РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 25 януари 2012 година
относно мярка C 36/07 (ex NN 25/07), приведена в действие от Германия в полза на Deutsche Post AG
(нотифицирано под номер C(2012) 184)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/636/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
I.1. Процедури за държавна помощ
I.1.1. Решението за откриване от 1999 г. и отрицателното решение от 2002 г.
(1)
През 1994 г. United Parcel Service (наричано по-нататък „UPS“) подаде жалба относно предоставянето на неправомерна помощ на Deutsche Bundespost Postdienst (наричано по-нататък „Postdienst“).
(2)
След откриването на процедурата на 23 октомври 1999 г. (наричано по-нататък „решението за откриване от 1999 г.“) Германия представи мнение на 16 септември 1999 г. След публикуването на решението за откриване Комисията получи мнения от 14 заинтересовани страни, които са надлежно предадени на германското правителство с писмо от 15 декември 1999 г., с което на Германия беше дадена възможност да представи своите съображения по тези мнения. Германия отговори с писмо от 1 февруари 2000 г., регистрирано като получено на 2 февруари 2000 г.
(3)
Комисията взе окончателно отрицателно решение (3) на 19 юни 2002 г. (наричано по-нататък „решението от 2002 г.“), като констатира, че Postdienst и неговият приемник Deutsche Post AG (наричано по-нататък „DPAG“; Postdienst и DPAG заедно ще бъдат наричани Deutsche Post) са определяли цени за услугите за колетни пратки от врата до врата под присъщите разходи за себестойност и че тази агресивна ценова политика не е част от задължението за универсална услуга на Deutsche Post. Произтичащите от това загуби в размер на 572 млн. EUR в крайна сметка са финансирани, в нарушение на членове 106 и 107 от ДФЕС, с държавните ресурси, които са били предоставени на Deutsche Post под различни форми (например държавни компенсационни плащания от друго дъщерно предприятие, Deutsche Bundespost Telekom (наричано по-нататък „Telekom“), държавни гаранции по заеми и държавни субсидии за финансиране на пенсиите на държавните служители в пощенските служби).
(4)
Вследствие на искането на Комисията Германия възстанови от DPAG несъвместимата държавна помощ в размер на 572 млн. EUR. Deutsche Post оспори решението пред съдилищата на Съюза.
(5)
В решението си от 2008 г. (4) Общият съд (наричан по-нататък „Съдът“) анулира отрицателното решение на Комисията от 2002 г., тъй като Комисията не е направила изчерпателен анализ на всички приходи и разходи, свързани с универсални услуги, за да определи дали Deutsche Post е получило недостатъчна компенсация или свръхкомпенсация.
(6)
Впоследствие Германия изплати възстановената държавна помощ в размер на 572 млн. EUR заедно с натрупаните лихви на Deutsche Post.
(7)
На 2 септември 2010 г. Съдът на Европейските общности отхвърли жалбата на Комисията срещу решението на Общия съд (5).
I.1.2. Други жалби след отрицателното решение от 2002 г.
(8)
На 13 май 2004 г. UPS подаде нова жалба относно неправомерна държавна помощ, предоставена на Deutsche Post след отрицателното решение от 2002 г. UPS твърди, че в решението от 2002 г. не са разгледани всички мерки, изброени в първоначалната жалба от 1994 г., и че Deutsche Post се е ползвало от финансови облаги, които са значително по-големи от несъвместимата помощ в размер на 572 млн. EUR. UPS също така е на мнение, че Deutsche Post е използвало държавни ресурси за разширяване на своята дейност по доставка на колетни пратки (например за придобиване на други дружества) и за продажба на услуги на неоправдано ниски трансферни цени на своите дъщерни предприятия Postbank AG и Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG (наричани по-нататък „DPEED“), които развиват дейност съответно в областта на банковите услуги и разпространението на служебни колетни пратки под марката DHL.
(9)
На 9 ноември 2004 г. и на 1 април 2005 г. Комисията изпрати до Германия искания за информация. Германия представи отговори съответно на 2 декември 2004 г. и на 3 юни 2005 г.
(10)
На 16 юли 2004 г. TNT Post AG & Co KG (наричано по-нататък „TNT“) подаде жалба, в която също се твърди, че Deutsche Post е продавало услуги на неоправдано ниски трансферни цени на Postbank AG. Дружеството твърди, че докато Postbank AG е платило единствено променливите разходи за предоставените услуги, Deutsche Post е финансирало общите постоянни разходи на разпространителската мрежа изцяло от приходите от своя монопол в областта на писмовните пратки.
(11)
На 11 ноември 2004 г. и на 25 април 2005 г. Комисията изпрати до Германия искания за информация. Германия представи отговори съответно на 17 декември 2004 г. и на 23 юни 2005 г.
I.1.3. Решение за разширяване на обхвата от 2007 г.
(12)
След новите жалби Комисията с писмо от 12 септември 2007 г. (6) информира Германия за решението си да разшири обхвата на процедурата (наричано по-нататък „решението за разширяване от 2007 г.“), която първоначално е била открита през 1999 г. Целта на решението за разширяване от 2007 г. е да бъде включена новата представена информация и да бъдат подробно разгледани всички потенциални нарушения на конкуренцията, произтичащи от предоставените на Deutsche Post публични мерки (за повече подробности относно държавните компенсационни плащания, държавните гаранции, пенсионните субсидии и изключителната лицензия за предоставяне на пощенски услуги, свързани с писма, вж. раздел I.1.14).
(13)
Комисията счете за необходимо да възстанови в подробности счетоводните отчети на Deutsche Post за периода 1990-2007 г., за да получи яснота относно въздействието на държавната помощ върху приходите и разходите, свързани с различните услуги, предоставяни от Deutsche Post.
I.1.4. Мнение на Германия относно решението за разширяване от 2007 г.
(14)
Германия изпрати мнението си на 14 декември 2007 г. и Deutsche Post оспори решението за разширяване от 2007 г. (вж. също раздел I.3.1).
I.1.5. Мнения на трети страни относно решението за разширяване от 2007 г. и забележки на Германия по мненията на трети страни
(15)
На 16 ноември 2007 г. UPS и TNT представиха своите мнения.
(16)
След искане за удължаване на срока от 20 декември 2007 г. Германия представи своите забележки по мненията на TNT и UPS на 12 март 2008 г.
I.1.6. Избор на външен експерт
(17)
На 23 януари 2008 г. Комисията публикува покана за участие в търг за експертно проучване, за да се подпомогне Комисията при установяването дали Deutsche Post е получило свръхкомпенсация за задълженията си за универсална услуга за периода 1990-2007 г. (7).
(18)
На 18 юни 2008 г. Комисията сключи договор с WIK Consult GmbH, което е специализирано в областта на аналитичното счетоводство в пощенския сектор.
I.1.7. Мнение на Германия относно достатъчната продължителност на обхванатия от разследването период
(19)
С писма от 10 и 18 юни 2008 г. Германия обяви своето несъгласие с предвидената продължителност на обхванатия от разследването период (1990-2007 г.) и заяви, че е достатъчно разследването да се ограничи в периода от 1990 до 1994 г., когато са били предоставени държавните компенсационни плащания, тъй като загубите през този период са били по-големи от държавните компенсационни плащания, поради което Deutsche Post не се е ползвало от свръхкомпенсация. Съгласно Рамката на Общността за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (наричана по-нататък „Рамката от 2005 г.“) (8), в която периодът за изчисляване на свръхкомпенсация е ограничен до четири години, предоставянето на счетоводна информация за периода след 1994 г. би било непропорционално.
(20)
На 27 юни 2008 г. Германия представи експертно становище относно задължението на Комисията да проучи поотделно държавните компенсационни плащания, държавните гаранции и пенсионната субсидия (9). Освен това Германия изрази мнение, че за оценката на държавната гаранция и на пенсионната субсидия не е необходимо проучване на счетоводните данни.
(21)
Германските органи потвърдиха същата позиция на срещите с отделите на Европейската комисия на 29 май и на 15 юли 2008 г.
I.1.8. Искане за информация от 17 юли 2008 г.
(22)
На 17 юли 2008 г. Комисията изпрати до Германия искане за информация относно всички мерки за държавна помощ, които са предмет на разследването, като приложи въпросник относно приходите и разходите на Deutsche Post в периода между 1990 и 2007 г. Искането за информация беше изготвено съвместно с WIK Consult. На 5 август 2008 г. Германия отправи искане за удължаване на срока без определяне на крайна дата, тъй като най-напред било необходимо да се установи наличието на някои данни.
I.1.9. Последващи действия във връзка с искането за информация от 12 и 22 август 2008 г.
(23)
На 12 август 2008 г. Комисията разясни защо проучването на разходите и приходите на Deutsche Post следва да се отнася за периода 1990-2007 г. и настоя поисканата информация да бъде предоставена.
(24)
В съобщението си от 14 август 2008 г. Германия заяви, че няма основания за разглеждане на приходите и загубите на Deutsche Post за периода след 1994 г. На 22 август 2008 г. Комисията си запази правото да издаде разпореждане за информация в съответствие с член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (10), ако Германия не представи исканата информация.
(25)
В съобщението си от 29 септември 2008 г. Германия представи резултатите от допълнително експертно становище, което е внесено на 2 октомври 2008 г., за да подкрепи позицията си, че счетоводен анализ след 1994 г. не е необходим и че подходящият период на разследване е от 1990 до 1994 г. (11).
(26)
На 28 октомври 2008 г. Германия предостави информация относно държавната гаранция и пенсионната субсидия.
I.1.10. Разпореждане за информация от 30 октомври 2008 г.
(27)
Комисията не прие аргументите на Германия и настоя, че за пълното оценяване на въздействието върху конкуренцията на предоставените мерки за държавна помощ е необходим анализ до 2007 г. След двете напомняния за представяне на информация от 12 и от 22 август 2008 г., на 30 октомври 2008 г. Комисията издаде разпореждане за информация, с което нареди на Германия да предостави цялата необходима счетоводна информация за целия период от 1990 до 2007 г.
(28)
Германия и Deutsche Post оспориха валидността на разпореждането за информация (вж. раздел I.3.2).
(29)
На 27 ноември 2008 г. Германия представи поисканата счетоводна информация за периода 1990-1994 г. На 5 и 16 декември 2008 г. Германия актуализира счетоводната информация, предоставена на 27 ноември 2008 г.
I.1.11. Предоставяне на счетоводна информация за периода от 1990 до 2007 г.
(30)
След проведена на 6 февруари 2009 г. среща между държавния секретар на Германия г-н Pfaffenbach, изпълнителния директор на DPAG г-н Appel и комисаря, който отговаря за политиката на конкуренция, Германия и Deutsche Post се съгласиха да предоставят счетоводна информация за периода след 1994 г.
(31)
На 3 март 2009 г. Германия предостави първия набор счетоводна информация за целия период, обхванат от разследването - от 1990 до 2007 г.
(32)
Срещите между Deutsche Post и отделите на Комисията се състояха на 3 март 2009 г. в Брюксел и на 12 март, 2 април, 28 май, 23 юни и 18 септември 2009 г. в Бон. Германия предостави съответните презентации от Deutsche Post на 26 март, 7 май и 22 юни 2009 г.
(33)
След тези срещи и предаването от страна на Комисията на два списъка с въпроси на Deutsche Post на 4 юни и на 30 юли 2009 г. Германия предостави актуализирана счетоводна информация и допълнителни разяснения на 9 юли, 31 юли, 17 август, 8 септември, 10 септември и 15 октомври 2009 г.
(34)
На 16 и 24 септември 2009 г. службите на Комисията изпратиха допълнителни въпроси, на които Германия предостави отговори на 14 октомври 2009 г.
I.1.12. Предоставяне на проучването на WIK
(35)
В резултат на закъснението при предоставянето на счетоводните данни се е наложило договорът с WIK Consult да бъде удължаван неколкократно. В края на краищата WIK Consult предостави експертното си проучване (наричано по-нататък „проучването на WIK“) на 9 ноември 2009 г.
(36)
На 14 и на 21 януари 2010 г. Германия предостави мнението си по проучването на WIK. На 11 февруари 2010 г. Германия предостави експертно проучване от KPMG (наричано по-нататък „проучването на KPMG“) относно правния характер на прехвърлените плащания (12) (Ablieferungen), които Deutsche Post е трябвало да извърши към националния бюджет до 1995 г., както и експертно проучване на Deloitte (13) (наричано по-нататък „проучването на Deloitte-I“) относно референтната печалба, използвана в проучването на WIK.
(37)
На 23 април 2010 г. Германия предостави ново проучване на Deloitte (наричано по-нататък „проучването Deloitte-II“) относно нивото на разумна печалба, което следва да бъде прието по отношение на универсалните услуги на Deutsche Post.
(38)
На 9 август 2010 г. Германия предостави допълнително мнение по изчисляването на свръхкомпенсацията и прилагането на принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика към оценката на държавните компенсационни плащания.
I.1.13. Мнение след анулирането на отрицателното решение от 2002 г.
(39)
На 5 ноември 2010 г. Германия предостави допълнително експертно становище, в което се разглежда значението на решението по дело C-399/08 Комисията срещу Deutsche Post (вж. раздел I.3.5) за настоящото разследване (14).
I.1.14. Решение за разширяване на обхвата от 2011 г.
(40)
С писмо от 10 май 2011 г. Комисията информира Германия за решението си да разшири обхвата на процедурата съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, която първоначално е открита през 1999 г. и обхватът ѝ е разширен през 2007 г., с оглед да се извърши задълбочен анализ на пенсионната субсидия, която Deutsche Post получава от 1995 г. насам (наричано по-нататък „решението за разширяване от 2011 г.“).
(41)
След първоначално искане за удължаване на срока от 23 май 2011 г. Германия предостави мнението си на 29 юли 2011 г. заедно с допълнителни експертни проучвания относно необходимостта от изчисляване на свръхкомпенсацията за доказване на предполагаемо кръстосано субсидиране (15), относно съпоставянето на плащаните от Deutsche Post разходи за социално осигуряване със средните разходи за социално осигуряване на пазара (16), както и относно размера на плащаните от Deutsche Post допълнителни разходи за социално осигуряване (17).
(42)
UPS предостави мнението си на 4 октомври 2011 г. Те бяха последвани от мнението, предоставено от „Free and Fair Postal Initiative“ (наричана по-нататък „FFIP“) на 5 октомври 2011 г., и от мнението, предоставено от Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (наричано по-нататък „BIEK“) на 7 октомври 2011 г. На 13 октомври 2011 г. Комисията предаде мненията на заинтересованите страни на Германия.
(43)
На 14 ноември 2011 г. Германия предостави забележките си по мненията на третите страни.
(44)
На 18 ноември 2011 г. Комисията изпрати искане за допълнителна информация, свързана с подробни данни за финансирането на пенсиите за периода след 2007 г. Германия предостави отговори на 2 и 19 януари 2012 г. На 16 декември 2011 г. Комисията предостави на Германия експертно проучване от Charles River Associates относно определянето на референтната печалба (18) (наричано по-нататък „проучването CRA“) за мнение, на което Германия отговори на 16 януари 2012 г.
I.2. Процедури по прилагане на член 102 от ДФЕС
(45)
Въз основа на жалбата на UPS от 1994 г. Комисията установи, че Deutsche Post е нарушило член 102 от ДФЕС чрез агресивно ценообразуване по отношение на пратките от страна на търговци към потребители в периода 1990-1995 г. На Deutsche Post беше наложена глоба в размер на 24 млн. EUR (19).
(46)
На 22 април 2004 г. UPS подаде нова жалба относно злоупотреба на Deutsche Post с господстващо положение по смисъла на член 102 от ДФЕС. UPS твърди, че Deutsche Post е определило прекомерно високи цени на марките за своите регулирани пощенски услуги, свързани с писма.
(47)
В хода на разследването на 5 ноември 2004 г. Комисията получи документи, свързани с решението, от германската Агенция за регулиране на пощенските услуги (наричана по-нататък „регулаторният орган в пощенския сектор“) относно праговете на цените за регулирани пощенски услуги, свързани с писма, на Deutsche Post за периода, започващ от 1 януари 2003 г. (наричано по-нататък „решението за прагове на цените от 2002 г.“). С писмо от 13 юни 2007 г. Германия изрази съгласие, че тези документи също биха могли да се използват в процедурата за държавна помощ.
(48)
На 25 март 2008 г. Комисията реши да закрие антитръстовото разследване поради малката вероятност за установяване на такова нарушение по член 102 от ДФЕС (20).
I.3. Съдебни дела
I.3.1. Дело T-421/07 Deutsche Post AG/Комисията
(49)
Deutsche Post оспори валидността на решението за разширяване от 2007 г., като твърдеше, че отрицателното решение от 2002 г. е породило оправдано очакване Комисията да не възобнови своето разследване.
(50)
На 8 декември 2011 г. Общият съд отхвърли тази жалба като недопустима (21).
I.3.2. Дело Т-570/08 Deutsche Post AG/Комисията и дело Т-571/08 Германия/Комисията
(51)
Германия и Deutsche Post оспориха валидността на разпореждането за информация на Комисията от 30 октомври 2008 г., тъй като считат, че с разпореждането се изисква нецелесъобразна информация и на Deutsche Post се налага непропорционална тежест.
(52)
На 16 юли 2010 г. Общият съд обяви и двете жалби за недопустими, тъй като с издаването на разпореждането за информация не са нарушени процесуални права нито на Deutsche Post, нито на Германия.
I.3.3. Дело C-463/10 P Deutsche Post AG/Комисията и дело C-475/10 P Германия/Комисията
(53)
На 27 септември 2010 г. Deutsche Post и Германия обжалваха решението на Общия съд и заявиха, че разпореждането за информация нарушава техните права. На 13 октомври 2011 г. Съдът на Европейския съюз отмени решението на Общия съд от 16 юли 2010 г. (22). Вследствие на това делото беше върнато на Общия съд и все още е висящо.
I.3.4. Дело T-344/10 UPS/Комисията
(54)
На 20 август 2010 г. UPS подаде в Общия съд жалба, твърдейки, че по отношение на разследването за държавна помощ от 2007 г. е налице неправомерно бездействие от страна на Комисията. Предвид факта, че от решението за разширяване от 2007 г. са изтекли почти три години, UPS счита, че Комисията е имала достатъчна възможност да разследва въпросните мерки и да прецени фактологическите и юридическите обстоятелства, за да вземе окончателно решение и да закрие процедурата по разследване. Делото все още е висящо.
I.3.5. Дело T-388/11 Deutsche Post AG/Комисията
(55)
На 22 юли 2011 г. Deutsche Post оспори валидността на решението за разширяване от 2011 г., тъй като счита, че Комисията е допуснала явна грешка в предварителната оценка на пенсионната субсидия като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и като нова помощ по смисъла на член 108, параграф 1 от ДФЕС. Делото все още е висящо.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПУБЛИЧНИТЕ МЕРКИ
(56)
От 1989 г. нататък Deutsche Post е получила държавна помощ под формата на няколко различни мерки:
-
пенсионна субсидия въз основа на:
-
Закона за служителите на бившето Deutsche Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz от 1994 г.) (23) (наричан по-нататък „PostPersRG от 1994 г.“)
-
Плащания на държавни компенсационни плащания и гаранции въз основа на:
-
Закона за организацията на пощенските услуги (Postverfassungsgesetz от 1989 г.) (24) (наричан по-нататък „PostVerfG от 1989 г.“)
-
Закона за реорганизацията на пощенските услуги (Postumwandlungsgesetz от 1994 г.) (25) (наричан по-нататък „PostUmwG от 1994 г.“)
-
наредба за изключителни права и цени въз основа на:
-
Закона за пощенската система (Gesetz über das Postwesen 1989) (26) (наричан по-нататък „PostG от 1989 г.“)
-
Закона за пощите (Postgesetz от 1997 г.) (наричан по-нататък „PostG от 1997 г.“)
II.1. Пенсионната субсидия в контекста на социалните придобивки и схемите за социалноосигурителните вноски за държавни и частни служители
(57)
От 1995 г. нататък с пенсионната субсидия е финансирана голяма част от пенсиите за пенсионирани държавни служители на Deutsche Post. С оглед при оценката на пенсионната субсидия въздействието ѝ да бъде разбрано в пълнота, в следващия раздел ще бъдат описани по-подробно социалните придобивки и социалноосигурителните вноски на държавните служители в сравнение със схемите за задължително социално осигуряване за служители по договори с частноправен характер (наричани по-нататък „частните служители“).
