РЕШЕНИЕ 2011/168/ОВППС НА СЪВЕТА
от 21 март 2011 година
относно Международния наказателен съд и за отмяна на Обща позиция 2003/444/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
В дейността си в международната сцена Съюзът се стреми да насърчава налагането на принципите на демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право съгласно предвиденото в член 21 от Договора. Съюзът се стреми да развива отношения и да създава партньорства с, inter alia, международни организации, които споделят тези принципи.
(2)
Една от целите на Съюза е опазването на мира, предотвратяването на конфликти и укрепването на международната сигурност в съответствие с целите и принципите на Устава на Организацията на обединените нации.
(3)
Римският статут на Международния наказателен съд (наричан по-долу „Римският статут“) влезе в сила на 1 юли 2002 г.
(4)
Всички държави-членки ратифицираха Римския статут.
(5)
Принципите на Римския статут и принципите, които ръководят дейността на Международния наказателен съд (наричан по-долу „МНС“), съответстват напълно на принципите и целите на ЕС. Тежките престъпления от компетентността на МНС засягат международната общност като цяло, както и Съюза и неговите държави-членки.
(6)
Съюзът и неговите държави-членки са решени да сложат край на безнаказаността на извършителите на тези престъпления, като вземат мерки на национално равнище и като засилват международното сътрудничество, за да се гарантира ефективното им наказателно преследване.
(7)
На 10 април 2006 г. Съюзът и МНС подписаха Споразумение за сътрудничество и взаимопомощ, което влезе в сила на 1 май 2006 г. (1)
(8)
Принципите и правилата на международното наказателно право, отразени в Римския статут, следва да бъдат взети под внимание в други международни правни инструменти.
(9)
Съюзът е убеден, че всеобщото признаване на Римския статут е изключително важно за това МНС да бъде напълно ефективен, и за целта счита, че трябва да бъдат окуражени инициативите за насърчаване признаването на Римския статут, при условие че съответстват на буквата и духа на Римския статут.
(10)
Изключително важно е да се запазят целостта на Римския статут и независимостта на МНС.
(11)
В заключенията си от 30 септември 2002 г. относно Международния наказателен съд Съветът разработи ръководните принципи, приложени към тези заключения, които да насочват държавите-членки при обсъждане на необходимостта или приложното поле на евентуални споразумения или договорености в отговор на предложенията, свързани с условията за предаване на лица на МНС.
(12)
На 25 май 2010 г. Съветът прие заключения относно Конференцията за преглед на Римския статут на Международния наказателен съд (наричана по-долу „Конференцията за преглед“), проведена в Кампала, Уганда, от 31 май до 11 юни 2010 г.
(13)
Конференцията за преглед прие изменения на Римския статут, в съответствие с член 5, параграф 2 от него, за въвеждане на определение за престъплението агресия и установяване на условията, при които МНС може да има компетентност по отношение на това престъпление; тя прие изменения на Римския статут за разширяване на компетентността на МНС с цел включване на три допълнителни военни престъпления при извършването им при въоръжени конфликти, които нямат международен характер, и реши засега да запази член 124 от Римския статут. Тези изменения подлежат на ратификация или приемане и влизат в сила в съответствие с член 121, параграф 5 от Римския статут. МНС получава компетентност по отношение на престъплението агресия, при условие че след 1 януари 2017 г. бъде взето решение за това от същото мнозинство държави - страни по Римския статут, каквото се изисква за приемането на изменение на Римския статут.
(14)
На конференцията за преглед Съюзът се ангажира да преразгледа и актуализира своите инструменти в подкрепа на МНС и да продължи да утвърждава универсалността и запазването на целостта на Римския статут.
(15)
Прилагането на Римския статут изисква практически мерки, които Съюзът и неговите държави-членки следва да подкрепят безрезервно.
(16)
Приетият на 4 февруари 2004 г. план за действие, поискан наред с другото с резолюция относно влизането в сила на статута на Международния наказателен съд, одобрена от Европейския парламент на 28 февруари 2002 г., в който се предвиждат последващите действия по Обща позиция 2001/443/ОВППС на Съвета от 11 юни 2001 г. относно Международния наказателен съд (2), следва да се адаптира при необходимост.
