РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 25 февруари 2011 година
относно условията за предоговаряне на Паричното споразумение между правителството на Френската република, действаща от името на Европейската общност, и правителството на Негова светлост принца на Монако
(2011/190/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 219, параграф 3 от него,
като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейската централна банка,
като има предвид, че:
(1)
Съюзът е компетентен в областта на паричните и валутните въпроси от датата на въвеждането на еврото.
(2)
Съветът определя условията за водене на преговори и сключване на споразумения по въпросите на паричния или валутния режим.
(3)
На 26 декември 2001 г. бе сключено Парично споразумение между правителството на Френската република, действаща от името на Европейската общност, и правителството на Негова светлост принца на Монако (1) (наричано по-долу „споразумението“).
(4)
Франция има дълготрайни парични връзки с Княжество Монако (наричано по-долу „Монако“) - факт, отразен в редица правни инструменти. Финансовите институции, разположени в Монако, имат право да се рефинансират от френската национална банка (Banque de France), като също така участват в някои френски системи за плащания при същите условия като френските банки.
(5)
В заключенията от 10 февруари 2009 г. Съветът прикани Комисията да направи преглед на действието на съществуващите парични споразумения и да обмисли възможността за повишаване на таваните за монетни емисии.
(6)
В Съобщение относно действието на паричните споразумения с Монако, Сан Марино и Ватикана Комисията заключи, че е необходимо съществуващото споразумение да бъде изменено с оглед осигуряване на по-последователен подход в отношенията между Съюза и държавите, с които има подписано парично споразумение.
(7)
Следователно споразумението следва да бъде предоговорено с оглед корекция на тавана за монетни емисии, избиране на компетентна юрисдикция при уреждане на евентуални спорове и корекция на формàта с цел по-голямо доближаване до новия общ образец на парични споразумения. Споразумението следва да остане в сила до сключването на предоговорено споразумение между страните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Франция уведомява Монако относно необходимостта от изменение на споразумението при първа възможност и предлага предоговаряне на съответните разпоредби на споразумението.
Член 2
Съюзът си поставя за цел внасянето на следните изменения при предоговарянето на споразумението:
а)
предоговореното споразумение се сключва между Съюза, представляван от правителството на Френската република и Комисията, и правителството на Негова светлост принца на Монако;
б)
преразглежда се методът за определяне на тавана за изсичаните от Монако евромонети. Новият таван се изчислява, като се използва метод, съчетаващ непроменлива част, която има за цел да предотврати прекомерните нумизматични спекулации с монети от Монако, като се задоволява търсенето на колекционерския пазар, и променлива част, изчислена, като средното емитиране на монети на човек от населението във Франция в годината n-1 се умножи по броя на жителите на Монако. Без да се засяга емитирането на колекционерски монети, предоговореното споразумение определя за евромонетите на Монако, които да бъдат пуснати в обращение по номинална стойност, минимален дял от 80 % от ежегодно изсечените евромонети;
в)
Съдът на Европейския съюз („Съдът“) се избира за орган, компетентен при уреждане на споровете, които могат да възникнат при прилагане на споразумението. Ако Съюзът или Монако считат, че другата страна не е изпълнила задължение по предоговореното споразумение, те могат да отнесат въпроса към Съда. Решението на Съда ще бъде задължително за страните, които ще вземат необходимите мерки, за да го изпълнят в определен от Съда срок. Ако Съюзът или Монако не успеят да вземат необходимите мерки, за да изпълнят решението в срок, другата страна може незабавно да прекрати предоговореното споразумение;
г)
коригира се форматът на предоговореното споразумение.
Член 3
Преговорите с Монако се водят от Франция и Комисията, действащи от името на Съюза. Европейската централна банка (ЕЦБ) участва пълноценно в преговорите, като е необходимо съгласието ѝ в областите на нейната компетентност. Франция и Комисията представят проект на споразумението на Икономическия и финансов комитет (ИФК) за становище.