II.1.1. Социални придобивки за държавните служители
(58)
Държавните служители имат право на пенсия за старост, на здравни и медико-социални грижи. Придобивките за държавните служители на Deutsche Post са същите като тези, предоставяни на всички останали държавни служители:
-
Нивото на пенсията е предварително установено съгласно член 14 от BeamtVG (27) като определен процент от последната заплата на държавния служител. Например държавен служител, който се е пенсионирал през 2010 г. и е изработил необходимия брой години, ще получава пенсия, равняваща се на 71,75 % от неговата последна заплата.
-
Държавните служители имат право на възстановяване на 50-70 % от разходите за здравни и медико-социални грижи, докато останалите разходи трябва да заплатят сами. Точната разбивка на разходите за здравни грижи зависи от различни критерии, като например от броя на децата. Държавният служител може да избере или да участва в допълнително доброволно осигуряване, или да плаща своята част от разходите за здравни грижи с налични средства.
II.1.2. Финансиране на социалните придобивки за държавните служители на Postdienst в периода 1989-1994 г.
(59)
След първата реформа на пощите от 1989 г., съгласно член 54, параграф 2 от PostVerfG от 1989 г., Postdienst, Telekom и Postbank са задължени да финансират изцяло пенсионните плащания и здравните разходи на пенсионираните държавни служители, които са разпределени в съответните категории въз основа на дейностите си в миналото. Независимо от това, че исковете на държавните служители продължават да се предявяват към държавата, по силата на тази разпоредба държавата има право да предяви иск за цялата сума съответно към Postdienst, Telekom и Postbank.
II.1.3. Финансиране на социалните придобивки за държавните служители на DPAG от 1995 г. нататък
(60)
С втората реформа на пощите от 1994 г. държавните служители, които са работили за Postdienst, са прехвърлени към DPAG съгласно член 2, параграф 1 от PostPersRG от 1994 г. Съгласно член 2, параграф 3 от PostPersRG от 1994 г.държавните служители запазват своя съществуващ правен статут. Съгласно член 1, параграф 1 от PostPersRG от 1994 г. DPAG поема всички права и задължения на работодателя от федералното управление и в съответствие с член 2, параграф 3 от PostPersRG от 1994 г., поема всички парични вземания на държавните служители.
(61)
Съгласно член 15 от PostPersRG от 1994 г. плащането на пенсиите и разходите за здравни грижи на пенсионираните държавни служители се поема от новосъздаден пенсионен фонд за държавните служители на Deutsche Post. На 1 юли 2001 г. пенсионните фондове за Deutsche Post, Deutsche Telekom AG и Postbank AG се сливат в пенсионния фонд за държавните служители на пощенските служби (Postbeamtenversorgungskasse) (наричани заедно по-нататък „пенсионния фонд“ за целия период от 1 януари 1995 г. нататък).
(62)
Съгласно член 16, параграф 1 от PostPersRG от 1994 г. Deutsche Post е трябвало да плаща на пенсионния фонд годишна вноска от 2,045 млрд. ЕUR за периода 1995-1999, обща сума в размер на 10,225 млрд. ЕUR. От 2000 г. нататък въз основа на член 16, параграф 2 от PostPersRG от 1994 г. Deutsche Post е трябвало да плаща на пенсионния фонд годишна вноска от 33 % от общата сума на заплатите на държавните служители (т.е. от 735 млн. EUR през 2000 г. до 540 млн. EUR през 2010 г.).
(63)
Съгласно член 16, параграф 2 от PostPersRG от 1994 г. пенсионната субсидия покрива оставащия дефицит (т.е. разликата между пенсиите за пенсионираните държавни служители и вноската на Deutsche Post в пенсионния фонд). Пенсионната субсидия се увеличава от 151 млн. EUR през 1995 г. на 3,203 млрд. EUR през 2010 г. и достига общ размер 37,121 млрд. EUR през периода 1995-2010 г.
Фигура 1
Финансиране на пенсионния фонд (в млн. EUR)
II.1.4. Схеми за задължително социално осигуряване за частни служители и допълнително пенсионно осигуряване за частни служители на Deutsche Post
(64)
Частните служители трябва да участват в четири схеми за социално осигуряване: пенсионно осигуряване, осигуряване за безработица, за здравни грижи и осигуровка за медико-социални грижи (28). В сравнение със схемата за държавните служители, схемите за задължително социално осигуряване предлагат различно ниво на покритие по отношение на схемите за пенсионно и здравно осигуряване:
-
Нивото на пенсията се изчислява не като процент от последната месечна заплата, а като процент от усредненото възнаграждение през целия професионален живот.
-
Разходите за здравни и медико-социални грижи се покриват изцяло.
(65)
Налице са също важни различия във финансирането на социалните придобивки в сравнение с тези на държавните служители. Схемите за задължително социално осигуряване за частни служители се финансират със съвместни вноски от служителя и работодателя през целия професионален живот на служителя (наричани по-нататък „вноски за задължително социално осигуряване“). Общата ставка на социалноосигурителната вноска формално се разделя на дял на служителя и дял на работодателя, като всеки от двата дяла включва приблизително половината от цялата вноска. Работодателят обаче има формалното задължение да плати цялата ставка на вноската по схемите за социално осигуряване.
Фигура 2
Ставки на вноските за задължително социално осигуряване като процент от брутното възнаграждение на частните служители (вж. също приложението)
(66)
Фигура 2 показва, че ставките на вноските за задължително социално осигуряване от 1995 г. нататък са били в порядъка от 38 % до 42 % от брутното възнаграждение (= нетното възнаграждение + дела на служителя). Дяловете на работодателя и на служителя от ставката на социалноосигурителната вноска са варирали в порядъка от 19 % до 21 % от брутното възнаграждение (за повече подробности относно динамичния ред вж. приложението).
(67)
Частните служители на Deutsche Post са се ползвали не само от задължителни схеми за социално осигуряване, но и от допълнително пенсионно осигуряване. На частните служители, започнали работа преди 1997 г., е било предложено покритие на допълнително пенсионно осигуряване, което би им позволило да получават пенсии, близки до тези на държавните служители. Допълнителното пенсионно осигуряване е покривало разликата между пенсията на частните служители от задължителното социално осигуряване - която се равнява на определен процент от усредненото възнаграждение през целия професионален живот - и пенсията на държавните служители, която е определен процент от последната заплата. Подробните правила са определени в Хартата на пенсионния институт на германските пощи (Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost - VAP) (29).
(68)
До 1997 г. Deutsche Post е финансирало плащанията за допълнителна пенсия за пенсионираните частни служители с вноска от приблизително [5-10 %] (30) от брутното възнаграждение на действащите частни служители. От 1997 г. нататък Deutsche Post е формирало провизия за неизплатените задължения на VAP (вж. също описанието на тежест № 4 в раздел II.3.1.3).
(69)
От 1997 г. нататък на новоназначените частни служители е предлагано значително намалено допълнително пенсионно осигуряване, за което Deutsche Post плаща вноска в размер между [0 и 5 %] от брутното възнаграждение от 1997 до 2007 г.
II.2. Държавни компенсационни плащания и гаранции в контекста на изключителното право на Deutsche Post и задължението за универсална пощенска услуга
II.2.1. Изключително право до 2007 г.
(70)
Преди 1998 г. член 2 от PostG от 1989 г. предоставя на Deutsche Post изключителното право за изграждане и поддържане на съоръжения за пренос на писмовни пратки. Други пощенски услуги - пренос на колетни пратки, вестници или периодични издания - не са резервирани за Deutsche Post, а са открити за конкуренция. Съгласно член 37 от PostVerfG от 1989 г. печалбите от резервираните услуги за писмовни пратки трябва да се използват за финансиране на загубите от универсалните услуги, които се предлагат на отворените за конкуренция пазари. Съгласно член 4 от Закона за регламентиране на далекосъобщенията и системата на пощите - PTRegG 1994 (31) - федералният министър на пощите и далекосъобщенията отговаря за одобряване на цените за резервираните услуги за писмовни пратки.
(71)
С влизането в сила на PostG от 1997 г. през 1998 г. обхватът на резервираните за Deutsche Post услуги постепенно се стеснява. Съгласно член 51 от PostG от 1997 г. изключителното право през 1997 г. обхваща доставката на писма и адресирани каталози с тегло под 200 g, но таванът за тегло постепенно бива снижаван, като през 2006 г. достига 50 g. Впоследствие действието на изключителното право изтича на 31 декември 2007 г.
II.2.2. Задължение за предоставяне на универсална пощенска услуга до 2007 г.
(72)
Задължението за универсална пощенска услуга на Deutsche Post е установено в два официални акта за възлагане:
-
Наредбата за задължителните пощенски услуги (32) (наричана по-нататък „Наредбата за задължителни услуги“) определя Deutsche Post като доставчика на универсална пощенска услуга за доставка на писма и колети с тегло до 20 kg, като възлага на дружеството предоставянето на тези услуги на цялата територия на Германия по единни тарифи.
-
С PostG от 1997 г. и придружаващите го правила по прилагане от 1999 г. (33) (наричана по-нататък „Наредбата за универсална услуга от 1999 г.“) услугата продължава да е възложена на DPAG.
(73)
В член 11 от PostG от 1997 г. универсалната услуга се определя като основен пакет от пощенски услуги, които се предоставят в национален мащаб на достъпни цени. Тези услуги включват доставката на писма, адресирани колетни пратки с тегло до 20 kg, книги, каталози, вестници и списания (наричани по-нататък „универсалните услуги“).
(74)
Наредбата за универсална услуга от 1999 г. определя минималните изисквания за качество на универсалната услуга:
-
На територията на Германия трябва да са разположени най-малко 12 000 пощенски клона.
-
Средногодишно 80 процента от писмата и колетните пратки трябва да се доставят в определени срокове (един работен ден за писма и два работни дни за колети) и през делничните дни трябва да има най-малко една доставка дневно.
-
Основното изискване за цените на универсалните услуги е достъпност, като същевременно DPAG е трябвало да определя единни цени за услугите за писмовни пратки, извършвани в рамките на изключителното право, чието действие се изчерпва през 2007 г. DPAG обаче е разполагало с известна гъвкавост при определянето на цените за резервираните услуги, тъй като е можело да сключва отделни ценови споразумения с клиенти, които изпращат най-малко 50 пратки на транзакция.
(75)
С член 52 от PostG от 1997 г. възлагането на доставката на универсални услуги на DPAG се запазва до 31 декември 2007 г., т.e. датата, на която изтича изключителното право на дружеството за осъществяване на услуги за писмовни пратки. След изчерпването на изключителното право задължението за универсална услуга не е възложено на пощенски оператор в Германия, което означава, че от всички доставчици на пощенски услуги се очаква да предоставят универсални пощенски услуги („пазарни сили“). Когато се установи или има основания да се счита, че дадена универсална услуга не е предоставяна по целесъобразен или подходящ начин, в PostG от 1997 г. Се предвиждат законови механизми за обезпечаване на предоставянето на такива услуги.
(76)
Както се вижда от проучването WIK (вж. Фигура 3), универсалните услуги формират около 88 % от общите приходи през периода 1990-2007 г. В голямата си част универсалните услуги за писмовни пратки подлежат на ценово регулиране поради господстващото положение на Deutsche Post на тези пазари (вж. раздел II.2.1). Освен услугите с регулирани цени, които формират около 62 % от общите приходи, Deutsche Post е предоставяло универсални услуги за колетни пратки (около 15 % от общите приходи) и допълнително универсални услуги за писмовни пратки с нерегулирани цени (около 11 % от общите приходи) в конкуренция с други оператори.
(77)
Освен това Deutsche Post е предлагало и търговски услуги (например банкиране на дребно на Postbank, услуги по продажба на Telekom, доставка на неадресирани пощенски пратки и др.). Като цяло търговските услуги формират 12 % от приходите на Deutsche Post за периода 1990-2007 г.
II.2.3. Държавни компенсационни плащания
(78)
От създаването му през 1950 г. Deutsche Bundespost представлява специален актив на федералното правителство (наричан по-нататък „Sondervermögen“). Съгласно германското административно право Sondervermögen няма юридическа правосубектност, която е независима от държавата, но разполага със собствен бюджет и не носи отговорност за общите задължения на държавата.
(79)
Първата реформа на пощите от 1989 г. определя Sondervermögen да има три различни подразделения - Postdienst, Postbank и Telekom - които се категоризират като „публични предприятия“, но при все това нямат независима от държавата юридическа правосубектност.
(80)
Съгласно член 37, параграфи 2 и 3 от PostVerfG от 1989 г., въпреки че се очаква всяка услуга на трите подразделения да се самофинансира, кръстосаното финансиране между трите подразделения е било допустимо до размера на загубите в резултат на задълженията за универсална услуга. На тази основа в периода между 1990 и 1993 г. Postdienst е получило трансфери в размер на 2,844 млрд. EUR от Telekom, за да покрива загубите си.
(81)
В хода на втората реформа на пощите, която влиза в сила от 1 януари 1995 г., трите подразделения на Sondervermögen са преобразувани в публични акционерни дружества: Postdienst е преобразувано в DPAG, Postbank в Postbank AG, а Telekom - в Telekom AG. Съгласно член 2, параграф 2 от PostUmwG от 1994 г. Telekom AG поема всички задължения, произтичащи от заеми, които са относими към Sondervermögen като цяло, но си запазва правото да си възстанови средства от DPAG и Postbank AG до размера на задълженията по заеми, които могат да бъдат приписани на техните правни предшественици.
(82)
Съгласно член 7 от PostUmwG от 1994 г. обаче правото на Telekom AG (произтичащо от член 2, параграф 2 от PostUmwG от 1994 г.) да предявява претенции спрямо DPAG до размера на загубите, реализирани от Postdienst, се изчерпва на 31 декември 1994 г. Това довежда до прехвърлянето на активи на стойност 2,822 млрд. EUR от Telekom AG към DPAG. Според Германия това прехвърляне от Telekom AG, както и предходните прехвърляния въз основа на член 37, параграф 3 от PostVerfG от 1989 г., е било крайно необходимо за DPAG, за да изпълни задълженията си за универсална услуга.
(83)
През периода 1990-1995 г. Postdienst е получило общо 5,666 млрд. EUR като компенсация за своето задължение за универсална услуга.
II.2.4. Държавна гаранция по дългови инструменти, емитирани преди 1995 г.
(84)
От 1953 г. нататък в член 22, параграф 4 от PostVwG от 1953 г. (34) се предвижда емитираните от Deutsche Bundespost дългови инструменти, да имат същата правна стойност като дълговите инструменти, емитирани от Федерална република Германия. Когато PostVwG от 1953 г. е отменен от PostVerfG от 1989 г., същата разпоредба е включена в член 40 от PostVerfG от 1989 г.
(85)
След създаването на трите подразделения през 1989 г. самото дружество Postdienst не емитира дългови облигации; Postbank управлява тези сделки за всички подразделения на Deutsche Bundespost. След това дълговите инструменти са разпределени между Postdienst, Telekom и Postbank според финансовите им нужди.
(86)
Съгласно член 2, параграф 4 от PostUmwG от 1994 г. след 1995 г. Германия остава задължена по всички сделки с дългови облигации, сключени преди 1995 г. от Deutsche Bundespost и впоследствие разпределени между Postdienst, Telekom и Postbank. Германия обаче няма задължения по дълговите инструменти, емитирани по-късно от DPAG.
II.3. Приходите от регулирани цени като допълнителна компенсация за разходите за пенсии и разходите за мрежа за универсалната услуга
(87)
С PostG от 1997 г. се създава също Bundesnetzagentur (наричан по-нататък „регулаторният орган в пощенския сектор“) за надзор на резервираните и либерализираните пазари на писмовни пратки. Съгласно член 19 от PostG от 1997 г. регулаторният орган в пощенския сектор разполага с компетенции да регулира ценообразуването на Deutsche Post на пазарите за писмовни пратки, на които дружеството се ползва от господстващо положение. Deutsche Post е заемало господстващо положение не само по отношение на резервираните услуги - съгласно член 51 от PostG от 1997 г. - но също така по отношение на всички останали услуги за писмовни пратки, които вече са били отворени за конкуренция. Регулирането на цените може да бъде или под формата на предварително определен ценови праг, или под формата на последващ ценови контрол.
(88)
Според проведените от регулаторния орган в пощенския сектор пазарни проучвания Deutsche Post е държало среден пазарен дял от 90-97 % на пазарите за писмовни пратки с регулирани цени. В последния си доклад регулаторния орган в пощенския сектор изразява неодобрение от факта, че постепенното отваряне на пазара от 1997 г. нататък не е довело до ефективна конкуренция на пазара за писмовни пратки в Германия (35).
(89)
Услугите за писмовни пратки с регулирани цени формират основната част от общите приходи на Deutsche Post (например около 62 % от общите приходи на Deutsche Post за периода 1990-2007 г. (вж. Фигура 3) и около 56 % за периода 2008-2010 г.).
(90)
Всички останали универсални и търговски услуги, които не подлежат на ценово регулиране съгласно членове 19-27 от PostG от 1997 г. (36), ще бъдат наричани услуги с нерегулирани цени.
(91)
По отношение на услугите за писмовни пратки с регулирани цени в член 20, параграфи 1 и 2 от PostG от 1997 г. се предвижда, че цените трябва да отразяват разходите за ефективно предоставяне на услугата. Когато обаче това е обективно обосновано, регулаторния орган в пощенския сектор следва надлежно да отчита inter alia:
-
разходите за универсално предоставяне на пощенски услуги и
-
разходите за финансиране на пенсионни и здравни плащания за служителите, които са били прехвърлени от Postdienst.
(92)
С член 57 от PostG от 1997 г. и министерски указ от 27 март 2000 г. на федералния министър на икономическите въпроси и технологиите регулираните цени се запазват на нивото им от 1997 г. до 31 декември 2002 г.
II.3.1. Решение за прагове на цените от 2002 г.
(93)
Едва през 2002 г. регулаторния орган в пощенския сектор издава първото си решение относно прага на цените за услугите за писмовни пратки с регулирани цени за периода от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2007 г. (наричано по-нататък „решението за прагове на цените от 2002 г.“). Регулирането чрез ценови прагове представлява система за регулиране на цените на пакет услуги, посредством която не се контролира отделната цена за всяка услуга, а съществува таван за претеглената средна стойност на всички цени в пакета. Съгласно член 19 от PostG от 1997 г. регулирането чрез предварително определен ценови праг включва всички пощенски услуги, по отношение на които Deutsche Post се е намирало в господстващо положение.
(94)
За целите на решението за прагове на цените от 2002 г. Deutsche Post за първи път представя на регулаторния орган в пощенския сектор предназначени за регулаторите счетоводни данни за приходите и разходите (по-нататък наричани „счетоводни данни за регулаторите от 2002 г.“), които обхващат периода 1998-2006 г. Счетоводните данни за регулаторите се основават на резултатите до 2001 г. и на прогнози за следващите години.
(95)
През 2002 г. Deutsche Post декларира „финансови тежести“ по отношение на предоставянето на универсалната услуга и във връзка с назначаването на държавни и частни служители, които са били прехвърлени от Postdienst. Според твърдението от Deutsche Post тези тежести представляват разходите, които не биха възникнали без задължението за универсална пощенска услуга и без прехвърлянето на персонал и инфраструктура от Postdienst (за подробен списък вж. таблица 1).
Таблица 1
Тежести, одобрени с решението за определяне на прагове на цените от 2002 г. (в млн. EUR, номинални стойности)
№
Тежести от решението за определяне на прагове на цените от 2002 г.