(17)
Предвид изложеното по-горе Обща позиция 2003/444/ОВППС на Съвета от 16 юни 2003 г. относно Международния наказателен съд (3) следва да бъде отменена и заменена с настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За целите на предотвратяването и наказването на тежките престъпления, попадащи в неговата компетентност, Международният наказателен съд (наричан по-долу „МНС“) е основно средство за насърчаване зачитането на международното хуманитарно право и правата на човека и следователно допринася за свободата, сигурността, правосъдието и правовата държава и помага за опазването на мира, предотвратяването на конфликти и укрепването на международната сигурност в съответствие с принципите на Устава на Организацията на обединените нации.
2. Целта на настоящото решение е да осигури всеобща подкрепа за Римския статут на Международния наказателен съд (наричан по-долу „Римският статут“), като насърчава възможно най-широко участие в него, да запази целостта на Римския статут, да подкрепи независимостта на МНС и неговото ефективно и ефикасно функциониране, да подкрепи сътрудничеството с МНС и прилагането на принципа за взаимно допълване.
Член 2
1. За постигане на възможно най-широко участие в Римския статут Съюзът и неговите държави-членки полагат всички усилия за напредъка на този процес, като на преговори, включително преговори за споразумения, или в политическия диалог с трети държави, групи от държави или компетентни регионални организации поставят, когато е уместно, въпроса за ратификацията, приемането и утвърждаването на Римския статут или за присъединяването към него от възможно най-голям брой държави, както и въпроса за прилагането на Римския статут.
2. Съюзът и неговите държави-членки съдействат за всеобщото участие в Римския статут и неговото прилагане и по други начини, като например предприемат инициативи за разпространение на ценностите, принципите и разпоредбите на Римския статут и свързаните с него инструменти. За постигане на целите на настоящото решение Съюзът сътрудничи при необходимост с други заинтересовани държави, международни институции, неправителствени организации и други представители на гражданското общество.
3. Държавите-членки споделят с всяка заинтересована държава собствения си опит по въпросите, свързани с прилагането на Римския статут, и при нужда предоставят други форми на подкрепа за тази цел. Държавите-членки съдействат, като предоставят при поискване техническа и, ако е необходимо, финансова помощ за законодателната дейност, свързана с участието и прилагането на Римския статут от трети държави. Съюзът също може да съдейства, като предоставя такава помощ, когато има искане за това. Държавите, които разглеждат възможността да станат страна по Римския статут или да сътрудничат с МНС, биват насърчавани да информират Съюза за трудностите, които срещат в тази връзка.
4. При прилагането на настоящия член Съюзът и неговите държави-членки съгласуват политическата и техническата подкрепа за МНС по отношение на отделните държави или групи от държави.
Член 3
За да гарантират независимостта на МНС, Съюзът и неговите държави-членки по-конкретно:
а)
насърчават държавите - страни по Римския статут, да превеждат без забавяне цялата си вноска съгласно решенията на Събранието на държавите - страни по Римския статут;
б)
работят усилено за възможно най-скорошно присъединяване или ратификация на Споразумението за привилегиите и имунитетите на Международния наказателен съд от държавите-членки и насърчават присъединяването или ратификацията от други държави; и
в)
подкрепят, когато е целесъобразно, подготвянето на курсове за обучение и предоставянето на помощ за съдии, прокурори, служители и съветници в извършването на дейности, свързани с МНС.
Член 4
1. Съюзът и неговите държави-членки следят отблизо развитието на сътрудничеството с МНС в съответствие с Римския статут.
2. Съюзът прави периодичен преглед на прилагането на споразумението за сътрудничество и взаимопомощ между Международния наказателен съд и Европейския съюз.
3. Съюзът и неговите държави-членки обмислят сключването по целесъобразност на ad hoc договорености и споразумения, които да дадат възможност за ефективно функциониране на МНС, и насърчават трети страни да направят същото.
4. Съюзът и държавите-членки продължават, когато е целесъобразно, да насочват вниманието на трети държави към заключенията на Съвета от 30 септември 2002 г. относно Международния наказателен съд и приложените към тях ръководни принципи на ЕС във връзка с предложенията за споразумения или договорености, свързани с условията за предаване на лица на МНС.