Член 4
Франция и Комисията имат право да сключат предоговореното споразумение от името на Европейския съюз, освен ако ИФК или ЕЦБ считат, че предоговреното споразумение следва да бъде отнесено до Съвета.
Член 5
Настоящото решение поражда действие в деня на нотифицирането му.
Член 6
Адресати на настоящото решение са Френската република, Комисията и Европейската централна банка.
Съставено в Брюксел на 25 февруари 2011 година.
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
tal-25 ta' Frar 2011
dwar l-arranġamenti għan-negozjar mill-ġdid tal-Ftehim Monetarju bejn il-Gvern tar-Repubblika Franċiża, f'isem il-Komunità Ewropea, u l-Gvern tal-Altezza Serenissima tiegħu l-Prinċep ta' Monako
(2011/190/UE)
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b'mod partikolari l-Artikolu 219(3) tiegħu,
Wara li kkunsidra r-rakkomandazzjoni mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidra l-opinjoni tal-Bank Ċentrali Ewropew,
Billi:
(1)
L-Unjoni assumiet il-kompetenza fil-kwistjonijiet monetarji u fir-rata tal-kambju mid-data tal-introduzzjoni tal-euro.
(2)
Il-Kunsill irid jiddetermina l-arranġamenti għan-negozjar u l-konklużjoni ta' ftehimiet li jikkonċernaw kwistjonijiet tar-reġim monetarju jew dak tas-sistema tal-kambju barrani;
(3)
Fis-26 ta' Diċembru 2001 ġie konkluż il-Ftehim Monetarju bejn il-Gvern tar-Repubblika Franċiża, f'isem il-Komunità Ewropea, u l-Gvern tal-Altezza Serenissima tiegħu l-Prinċep ta' Monako (1) (minn hawn ’il quddiem “il-Ftehim”).
(4)
Franza għandha rabtiet monetarji li ilhom ħafna mal-Prinċipalità ta' Monako (minn hawn ’il quddiem “Monako”), li huma riflessi f'diversi strumenti legali. L-istituzzjonijiet finanzjarji li f'Monako għandhom id-dritt li jaċċedu għall-faċilitajiet ta' rifinanzjament tal-Banque de France u jipparteċipaw f'xi sistemi tal-pagamenti Franċiżi bl-istess kondizzonijiet tal-banek Franċiżi.
(5)
Fil-konklużjoni tiegħu tal-10 ta' Frar 2009 l-Kunsill stieden lill-Kummissjoni biex tirrevedi l-funzjonament tal-Ftehimiet Monetarji eżistenti u biex tikkunsidra żidiet possibbli fil-limiti massimi għall-ħruġ ta' muniti.
(6)
Il-Kummissjoni kkonkludiet fil-Komunikazzjoni dwar il-funzjonament tal-Ftehimiet Monetarji ma' Monako, San Marino u l-Vatikan li l-Ftehim fil-forma attwali tiegħu jeħtieġ li jiġi emendat bil-ħsieb li jiġi żgurat approċċ aktar konsistenti fir-relazzjonijiet bejn l-Unjoni u l-pajjiżi li jkunu ffirmaw ftehim monetarju.
(7)
Il-Ftehim għandu għalhekk jiġi nnegozjat mill-ġdid bil-ħsieb li jiġi aġġustat l-limtu massimu għall-ħruġ ta' muniti, tintagħżel ġuridizzjoni għas-soluzzjoni ta' tilwim possibbli, u jiġi aġġustat il-format tal-Ftehim sabiex jinġieb aktar viċin tal- mudell il-ġdid għall-ftehimiet monetarji. Il-Ftehim għandu jibqa’ fis-seħħ sakemm jiġi konkluż ftehim innegozjat mill-ġdid bejn il-partijiet,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Franza għandha tinnotifika lil Monako dwar il-ħtieġa li jiġi emendat il-Ftehim fl-iktar data kmieni possibbli u toffri negozjar mill-ġdid dwar id-dispożizzjonijiet rilevanti tal-Ftehim.