Среден размер на тежестта (1998-2006 г.) в млн. EUR
%
1
Допълнителни разходи за заплати
[…]
[…]
2
Допълнителни разходи за социално осигуряване
[…]
[…]
3
Инфраструктурна тежест на пощенските клонове
[…]
[…]
4
Допълнително пенсионно осигуряване на служителите (VAP)
[…]
[…]
5
Тежест на транспортната инфраструктура
[…]
[…]
6
Социални и здравни разходи (BAnstPT)
[…]
[…]
7
Преструктуриране на персонала
[…]
[…]
8
Покриване на дефицита по здравното осигуряване на държавните служители
[…]
[…]
Общ среден размер на тежестта
[…]
100 %
(96)
В крайна сметка регулаторният орган в пощенския сектор приема аргумента на Deutsche Post, че дружеството не би понесло тези тежести, ако не е било натоварено със задължението за универсална услуга (за тежести № 3 и № 5 по разходи за универсална услуга) и със задължението за приемане на държавните и частните служители от Postdienst (тежести с номера 1, 2, 4, 6, 7 и 8). Ето защо регулаторният орган в пощенския сектор одобрява увеличени регулирани цени за писмовни пратки с оглед финансирането на декларираните средногодишни тежести в размер на […] млрд. EUR за периода 2002-2006 г. от приходите от услуги за писмовни пратки с регулирани цени. Съгласно решението за прагове на цените от 2002 г. 100 % от тежестите се разпределят към цените, които подлежат на предварително определен ценови праг.
II.3.1.1. Допълнителни възнаграждения (тежест № 1)
(97)
Тежест № 1 показва декларираните допълнителни разходи за възнаграждения на пощенски служители над средната стойност за отрасъла. Deutsche Post използва като „конкурентно“ референтно възнаграждение възнаграждението на новонаетия след 2002 г. персонал, което е определено в колективен трудов договор (Entgelttarifvertrag) с профсъюзите (наричано по-нататък „ETV възнаграждение“). За изчисляването на тежест № 1 обаче този референтен показател се прилага към целия персонал. Той също така се прилага с обратно действие до 1998 г. в предоставените счетоводни данни.
II.3.1.2. Допълнителни социалноосигурителни вноски (тежест № 2)
(98)
Регулаторният орган в пощенския сектор също така приема аргумента на Deutsche Post, че е трябвало да плаща по-високи социалноосигурителни вноски за своите частни и държавни служители, отколкото частните конкуренти обикновено трябва да плащат за своите частни служители.
(99)
Deutsche Post основава изчисленията си на ставката на социалноосигурителната вноска, която определя като „конкурентна“ (наричана по-нататък „нормативно определена ставка на вноската“) едновременно за държавните и за частните служители. Тази нормативно определена ставка се определя като сумата от:
-
дела на работодателя от социалноосигурителни вноски за частен служител (приблизително 19-21 %, което е около половината от общата ставка на социалноосигурителната вноска, както е посочено във Фигура 2),
-
вноската по схема за осигуряване за злополука (в диапазона [0-5 %]; Deutsche Post е добавило тази вноска към нормативно определената ставка на вноската от 2001 г. нататък),
-
вноската по схема за допълнително пенсионно осигуряване (в диапазона [0-5 %]; Deutsche Post е добавило тази вноска към нормативно определената ставка на вноската от 1997 г. нататък, тъй като вноска по схема за допълнително пенсионно осигуряване с такава величина се счита за „конкурентна“. Ставката се основава на допълнителното пенсионно осигуряване, което Deutsche Post е предлагало от 1997 г. нататък на новоназначените частни служители).
(100)
С приходите от услуги с регулирани цени се финансират всички социалноосигурителни вноски, които надхвърлят нормативно определената ставка на вноската (наричани по-нататък „допълнителни вноски“). Като се използват за пример изчисленията на допълнителните социалноосигурителни вноски за държавните служители през 2001 г., в таблица 2 е показано, че действителните социалноосигурителни вноски за държавните служители са с почти двоен размер в сравнение с „конкурентните“ социалноосигурителни вноски, основани на нормативно определената ставка на вноската.
Таблица 2
Изчисляване на допълнителните разходи за социално осигуряване за държавните служители през 2001 г. въз основа на счетоводни данни, предназначени за регулаторите, за 2002 г. (в млн. EUR)
% от действителните възнаграждения
(1)
Ставка на вноската в пенсионен фонд
33 %
(2)
Общ размер на възнагражденията на държавните служители
[…]
(3)
=(1)*(2)
Ставка на вноската в пенсионен фонд
[…]
(4)
Разходи за здравно осигуряване
[…]
(5)
=(3)+(4)
Действителни социалноосигурителни вноски
[…]
[40-45 %]
(6)
Дял на работодателя от социалноосигурителните вноски
20,43 %
(7)
Осигуряване за злополука
[…]
(8)
Допълнително пенсионно осигуряване
[…]
(9)
=(6)+(7)+(8)
Нормативно определена ставка на вноската
[…]
(10)
=(2)*(9)
Референтни разходи на регулаторите за социално осигуряване
[…]
[20-25 %]
(11)
=(5)-(10)
Допълнителни социалноосигурителни вноски
[…]
[15-20 %]
(101)
Действителните социалноосигурителнш вноски включват плащането от Deutsche Post на 33 % от действителните възнаграждения на държавните служители в пенсионния фонд (годишно еднократно плащане в размер на 2,045 млрд. EUR в периода 1995-1999 г.), както и вноски за разходите за здравно осигуряване на държавните служители. Сумата на действителните социалноосигурителнш вноски достига [40-45 %] от действителните възнаграждения на държавните служители през 2001 г.
(102)
Въпреки че ставката на социалноосигурителната вноска се определя като процент от брутното възнаграждение на частните служители (нетно възнаграждение + дела на служителя от социалноосигурителната вноска), за да изчисли референтния показател за регулаторите Deutsche Post умножава нормативно определената ставка на вноската от [20-25 %] по действителното възнаграждение на държавните служители.
II.3.1.3. Допълнително пенсионно осигуряване за частните служители (тежест № 4)
(103)
Предназначението на тежест № 4 е да компенсира формирането на провизия за задълженията отпреди 1997 г. от схемата за допълнително пенсионно осигуряване VAP за частните служители на Deutsche Post.
(104)
Както е обяснено в раздел II.1.4, на частните служители на Deutsche Post, наети преди 1997 г., е било предложено допълнително пенсионно осигуряване, за да им се гарантира пенсия, близка до тази на държавните служители. Postdienst обаче не е формирало съответната провизия за бъдещи пенсионни плащания. Едва след учредяването на DPAG в счетоводния баланс са включени провизии в размер на 8,153 млрд. EUR.
II.3.1.4. Разни допълнителни разходи за социално осигуряване (тежести № 6, 7 и 8)
(105)
Тежест № 6 включва вноската на Deutsche Post във Федералния институт за пощите и далекосъобщенията (Bundesanstalt für Post und Telekommunikation - BanstPT), който осигурява някои социални придобивки (например социални жилища) за държавни и частни служители, които са били прехвърлени от Postdienst. Тежест № 7 включва вноските от Deutsche Post за покриване на дефицита по схемата за здравно осигуряване на държавни служители. Тежест № 8 за преструктуриране на персонала се отнася както за държавни, така и за частни служители.
II.3.1.5. Тежести на универсалната услуга (№ 3 и № 5)
(106)
Тези тежести показват икономиите на разходи, които Deutsche Post би могло да постигне, ако можеше да планира пощенските си клонове и мрежата за колетни пратки въз основа единствено на търговски съображения. Икономиите на разходи се изчисляват въз основа например на хипотетичния брой пощенски клонове, които Deutsche Post би използвало без задължението за универсална услуга.
II.3.2. Решения за прагове на цените от 2007 и 2011 г.
(107)
На 7 ноември 2007 г. регулаторният орган в пощенския сектор одобрява прага на цените за периода от 1 януари 2008 г. до 31 декември 2011 г. (наричано по-нататък „решението за прагове на цените от 2007 г.“). На 14 ноември 2011 г. регулаторният орган в пощенския сектор одобрява прага на цените за периода от 1 януари 2012 г. до 31 декември 2013 г. (наричано по-нататък „решението за прагове на цените от 2011 г.“).
(108)
След решението за прагове на цените от 2007 г. цените за изпращане на над 50 писмовни пратки вече не се контролират предварително, а подлежат на последващ ценови контрол съгласно член 25 от PostG от 1997 г. (37). Цените за всички останали пощенски услуги, по отношение на които Deutsche Post заема господстващо положение, продължават да подлежат на предварителен контрол съгласно член 19 от PostG от 1997 г.
(109)
Навсякъде в настоящото решение с понятието „услуги с регулирани цени“ Комисията ще обозначава онези услуги, по отношение на които Deutsche Post заема господстващо положение и които подлежат на предварителен ценови контрол съгласно член 19 от PostG от 1997 г. или на последващ ценови контрол съгласно член 25 от PostG от 1997 г. Всички останали услуги, по отношение на които Deutsche Post не заема господстващо положение и които не подлежат на ценови контрол, ще бъдат наричани „услуги с нерегулирани цени“.
(110)
Deutsche Post продължава да декларира тежестите за допълнителни възнаграждения и разходите за социално осигуряване от прехвърлянето на персонал от Postdienst (например усреднения размер на тежест № 2 за допълнителни разходи за социално осигуряване на стойност […] млн. EUR от 2008 г. нататък), както и тежестите от задължението за универсална услуга. Както в случая с решението за прагове на цените от 2002 г., регулаторният орган в пощенския сектор одобрява финансирането на тези тежести от приходите от услуги с регулирани цени и определя прагове на цените на съответно завишено ниво. Следователно по отношение на услугите с нерегулирани цени признаването на тези тежести от страна на регулаторният орган в пощенския сектор в решенията за прагове на цените от 2002, 2007 и 2009 г. се запазва непроменено.
II.4. Финансови резултати на DPAG
(111)
Финансовите резултати на DPAG за периода 1995-2006 г. са представени на фигура 2 от решението за разширяване от 2007 г. Резултатите от 1995 до 1999 г. са разнородни (през някои години са отчетени загуби, а през други - печалби), докато в периода 2000-2006 г. DPAG постоянно реализира печалба преди данъчно облагане в размер на 1-2 млрд. EUR.
(112)
Между 2007 и 2010 г. DPAG е реализирало следните нетни печалби: 1,8 млрд. EUR (2007 г.); - 2,0 млрд EUR (2008 г.); 0,7 млрд. EUR (2009 г.); 2,6 млрд. EUR (2010 г.).
(113)
Публикуваните счетоводни отчети на DPAG не дават възможност печалбите да бъдат разпределени към различните услуги. Ето защо не е възможно с помощта на публикуваните счетоводни отчети да се установи дали универсалните услуги с регулирани цени като цяло са били на загуба или на печалба.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(114)
Както потвърждава Общият съд в решението си по дело T-421/07 (38), от решението за откриване от 1999 г. нататък всички мерки, предмет на разследването, са били част от процедурата, която е продължена с решението за разширяване от 2007 г.
III.1. Пенсионна субсидия
(115)
В решението за разширяване от 2011 г. се установява, че пенсионната субсидия представлява нова мярка за помощ, тъй като преди пенсионната реформа от 1995 г. Deutsche Post е било задължено да финансира в пълна степен разходите за пенсии от собствени ресурси. Освен това в решението за разширяване от 2011 г. се отхвърля твърдението на Германия, основано на решението по делото Combus (39), че пенсионната субсидия не представлява помощ.
(116)
За целите на оценката за съвместимост на пенсионната субсидия като компенсация за „предшестващи“ разходи за пенсии (например в съответствие с решението на Комисията относно френското дружество La Poste (наричано по-нататък „решението относно La Poste“) (40), в решението за разширяване от 2011 г. е бил отчетен фактът, че декларираните допълнителни разходи за социално осигуряване са били компенсирани не само с пенсионната субсидия, а също и с приходите от услуги с регулирани цени (например тежест № 2 за допълнителни социалноосигурителни вноски).
(117)
Изчисленията в решението за разширяване от 2011 г., които отчитат и двата източника на компенсации, показват, че Deutsche Post е имало ефективната възможност да приложи ставка на вноските за задължително социално осигуряване с 10-14 процентни пункта под общата ставка на вноските за задължително социално осигуряване (делът на работодателя и на служителя), който е трябвало да плащат частните конкуренти.
(118)
Ето защо в решението за разширяване от 2011 г. са изразени съмнения по отношение на съвместимостта на пенсионната субсидия като компенсация за „предшестващи“ разходи за пенсии съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
III.2. Компенсация за предоставяне на универсални услуги
(119)
Германия се позовава на член 106, параграф 2 от ДФЕС в подкрепа на съвместимостта на държавните компенсационни плащания и на държавната гаранция като компенсация за задължението за универсална услуга.
(120)
Въз основа на решението по делото Altmark (41) в решението за разширяване от 2007 г. Комисията застъпва становището, че държавните компенсационни плащания и държавната гаранция представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(121)
В решението за разширяване от 2007 г. Комисията е изразила съмнения относно това дали държавните компенсационни плащания и гаранцията са били необходими за изпълнението на задълженията за универсална услуга и пропорционални за тази цел. По-специално Комисията е счела за необходимо да прегледа разпределението на разходите между универсалните и търговските услуги в съответствие с принципите, заложени в рамката от 2005 г. Комисията е изразила съмнения и относно определянето на разумната печалба, при което е трябвало да се отчете средната рентабилност за сектора и позицията на Deutsche Post по отношение на риска.
IV. ПРОУЧВАНЕ НА WIK
(122)
Проучването на WIK е възложено с цел Комисията да бъде подпомогната при прегледа на счетоводните отчети на Deutsche Post за периода 1990-2007 г. с оглед да се установи дали Deutsche Post е получило свръхкомпенсация за задълженията си за универсална услуга. По-конкретно на WIK Consult GmbH са възложени следните задачи:
-
сравнително проучване на разумната печалба;
-
преглед на вътрешното разпределение на разходите и организацията на цените на прехвърляне; и
-
изчисляване на свръхкомпенсацията за нетните разходи по задължението за универсална услуга.
IV.1. Описание на предназначените за регулаторите счетоводни данни за приходите и разходите за 2009 г.
(123)
След приемането от Комисията на разпореждането за информация на 30 октомври 2008 г., през 2009 г. Германия в крайна сметка предоставя пълен комплект счетоводни данни, предназначени за регулаторите, за периода 1990-2007 г. (наричани по-нататък „счетоводни данни за регулаторите за 2009 г.“).
IV.1.1. Приходи
(124)
Приходите на Deutsche Post могат да се разпределени в три големи категории:
-
Универсални услуги за писмовни пратки с регулирани цени (62 % от общите приходи през периода 1990-2007 г.)
Услугите за писмовни пратки с регулирани цени включват всички универсални услуги, предоставяни на пазари, на които Deutsche Post е заемало господстващо положение, включително онези услуги, по отношение на които Deutsche Post е имало изключителни права. Тези услуги са формирали 62 % от общите приходи на Deutsche Post през периода 1990-2007 г. (42).
-
Универсални услуги с нерегулирани цени (26 % от общите приходи през периода 1990-2007 г.)
Универсалните услуги за колетни пратки винаги са били предоставяни на отворени за конкуренция пазари, на които Deutsche Post е държало среден пазарен дял от 30 %. През периода 1990-2007 г. универсалните услуги за колетни пратки са генерирали 15 % от общите приходи на Deutsche Post.
Универсалните услуги за писмовни пратки с нерегулирани цени (например каталози, трансгранична поща) са формирали приблизително 11 % от общите приходи на Deutsche Post.
-
Търговски услуги с нерегулирани цени (12 % от общите приходи през периода 1990-2007 г.)
Deutsche Post е използвало своята мрежа от пощенски клонове не само за разпространението на пощенски услуги, а и за продажба на продукти и услуги на Postbank AG и, в по-малка степен, на Deutsche Telekom. Тези търговски услуги по продажби са формирали около 6 % от общите приходи на Deutsche Post.
Търговските услуги за колетни и писмовни пратки (например адресирани пратки в големи количества) формират около 4 % от общите приходи на Deutsche Post.
На последно място, Deutsche Post предоставя редица разнородни услуги, например в качеството си на холдингова компания - за международните дъщерни предприятия, активни в други стопански сегменти (например Danzas, DHL). Тези други търговски услуги са формирали около 2 % от общите приходи на Deutsche Post.
Фигура 3
Средни дялове на приходите за периода 1990-2007 г. (въз основа на номинална стойност)
(125)
Проучването на WIK обхваща само търговски услуги, които са били предоставяни заедно с универсални услуги от юридическото лице DPAG и неговия предшественик Postdienst. Търговските услуги (например експресните операции на DHL в световен мащаб), които се предоставят от различни юридически лица в рамките на Deutsche Post World Net (наричано по-нататък „DPWN“), не са обхванати в разследването.
IV.1.2. Изчисляване на тежестите в счетоводни данни за регулаторите за 2009 г.
(126)
За разлика от счетоводните данни за регулаторите, които Deutsche Post е представило на регулаторния орган в пощенския сектор във връзка с решенията за прагове на цените от 2002, 2007 и 2011 г., счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. - които никога не са били предоставени на регулаторния орган в пощенския сектор - съдържат значително увеличение на тежестите, които Deutsche Post разпределя към услугите с регулирани цени.
(127)
Въз основа на данните за регулаторите за 2009 г. Deutsche Post декларира тежести със средна стойност […] млрд. EUR за периода 1990-2006 г., в сравнение с […] млрд. EUR въз основа на счетоводните данни за регулаторите за 2002 г.
Фигура 4
Съпоставка между заявените тежести от универсални услуги въз основа на счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. и одобрените тежести въз основа на решението за прагове на цените от 2002 г. (средногодишен размер, номинална стойност в EUR)
[…]
(128)
Докато тежест № 2 (допълнителни разходи за социално осигуряване) и тежест № 4 (допълнително пенсионно осигуряване) не се различават съществено в счетоводните данни за регулаторите за периода 2002-2009 г., тежест № 1 (допълнителни възнаграждения) достига почти […]. За разлика от счетоводните данни за регулаторите за 2002 г., към момента Deutsche Post вече не използва ETV възнаграждението като „конкурентно“ референтно възнаграждение. Вместо това дружеството използва минималното възнаграждение за пощенския сектор въз основа на наредба, издадена от Федералното министерство на труда през 2007 г. (наричано по-нататък „минималното възнаграждение за 2007 г.“). Следва обаче да се отбележи, че в крайна сметка наредбата е обявена за незаконосъобразна от федералния административен съд и никога не придобива правна ефективност.
(129)
Освен това в счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. Deutsche Post декларира нова тежест - „пощенска инфраструктура“ - която покрива вътрешно присъщите разходи за шестия ден на доставка (средно […] млн. EUR годишно). Изчислението се основава на хипотетичен сценарий, според който без задължението за универсална услуга Deutsche Post би доставяло пощенските пратки само за пет, вместо за шест дни.
(130)
Инфраструктурната тежест № 3 (мрежата от пощенски клонове) се изчислява по различен начин в сравнение със счетоводните данни за регулаторите за 2002 г. Сега тежестта включва предполагаемите икономии на разходи, които е можело да бъдат постигнати, ако всички пощенски клонове са били управлявани като агенции от 1990 г. нататък. Тежестта е изчислена въз основа на възнаграждението, което Deutsche Post е платило на трети страни за услуги по продажби през 2007 г.
IV.1.3. Маржове на печалбата в счетоводните данни за регулаторите за 2009 г.
(131)
Разпределянето на тежестите към универсалните услуги за писмовни пратки с регулирани цени предвижда значително облекчение за услугите с нерегулирани цени от разходи като възнаграждения и разходи за социално осигуряване. Това преразпределяне води до осезаеми положителни маржове на печалбата в размер на [15-25 %] от продажби на търговски услуги и загуби в размер на почти [0-10 %] от продажбите на услуги за писмовни пратки с регулирани цени.
(132)
Въпреки че в годишните си счетоводни отчети Deutsche Post посочва много големи печалби на подразделението за писмовни пратки (вж. също раздел V.3), тези печалби са погълнати и надвишени от тежестите, прехвърлени от услугите с нерегулирани цени към тези с регулирани цени.
Фигура 5
Средна възвращаемост на продажбите въз основа на счетоводните данни за регулаторите за 2009 г.
[…]
IV.2. Определяне на референтната печалба
IV.2.1. Верига на стойността на Deutsche Post: нискотехнологични операции и ниско ниво на търговски риск
(133)
За подготовка за определянето на референтната печалба и оценката на разпределението на разходите е належащо да се извърши анализ на веригата на стойността и на свързаните търговски рискове. Търсенето на набор от „сравними“ предприятия и изчисляването на референтен показател за разумната печалба, която е вероятно да генерира Deutsche Post, е възможно единствено ако са известни функционалните и рисковите характеристики.