Член 5
Когато е уместно, Съюзът и неговите държави-членки подемат инициативи или предприемат мерки, които да гарантират прилагането на принципа за взаимно допълване на национално равнище.
Член 6
Съветът и върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност координират, когато това е целесъобразно, предприетите от Съюза и неговите държави-членки мерки за прилагането на членове 2-5.
Член 7
Държавите-членки сътрудничат, за да се гарантира нормалната дейност на Събранието на държавите - страни по Римския статут, във всяко отношение.
Член 8
Съюзът гарантира последователност и съгласуваност между своите инструменти и политики във всички области на външната и вътрешната си дейност по отношение на най-тежките международни престъпления съгласно посоченото в Римския статут.
Член 9
Съветът преразглежда настоящото решение при необходимост.
Член 10
Обща позиция 2003/444/ОВППС се отменя и се заменя с настоящото решение. Позоваванията на отменената Обща позиция 2003/444/ОВППС се тълкуват като позовавания на настоящото решение.
Член 11
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 21 март 2011 година.
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL 2011/168/PESK
tal-21 ta’ Marzu 2011
dwar il-Qorti Kriminali Internazzjonali u li tħassar il-Pożizzjoni Komuni 2003/444/PESK
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 29 tiegħu,
Billi:
(1)
Fl-azzjoni tagħha fix-xena internazzjonali l-Unjoni tfittex li tavvanza l-prinċipji tad-demokrazija, l-istat tad-dritt, l-universalità u l-indiviżibbiltà tad-drittijiet tal-bniedem u l-libertajiet fundamentali, ir-rispett għad-dinjità umana, l-ugwaljanza u s-solidarjetà, u r-rispett għall-prinċipji tal-Karta tan-Nazzjonijiet Uniti u l-liġi internazzjonali, kif previst fl-Artikolu 21 tat-Trattat. L-Unjoni tfittex li tiżviluppa relazzjonijiet u tibni sħubiji, fost l-oħrajn, ma’ organizzazzjonijiet internazzjonali li jikkondividu dawn il-prinċipji.
(2)
Wieħed mill-objettivi tal-Unjoni huwa li tippreserva l-paċi, tipprevjeni l-konflitti u ssaħħaħ is-sigurtà internazzjonali, f’konformità mal-finijiet u l-prinċipji tal-Karta tan-Nazzjonijiet Uniti.
(3)
L-Istatut ta’ Ruma tal-Qorti Kriminali Internazzjonali (minn hawn ‘il quddiem l-“Istatut ta’ Ruma”) daħal fis-seħħ fl-1 ta’ Lulju 2002.
(4)
L-Istati Membri kollha rratifikaw l-Istatut ta’ Ruma.
(5)
Il-prinċipji tal-Istatut ta’ Ruma, kif ukoll dawk li jirregolaw il-funzjonament tal-Qorti Kriminali Internazzjonali (minn hawn ‘il quddiem l-“QKI”), huma allineati għal kollox mal-prinċipji u l-objettivi tal-Unjoni. Ir-reati serji fi ħdan il-ġurisdizzjoni tal-QKI huma ta’ tħassib għall-komunità internazzjonali kollha u għall-Unjoni u l-Istati Membri tagħha.
(6)
L-Unjoni u l-Istati Membri tagħha huma determinati li jwaqqfu l-impunità ta’ min iwettaq dawk ir-reati billi jieħdu miżuri f’livell nazzjonali u billi jsaħħu l-kooperazzjoni internazzjonali biex jiżguraw il-prosekuzzjoni effettiva tagħhom.
(7)
L-Unjoni u l-QKI ffirmaw ftehim dwar kooperazzjoni u assistenza fl-10 ta’ April 2006 li daħal fis-seħħ fl-1 ta’ Mejju 2006 (1).
(8)
Il-prinċipji u r-regoli tal-liġi kriminali internazzjonali inkorporati fl-Istatut ta’ Ruma għandhom jitqiesu fi strumenti legali internazzjonali oħrajn.