Artikolu 2
L-Unjoni għandha tfittex dawn il-bidliet li ġejjin fin-negozjar mill-ġdid tal-Ftehim:
(a)
Il-Ftehim innegozjat mill-ġdid għandu jiġi konkluż bejn l-Unjoni, rappreżentata mill-Gvern tar-Repubblika Franċiża u l-Kummissjoni, u l-Gvern tal-Altezza Serenissima tiegħu l-Prinċep ta' Monako.
(b)
Il-metodu għad-determinazzjoni tal-limitu massimu ta' ħruġ ta' muniti tal-euro ta' Monako għandu jiġi rivedut. Il-limitu massimu l-ġdid għandu jkun ikkalkulat permezz ta' metodu li jikkombina parti fissa li jkollha l-għan li tevita l-ispekulazzjoni numismatika eċċessiva fuq il-muniti ta' Monako billi tissodisfa d-domanda tas-suq tal-kolletturi tal-muniti, ma' parti varjabbli, ikkalkulata bħala l-ħruġ medju per capita ta' muniti fi Franza fis-sena n-1 immultiplikat bl-għadd ta' abitanti ta' Monako. Bla ħsara għall-ħruġ ta' muniti għall-kolletturi, il-Ftehim innegozjat mill-ġdid għandu jistabbilixxi l-proporzjon minimu ta' muniti tal-euro ta' Monako biex jitqiegħdu f'ċirkolazzjoni b'valur nominali għal 80 % tal-muniti tal-euro maħruġa kull sena.
(ċ)
Il-Qorti tal-Ġustizzja tal-Unjoni Ewropea (“Qorti tal-Ġustizzja”) għandha tiġi eletta bħala l-korp inkarigat mis-soluzzjoni ta' tilwim li jista' jinqala’ mill-applikazzjoni tal-Ftehim. Jekk l-Unjoni jew Monako jikkunsidraw li l-Parti l-oħra ma tkunx issodisfat xi obbligu skont il-Ftehim innegozjat mill-ġdid, din tista' tressaq il-kwistjoni quddiem il-Qorti tal-Ġustizzja. Is-sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja għandha tkun vinkolanti fuq il-Partijiet, li min-naħa tagħhom jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jikkonformaw mas-sentenza f'perijodu ta' żmien li għandu jiġi deċiż mill-Qorti tal-Ġustizzja fis-sentenza tagħha. Fil-każ li l-Unjoni jew Monako jonqsu milli jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jikkonformaw mas-sentenza matul dak il-perijodu, il-Parti l-oħra tista' minnufih ittemm il-Ftehim innegozjat mill-ġdid.
(d)
Il-format tal-Ftehim innegozjat mill-ġdid għandu jiġi aġġustat.
Artikolu 3
In-negozjati ma' Monako għandhom jitwettqu minn Franza u l-Kummissjoni f'isem l-Unjoni. Il-Bank Ċentrali Ewropew (BĊE) għandu jkun assoċjat bis-sħiħ man-negozjati u għall-kwistjonijiet li jaqgħu fil-qasam ta' kompetenza tiegħu għandu jkun meħtieġ il-qbil tiegħu. Franza u l-Kummissjoni għandhom jissottomettu l-abbozz tal-Ftehim innegozjat mill-ġdid lill-Kumitat Ekonomiku u Finanzjarju (KEF) għal opinjoni.
Artikolu 4
Franza u l-Kummissjoni għandhom ikunu intitolati jikkonkludu l-Ftehim f'isem l-Unjoni, sakemm il-KEF jew il-BĊE ma jkunx tal-opinjoni li l-Ftehim innegozjat mill-ġdid għandu jiġi ppreżentat lill-Kunsill.
Artikolu 5
Din id-Deċiżjoni għandha tieħu effett fil-jum tan-notifika tagħha.
Artikolu 6
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Repubblika Franċiża, lill-Kummissjoni u lill-Bank Ċentrali Ewropew.
Magħmul fi Brussell, il-25 ta’ Frar 2011.