IV.2.1.1. Веригата на стойността на нискотехнологична стопанска дейност
(134)
Веригата на стойността на Deutsche Post може да се раздели на две основни функции:
-
мрежа за доставки в национален мащаб за разпространение на писмовни и колетни пратки,
-
национална мрежа от пощенски клонове.
(135)
Логистиката на мрежа за колетни и писмовни пратки е нискотехнологична стопанска дейност, която не изисква значителни усилия за научни изследвания и развитие. Поради това всички останали оператори в отрасъла работят по подобен и стандартизиран начин. Следователно тези дейности често се обозначават като „рутинни“ задачи. Големият дял на дейностите, които Deutsche Post възлага на трети страни, също е доказателство за техния рутинен характер. Същото се отнася и за услугите по продажби, които се осъществяват чрез националната мрежа от пощенски клонове, като все по-голяма част от тези услуги също се възлага на външни изпълнители.
(136)
Освен рутинните задачи, основните нематериални активи на Deutsche Post са неговата база от клиенти, марката и стабилните пазарни позиции, по-специално на пазарите за писмовни пратки. В проучването на WIK обаче се изразява мнението, че на практика тези нематериални активи не са резултат от собствените усилия или инвестиции на Deutsche Post, а по-скоро от традиционните изключителни права. На Deutsche Post не се е налагало да инвестира мащабно във функции по предлагане на пазара. Вместо това до 2007 г. то е можело да разчита на гарантираната от закона пазарна позиция. Поради това на Deutsche Post не следва да бъде разрешено възнаграждение за тези нематериални активи.
IV.2.1.2. Нисък риск благодарение на държавните мерки
(137)
Deutsche Post е било изложено на по-нисък риск от своите конкуренти по отношение както на регулираните, така и на нерегулираните услуги, поради няколко причини.
(138)
На първо място, до 2007 г. Deutsche Post е било защитено със законен монопол върху неговите услуги в областта на писмовните пратки. Освен това в обхвата на услугите за писмовни пратки с регулирани цени Deutsche Post се е възползвало от 90-процентен пазарен дял и несъществуваща или слаба конкуренция. Услугите с регулирани цени са формирали почти две трети от приходите на Deutsche Post.
(139)
На второ място, регулаторният орган в пощенския сектор е одобрил прагове на цените на услугите за писмовни пратки с регулирани цени. Определеният праг надвишава разходите за ефективно предприятие, за да позволи inter alia компенсирането на предполагаеми допълнителни разходи, свързани с услугите с нерегулирани цени. Нито един от конкурентите на DPAG не се е ползвал от изключително право или господстващо положение, които биха им позволили кръстосано финансиране на техните разходи за социално осигуряване. Ето защо изключителното право и господстващото положение са довели до значително намаляване на търговските рискове по отношение не само на услугите с регулирани цени, но също и на универсалните и търговските услуги с нерегулирани цени.
(140)
На трето място, други държавни мерки също значително са намалили риска за универсалните и търговските услуги. Държавните компенсационни плащания са погълнали загубите от началото на деветдесетте години, а държавната гаранция е позволила на Deutsche Post да сключва заеми на независим лихвен процент до 1995 г. въпреки затрудненото му финансово положение в началото на 90-те години на миналия век.
(141)
Като цяло Deutsche Post е било изправено пред значително по-малки пазарни и свързани с разходите рискове от своите конкуренти, тъй като не му се е налагало да изгражда база от клиенти и е можело да прехвърля увеличенията на разходите чрез повишени регулирани цени. Въз основа на тази логика в проучването на WIK се заключава, че най-подходящите сравними конкуренти са пощенските предприятия, които изпълняват само рутинни задачи (например не инвестират мащабно в предлагане на пазара и марки) и не са изложени на високи нива на риск (например могат да разчитат на дългосрочни договори).
IV.2.2. Количествено определяне на референтната печалба
(142)
Въз основа на резултатите от анализа на задачите и риска в проучването на WIK се прави анализ въз основа на финансови данни (като се използва например базата данни ORBIS, която обхваща около 10 милиона дружества в целия свят) за търсене на сравними пощенски предприятия. Чрез мерки за контролиран количествен и качествен подбор е определена група от сравними предприятия, които предлагат пощенски услуги на конкурентни пазари.
(143)
В проучването на WIK е подбрана група за сравнение от 26 пощенски предприятия, които предлагат основно услуги за колетни пратки и изпълняват типичните рутинни дейности на пощенските оператори. Всички сравними конкуренти са от стопанския сектор „Пощенски и куриерски дейности“ (код по NACE (43) 641).
(144)
Важно е да се отбележи, че броят на сравнимите конкуренти е ограничен, тъй като досега частните дружества са предлагали услуги за писмовни пратки в по-голям мащаб в редки случаи поради изключителното право на заварените дружества в пощенския сектор, които покриват значителен дял от услугите за писмовни пратки. Освен това в проучването на WIK се изключват като база за сравнение заварените дружества в пощенския сектор от други държави, тъй като те, както Deutsche Post, са били защитени от изключителни права и не извършват дейност предимно на конкурентни пазари.
(145)
За измерване на „разумната“ печалба в проучването на WIK се използва маржът на възвращаемостта на продажбите (ROS), който е счетоводната печалба (получените резултати преди лихви и данъци (EBIT)), разделена на приходите. Освен това в проучването на WIK като референтна печалба, базирана на капитала, се изчислява маржът на възвращаемостта на активите (ROA), т.е. EBIT като процент от общия капитал.
Таблица 3
Референтните показатели ROS и ROA от проучването на WIK
Възвращаемост на продажбите
(ROS)
Възвращаемост на активите
(ROA)
Медиана
3,48 %
7,33 %
Горна граница (75-ти процентил)
6,77 %
13,41 %
(146)
От избраната извадка за периода 1998-2007 г. средната възвращаемост на печалбата (ROS) в конкурентната част на пощенския сектор е 3,48 %. В проучването на WIK обаче се представя не само средната възвращаемост, а и горната граница за разумната печалба, т.e. третия квартил от печалбата на сравнимите конкуренти, която се равнява на 6,77 % възвращаемост на печалбата. С други думи, 75 % от сравнимите конкуренти генерират печалба, която е под 6,77 % ROS (44).
(147)
Що се отнася до възвращаемостта на активите, проучването на WIK показва средна ROA от 7,33 % и горна граница от 13,41 %.
(148)
Тъй като Deutsche Post е изложено на значително по-малък риск от пазарните си аналози, които извършват дейност на висококонкурентни пазари (например пазара на експресни колетни пратки), в проучването на WIK се твърди, че за Deutsche Post средната ROS от 3,48 % е умерена и консервативна референтна печалба. В него не се препоръчва използването на по-висок процент в диапазона до третия квартил на ROS в размер на 6,77 %. Възможно е да е оправдан дори по-нисък референтен показател, тъй като средната ROS от 3,48 % съответства на ROA от 7,33 %, която все още би надхвърляла значително безрисковия лихвен процент.
IV.3. Преглед на разпределението на разходите
(149)
В проучването на WIK разпределението на тежестите в счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. е подложено на критика, тъй като маржовете на ROS за търговски услуги от [15-25 %] надвишават значително средните стойности за отрасъла (45). Тъй като частните конкуренти са на печалба въпреки значително по-ниските маржове на печалбата, в проучването на WIK се заключава, че към търговските услуги на Deutsche Post следва да бъде разпределен по-голям дял от разходите и намалява съответно тежестите за услугите с регулирани цени.
(150)
Изводът от проучването на WIK е, че всички търговски услуги, независимо от дела им от разходите, все пак показват печалба предвид средната ROS на конкурентите от 3,48 %. По този начин докладът формулира основата за намаляване на средногодишната тежест на услугите с регулирани цени с […] млн. EUR за целия период 1990-2007 г.
(151)
Тъй като голяма част от търговските услуги по продажби е била предоставена на свързаните предприятия Postbank и Telekom, в проучването на WIK също така се анализира дали платените от тях окончателни цени могат да се разглеждат като сделки между несвързани лица и следователно като подходящ референтен показател за разходите, с които могат да бъдат натоварени търговските услуги по продажби. Въз основа на наличните данни в проучването на WIK се изразява мнението, че договорите между Deutsche Post и тези свързани предприятия отразяват условията, с които биха се съгласили и независими трети страни. Тъй като в началото на 90-те години на миналия век нито Postbank, нито Telekom са разполагали с реални възможности за използване на външни разпространителски мрежи, те са се съгласили да споделят произтичащите разходи. Впоследствие обаче, тъй като Postbank и Telekom имат възможност да намират по-лесно други разпространителски мрежи и разходите за мрежата за универсална услуга намаляват, договорът е променен на основана на приходите комисионна такса, което съответства в по-голяма степен на типичния договор за услуги по продажби. (46)
IV.4. Коригиране на счетоводните данни за регулаторите за 2009 г.
(152)
В проучването на WIK се правят няколко корекции в счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. въз основа на следния метод:
Таблица 4
Метод на изчисляване на допълнителния годишен резултат въз основа на счетоводните данни за регулаторите за 2009.г и проучването на WIK
Приходи от универсални услуги
-
Разходи за универсални услуги
-
Разумна печалба
+
Държавни компенсационни плащания
Допълнителен резултат
IV.4.1. Коригиране на приходите от универсални услуги
(153)
Deutsche Post продава голяма част от своите недвижими имоти (например недвижими имоти, които са станали излишни поради преструктуриране на пощенските дейности). Тези приходи следва да бъдат разпределени към универсалната услуга, за която активите са използвани първоначално и от която са дадени под наем на търговските услуги.
(154)
Съответните корекции водят до средно годишно увеличение от […] млн. EUR на приходите от универсални услуги за целия период от 1990 до 2007 г.
IV.4.2. Коригиране на разходите за универсални услуги
IV.4.2.1. Разбивка на счетоводните отчети за разходите
(155)
Счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. не предлагат коректна разбивка на цените за прехвърляне на вътрешно ниво. Общата печалба от универсалните услуги не е представена, тъй като печалбите, формирани от определени функции (например пощенските клонове), не са разделени между универсалните и търговските услуги (например разходи за индивидуални услуги), а са обединени и отчетени като търговски печалби. Следователно Deutsche Post не е било в състояние да предостави отделни сметки, както се изисква от Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 година относно прозрачността на финансовите отношения между държавите членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (47).
(156)
Въпреки че Deutsche Post е предоставило приблизителна разбивка на вътрешните разходи за годините до 1997 г., в проучването на WIK е трябвало да се коригират сметките за годините след 1997 г. Неправилно разпределените разходи ‘е трябвало да бъдат пренесени от сметките за универсалните услуги в сметките за търговските услуги.
(157)
Съответните корекции водят до намаление на годишните разходи за универсални услуги със средно […] млн. EUR за периода 1998-2007 г.
IV.4.2.2. Коригиране на разпределението на тежестите между услугите с регулирани и тези с нерегулирани цени
(158)
Както бе обяснено по-горе, в проучването на WIK не се коригира всяка тежест поотделно. Вместо това преизчисленията в него са основани на окончателните цени на търговските услуги, които се смятат за надеждни референтни средни разходи за отрасъла. Следователно всички допълнителни печалби от търговските услуги (48) се използват за финансиране на първоначално предявените тежести. Средното годишно намаление на тежестите възлиза на […] млн. EUR за целия период от 1990 до 2007 г.
IV.4.2.3. Извънбалансови разходи във връзка с допълнителното пенсионно осигуряване (тежест № 4)
(159)
С тежест № 4 (допълнително пенсионно осигуряване) Deutsche Post добавя разходи, които не са представени в годишните счетоводни отчети. Тъй като референтната ROS се изчислява въз основа на законоустановените счетоводни отчети на сравнимите конкуренти, могат да бъдат включвани само разходи, които също така се разрешават съгласно националните счетоводни стандарти или международните счетоводни стандарти (МСС). Следователно всички допълнителни разходи, които обикновено не се включват в отчетите по МСС, не могат да бъдат приети като елементи от разходите, а трябва да се финансират от (референтния) марж на печалбата.
(160)
Съответните корекции водят до средно годишно намаление от […] млн. EUR на тежест № 4 (допълнително пенсионно осигуряване) за целия период от 1990 до 2007 г.
IV.4.3. Коригиране на капиталовите разходи спрямо разумната печалба
(161)
В счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. Deutsche Post приписва капиталови разходи, които първоначално не са били включени в законоустановените отчети: например […] разходи и […] разходи. В проучването на WIK се изключват както […] разходи, така и […], и се заменят с референтната стойност за разумна печалба.
IV.4.3.1. Период 1996-2007 г.
(162)
Разумната печалба се изчислява въз основа на коригираните приходи от универсални услуги и референтната ROS от 3,48 %, което води до средна годишна разумна печалба в размер на […] млн. EUR. Средните годишни капиталови разходи от […] млн. EUR (разходи за лихви от […] млн. EUR и увеличена нормативно определена амортизация от […] млн. EUR) са изключени от счетоводните данни за регулаторите за 2009 г.
(163)
Важно е да се отбележи, че в сравнение със счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. референтната ROS от 3,48 % дава разумна печалба, която в абсолютно изражение надвишава предявените от Deutsche Post капиталови разходи (например разходи за лихви, изчислени на базата на процент на възвращаемост на капитала (IRR) от около […] върху вложения капитал и увеличена амортизация на базата на пазарната стойност).
IV.4.3.2. Период 1990-1995 г.
(164)
Съгласно член 63, параграф 1 от PostVerfG до 1995 г. Deutsche Post е трябвало да осъществи прехвърлени плащания (49) за федералното правителство, които възлизат на 5,838 млрд. EUR, или на приблизително 8 % от продажбите. В замяна на това обаче член 63, параграф 4 от PostVerfG освобождава Deutsche Post от задължението да изплати дивиденти за сумата над прехвърлените плащания.
(165)
Следователно в проучването на WIK не се изразява съгласие с добавянето на „разумна печалба“ за периода до 1995 г., тъй като прехвърлените плащания вече са покрили изцяло разходите на Deutsche Post за собствен капитал. Поради това средните годишни капиталови разходи на Deutsche Post от […] млн. EUR (разходи за лихви от […] млн. EUR и увеличена нормативно определена амортизация от […] млн. EUR) се изключват от счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. и разходите за универсална услуга съответно се намаляват.
IV.4.4. Заключения
(166)
Счетоводните данни за регулаторите за 2009 г., както и проучването на WIK, показват, че до 1996 г. приходите от универсални услуги са били недостатъчни за покриване на разходите по тях. При все това, въпреки че Deutsche Post остава с натрупан дефицит дори след отчитането в счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. на държавните компенсационни плащания, в проучването на WIK се стига до заключението, че компенсационните плащания са били достатъчни, за да позволят на Deutsche Post през 1997 г. да достигне прага на печалба.
(167)
Счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. показват твърде незначително подобрение в рентабилността на универсалните услуги до 1999 г. Едва от 2000 г. нататък средните приходи от универсални услуги покриват разходите. Напротив, въпреки факта, че универсалните услуги за колетни пратки показват по-ниска от средната възвращаемост на продажбите в размер на […], проучването на WIK показва значителни печалби за универсалните услуги над средната ROS от 3,48 % от 2000 г. нататък (вж. Фигура 6)
Фигура 6
Сравнение на допълнителния годишен резултат от универсални услуги за периода 1990-2007 г. (в млн. EUR, номинални годишни стойности)
V. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(168)
Заинтересованите страни предоставиха мнения относно решението за откриване от 1999 г., решението за разширяване от 2007 г. и решението за разширяване от 2011 г. Най-важните мнения относно трите решения са обобщени в настоящия раздел.
V.1. Изключително право за използване на пощенски марки, издадени от Федералното министерство на финансите
(169)
TNT поставя въпроса дали Deutsche Post е платило такса за изключителното право да използва пощенски марки, издадени от Федералното министерство на финансите. Съгласно член 43 от PostG от 1997 г. правото за издаване на марки с надписа „Германия“ е запазено за Федералното министерство на финансите. Пощенски оператор, който подава заявление за използване на тези марки, е длъжен да заплати такса и да възстанови непредвидените разходи. Съгласно член 54 от PostG до 31 декември 2007 г. Deutsche Post е притежавало изключителното право за използване на пощенски марки, издадени от Федералното министерство на финансите.
(170)
Ако Deutsche Post в действителност е използвало безплатно марките, издадени от Федералното министерство на финансите, TNT твърди, че това би представлявало неправомерна държавна помощ.
(171)
Комисията отбелязва, че тази мярка не е разгледана в решението за откриване от 1999 г., решението за разширяване от 2007 г. или решението за разширяване от 2011 г. Следователно тя попада извън обхвата на настоящото решение.
V.2. Пенсионна субсидия
(172)
Според UPS на Deutsche Post е било предоставено предимство, тъй като е било частично освободено от задължението за плащане, което е трябвало да изпълнява преди 1995 г. Тъй като обикновените оператори трябва да поемат своите собствени разходи за пенсии, Deutsche Post е било поставено в по-добра позиция спрямо неговите конкуренти. Освен това UPS е съгласно с логиката на Комисията, че помощта не може да се разглежда като съществуваща помощ предвид съществената промяна в позицията на Deutsche Post и въвеждането на ново законодателство за премахване на част от задълженията на Deutsche Post за плащане на разходите за пенсии на своите държавни служители. Според UPS такива основни промени в дадена система не могат да се определят като обикновени изменения с чисто формален или административен характер.
(173)
UPS подкрепя предварителното заключение на Комисията, че пенсионната субсидия не може да се счита за съвместима по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. Предвид нивото на поддържаната рентабилност, както и изключителното право на Deutsche Post, е обосновано да се постави под въпрос необходимостта от облекчения за предявените предшестващи разходи. Също така отпуснатата субсидия не е пропорционална на целта от общ интерес, както е представено от Германия, още повече че предшестващите разходи са компенсирани от увеличените цени на писмовните пратки и от пенсионната субсидия. UPS изтъква, че тежестта на доказване на пропорционалността на мярката пада върху Германия. До този момент обаче Германия не е предоставила точни доказателства за пропорционалността на ползите, които Deutsche Post е получило от тази мярка.
(174)
UPS счита, че получената помощ е дала възможност на Deutsche Post да придобие облагодетелствано положение не само в Германия, но също така и на други европейски пазари, където то се конкурира с други пощенски оператори като UPS. Тъй като пенсионните субсидии са дали възможност на Deutsche Post да укрепи позицията си в търговския сектор за сметка на другите оператори, неговите конкуренти са претърпели вреди от нарушаването на конкуренцията.
(175)
UPS изисква от Комисията да оцени допълнително необходимостта от пенсионните субсидии, определени в решението за разширяване от 2011 г. по отношение на периода 2007-2011 г. и тяхната пропорционалност, както и да разгледа дали Deutsche Post все още се ползва от неправомерна държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(176)
Накрая UPS изисква от Комисията да предостави повече информация как е достигнала до заключението, че Deutsche Post се е ползвало от несъвместима помощ. По-специално UPS иска копие от проучването на WIK, за да получи разяснение доколко констатациите от проучването на WIK са били използвани за оценката на пенсионната субсидия в решението за разширяване от 2011 г.
V.3. Компенсация за предоставяне на универсални услуги
(177)
UPS напълно подкрепя разследването на Комисията и напълно приема съдържанието на решението за разширяване от 2007 г. по отношение на оценката на компенсацията за универсалната услуга. Също така UPS е предоставило актуализирано издание (50) на проучването на NERA от октомври 2006 г. (51), на което Комисията се позовава в съображение 58 от решението за разширяване от 2007 г.
(178)
Изследването на NERA от 2006 г. показва, че средната възвращаемост на вложения капитал е над 20 % за подразделението за писмовни пратки на DPWN за периода след 1999 г. (52), а в актуализираното издание се подчертава, че възвращаемостта на вложения капитал от 2000 г. до 2005 г. би могла да се запази дори на ниво над 50 %. От 2003 г. до 2005 г. възвращаемостта на вложения капитал е оценена на над 100 %. UPS заключава, че печалбите от изключително рентабилните регулирани услуги с писмовни пратки биха били повече от достатъчни за покриване на загубите от универсалната услуга.