(9)
L-Unjoni hija konvinta li l-adeżjoni universali mal-Istatut ta’ Ruma hija essenzjali għall-effikaċja sħiħa tal-QKI u, għal dan il-fini, tikkunsidra li għandhom jiġu inkoraġġiti inizjattivi li jsaħħu l-aċċettazzjoni tal-Istatut ta’ Ruma, dment li dawn ikunu konsistenti mal-ittra u l-ispirtu tal-Istatut ta’ Ruma.
(10)
Huwa importanti ħafna li jiġu ppreservati l-integrità tal-Istatut ta’ Ruma u l-indipendenza tal-QKI.
(11)
Permezz tal-Konklużjonijiet tiegħu tat-30 ta’ Settembru 2002 dwar il-Qorti Kriminali Internazzjonali, il-Kunsill żviluppa sett ta’ prinċipji mehmuża ma’ dawk il-Konklużjonijiet sabiex iservu bħala linji gwida għall-Istati Membri meta jikkunsidraw il-ħtieġa u l-iskop ta’ ftehimiet jew arranġamenti possibbli fi tweġibiet għal proposti li jirrigwardaw il-kondizzjonijiet ta’ ċediment ta’ persuni lill-QKI.
(12)
Fil-25 ta’ Mejju 2010, il-Kunsill adotta Konklużjonijiet dwar il-Konferenza ta’ Reviżjoni tal-Istatut ta’ Ruma tal-Qorti Kriminali Internazzjonali (minn hawn ‘il quddiem il-“Konferenza ta’ Reviżjoni”, li saret f’Kampala, l-Uganda, mill-31 ta’ Mejju sal-11 ta’ Ġunju 2010.
(13)
Il-Konferenza ta’ Reviżjoni adottat emendi għall-Istatut ta’ Ruma, f’konformità mal-paragrafu 2 tal-Artikolu 5 tiegħu biex jiġi definit ir-reat ta’ aggressjoni u biex jiġu stabbiliti l-kondizzjonijiet li bihom il-QKI setgħet teżerċita ġurisdizzjoni fir-rigward ta’ dak ir-reat; adottat emendi għall-Istatut ta’ Ruma li jespandu l-ġurisdizzjoni tal-QKI għal tliet delitti tal-gwerra addizzjonali meta dawn jitwettqu f’konflitti armati li mhumiex ta’ karattru internazzjonali; u ddeċidiet li żżomm, għalissa, l-Artikolu 124 tal-Istatut ta’ Ruma. Dawk l-emendi huma soġġetti għal ratifika jew aċċettazzjoni u għandhom jidħlu fis-seħħ f’konformità mal-paragrafu 5 tal-Artikolu 121 tal-Istatut ta’ Ruma. Il-QKI għandha teżerċita ġurisdizzjoni fuq ir-reat ta’ aggressjoni soġġetta għal deċiżjoni li għandha tittieħed wara l-1 ta’ Jannar 2017 mill-istess maġġoranza tal-Istati Partijiet peress kif hu meħtieġ għall-adozzjoni ta’ emenda għall-Istatut ta’ Ruma.
(14)
L-Unjoni wegħdet fil-Konferenza ta’ Reviżjoni li tirrevedi u taġġorna l-istrumenti tagħha b’appoġġ għall-QKI u li tkompli bil-promozzjoni tal-universalità u l-preservazzjoni tal-integrità tal-Istatut ta’ Ruma.
(15)
L-implimentazzjoni tal-Istatut ta’ Ruma teħtieġ miżuri prattiċi li l-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għandhom jappoġġaw bis-sħiħ.
(16)
Il-Pjan ta’ Azzjoni li, fost l-oħrajn, intalab b’Riżoluzzjoni dwar id-dħul fis-seħħ tal-Istatut tal-Qorti Kriminali Internazzjonali approvata mill-Parlament Ewropew fit-28 ta’ Frar 2002 sabiex isegwi l-Pożizzjoni Komuni tal-Kunsill 2001/443/PESK tal-11 ta’ Ġunju 2001 dwar il-Qorti Kriminali Internazzjonali (2) ġie adottat fl-4 ta’ Frar 2004 u għandu jiġi adattat kif adatt.
