Ikel (“l-Awtorità”) ikkonkludiet fl-opinjoni tagħha tal-25 ta' Mejju 2010 (2) li l-preparazzjoni sabbilita fl-Anness, skont il-kondizzjonijiet tal-użu proposti, m'għandhiex effett fuq is-saħħa tal-annimali, is-saħħa umana jew l-ambjent, u li dan l-addittiv għandu potenzjal fiż-żieda fir-rata tat-tkabbir u jtejjeb l-għalf biex jikseb il-proporzjon tal-speċi fil-mira. L-Awtorità ma tqisx li hemm bżonn għal ħtiġijiet speċifiċi ta' sorveljanża ta' wara t-tqegħid fis-suq. Hija vverifikat ukoll ir-rapport fuq il-metodu tal-analiżi tal-addittiv tal-għalf fl-ikel ippreżentat mil-Laboratorju Komunitarju ta' Referenza stabbilit bir-Regolament (KE) Nru 1831/2003.
(5)
Il-valutazzjoni tal-preparazzjoni turi li l-kondizzjonijiet għall-awtorizzazzjoni, kif previsti fl-Artikolu 5 tar-Regolament (KE) Nru 1831/2003, huma sodisfatti. Bl-istess mod, l-użu ta' din il-preparazzjoni għandu jkun awtorizzat kif speċifikat fl-Anness ta' dan ir-Regolament.
(6)
Il-miżuri previsti f'dan ir-Regolament huma f’konformità mal-opinjoni tal-Kumitat Permanenti dwar il-Katina tal-Ikel u s-Saħħa tal-Annimali,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Il-preparazzjoni speċifikata fl-Anness, li tappartjeni għall-kategorija tal-addittivi “addittivi żootekniċi” u l-grupp funzjonali “addittivi żootekniċi oħra”, hija awtorizzata bħala addittiv fin-nutriżżjoni tal-annimali soġġetta għall-kondizzjonijiet stabbiliti f'dak l-Anness.
Artikolu 2
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fl-20 jum wara l-pubblikazzjoni tiegħu f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, it-2 ta’ Diċembru 2010.