(179)
Също така UPS твърди, че собствените данни на Deutsche Post за осчетоводяване на разходите не са добра основа за анализ и разбиране на рентабилността и тежестите в запазения сектор. Поради тази причина е необходимо да се направи обстоен анализ на разпределянето на разходите между регулираните, универсалните и търговските услуги. Всички помощи, които Deutsche Post е получило за покриване на своите предшестващи тежести, като например капиталови инжекции, предоставени на Deutsche Post от Германия през 1995 г., както и активи под формата на недвижими имоти и инфраструктура, следва да бъдат включени при определянето на размера на помощта и на свръхкомпенсацията.
(180)
По отношение на договореностите за ценообразуване при вътрешно прехвърляне UPS твърди, че следва да се спазва принципът на сделката между несвързани лица в съответствие с решението по делото Chronopost (53). Поради това Комисията следва да преразгледа условията на договора, уреждащ отношенията между Deutsche Post и DPEED, и по-специално договореностите между страните относно ценообразуването.
V.4. Прекомерно високи цени за писма
(181)
FFPI напълно подкрепя решението за разширяване от 2011 г. FFPI заявява, че законодателните и административните промени, които водят до по-високи разходи за пенсии, представляват обичаен икономически риск, който може да окаже въздействие върху рентабилността на дейностите. Тъй като предприятията, които осъществяват дейност при обичайни пазарни условия, трябва да поемат такива допълнителни разходи със собствени ресурси, Deutsche Post не е следвало да получи пенсионни субсидии от Германия.
(182)
Също така FFPI посочва, че в годишния си доклад от 2000 г. Deutsche Post е подчертало значението на пенсионната реформа, като е твърдяло, че по-ниските вноски в пенсионния фонд за държавните служители са основната причина за увеличаване на печалбата преди лихви, данъци и амортизации (EBITA) с 98,6 % в корпоративното подразделение за пощенски пратки. Поради тази причина пенсионната реформа не би следвало да се счита за маловажна или с предимно административен характер.
(183)
Според проучване, проведено от FFPI от 2001 г. до 2008 г., цените на марките в Германия през 2009 г. за стандартни писма с тегло до 20 g, изпратени чрез пощенската услуга за писма първи клас с марка, са били сред най-високите. За разлика от тях, цената за изпращане на колетна пратка с тегло до 500 g първи клас е била относително ниска, което посочва наличието на кръстосано субсидиране.
(184)
FFPI е убедено, че отпуснатата на Deutsche Post помощ не е била предназначена да стимулира растежа на немския пощенски пазар или на определени пощенски услуги. През разглеждания период Deutsche Post е било рентабилно дружество, което е успяло да укрепи водещата си позиция на немския пазар, да подобри ефективността си и да разшири своята дейност. Следователно пенсионните субсидии не би следвало да се считат за съвместими с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
V.5. Маржове на печалбата
(185)
BIEK счита, че другите пощенски оператори са претърпели загуби поради това, че Deutsche Post се е възползвало от своето господстващо положение на определени пазари за писмовни пратки за прилагане на кръстосано финансиране на разходите за услугите за писмовни и колетни пратки, които се предоставят на по-конкурентни пазари. По-специално, тъй като Deutsche Post може да повиши своите цени на пазари, където то е имало изключително право и все още притежава пазарен дял над 90 %, то е в състояние да финансира кръстосано разходите за услуги на по-конкурентни пазари.
(186)
Също така BIEK твърди, че въпреки предполагаемите предшестващи разходи Deutsche Post е значително по-рентабилно от подобни дружества в други европейски държави, за което свидетелства маржът на възвращаемостта на печалбите (ROS) в размер на 10-20 % за неговото вътрешно подразделение за пощенски пратки. Този марж на печалбата може дори да бъде занижен, тъй като вътрешното подразделение за пощенски пратки включва също вътрешните услуги за колетни пратки, които средно имат по-ниски маржове от услугите за писмовни пратки.
(187)
Относно предявената от Deutsche Post тежест от увеличените разходи за заплати BIEK посочва, че Deutsche Post е използвало средни заплати в транспортния сектор като референтна стойност за изчисляване на разликите в разходите за заплати на Deutsche Post и неговите конкуренти. Макар че Комисията прие тези данни в решението за разширяване от 2011 г. като референтни стойности за своите изчисления, BIEK твърди, че разходите за заплати на конкурентите на Deutsche Post превишават с най-малко 15 % тези средни заплати. Следователно предполагаемите прекомерни заплати на Deutsche Post са значително по-ниски отколкото то твърди. BIEK твърди, че оставащата разлика в разходите за заплати не е резултат от предшестващите разходи, а произтича от размера на Deutsche Post и господстващото му положение на пазара.
(188)
На последно място, BIEK счита, че предшестващите разходи на Deutsche Post, включително разходите за пенсии, са повече от компенсирани от увеличените регулирани цени на писмовните пратки. Тази мярка за помощ, която Комисията оценява, е довела до липса на конкуренция по отношение на услугите за писмовни пратки и сериозно е нарушила конкуренцията по отношение на услугите за колетни пратки.
VI. МНЕНИЕ НА ГЕРМАНИЯ
VI.1. Мнение относно пенсионната субсидия
VI.1.1. Отсъствие на финансово предимство от компенсацията за допълнителни разходи за социално осигуряване
(189)
Предвид решението по делото Combus (54) Германия счита, че в хода на приватизацията на доставчици на универсална услуга, които преди това са били държавна собственост, публичната компенсация за разходите за пенсии - които надхвърлят обичайно приеманото от частните конкуренти ниво - не представлява помощ.
(190)
Германия е съгласна с Комисията, че следва да се направи сравнение между разходите за социално осигуряване, заплатени от Deutsche Post, и тези на неговите конкуренти. Такова сравнение обаче следва да е вече направено в съответствие с член 107, параграф 1 от ДФЕС, а не да се прави впоследствие на етапа на оценяване на съвместимостта съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
VI.1.2. Отсъствие на финансово предимство в сравнение с положението преди 1995 г.
(191)
Германия счита, че пенсионната субсидия не е освободила Deutsche Post от разходите, които обикновено то би трябвало да заплати със свои собствени ресурси. Следователно Deutsche Post не се е възползвало от предимство по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Според Германия Deutsche Post не е имало законово задължение, нито икономическата мощ да плати пенсиите на държавните служители преди и след 1995 г.
(192)
На първо място, Германия твърди, че съгласно член 46 от PostVerfG от 1989 г. държавните служители, които са прехвърлени в Deutsche Post през 1989 г., са останали на служба към федералното правителство. След втората реформа на пощите през 1995 г. съгласно член 2, параграф 3 от PostPersRG от 1994 г. и нововъведения член 143б от Конституцията държавните служители на Deutsche Post също са продължили да бъдат на служба към федералното правителство.
(193)
Следователно, тъй като федералното правителство винаги е било единственият длъжник по отношение на пенсионните задължения на държавните служители, Deutsche Post никога не имало законово задължение да използва собствените си ресурси.
(194)
Въпреки че съгласно член 54, параграф 2 от PostVerfG от 1989 г. Deutsche Post е било задължено да финансира разходите за пенсии на държавните служители, Германия твърди, че тази разпоредба е била вътрешна договореност за набиране на средства за държавния бюджет (подобно на задължението за изплащане на прехвърлените плащания съгласно член 63 от PostVerfG от 1989 г.). Тя не налага някаква отговорност на Deutsche Post към държавните служители.
(195)
След втората реформа на пощите през 1995 г., съгласно член 2, параграф 3 от PostPersRG от 1994 г. и членове 14 и 16 от PostPersRG от 1994 г., федералното правителство отново остава единственият длъжник към държавните служители, които имат право на пенсия. Следователно, подобно на задълженията съгласно член 54, параграф 2 от PostVerfG от 1989 г., задълженията съгласно член 16, параграф 1 от PostPersRG за Deutsche Post да участва в пенсионния фонд просто намаляват тежестта върху държавния бюджет. Те не променят единствената отговорност на федералното правителство във връзка с пенсиите на държавните служители.
(196)
Също така съгласно частното право не би било възможно федералното правителство да прехвърли своето задължение във връзка с пенсионните права на държавните служители на новосъздаденото през 1995 г. DPAG. Съгласно принципа на частното право, ако съществуващи пенсионни задължения бъдат прехвърлени на юридически независимо дъщерно дружество, въпреки това дружеството майка остава отговорно за плащането на паричните вземания на трети страни.
(197)
На второ място, Германия твърди, че Deutsche Post никога не е разполагало с достатъчно собствени ресурси, за да финансира разходите за пенсии. Преди 1995 г. Postdienst винаги е търпяло загуби, които е трябвало да бъдат финансирани чрез прехвърляне на публични средства в размер на 5,6 млрд. EUR. Когато Postdienst става DPAG през 1995 г., натрупаните задължения във връзка с пенсиите на държавните служители са възлизали на […] млрд. EUR. Не би било възможно DPAG да бъде създадено като частноправно дружество с тези задължения, вписани в неговия балансов отчет, тъй като федералното правителство не е предоставило достатъчен капитал, за да направи от DPAG икономически жизнеспособно предприятие.
VI.1.3. Пенсионната субсидия като съществуваща помощ съгласно член 108, параграф 1 от ДФЕС
(198)
Германия счита, че ако пенсионната субсидия трябва да се класифицира като държавна помощ, тя би трябвало да се разглежда като съществуваща помощ съгласно член 1, буква б), точка i) от Регламент (ЕО) № 659/1999, тъй като държавата е единственият длъжник и страната, длъжна да финансира пенсиите на държавните служители от влизането в сила на съответната разпоредба в германската конституция през 1953 г. Германия твърди, че нито първата реформа на пощите през 1989 г., нито втората реформа на пощите през 1995 г. са променили задължението на държавата за финансиране на пенсиите. Според Германия Deutsche Post не е бил правно задължено, нито е имало икономическата мощ да плати пенсиите на държавните служители преди и след 1995 г.
(199)
Освен това Германия се позовава на становище на Комисията пред Общия съд по дело T-266/02. Според Германия от точка 54 от решението става ясно, че Комисията „е приела в рамките на обжалваното решение, че единствено трансферите, извършени от DВ-Telekom, са му предоставили предимство“ (55).
(200)
От това становище Германия заключава, че Комисията вече е обявила, че пенсионната субсидия не предоставя каквото и да било финансово предимство на Deutsche Post. Следователно тя е взела ефективно „решение да не повдига възражения“ по смисъла на член 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999. Също така съгласно член 1, буква б), точка ii) от Регламент (ЕО) № 659/1999 такова положително решение би означавало, че пенсионната субсидия е класифицирана като съществуваща помощ.
VI.1.4. Пенсионната субсидия като съвместима компенсация за предшестващите разходи съгласно член 107, параграф 3 от ДФЕС
(201)
В съответствие с мотивите на Комисията в решението относно La Poste Германия счита, че пенсионната субсидия е съвместима помощ в съответствие с член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС по следните причини:
-
Германия посочва, че Deutsche Post редовно е плащало по-високо ниво на разходи за социално осигуряване отколкото вноската на работодателя за пенсионно осигуряване и за осигуряване за здравни и медико-социални грижи.
-
Германия оспорва направеното от Комисията изчисление на сравнителното предимство, тъй като то е основано на предположението, че услугите с регулирани цени покриват заявената тежест № 2 (допълнителни социалноосигурителни вноски). La Poste, подобно на всеки друг заварен пощенски оператор, също е рефинансирало своите разходи за социално осигуряване чрез повишените регулирани цени на писмовните пратки, но Комисията не е взела това под внимание в решението си относно La Poste.
-
Въпреки че Германия принципно е съгласна, че приходите от услуги с регулирани цени следва да покриват заявените тежести, Комисията не е доказала нито че регулаторният орган в пощенския сектор е одобрил искането на Deutsche Post да финансира допълнителните разходи за социално осигуряване чрез регулираните приходи, нито че регулираните приходи действително са били достатъчно високи за финансирането на тези допълнителни разходи за социално осигуряване.
(202)
Освен това Германия посочва, че в решението си за откриване от 2007 г. относно Royal Mail (56) Комисията е подчертала значението на оценяването на разходите за пенсии на бивши публични предприятия посредством последователни критерии в интерес на практиката за вземане на последователни решения. Поради това Комисията следва да се съобрази с решението си относно La Poste и предварителната оценка във връзка с Royal Mail. В последния случай Комисията не е повдигнала възражения срещу компенсацията за пенсионните дефицити, макар че от доклада на Hooper от 2008 г. става ясно, че разходите за пенсии на Royal Mail са били частично покрити чрез увеличените регулирани цени на писмовните пратки.
VI.1.4.1. Референтен показател, основан на конкурентните разходи за социално осигуряване
(203)
Въз основа на експертното проучване на професор Ehlermann от 19 юли 2011 г. (57) Германия твърди, че Комисията е допуснала две грешки при изчисляването на референтния показател за разходите на Deutsche Post за социално осигуряване.
(204)
Делът на служителя следва да не се включва в референтния показател, тъй като работодател от частния сектор няма правна отговорност за плащане на дела на служителя. Единствено поради административни причини работодателят извършва плащането на общата социалноосигурителна вноска, но това не поражда правна отговорност за него. Освен това включването на дела на служителя в референтния показател противоречи на предходната практика за вземане на решения по дело C 265/02 (вж. решението относно La Poste).
(205)
Изчисляването на референтните разходи за социално осигуряване следва да се базира на „конкурентно“ референтно възнаграждение (58), тъй като заплатите на държавните служители са значително по-високи от средните на пазара.
VI.1.4.2. Приходите от услуги с регулирани цени са недостатъчни за покриване на допълнителните разходи за социално осигуряване
(206)
На първо място Германия подчертава, че допускането за пълно покриване на тежест № 2 от приходи от услуги с регулирани цени е напълно хипотетично, тъй като не е възможно да се установи дали в действителност регулираните цени са били повишени, за да се компенсират допълнителните разходи за социално осигуряване. От решението за прагове на цените от 2002 г. не става ясно дали и в каква степен регулаторният орган в пощенския сектор е взел под внимание заявените тежести за допълнителни разходи за социално осигуряване. До 2002 г. цените са поддържани на одобреното ниво за 1997 г. и не е възможно да се установи дали тези цени са включвали компенсация за допълнителните разходи за социално осигуряване, свързани с нерегулираните услуги.
(207)
Според Германия не би било достатъчно само да се покаже, че услугите с нерегулирани цени са се облагодетелствали от по-ниските социалноосигурителни вноски спрямо тези на конкурентите. Трябва също така да се проучи дали услугите с регулирани цени всъщност са били в състояние да финансират чрез своите приходи предявените тежести, произтичащи от допълнителните разходи за социално осигуряване.
(208)
Финансово предимство за Deutsche Post от компенсацията за неговите допълнителни разходи за социално осигуряване би съществувало само ако предоставената компенсация е била по-висока от общите допълнителни разходи на Deutsche Post за социално осигуряване на неговите държавни служители.
(209)
Следователно Германия изразява неодобрение от липсата на цялостно изчисление, с което да се установи дали Deutsche Post е било като цяло свръхкомпенсирано или недостатъчно компенсирано за допълнителните разходи за социално осигуряване на държавните служители. Тя подчертава необходимостта от такова изчисление, за да се установи съществуването на финансово предимство по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
а) Недостатъчна компенсация за допълнителните разходи за социално осигуряване въз основа на експертно проучване
(210)
За да се отстрани този дефект, Германия изпрати експертното проучване на професор Weber (59) с цел определяне на финансовия недостатък на Deutsche Post във връзка с разходите за социално осигуряване, произтичащи от назначаването на държавни служители. Първо, в експертното проучване се определя с колко разходите на Deutsche Post за социално осигуряване на държавните служители надвишават тези на частен конкурент за частни служители (определени в експертното проучване като „допълнителни разходи на DPAG за социално осигуряване“ или „структурен недостатък“). Второ, в експертното проучване се сравняват тези допълнителни разходи за социално осигуряване с компенсацията за тежест № 2.
(211)
Както е показано в таблица 5, в експертното проучване се включва следното в разходите за социално осигуряване, възникнали поради назначаването на държавни служители: вноската на Deutsche Post в пенсионния фонд и други разходи за социално осигуряване, като например вноската на Deutsche Post за здравни разходи, осигуряване за злополука и други осигурителни плащания.
(212)
В експертното проучване се определят разходите за социално осигуряване, произтичащи от назначаването на частни служители, като: делът на работодателя в ставката на вноската за задължително пенсионно осигуряване, за безработица, здравни и медико-социални грижи, умножен по „конкурентните“ възнаграждения (например минималното възнаграждение за 2007 г. за по-голямата част от държавните служители).
(213)
Допълнителните разходи за социално осигуряване са надвишаващият размер на разходите на Deutsche Post за социално осигуряване на държавните служители над определените референтни разходи за социално осигуряване, основани на дела на работодателя в социалноосигурителните вноски за частни служители.
Таблица 5
Изчисляване на нетния резултат съгласно представеното от Германия експертно проучване
-
Вноска в пенсионния фонд
-
Други разходи за социално осигуряване
+
„Конкурентни“ референтни разходи за социално осигуряване (основани на дела на работодателя в ставката на социалноосигурителната вноска и „конкурентните“ възнаграждения (например минималното възнаграждение за 2007 г.))
Допълнителни разходи за социално осигуряване
+
Компенсация от регулирани приходи (тежест № 2 - допълнителни социалноосигурителни вноски)
Нетен резултат (недостатъчна компенсация или свръхкомпенсация)
(214)
За периода 1995-2007 г. изчисленията показват, че тежест № 2 е била недостатъчна, за да покрие допълнителните разходи за социално осигуряване. Всъщност експертът твърди, че Deutsche Post е било недостатъчно компенсирано с […] млрд. EUR. Експертът стига до заключението, че дори ако приходите от услуги с регулирани цени включват тежест № 2, Deutsche Post ще остане недостатъчно компенсирано за разходите му за социално осигуряване.
б) Счетоводните данни за регулаторите от 2009 г. потвърждават, че приходите от услуги с регулирани цени са били недостатъчни, за да покрият допълнителните разходи за социално осигуряване
(215)
Германия твърди, че докато услугите с регулирани цени претърпяват загуби, които са по-високи от допълнителните разходи за социално осигуряване, не може да се установи дали регулираните приходи ефективно са компенсирали допълнителните разходи за социално осигуряване. Във връзка с това Германия изпрати експертно проучване, основано на счетоводните данни за регулаторите от 2009 г. (60), за да докаже, че загубите от услугите с регулирани цени са били систематично по-високи от допълнителните разходи за социално осигуряване.
(216)
Изчисленията са основани на счетоводните данни за регулаторите от 2009 г. и в тях се приема, че услугите с регулирани цени следва да постигнат разумна печалба от възвращаемост на продажбите в размер на 7 % (въз основа на проучването Deloitte-II, което е разгледано по-подробно в раздел VI.3.2). След приспадане на разумната печалба услугите с регулирани цени показват загуба от […] млрд. EUR, която е по-висока от заявените допълнителни разходи за социално осигуряване за периода 1995-2007 г. Приходите от услуги с регулирани цени следователно са били недостатъчни, за да покрият заявените допълнителни разходи за социално осигуряване.
VI.2. Мнение относно компенсацията за универсалната услуга
VI.2.1. Държавни компенсационни плащания
(217)
Германия твърди, че държавните компенсационни плащания не предоставят финансово предимство на Deutsche Post, тъй като държавните компенсационни плащания в размер на 5 666 млрд. EUR са компенсирали само прехвърлените плащания в размер на 5,838 млрд. EUR, които Deutsche Post е трябвало да плати до 1995 г.
(218)
Както е обяснено в решението за разширяване от 2007 г., прехвърлените плащания произхождат от предишната пощенска администрация, която е била задължена да прехвърля около 10 % от годишните си оперативни приходи в държавния бюджет. От 1989 г. до 1995 г. прехвърлените плащания са премахвани поетапно съгласно член 63, параграф 1 от PostVerfG от 1989 г. До 1993 г. Deutsche Post е трябвало да плаща 10 % от оперативните си приходи. От 1993 г. прехвърлените плащания са намалени постепенно, например до 10 % от оперативните приходи минус 153 млн. EUR през 1993 г. За 1994 г. прехвърлените плащания възлизат на до 70 % от прехвърлените плащания за 1993 г. През 1995 г. Deutsche Post е платило 50 % от сумата за 1993 г. От 1990 г. до 1995 г. Deutsche Post е платило общо 5,838 млрд. EUR.