(17)
Fid-dawl ta’ dan ta’ hawn fuq, il-Pożizzjoni Komuni 2003/444/PESK tas-16 ta’ Ġunju 2003 dwar il-Qorti Kriminali Internazzjonali (3) għandha titħassar u tiġi sostitwita b’din id-Deċiżjoni,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI
Artikolu 1
1. Bil-fini li tipprevjeni u trażżan it-twettiq ta’ reati serji li jaqgħu taħt il-ġurisdizzjoni tagħha, il-Qorti Kriminali Internazzjonali (minn hawn ‘il quddiem il-“QKI”) hija mezz essenzjali ta’ promozzjoni tar-rispett għal-liġi umanitarja internazzjonali u d-drittijiet tal-bniedem, biex b’hekk isir kontribut għal-libertà, is-sigurtà, il-ġustizzja u l-istat tad-dritt kif ukoll kontribut għall-preservazzjoni tal-paċi, il-prevenzjoni ta’ konflitti u t-tisħiħ tas-sigurtà internazzjonali, f’konformità mal-finijiet u l-prinċipji tal-Karta tan-Nazzjonijiet Uniti.
2. L-objettiv ta’ din id-Deċiżjoni huwa li tavvanza appoġġ universali għall-Istatut ta’ Ruma tal-Qorti Kriminali Internazzjonali (minn hawn ‘il quddiem l-“Istatut ta’ Ruma”) bil-promozzjoni tal-aktar parteċipazzjoni wiesgħa possibbli fih, li tippreserva l-integrità tal-Istatut ta’ Ruma, li tappoġġa l-indipendenza tal-QKI u l-funzjonament effettiv u effiċjenti tagħha, li tappoġġa l-kooperazzjoni mal-QKI, u li tappoġġa l-implimentazzjoni tal-prinċipju tal-komplementarjetà.
Artikolu 2
1. Sabiex tikkontribwixxi għall-objettiv tal-aktar parteċipazzjoni wiesgħa possibbli fl-Istatut ta’ Ruma, l-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għandhom jagħmlu kull sforz biex imexxu dan il-proċess ‘il quddiem billi jqajmu l-kwistjoni tal-iktar ratifikazzjoni, aċċettazzjoni, approvazzjoni jew adeżjoni wiesgħa possibbli għall-Istatut ta’ Ruma u l-implimentazzjoni tal-Istatut ta’ Ruma f’negozjati, inklużi negozjati ta’ ftehimiet, jew djalogi politiċi ma’ Stati terzi, gruppi ta’ Stati jew organizzazzjonijiet reġjonali rilevanti, kull meta jkun adatt.
2. L-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għandhom jikkontribwixxu għall-parteċipazzjoni dinjija fl-Istatut ta’ Ruma u għall-implimentazzjoni tiegħu b’mezzi oħra wkoll, bħalma huma l-adozzjoni ta’ inizjattivi sabiex jippromwovu t-tixrid tal-valuri, il-prinċipji u d-dispożizzjonijiet tal-Istatut ta’ Ruma u tal-istrumenti relatati. Sabiex tmexxi ‘l quddiem l-objettivi ta’ din id-Deċiżjoni, l-Unjoni għandha tikkoopera kif meħtieġ ma’ Stati oħra, istituzzjonijiet internazzjonali, organizzazzjonijiet mhux governattivi u rappreżentanti oħra tas-soċjetà ċivili interessati.
3. L-Istati Membri għandhom jikkondividu mal-Istati kollha interessati l-esperjenzi proprji tagħhom dwar kwistjonijiet relatati mal-implimentazzjoni tal-Istatut ta’ Ruma u, fejn adatt, jipprovdu forom oħrajn ta’ appoġġ għal dak l-objettiv. L-Istati Membri għandhom, meta mitluba, jikkontribwixxu b’assistenza teknika u, fejn adatt, finanzjarja għax-xogħol leġislattiv meħtieġ għall-parteċipazzjoni fl-Istatut ta’ Ruma u l-implimentazzjoni tiegħu minn Stati terzi. L-Unjoni tista’, meta mitluba, tikkontribwixxi wkoll permezz ta’ tali għajnuna. L-Istati li jkunu qegħdin iqisu jekk għandhomx jagħmlu parti mill-Istatut ta’ Ruma jew li jikkooperaw mal-QKI għandhom jiġu inkoraġġuti li jinformaw lill-Unjoni bid-diffikultajiet li jiltaqgħu magħhom f’dik it-triq.