(219)
В член 63, параграф 4 от PostVerfG от 1989 г. Се предвижда, че всички изплатени дивиденти трябва да бъдат приспаднати от прехвърлените плащания. Въз основа на тази разпоредба и освобождаването от всички преки и косвени данъци, в решението за разширяване от 2007 г. Комисията твърди, че прехвърлените плащания трябва да се разглеждат като заместител на освобождаването от косвени и преки данъци, както и като възнаграждение за държавата за капитала, който е предоставила като акционер.
(220)
В отговор на този аргумент Германия е изпратила проучването на KPMG, в което се стига до заключението, че прехвърлените плащания не могат да се разглеждат като заместител на данъци или дивиденти по редица причини.
(221)
Според проучването на KPMG прехвърлените плащания не могат да бъдат класифицирани като корпоративен данък, тъй като са били изчислявани като процент от оперативните приходи от 1931 г. нататък. В резултат на това е трябвало те да бъдат плащани дори през години, когато Deutsche Post е отчело загуба. В противовес на това корпоративният данък се базира на действителната годишна печалба. Класифицирането на прехвърлените плащания като корпоративен данък би било в противоречие с конституционното изискване корпоративният данък да бъде основан на платежоспособността.
(222)
Освен това в проучването се установява, че прехвърлените плащания не могат да бъдат сравнени с данък добавена стойност. Тъй като не е било възможно да се приспадне данък добавена стойност, платен върху постъпления от прехвърлените плащания, изчислението на прехвърлените плащания се различава значително от обичайните задължения на дадено предприятие, свързани с данък добавена стойност.
(223)
Второ, Германия твърди, че прехвърлените плащания не могат да бъдат категоризирани като дивиденти. Разпределението на дивиденти е свързано с печалбата, постигната през предходната финансова година или през по-ранни години. Между 1990 г. и 1995 г. Deutsche Post обаче не е отчело никакви печалби, но въпреки това е изплатило прехвърлените плащания. Поради тази причина прехвърлените плащания не могат да бъдат класифицирани като дивиденти.
(224)
В проучването на KPMG се заключава, че прехвърлените плащания не могат да бъдат класифицирани като данък или дивиденти, но следва да се разглеждат като налог sui generis, който единствено Deutsche Bundespost и неговите правоприемници са били задължени да плащат.
(225)
Въз основа на проучването на KPMG Германия отхвърля допускането на Комисията, че прехвърлените плащания следва да се считат за заместител на плащанията на данъци и дивиденти. Германия счита, че прехвърлените плащания са представлявали тежест за Deutsche Post, която не би могла да бъде обоснована от обективна или икономическа гледна точка. Тъй като държавните компенсационни плащания са освободили Deutsche Post само от прехвърлените плащания, те не са предоставили някакво икономическо предимство и поради това не представляват държавна помощ.
(226)
Като алтернатива Германия предлага два допълнителни довода защо държавните компенсационни плащания не представляват държавна помощ. Първо, те ще изпълняват принципа на инвеститор в условия на пазарна икономика предвид значителната възвращаемост на инвестицията през последните години и високите приходи от котирането на фондовата борда на Deutsche Post. Второ, те не представляват помощ, тъй като счетоводните данни за регулаторите от 2009 г. и проучването на WIK показват, че натрупаните загуби от универсалната услуга през периода 1990-1994 г. са били по-високи от държавните компенсационни плащания. Следователно Deutsche Post не е било компенсирано достатъчно за задължението си във връзка с универсалната услуга.
VI.2.2. Държавна гаранция
(227)
Германия твърди, че удължената държавна гаранция съгласно член 2, параграф 4 от PostUmwG от 1994 г. по дълговите инструменти, емитирани преди 1995 г., не предоставят избирателно предимство на Deutsche Post по няколко причини.
(228)
Първо, всяко частно дружество, което създава дъщерно дружество, ще продължи да носи отговорност за задълженията, поети от това дъщерно дружество. Частното дружество продължава да носи отговорност за неизплатените си задължения дори след продажбата им на трета страна. Също така следва да се отбележи, че първоначалната държавна гаранция по дълговите инструменти се е изисквала единствено защото Postdienst не е имало отделна юридическа правосубектност. В член 40 от PostVerfG от 1989 г. е предвидено, че емитираните от Deutsche Bundespost дългови инструменти имат същата правна стойност като дълговите инструменти, емитирани от Федерална република Германия, и поради това имат само декларативен ефект.
(229)
Второ, DPAG не би могло да извлече полза от поемането на дълговите инструменти на Postdienst, тъй като през 1995 г. DPAG би могло да се рефинансира при по-ниски лихвени проценти. Към 1 януари 1995 г. дълговите инструменти на Postdienst са възлизали на 931 млн. EUR при среден лихвен процент от 7,17 % и 8,8 години до падежа. Тъй като краткосрочният лихвен процент на 1 януари 1995 г. е бил 5,0-5,5 %, DPAG е понесло недостатък по отношение на разходите от 1,7 %, който е довел до по-високи годишни разходи за лихви в размер на 15,3 млн. EUR.
(230)
Трето, сравнявайки средните пазарни лихвени проценти за дългови инструменти, емитирани от частни дружества, с лихвените проценти за дълговите инструменти на Postdienst към датата на първоначалното емитиране на инструментите, Германия счита, че Postdienst е получило кредит при лихвени проценти над средните за пазара. Германия не е извършила обстойно проучване, а само е сравнила лихвените проценти на някои дългови инструменти на Postdienst с общата средна пазарна стойност.
(231)
От друга страна Германия твърди, че държавните гаранции представляват съществуваща помощ по смисъла на член 1, буква б), точка i) от Регламент (ЕО) № 659/1999. Тъй като Deutsche Bundespost е било част от публичната администрация до края на 1994 г., дълговите инструменти са били равностойни на държавен дълг от момента на създаването на Deutsche Post през 1950 г. Ако държавните гаранции са осигурили някакви предимства на Deutsche Post по отношение на лихвените проценти, те би трябвало да се класифицират като съществуваща помощ. Германия също така се позовава на решението на Комисията относно EDF (61), в което подобна гаранция е оценена като съществуваща помощ.
VI.2.3. Изключително право
(232)
Германия твърди, че в съответствие с решението по делото Preussen Elektra (62) регулираните приходи от писмовни пратки не представляват държавни ресурси.
(233)
Следователно, след като регулираните приходи от писмовни пратки не представляват държавни ресурси, всички твърдения за прекомерно ценообразуване могат да подлежат единствено на процедурите съгласно член 102 от ДФЕС.
VI.3. Мнение на Германия относно проучването на WIK
VI.3.1. В проучването на WIK се потвърждава необходимостта от държавни компенсационни плащания като компенсация за нетните разходи за задълженията, свързани с универсалната услуга, до 1995 г.
(234)
Независимо от всички методологически възражения Германия счита, че проучването на WIK потвърждава нейното становище, че държавните компенсационни плащания са били необходими като компенсация за загубите на Deutsche Post от универсалните услуги през периода 1990-1995 г.
(235)
Всички допълнителни печалби след 1995 г. не трябва да се вземат под внимание, тъй като държавните компенсационни плащания са били погълнати от нетните разходи за задълженията, свързани с универсалните услуги, които Deutsche Post е направило до 1995 г. Анулирането от Съда на отрицателното решение от 2002 г. също потвърждава, че това, което е погълнато веднъж, не може да бъде погълнато повторно. Предвид факта, че държавните компенсационни плащания са били обосновани със загубите от универсалните услуги до 1995 г., не би било възможно държавните компенсационни плащания да финансират на по-късен етап постигнатата допълнителна печалба.
VI.3.2. Неправилно определяне на референтната печалба
(236)
Въз основа на проучванията на Deloitte основното възражение на Германия е, че референтната рамка в проучването на WIK включва твърде голям брой малки дружества. Извадката от сравними дружества следва да включва много повече големи дружества от сектора на колетните пратки и логистиката, чиито мрежи са сравними по размер и сложност с тази на Deutsche Post (63).
(237)
В проучването на Deloitte-II се изхожда от предположението, че дружествата от сектора на колетните пратки и пощенския сектор, които използват сложни и огромни мрежи за събиране и доставка, логично могат да се сравняват с Deutsche Post. Предвид значението на икономиите от мащаба и обхвата и гъстотата, които преобладават в пощенските мрежи, големите предприятия биха били много по-подходящи за сравнение отколкото малките предприятия. Макар и в по-малка степен, дружества за транспортиране на стоки и логистика също са подходящи за сравнение, тъй като те използват подобни активи.
(238)
Проучването на Deloitte-II обхваща само пощенски оператори с годишни приходи над 100 млн. EUR. В резултат на това извадката за сравнение е съставена от шест сравними дружества, включително големите многонационални оператори за експресни колетни пратки (UPS, FedEx и TNT Express), както и няколко пощенски оператори (главно от САЩ и Обединеното кралство).
(239)
Тази група от сравними дружества има средна възвръщаемост на продажбите в размер на 7,4 % за периода 1998-2007 г. и трети квартил на възвращаемост на продажбите в размер на 12 % като горна граница за разумна печалба. В резултат на една по-голяма извадка за сравнение, която включва 18 дружества от сектора на логистиката и 19 дружества за транспортиране на стоки, се получава средна възвращаемост на продажбите между 4,6 % и 5,7 %, въпреки че в проучването Deloitte-II се изразяват опасения относно тяхната съпоставимост с Deutsche Post.
(240)
Въз основа на данните за двете извадки със сравними дружества в проучването Deloitte-II се препоръчва обхват на възвращаемостта на продажбите от 6,1 % до 11,7 % като референтен показател за разумна печалба.
(241)
По отношение на определянето на подходящия марж на печалбата от извадката за сравнение, в проучването Deloitte-II се отбелязва, че използването на обичайна многогодишна възвращаемост на продажбите като референтен показател за разумната печалба подценява разумната печалба, тъй като i) ще се наблюдава значително и систематично отклонение от година на година и ii) също така може да има значителна разлика между рентабилността на дружествата в същия сектор. При използването на неподходящо ниска референтна разумна печалба съществува опасност от възпрепятстване на ефективните инвестиции.
(242)
Освен това, както бе подчертано от проучването Deloitte-I, при използването на средната печалба на сравнимите дружества като референтен показател от проучването на WIK въобще не се отчита повишението на ефективността, която Deutsche Post е постигнало предимно от 1990 г. нататък. В съответствие с параграфи 14 и 18 от Рамката от 2005 г. разумната печалба следва обаче да въведе „стимулиращи критерии, свързани например с качеството на предоставяната услуга или повишаването на производствената ефективност“.
(243)
Следователно подходящата референтна печалба следва да бъде основана на годишен диапазон. Печалбите в горния край или дори тези, които надвишават диапазона на разумната печалба, могат да отразяват подобрена ефективност поради по-добри оперативни или търговски резултати. Такива печалби следва да бъдат позволени от регулаторните органи, за да се запазят стимулите за ефективността.
(244)
Накрая, Германия посочва, че нивото на разумна печалба следва да бъде в съответствие с предишните решения на Комисията, в които бе одобрена възвращаемост на продажбите между 7 % и 8 % за железопътни и автобусни дружества (64).
VI.3.3. Неправилно разпределение на разходите и определяне и отчитане на разходите
(245)
Германия подчертава, че всяко преразпределение на тежестите от универсалната услуга към търговските услуги е неоправдано от обективна и правна гледна точка. Съгласно член 7 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (65) всички допълнителни нетни разходи в резултат на задължението, свързано с универсалната услуга, трябва да бъдат финансирани от приходите от монопола в областта на писмовните пратки, а не от търговските услуги.
(246)
На второ място, Германия счита, че в проучването на WIK се подценяват определени разходи на Deutsche Post:
-
Прехвърлените плащания, които Deutsche Post е трябвало да плаща до 1995 г., е следвало да се приспаднат като разходи, а не да бъдат използвани като заместител на капиталовите разходи или разумната печалба. Въз основа на проучването на KPMG, Германия отхвърля твърдението, изложено в проучването на WIK, че прехвърлените плащания следва да се считат за заместител на плащания на данъци и дивиденти. Тя счита, че прехвърлените плащания са представлявали тежест за Deutsche Post, която не би могла да бъде обоснована от обективна или икономическа гледна точка. Следователно прехвърлените плащания е следвало да бъдат приспаднати като разходи за универсалната услуга, в допълнение към разумна печалба, като възнаграждение за вложения капитал.
-
Амортизационните разходи е следвало да се основават на действителните пазарни стойности на дълготрайните активи, използвани в данъчните отчети, а не на по-ниските счетоводни стойности, използвани в годишните счетоводни отчети.
-
Разходите за допълнително пенсионно осигуряване на частните служители е следвало да се вземат изцяло под внимание.
VI.4. Мнение относно становищата на заинтересованите страни
VI.4.1. Пенсионна субсидия
(247)
Германия припомня, че Deutsche Post не имала нито правната отговорност, нито икономическата мощ да поеме пенсионните задължения на държавните служители през 1995 г. Следователно разходите за пенсии представляват държавен дълг в съответствие с решението на Комисията във връзка с Poste Italiane (66). Пенсионните субсидии не са предоставили финансово предимство за Deutsche Post.
(248)
Въпреки че UPS изтъква, че всеки типичен оператор трябва да поеме собствените си разходи за пенсии, Германия твърди, че разходите за пенсии на държавните служители са необичайни разходи, които не могат да се сравняват със социалноосигурителните вноски, плащани от конкурентите на Deutsche Post за техните частни служители. Последните плащат само дела на работодателя от социалноосигурителната вноска без да поемат предшестващите разходи, свързани с пенсионни права.
(249)
Германия изтъква необходимостта от изчисляване на свръхкомпенсацията, тъй като представените от UPS и FFIP мнения са основани на предположението, че Комисията е направила такова изчисление, за да докаже, че Deutsche Post е получило свръхкомпенсация.
VI.4.2. Компенсация за универсалната услуга
(250)
Като се позовава се на проучването на NERA от 2006 г., Германия подчертава, че самата Комисия в дело COMP/37.821 е приела, че възвращаемостта на вложения капитал, изчислена в проучването на NERA от 2006 г. за подразделението за пощенски пратки на DPWN, е била недостатъчна, за да се докаже съществуването на прекомерно високо ценообразуване за целите на член 102 от ДФЕС.
(251)
На по-общо ниво Германия счита, че възвращаемостта на вложения капитал не е подходящата мярка за определяне на прекомерните печалби. Тя обяснява, че при по-ниска капиталоемкост една висока възвращаемост на вложения капитал може да бъде свързана с ниска възвращаемост на продажбите. Тъй като повечето рискове са свързани с приходите и разходите, възвращаемостта на продажбите е подходящата мярка за определяне на прекомерните печалби, особено за дружества с ниска капиталоемкост. Доколкото в проучванията на NERA се използват като алтернатива възвращаемостта на продажбите като референтна печалба, те показват, че Deutsche Post е имало по-висока възвращаемост на продажбите от Royal Mail, но значително по-ниска възвращаемост на продажбите от TNT. Възвращаемостта на продажбите за подразделението за пощенски пратки на DPWN, оценена от проучванията на NERA, следователно остава значително под референтното ниво за прекомерни печалби.
(252)
Поради това Германия счита, че нито проучването на NERA от 2006 г., нито неговото актуализирано издание имат отношение към разследването за държавна помощ и те не предоставят достатъчно доказателства за прекомерни печалби.
(253)
По отношение на твърдението на UPS, че собствените данни на Deutsche Post за осчетоводяване на разходите не са добра основа за анализиране на приходите и тежестите във връзка с универсалната услуга, Германия отговаря, че отчетите за разходите са проверени и одобрени от одитори и от регулаторния орган в пощенския сектор. Тя добавя, че те съответстват на разпоредбите на Директива 97/67/ЕО.
(254)
По отношение на договореностите между Deutsche Post и DPEED за ценообразуване при вътрешно прехвърляне Германия подчертава, че тези договореностите изпълняват изискванията на антитръстовото решение от 2001 г. Deutsche Post е докладвало редовно на Комисията за тяхното изпълнение. Досега Комисията не е направила никакви възражения.
(255)
Накрая, Германия възразява срещу включването на капиталовите инжекции, предоставени на Deutsche Post от Германия през 1995 г. (например активи под формата на недвижимо имущество и инфраструктура) в изчисляването на свръхкомпенсацията. Германия твърди, че вече е предоставила съответната информация заедно с мнението си относно решението за откриване от 1999 г. Тъй като Комисията не е възразила срещу тези мерки в решението относно държавната помощ от 2002 г., нито се е позовала на тях в решението за откриване от 2007 г., капиталовите инжекции не могат да бъдат предмет на настоящото разследване.
VI.4.3. Ниво на възнаграждението
(256)
Германия е съгласна, че средните възнаграждения на пазара следва да се използват като референтен показател за изчисляване на ставките на социалноосигурителните вноски, платени от конкурентите на Deutsche Post. Според Германия такъв един референтен показател обаче е в противоречие с решението за разширяване от 2011 г., тъй като Комисията използва коригираните брутни възнаграждения на държавните служители вместо средните възнаграждения на пазара, за да изчисли размера на платените от конкурентите на Deutsche Post социалноосигурителни вноски. Според експертното проучване на проф. Weber, средните възнаграждения на пазара възлизат само на приблизително […] % от брутното възнаграждение на държавните служители. Поради това не е логично коригираното брутно възнаграждение на държавните служители да се използва като референтен показател за изчисляване на ставките на социалноосигурителните вноски.
(257)
Според Германия предположението на BIEK, че Deutsche Post използва договорени възнаграждения в транспортния сектор като референтен показател за изчисляване на разликите в разходите за заплати на Deutsche Post и на неговите конкуренти, е неоснователно. Експертното проучване на проф. Weber показва, че Deutsche Post изчислява средните възнаграждения на пазара въз основа на действителните възнаграждения, платени от неговите конкуренти.
VII. ОЦЕНКА НА ПЕНСИОННАТА СУБСИДИЯ КАТО ПОМОЩ
VII.1. Съществуване на помощ съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(258)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“. Когато определя дали дадена мярка представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията трябва да прилага следните критерии: мярката трябва да бъде приписана на държавата и да се използват държавни ресурси, тя трябва да поставя в по-благоприятно положение определени предприятия или сектори, с което се нарушава конкуренцията, и трябва да засяга търговията между държавите членки.
(259)
Тъй като пенсионната субсидия е основана на член 16 от PostPersG от 1994 г. и е финансирана от държавния бюджет, тя може да се припише на държавата, и е предоставена чрез държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Също така, тъй като пенсионната субсидия е отпусната само на пенсионния фонд с цел Deutsche Post да бъде освободено от разходите за пенсии на държавните служители и следователно в крайна сметка подпомага Deutsche Post, тя има избирателен характер.
VII.1.1. Финансово предимство вследствие на пенсионната реформа от 1995 г.
(260)
Въз основа на решението по делото Combus Германия твърди, че пенсионната субсидия не предоставя никакво финансово предимство, тъй като тя е освободила Deutsche Post от допълнителните разходи за социално осигуряване.
(261)
За да се установи дали пенсионната субсидия е предоставила избирателно финансово предимство, трябва да се изследва дали тя е позволила на Deutsche Post да избегне разходи, които обикновено трябва да бъдат поети от едно дружество и по този начин биха попречили на пазарните сили да проявят обичайното си въздействие (67).
(262)
Комисията не може да приема твърдението на Германия, основано на съдебната практика в делото Combus. Трябва да се има предвид, че решението по делото Combus не е потвърдено от Съда. Някои елементи от практиката на Съда противоречат на хипотезата, според която мерките за компенсиране на структурен недостатък не трябва да се определят като помощ. В тази връзка, съгласно постоянната съдебна практика на Съда наличието на помощ трябва да се оценява според резултатите, а не според причините за или целите на държавната намеса (68). Съдът също така се е произнесъл, че понятието за помощ обхваща предоставените от държавните органи предимства, които по различни начини облекчават тежестите, обичайно включени в бюджета на едно предприятие (69). Също така Съдът ясно е показал, че разходите, свързани с възнаграждението на служителите, поради самия си характер натоварват бюджета на предприятията независимо от това дали тези разходи произтичат от законови задължения или от колективни трудови договори (70). В този контекст Съдът отчете факта, че държавните мерки целят да компенсират допълнителни разходи, които не могат да представляват основания за това мерките да не бъдат категоризирани като помощ (71).