4. Huma u jimplimentaw dan l-Artikolu, l-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għandhom jikkoordinaw l-appoġġ politiku u tekniku għall-QKI rigward l-Istati jew il-gruppi ta’ Stati diversi.
Artikolu 3
Sabiex jappoġġaw l-indipendenza tal-QKI, l-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għandhom, b’mod partikolari:
(a)
jinkoraġġixu lill-Istati Partijiet li jittrasferixxu minnufih u bis-sħiħ il-kontributi vvalutati tagħhom f’konformità mad-deċiżjonijiet meħuda mill-Assemblea tal-Istati Partijiet;
(b)
jagħmlu kull sforz sabiex l-Istati Membri jaderixxu għal u jirratifikaw malajr kemm jista’ jkun il-Ftehim dwar il-Privileġġi u l-Immunitajiet tal-Qorti Kriminali Internazzjonali u jippromwovu din l-adeżjoni u r-ratifika minn Stati oħra; kif ukoll
(c)
jagħmlu ħilithom biex jappoġġaw kif adatt l-iżvilupp tat-taħriġ u l-assistenza għall-imħallfin, l-prosekuturi, l-uffiċjali u l-konsulenti fix-xogħol relatat mal-QKI.
Artikolu 4
1. L-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għandhom isegwu mill-qrib l-iżviluppi dwar il-kooperazzjoni mal-QKI f’konformità mal-Istatut ta’ Ruma.
2. L-Unjoni għandha żżomm taħt reviżjoni l-implimentazzjoni tal-Ftehim bejn il-Qorti Kriminali Internazzjonali u l-Unjoni dwar il-kooperazzjoni u l-assistenza.
3. L-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għandhom iqisu l-konklużjoni, kif adatt, ta’ arranġamenti u ftehimiet ad hoc biex jippermettu l-funzjonament effettiv tal-QKI u għandhom jinkoraġġixxu lil partijiet terzi biex jagħmlu dan.
4. L-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għandhom ikomplu, kif adatt, jiġbdu l-attenzjoni tal-Istati terzi għall-Konklużjonijiet tal-Kunsill tat-30 ta’ Settembru 2002 dwar il-Qorti Kriminali Internazzjonali u għall-Prinċipji Gwida tal-UE annessi magħhom, rigward il-proposti għal ftehimiet jew arranġamenti dwar il-kondizzjonijiet għaċ-ċediment ta’ persuni lill-QKI.
Artikolu 5
L-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għandhom, kif adatt, jieħdu inizjattivi jew miżuri biex jiżguraw l-implimentazzjoni tal-prinċipju ta’ komplementarjetà f’livell nazzjonali.
Artikolu 6
Il-Kunsill u r-Rappreżentant Għoli tal-Unjoni għall-Affarijiet Barranin u l-Politika ta’ Sigurtà għandhom, fejn adatt, jikkoordinaw miżuri mill-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għall-implimentazzjoni tal-Artikoli 2 sa 5.
Artikolu 7
L-Istati Membri għandhom jikkooperaw biex jiżguraw il-funzjonament bla xkiel tal-Assemblea tal-Istati Partijiet f’kull rispett.
Artikolu 8
L-Unjoni għandha tiżgura konsistenza u koerenza bejn l-istrumenti u l-linji politiċi tagħha fl-oqsma kollha tal-azzjoni esterna u interna tagħha rigward l-aktar reati internazzjonali serji kif imsemmi fl-Istatut ta’ Ruma.
Artikolu 9
Il-Kunsill għandu jirrevedi din id-Deċiżjoni kif adatt.
Artikolu 10
B’dan id-dokument, il-Pożizzjoni Komuni 2003/444/PESK tħassret u ġiet sostitwita b’din id-Deċiżjoni. Ir-referenzi għall-Pożizzjoni Komuni 2003/444/PESK li tħassret għandhom jinftiehmu li saru għal din id-Deċiżjoni.
Artikolu 11
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fil-jum tal-adozzjoni tagħha.
Magħmul fi Brussell, il-21 ta’ Marzu 2011.