(263)
Комисията е на мнение, че разходите, които дружествата понасят от финансовите задължения съгласно трудовото законодателство или колективни договори, като например разходите за пенсии, са част от обичайните разходи на дадено предприятие, които предприятието трябва да покрие със собствени ресурси (72). Тези разходи са присъщи на икономическата дейност на предприятието (73). В тази връзка няма значение дали предприятието покрива разходите за пенсии чрез пряко финансиране на пенсиите на свои бивши служители (какъвто е случаят с държавните служители на Deutsche Post) или чрез плащане на вноски в пенсионния фонд на частните служители, който на свой ред използва събраните вноски, за да изплаща пенсиите на всички частни служители. Ключовият елемент е, че по един или друг начин предприятията поемат пълните разходи за пенсиите.
(264)
Освен това Комисията отбелязва, че от създаването на Deutsche Bundespost през 1950 г. правната форма на Deutsche Bundespost е Sondervermögen. Sondervermögen означава, че макар предприятието да няма независима юридическа правоспособност, то трябва да има свой собствен бюджет и своя собствена счетоводна система (член 3 от PostVwG от 1953 г. и член 48 от HGrG (74)). Съгласно законодателството, приложимо за публични субекти, бюджетът трябва да обхваща разходите за персонал, които включват разходите за пенсии на пенсионираните държавни служители, които преди са били на служба в публичния субект (член 10 от HGrG). Поради това от 1950 г. нататък Deutsche Post финансира тези разходи от своите приходи. В член 15 от PostVwG от 1953 г. изрично се забранява всякакво субсидиране на Deutsche Bundespost от федералния бюджет. Това правило е включено в член 37, параграф 1 от PostVerfG от 1989 г.
(265)
PostVerfG от 1989 г. потвърждава това задължение в своята глава относно разходите за персонал и социално осигуряване. Съгласно член 54, параграф 2 от PostVerfG от 1989 г. Deutsche Post е било длъжно да финансира всички разходи, включително пенсиите на своите държавни служители, със свои собствени ресурси.
(266)
След втората реформа на пощите през 1995 г. Deutsche Post продължава да носи отговорността за финансиране на всички парични вземания на държавните служители в съответствие с член 2, параграф 3 от PostPersRG от 1994 г., но е частично освободено от плащането на разходите за пенсии на държавните служители. Съгласно член 16, параграф 1 от PostPersRG от 1994 г.Deutsche Post е изплатило еднократна годишна сума в размер на 2,045 млрд. EUR на пенсионния фонд за периода 1995-1999 г. Съгласно член 16, параграф 2 от PostPersRG от 1994 г., считано от 2000 г. годишните еднократни плащания са заменени с вноска, която се изчислява като 33 % от общите заплати на държавните служители. Също така в член 16, параграф 2 от PostPersRG 1994 се постановява, че останалите разходите за пенсии трябва да бъдат поети от федералния бюджет от 1995 г. нататък. Фигура 1 показва годишните плащания от федералния бюджет за всяка година от 1995 г. нататък, като плащането за тази година е 151 млн. EUR.
(267)
Следователно представените от Германия аргументи с цел да докаже, че DPAG е трябвало да понесе разходи за пенсии, по-високи от тези на неговите частни конкуренти, не са от значение за целта да се установи дали пенсионната субсидия представлява държавна помощ, но ще бъдат оценени в контекста на анализа на съвместимостта на тази мярка.
(268)
Германия твърди, че за да се оцени дали Deutsche Post е получило предимство вследствие на пенсионната субсидия, платената от Deutsche Post вноска в пенсионния фонд следва да се сравни с дела на частните работодатели в пенсионните вноски, без дела на служителите. Аргументите имат отношение към съвместимостта на мярката с вътрешния пазар, но за целите на пълнотата следва да се отбележи, че, от една страна, работодателят няма задължението да плаща общия размер на вноската в схемата за социално осигуряване в полза на служителя и извън брутната заплата на служителя. От друга страна, и което е по-важно, когато държавите членки освобождават служителите на определено предприятие от тежест, която трябва да се плати, това се превръща в предимство за работодателя, тъй като тази мярка намалява разликата между брутната и нетната заплата. Това позволява на работодателя да назначи или да запази служители, като плаща по-ниска брутна заплата. Следователно, предимствата по отношение на дела на служителя в социалноосигурителните вноски също представляват предимство за работодателя.
(269)
Германия също така твърди, че финансово предимство за Deutsche Post от компенсацията за неговите допълнителни разходи за социално осигуряване би съществувало единствено ако предоставената компенсация е по-висока от общите допълнителни разходи за социално осигуряване, които Deutsche Post е трябвало да направи за своите държавни служители, които работят в сектора на услугите с регулирани цени и услугите с нерегулирани цени. Комисията посочва, че компенсаторният характер на дадена мярка не изключва категоризирането ѝ като държавна помощ, като се позовава на съображение 260.
(270)
Освен това Германия счита, че пенсионните права на държавните служители всъщност винаги са били финансово задължение на федералното правителство. Следователно, тъй като пенсионната реформа от 1995 г. не е променила задължението на федералното правителство към държавните служители, пенсионната субсидия не предоставя финансово предимство на Deutsche Post.
(271)
Не се оспорва фактът, че федералното правителство е било крайният гарант на пенсиите на държавните служители преди и след 1995 г., макар че Комисията подчертава, че в член 3 от PostVwG от 1953 г. и в член 2 от PostVerfG от 1989 г. ясно се посочва, че за задълженията на Sondervermögen е отговорно само Sondervermögen, а не федералната държава. До 1995 г. обаче съгласно приложимото законодателство в пощенския сектор и общото законодателство пенсионните плащания са били включени в бюджета на Deutsche Bundespost, което е било Sondervermögen. Тези плащания е трябвало да бъдат покрити изцяло от приходите на Sondervermögen. За оценката на държавната помощ определящият фактор не е кой е крайният гарант на пенсиите на държавните служители. Ключовият въпрос е кой е имал задължението да финансира пенсиите в обичайния случай съгласно приложимото законодателство. В PostVwG от 1953 г., HGrG и PostVerfG от 1989 г. ясно се определя, че задължението е изцяло на Deutsche Post.
(272)
Освен това финансирането на разходите за пенсии е обичаен оперативен разход за всяко предприятие, публично или частно, със или без независима юридическа правосубектност. Между държавите членки и в самите тях съществува голямо разнообразие от механизми за финансиране на пенсиите. Често се прилагат различни системи, в зависимост от това кога е назначен служителят. Следователно Deutsche Post трябва да поеме разходите за пенсии на служителите, които назначава, включително на своите държавни служители, по същия начин като всяко друго предприятие. Фактът, че методът на финансиране на пенсиите на държавните служители е различен от метода на финансиране на пенсиите на частните служители не засяга задължението на Deutsche Post да включи финансирането на разходите за техните за пенсии в своите обичайни оперативни разходи. Ако аргументът на Германия бъде приет, това би означавало, че държавата може да освободи публично предприятие от важен елемент от разходите, свързан с неговите обичайни дейности.
(273)
Накрая, когато Германия твърди, че Deutsche Post никога не е разполагало с достатъчно собствени ресурси, за да финансира пенсионните задължения на държавните служители, с този аргумент се пренебрегва фактът, че оценката на финансово предимство не зависи от икономическия капацитет на дадено предприятие.
(274)
Тъй като пенсионната реформа частично е освободила Deutsche Post от задължението за финансиране на разходите за пенсии на нейните държавни служители, пенсионната субсидия е предоставила финансово предимство на Deutsche Post.
VII.1.2. Нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията
(275)
Когато помощ, предоставена от държава членка, засилва позицията на дадено предприятие в сравнение с другите предприятия, конкуриращи се в търговията в рамките на Съюза, трябва да се счита, че последните са засегнати от тази помощ. В съответствие с установената съдебна практика (75), за да бъде счетено, че дадена мярка нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите членки, е достатъчно получателят на помощта да се конкурира с други предприятия на отворени за конкуренция пазари.
(276)
В Германия пазарите за колетни пратки, вестници и периодични издания винаги са били отворени за конкуренция. На тези пазари Postdienst винаги се е конкурирало с други дружества, включително предприятия от други държави членки (UPS, FedEx, TNT Express, GLS или DPD). От 1998 г. до 2007 г. DPAG постепенно губи своето изключително право по отношение на писмовните пратки. С отварянето на пазара за конкуренция в него навлизат нови предприятия. Поради това помощта засяга търговията между държавите членки и може да наруши конкуренцията.
(277)
Във връзка с това Комисията отбелязва също, че през 1997 г. Deutsche Post и неговото холдингово дружество DPWN са започнали да придобиват оператори на колетни пратки на европейския и международния пазар. През 1999 г. DPWN вече е водещо дружество на европейските пазари за експресни и колетни пратки с годишни приходи в размер на около 4,6 млрд. EUR. С придобиването на DHL през 1998 г. DPWN навлезе на азиатския и северноамериканския пазар. Придобиването на други дружества от сектора на логистиката (например Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) превърна DPWN в един от световните водещи доставчици на услуги за въздушни и морски товари и глобална логистика. DPWN действа и на пазари за пощенски пратки извън Германия (например придобиването на Unipost в Испания и Williams Lee в Обединеното кралство). Между 1998 г. и 2007 г. DPWN е придобило дружества на обща стойност от около 21 млрд. EUR (76).
(278)
Поради това Комисията счита, че пенсионната субсидия представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
VII.2. Оценка на съществуващата помощ съгласно член 108, параграф 1 от ДФЕС.
(279)
Германия е на мнение, че ако пенсионната субсидия трябва да се разглежда като държавна помощ, тя би трябвало да се категоризира като съществуваща помощ съгласно член 1, буква б), точка i) от Регламент (ЕО) № 659/1999. Германия твърди, че държавата е крайният платец и страната, която е длъжна да финансира пенсиите на държавните служители след влизането в сила на съответните разпоредби в германската конституция през 1953 г. Германия твърди, че създаването на пенсионния фонд не е променило това задължение.
(280)
Съгласно член 1, буква б), точка i) от Регламент (ЕО) № 659/1999 понятието за съществуваща помощ обхваща всяка помощ, която е съществувала преди влизането в сила на Договора в съответните държави членки, т.е. схеми за помощ и индивидуална помощ, които са били въведени в действие преди и продължават да се прилагат след влизането в сила на Договора.
(281)
Съгласно приложимото законодателство за пощите и общото законодателство до 1995 г. пенсионните плащания са били включени в бюджета на Sondervermögen Deutsche Bundespost и е трябвало да бъдат покрити в тяхната цялост от приходите на Sondervermögen (вж. подробната оценка на това законодателство по-горе в съображения 262 и 263). Поради тази причина преди втората реформа на пощите през 1995 г. Deutsche Post е било длъжно да финансира пенсиите на своите държавни служители със свои собствени ресурси и не е получило никаква помощ, с която да бъде освободено от разходите за пенсии.
(282)
Създаването на DPAG и пенсионния фонд в пощенския сектор през 1995 г. довежда до пълна промяна във финансирането на пенсиите на държавните служители. След втората реформа на пощите през 1995 г. Deutsche Post поема основното задължение за плащане и финансиране на всички парични вземания на държавните служители в съответствие с член 2, параграф 3 от PostPersRG от 1994 г., но е частично освободено от плащането на разходите за пенсии на държавните служители. Съгласно член 16, параграфи 1 и 2 от PostPersRG от 1994 г. Deutsche Post вече не задължено да финансира разходите за пенсии над еднократните плащания (през периода 1995-1999 г.) или определените вноски (от 2000 г.). Оставащият дефицит впоследствие е покрит от пенсионната субсидия.
(283)
Следователно пенсионната субсидия представлява помощ, тъй като е въведена през 1995 г.
(284)
Във връзка с позоваването на Германия на изявлението на Комисията по дело T-266/02, Комисията би искала на-напред да посочи, че в параграф 54 от решението на Общия съд е изложена позицията на Германия (а не на Комисията, както твърди Германия). Точка 54 от решението показва, дори и според мнението на Германия, че в отрицателното решение от 2002 г. не е направена оценка на пенсионните субсидии. Точка 61 от решението представя позицията на Комисията:
„На първо място Комисията отговаря, доколкото е приела в рамките на обжалваното решение за единствено релевантни трансферите, извършени от DB-Telekom …“.
(285)
Следователно решението не подкрепя становището на Германия, че декларацията на представителя на Комисията имплицитно е одобрила пенсионната субсидия. Във всеки случай е очевидно, че тази декларация не би могла да има такова действие.
(286)
Освен това в дело T-421/07 (77) Общият съд установи, че решението за откриване от 1999 г. има отношение към пенсионната субсидия, както и че процедурата относно тази мярка не е била закрита с отрицателното решение от 2002 г.
(287)
В заключение, тъй като Комисията не е вземала решение, с което да обявява, че пенсионната субсидия не представлява помощ или е съвместима помощ, Комисията заключава, че пенсионната субсидия представлява нова мярка за помощ.
VII.3. Оценка на съвместимостта с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС
(288)
Дерогациите, предвидени в член 107, параграф 2 от ДФЕС и в член 107, параграф 3, букви а) и б) от ДФЕС, очевидно не се прилагат.
(289)
В решението за разширяване от 2007 г. Комисията е предвидила възможност пенсионната субсидия да бъде поне отчасти съвместима с вътрешния пазар като компенсация за обществена услуга съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС. В отговора си във връзка с решението за разширяване от 2007 г. Германия настоява, че ако е представлявала помощ, пенсионната субсидия е трябвало да бъде оценявана въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, а не въз основа на член 106, параграф 2 от ДФЕС. В решението за разширяване от 2011 г. Комисията допълнително е описала метод за оценяване на съвместимостта на пенсионната субсидия въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, а Германия е предоставила мнение относно този метод.
(290)
Съгласно съдебната практика на Съда (78) държавите членки са тези, които трябва да се позоват на възможни основания за съвместимост и да докажат, че условията за такава съвместимост са изпълнени. От тази съдебна практика a fortiori следва, че в този случай Комисията не е задължена да оценява съвместимостта на пенсионната субсидия съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, при положение че държавата членка и получателят изрично отхвърлят възможността за оценка на съвместимостта на тази основа.
(291)
Поради това Комисията ще оцени дали пенсионната субсидия е съвместима помощ съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. Според тази разпоредба помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, могат да се приемат за съвместими с вътрешния пазар, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(292)
В съответствие със съдебната практика Комисията може да обяви държавна помощ за съвместима с вътрешния пазар, ако помощта допринася за постигането на цел от общ интерес (79), ако е необходима за постигането на тази цел (80) и ако не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес (пропорционалност).
VII.3.1. Отварянето на пазара в пощенския сектор като цел от общ интерес
(293)
Пощенските услуги допринасят за социалното, икономическото и териториалното сближаване в Съюза. Постепенното отваряне на пощенските услуги за конкуренция, което започна през 1998 г. на равнището на Съюза, доведе до повишаване на качеството и на ефикасността и до подобряване на обслужването на клиентите (81). Отварянето на пазара даде възможност за създаване на вътрешен пазар на пощенските услуги. По този начин то допринася за целта за изграждане на вътрешния пазар, определена в член 3, параграф 3 от ДЕС.
(294)
След преобразуването си в публичноправно акционерно дружество през 1995 г. Deutsche Post не е назначавало нови държавни служители. Следователно задълженията за социални придобивки за държавните служители са формирани в периода, предхождащ отварянето на пощенския пазар за конкуренция. Те са сравними с невъзвръщаеми разходи. Такива разходи произтичат от ангажименти, поети преди да започне отварянето на пазара, които вече не могат да се изпълняват при същите условия в ситуацията на конкурентен пазар, тъй като завареният оператор вече не може да прехвърля съответните разходи на клиентите. Ако Deutsche Post не е било облекчено поне отчасти от тези „предшестващи“ разходи, то би трябвало да напусне пазара.
(295)
Комисията е признала, че постепенният преход от ситуация на сериозно ограничена конкуренция към ситуация на действителна конкуренция на равнището на Съюза трябва да се осъществява при приемливи икономически условия (82). Поради това в редица решения тя изразява съгласие държавите членки да предоставят държавна помощ за освобождаване на заварените оператори от част от „предшестващите“ пенсионни задължения (83).
VII.3.2. Необходимост от и пропорционалност на пенсионната субсидия
(296)
В практиката си за вземане на решения Комисията е изразила становището, че освобождаването от пенсионното бреме трябва да се ограничи до необходимото за уеднаквяване на ставката на социалноосигурителните вноски, които завареният оператор плаща като разход, със ставката на социалноосигурителните вноски, които плащат неговите конкуренти (84).
(297)
В настоящия случай Комисията признава, че при отсъствие на каквато и да било държавна намеса за облекчаване на Deutsche Post от част от пенсионното задължение по отношение на неговите държавни служители, дружеството не би могло да устои срещи своите конкуренти. Наследените от миналото плащания за социално осигуряване, с каквито не са натоварени неговите конкуренти, биха го изтласкали от конкурентните части на пазара на пощенски услуги.
(298)
В решението относно La Poste Комисията за пръв път оценява необходимостта от и пропорционалността на мярка за помощ, която е предоставила облекчения за разходите за пенсии за държавните служители, назначени преди отварянето на пазара. В това решение Комисията оценява дали пенсионната субсидия изравнява нивата на вноските за задължително социално осигуряване между заварения оператор и останалите предприятия в сектора на писмовните/колетните пратки (85).
(299)
Комисията ще приложи същия подход в настоящото решение. Комисията ще извърши анализа на три етапа:
1)
първо, Комисията установява нивото на социалноосигурителните вноски, основаващи се на заплатите, на други предприятия в сектора на писмовните/колетните пратки.
2)
След това тя трябва да установи нивото на социалноосигурителните вноски, основаващи се на заплатите, които Deutsche Post плаща за своите държавни служители.
3)
Накрая тя трябва да провери дали двете нива са еднакви или не.
VII.3.2.1. Ниво на социалноосигурителните вноски, основаващи се на заплатите, на други предприятия в сектора на писмовните/колетните пратки
(300)
Нивото на социалноосигурителните вноски, основаващи се на заплатите, се определя от два фактора: ставката на вноската и базовото възнаграждение, към което се прилага тази ставка.
а) Изчисляване на референтната ставка
(301)
Частните конкуренти трябва да финансират от своите приходи както дела на работодателя, така и дела на служителя. Както е показано на Фигура 2, общата ставка на вноската от 1995 г. нататък се движи между 38 % и 42 % от брутното възнаграждение на частните служители (= нетното възнаграждение + дела на служителя). Дяловете на работодателя и на служителя от ставката на социалноосигурителната вноска са били в диапазона 19-21 % от брутното възнаграждение (вж. приложението за повече подробности относно динамичния ред).
(302)
За разлика от дела от социалноосигурителната вноска на частните служители, делът на държавните служители включва само 30-50 % от техните разходи за здравно осигуряване, но не включва допълнителни вноски към техните разходи за пенсия, здравни и медико-социални грижи. Следователно вноската на Deutsche Post надхвърля дела на частния работодател и включва всички разходи за пенсии, както и оставащите разходи за здравни и медико-социални грижи.
(303)
Следователно за определянето на равностойна референтна ставка за Deutsche Post трябва да се отчете фактът, че вноската на държавните служители е по-ниска от тази на частните служители.
(304)
Може да се приеме, че вноската на държавните служители в размер на 30-50 % от техните разходи за здравни и медико-социални грижи по своя икономически ефект съответства в голяма степен на вноската на частните служители в задължителните осигурителни схеми за здравни и медико-социални грижи (през 2006 г. например тя е била 8,50 % от брутното възнаграждение на частните служители).
(305)
Тъй като държавните служители не плащат никакви вноски по задължителни схеми за пенсионно осигуряване и осигуряване за безработица, Deutsche Post трябва да се ангажира с равностойна сума, за да може ефективно да плаща социалноосигурителни вноски на ниво, еднакво с вноските за задължително социално осигуряване, които частно предприятие трябва да финансира от своите приходи.
(306)
Следователно референтната ставка на вноските на Deutsche Post за социално осигуряване, основаващи се на заплатите (наричана по-нататък „референтната ставка“) трябва да включва общата ставка на вноската (= дела на работодателя + дела на работника) по схеми за пенсионно осигуряване и осигуряване за безработица и дела на работодателя по осигурителни схеми за здравни и медико-социални грижи, както е показано в таблицата:
Фигура 7
Определяне на референтната ставка на социалноосигурителната вноската на Deutsche Post
(307)
Както е показано на Фигура 8, в периода 2003-2010 г., референтната ставка е била между 30 % и 34,1 % от брутното възнаграждение на частните служители (86).
(308)
Германия възразява, че всеки референтен показател, надвишаващ дела на работодателя от социалноосигурителната вноска, би поставил Deutsche Post в неблагоприятно положение спрямо конкурентите, които са задължени да плащат само дела на работодателя. Както обаче показва следващият опростен пример (въз основа на вноските за 2006 г.), Deutsche Post би спечелило безспорно предимство спрямо частните конкуренти, ако референтната ставка се равнява само на дела на работодателя от социалноосигурителните вноски:
1)
Deutsche Post и частният конкурент плащат еднакво нетно възнаграждение в размер на 79,5 EUR съответно на държавен и на частен служител.
2)
Делът от социалноосигурителната вноска на работодателя, както и на служителя, възлиза за всеки от тях на 20,5 % от брутното възнаграждение на частния служител. Когато към дела на служителя от 20,5 EUR се добави нетното възнаграждение от 79,5 EUR, се получава брутното възнаграждение от 100 EUR. Следователно общият размер на социалноосигурителните вноските се равнява на 41 EUR (= 41 % от брутното възнаграждение на частния служител).
3)
Германия твърди, че в допълнение към вноската на държавния служител за разходи за здравно осигуряване (която се приема за равна на вноската на частния служител от 7,5 EUR по осигурителни схеми за здравни и медико-социални грижи), Deutsche Post следва да плаща само дела на работодателя от социалноосигурителните вноски.
4)
Германия изчислява дела на работодателя на базата на действителното възнаграждение на държавния служител от 87 EUR (сбора на нетното възнаграждение от 79,5 EUR и вноската на държавния служител за разходи за здравно осигуряване от 7,5 EUR). Следователно разходите за социално осигуряване възлизат общо на 17,8 EUR (дела на работодателя в размер на 20,5 % от действителното възнаграждение на държавния служител от 87 EUR) и на вноската на държавния служител за разходи за здравно осигуряване от 7,5 EUR.
5)
Въз основа на изчисленията на Германия разходите за социално осигуряване на държавния служител ще достигат едва 25,3 EUR спрямо 41 EUR за частния служител.
(309)
Въпреки че Deutsche Post и частният конкурент плащат еднакво нетно възнаграждение, ако в референтния показател бъде включен делът на служителя от социалноосигурителните вноски, Deutsche Post ще трябва да плаща разходи за социално осигуряване, които са едва около 62 % от вноските за задължително социално осигуряване за частен служител.
(310)
В допълнение трябва да се отбележи, че делът на работодателя от социалноосигурителната вноска (който от 1995 нататък се е движил между 19 % и 21 %) също е бил значително под ставката на вноската от 33 % от действителното възнаграждение на държавните служители, която Законът за пенсиите от 1995 г. определя като референтен показател за вноската на Deutsche Post в пенсионния фонд. Следователно германският законодател не е предвиждал Deutsche Post да финансира само дела на работодателя, а е изисквал от предприятието да плаща значително по-голяма вноска в разходите за пенсии на държавните служители, а също така да поеме и всички останали разходи за социално осигуряване (например принос към разходите за здравно осигуряване на държавните служители).
(311)
Поради това Комисията отхвърля използването на дела на работодателя от социалноосигурителната вноска като референтна ставка, тъй като държавните служители - за разлика от частните - не са задължени да плащат вноски по схемите за пенсионно осигуряване и осигуряване за безработица. Следователно тези вноски трябва да бъдат включени в референтната ставка, за да се гарантира, че Deutsche Post и частните конкуренти плащат пряко или косвено вноски на еднакви нива.
б) Изчисляване на основното възнаграждение
(312)
Щом нивото на социалноосигурителните вноски, които Deutsche Post трябва да плаща за своите държавни служители, следва да бъде съгласувано с нивото на вноските за задължително социално осигуряване, които трябва да плащат частните конкуренти, е важно Deutsche Post не само да бъде обложено със същата ставка, но и ставката да се прилага към едно и също базово възнаграждение. Както е показано в горния пример, изчисляването на дела на работодателя от 20,5 % на базата на действителното възнаграждение на държавните служители води до вноска от 17,8 EUR, докато частният конкурент трябва да плаща 20,5 EUR (например на база 100 EUR това са 20,5 %).
(313)
Поради това е необходимо да се определи брутно възнаграждение за държавните служители (наричано по-нататък „брутното възнаграждение за държавните служители“), което предвижда базово възнаграждение, равно на брутното възнаграждение за частните служители. Приема се, че вноската за здравно осигуряване на държавните служители се равнява на вноската на частните служители по осигурителните схеми за здравни и медико-социални грижи. Следователно оставащата разлика между брутното възнаграждение и действителното възнаграждение е равна на дела на служителя от вноските по схемите за пенсионно осигуряване и осигуряване за безработица. Следващата формула преобразува действителното възнаграждение в брутно възнаграждение, което е равно на брутното възнаграждение на частните служители:
Таблица 6
Изчисляване на брутното възнаграждение на държавните служители (въз основа на вноските за 2006 г.)
Брутно възнаграждение за държавните служители =
(314)
Ако вземем например вноските за 2006 г., брутното възнаграждение за държавните служители надвишава с 15 % действителното възнаграждение на държавните служители. Следователно този процент дава количествено изражение на грешката, която би била допусната, ако като база за изчисление на социалноосигурителните вноски на Deutsche Post, сравнени с вноските за задължително социално осигуряване на частните конкуренти, се използва действителното вместо брутното възнаграждение. Даденият в съображение 308 пример онагледява тази позиция, тъй като делът на работодателя в размер на 20,5 EUR, който правилно се основава на брутното възнаграждение, надвишава с 15 % дела на работодателя в размер на 17,8 EUR, който би се формирал от неточната база на действителното възнаграждение.
(315)
Поради това Комисията констатира, че референтната ставка на социалноосигурителните вноски на Deutsche Post трябва да се основава на вноската на работодателя и на служителя за пенсионно осигуряване и осигуряване за безработица и вноската на работодателя по осигурителните схеми за здравни и медико-социални грижи. Референтната ставка трябва да се приложи към брутното възнаграждение на държавните служители (както е определено в Таблица 6).
VII.3.2.2. Основани на заплатите социалноосигурителни вноски, плащани от Deutsche Post за неговите държавни служители
(316)
Съгласно член 16, параграф 1 от PostPersRG от 1994 г. Deutsche Post е трябвало да плаща годишна вноска в размер на 2,045 млрд. ЕUR в пенсионния фонд за периода 1995-1999, с общ размер 10,225 млрд. ЕUR. Съгласно член 16, параграф 2 от PostPersRG от 1994 г. от 2000 г. нататък Deutsche Post плаща ставка от 33 %. Тази ставка се прилага към действителното възнаграждение на държавните служители.
(317)
При оценката на необходимостта от и пропорционалността на помощта обаче трябва да се вземе предвид и фактът, че от икономическа гледна точка Deutsche Post не трябва да поема цялата вноска за пенсионния фонд в размер на 2,045 млрд. EUR, съответстваща на 33 % от действителните възнаграждения. В това отношение Комисията е на мнение, че трябва да се прави разграничение между периода 1995-2002 г. и периода от 2003 г. до днес.
а) Вноска на Deutsche Post за периода 1995-2002 г.
(318)
Германия твърди, че Deutsche Post е плащало социалноосигурителни вноски, надвишаващи вноските за задължително социално осигуряване, които е трябвало да плащат конкурентите, особено предвид годишните еднократни плащания за пенсионния фонд в размер на 2,045 млрд. EUR от 1995 г. до 1999 г. Следователно за периода до 1999 г., но също така през целия обхванат от разследването период, Deutsche Post е плащало най-малко равностойни, ако не и по-високи вноски от частните дружества. Съответно, не е възможно да бъда установено, че пенсионната субсидия е поставила Deutsche Post в по-благоприятно положение спрямо неговите конкуренти. Комисията трябва да отхвърли този аргумент, тъй като той не отчита специфичните регулаторни мерки, които германските власти са определили с оглед покриването на разходите за услугите с нерегулирани цени.
(319)
В настоящото решение Комисията констатира, че Deutsche Post е било в по-благоприятно положение спрямо своите конкуренти на пазарите с нерегулирани цени, тъй като част от действителните разходи за социално осигуряване на държавните служители, работещи за тези услуги, не се покриват от въпросните услуги. Вместо това тази част от действителните разходи за социално осигуряване е била прибавена към услугите с регулирани цени, приходите от които се запазват на достатъчно високо ниво, за да позволят финансирането на разходи в допълнение към разходите, произтичащи от услугите с регулирани цени.
(320)
Отчетите за управлението на Deutsche Post от 1995 г. нататък показват, че предприятието е заделило за услугите с нерегулирани цени само сума за социалноосигурителни вноски, която се основава на нормативно определената ставка на вноската. В допълнение, счетоводните данни за регулаторите за 2002 г. и следващите години потвърждават тази практика. Така че икономическото предимство за услугите с нерегулирани цени е съществувало преди и след 1999 г., тъй като тези услуги безспорно са били освободени от произтичащите разходи.
(321)
Твърдението на Германия, че Deutsche Post е претърпяло вреди от сравнително неблагоприятно положение на пазарите с регулирани цени, тъй като е трябвало да финансира по-високи разходи за социално осигуряване поради годишните еднократни плащания от 1995 г. до 1999 г., не се подкрепя от фактите. Първо, Deutsche Post все още се е ползвало от изключително право за повечето от услугите с регулирани цени. Второ, и което е особено важно, цените за услугите, предмет на изключително право, са определени на достатъчно високо ниво, за да покриват тези разходи за сметка на базата от потребители.
(322)
За периода до 1995 г. регулирането на цените се основава на Наредбата за пощите (Postdienstverordnung) (87) от 24 юни 1991 г., която постановява, че цените за монопола трябва да са балансирани. В административната практика това включва разходите за пенсии. За периода 1995-1997 г. регулирането на цените се основава на Закона за регламентиране на далекосъобщенията и системата на пощите от 14 септември 1994 г. (Gesetz über die Regulierung der Telekommunikation und des Postwesens, BGBl. I, стр. 2325, 2371). Член 4 във връзка с членове 2 и 7 от него разрешават приходите от услуги с регулирани цени да покриват не само разходите, произтичащи от регулираните услуги, включително вноските в пенсионния фонд, но също така да финансират разходите за услугите с нерегулирани цени.
(323)
Както показват годишните счетоводни отчети на Deutsche Post, по времето на пенсионната реформа от 1995 г. регулираните цени са се запазили на същото ниво като цените, приложими когато Deutsche Post все още е трябвало да плаща всички разходи за пенсии. Въпреки че по-късно разходите за пенсии са били ограничени до нивото на еднократната сума (от 1995 г. до 1999 г.) или са били фиксирани на 33 % от общия размер на заплатите на държавните служители (считано от 2000 г. нататък), които са намалявали всяка година, регулираните цени не са били съответно намалени, за да покриват само социалноосигурителните вноски в съответствие със задължителните социалноосигурителни вноски, плащани от конкурентите. Тъй като определените вноски в пенсионния фонд до 1999 г. (2,045 млрд. ЕUR годишно) остават приблизително равни на разходите за пенсии през 1994 г., за Deutsche Post икономическата ситуация по отношение на покриването на разходите за пенсии от услугите с регулирани цени не се променя. Нивото на приходите на Deutsche Post, както и неговата вноска в пенсионния фонд, остават в равновесие.
(324)
В PostG от 1997 г. ясно се постановява, че регулираните цени следва да покриват не само разходите за ефективно предоставяне на услугите, но също така тежестите, например разходите за социално осигуряване на държавните служители. Следователно в The PostG от 1997 г. изрично се признава, че приходите от услуги с регулирани цени трябва да се определят така, че да гарантират покриване на всички еднократни плащания. Тъй като изглежда германският законодател е сметнал, че тогавашното ниво на регулираните цени е отговаряло на изискванията на PostG от 1997 г., той е решил цените да бъдат запазени на нивото от 1997 г. до 1999 г. Впоследствие на 27 март 2000 г. министърът на икономиката и технологиите е взел решение одобрените на 1 септември 1997 г. цени да останат в сила до 31 декември 2002 г.
(325)
Следователно регулираните цени са били запазени на исторически високо ниво и не са били понижени до ниво, при което Deutsche Post би трябвало да понесе вреди от сравнително неблагоприятно положение.
(326)
От 2000 г. Deutsche Post е дори в още по-добро положение спрямо своите конкуренти, тъй като определените вноски в пенсионния фонд са понижени на 33 % от действителното възнаграждение на държавните служители. В абсолютно изражение това ниво води до намаление на разходите от 2,045 млрд. EUR на 735 млн. EUR (дори и по-ниско през следващите години, тъй като броят на държавните служители намалява и тази тенденция се компенсира само частично от повишението на заплатите). Тъй като регулираните цени са се запазили на исторически високо ниво, от 2000 г. нататък Deutsche Post е можело да генерира значителни печалби от услугите с регулирани цени.
(327)
Като прави преглед на рентабилността на Deutsche Post от услуги с регулирани цени за целия период от 1995 г. до 2002 г., проучването на WIK стига до заключението, че Deutsche Post не е претърпяло загуби от услугите с регулирани цени, например в периода до 1999 г., въпреки еднократните плащания за пенсионния фонд. Проучването на WIK даже показва значителна положителна възвращаемост от 2000 г. нататък.
(328)
Поради това Комисията трябва да отхвърли твърдението на Германия, че Deutsche Post е било поставено в по-лоша позиция от конкурентите по отношение на покриването на социалноосигурителните вноски при услугите с регулирани цени и че преди 2002 г. пенсионната субсидия е била необходима и пропорционална.
(329)
Независимо от гореизложеното, Комисията приема, че в този случай съществуват достатъчно данни за определяне на точното ниво на основаните на заплатите социалноосигурителни вноски, които Deutsche Post е платило в периода 1995-2002 г. Комисията е на мнение, че такова количествено определяне не може основателно да се базира на последващи констатации, че известна част от разходите за социално осигуряване от услуги с нерегулирани цени е била прехвърлена, за да се финансира от приходи от услуги с регулирани цени, и че като цяло Deutsche Post не е било ощетено от схемата за пенсионен фонд, тъй като приходите от регулирани услуги фактически са били определени на ниво, достатъчно да покрие вноските на предприятието в пенсионния фонд, в това число и прехвърлените тежести. Също така е невъзможно да се разработи метод, по който държавата членка да изчисли ставката на вноските за този период. Комисията счита, след оценка на правните основания за действащите регулирани цени от 1995 г. до 2002 г., че методът, по който компетентните органи са определили на ex-ante основа състава на регулираните цени, не може да бъде изведен със сигурност от законовите разпоредби. По-конкретно, в този случай не може със сигурност да се докаже, че когато компетентните органи са определили регулираните цени на ниво, което в крайна сметка фактически е покрило прехвърлените разходи, в своето решение те безпогрешно са определили част от регулираната цена, която да покрие размера на заявените тежести от услугите с нерегулирани цени.
(330)
За разлика от решенията за прагове на цените от 2002, 2007 и 2011 г., в които тези тежести са изрично признати и одобрени от регулаторния орган в пощенския сектор, това предварително фактическо покриване може да се е дължало на съображения на компетентните органи по определяне на цените, свързани с развитието на други разходни компоненти или с тенденциите при други икономически променливи. Следователно в този случай това предварително фактическо покриване не е достатъчно за точното и несъмнено количествено измерване на това доколко компетентните органи са увеличили регулираните цени, за да ги съобразят със заявените тежести по отношение на услугите с нерегулирани цени.
(331)
Напротив, от решенията за прагове на цените от 2002, 2007 и 2011 г. може безспорно да се установи как регулаторният орган в пощенския сектор е формирал състава на регулираните цени за периода от 1 януари 2003 г. Сигурно е, че те недвусмислено са определени на по-високо ниво с оглед да покрият тежестите от услугите с нерегулирани цени с приходите от услугите с регулирани цени.
б) Вноската на Deutsche Post от 2003 г.
(332)
PostG 1997 позволява на Deutsche Post да поиска от регулатора при определянето на допустимото ниво на приходите от изключителното право и регулираните услуги да включи в разходите, които да бъдат възстановени за сметка на потребителите, наред с останалото и „допълнителната социална тежест“, както и разходите за ефективно предоставяне на универсалната услуга. Този метод се прилага от регулаторният орган в пощенския сектор за първи път в решението за прагове на цените от 2002 г. Регулаторният орган в пощенския сектор одобрява тежестта от допълнителните социалноосигурителни вноски също така в решенията за прагове на цените от 2007 и 2011 г. Фактът, че само част от услугите с регулирани цени подлежат на предварителен ценови контрол, не променя оценката на Комисията. Независимо от това Deutsche Post е имало право да възстанови цялата тежест, като се възползва от господстващото си положение. В този смисъл няма значение дали регулаторът е упражнявал предварителен или последващ ценови контрол.
(333)
Регулаторният орган в пощенския сектор последователно одобрява искането на Deutsche Post за рефинансиране на тежест № 2 (действителните разходи за социално осигуряване, надвишаващи нормативно определената ставка на вноската) от приходите от услуги с регулирани цени. С оглед определяне на допълнителните разходи за социално осигуряване (тежест № 2) за 2001 г., действителните социалноосигурителни вноски на Deutsche Post за неговите държавни служители в размер на [40-45 %] от действителните възнаграждения (88) са съпоставени с нормативно определената вноска. Тази референтна вноска се формира от дела на работодателя от вноските за социално осигуряване, осигуряването за злополука и допълнителното пенсионно осигуряване, които заедно достигат общо [20-25 %] от действителното възнаграждение.
(334)
Разликата между двете ставки от [15-20 %] от действителното възнаграждение на държавните служители е включена в тежест № 2 и е покрита с приходите от услуги с регулирани цени (вж. таблица 2).
(335)
Следователно от икономическа гледна точка Deutsche Post не плаща ставка в размер на 33 % от действителното възнаграждение като основани на заплатите социалноосигурителни вноски, а само [20-25 %]. От 2003 г. нататък разликата се поема от базата от потребители, която плаща цени, изчислени така че да покриват разходите за социално осигуряване на Deutsche Post за услугите, за които предприятието има изключително право до 2007 г., както и за универсалните услуги, по отношение на които Deutsche Post заема господстващо положение.
(336)
С цел да се съпостави приложената към действителното възнаграждение ставка с нивото на социалноосигурителните вноски на конкурентите, действителното възнаграждение трябва да бъде преобразувано в брутното възнаграждение на държавните служители.
(337)
Действителното възнаграждение отговаря на [85-90 %] от брутното възнаграждение на държавните служители (89). Въз основа на това [20-25 %] от действителното възнаграждение отговарят на [17,5-22,5 %] от брутното възнаграждение.
(338)
В резултат на ограничаването на 33 % на вноската на Deutsche Post в пенсионния фонд и одобряването на тежест № 2 от регулаторният орган в пощенския сектор, нивото на плащаните от Deutsche Post социалноосигурителни вноски, основани на заплатата, е [17,5-22,5 %] от брутното възнаграждение на държавните служители.
VII.3.2.3. Съпоставка
а) Периодът между 1995 и 2002.г
(339)
През периода между 1995 г. и 2002 г. приходите от цените, прилагани от Deutsche Post в запазения сектор, значително намаляват действителната икономическа тежест от вноската на предприятието за покриване на неговите разходи за социално осигуряване. При все това, при липсата на заделен за тази цел елемент на цените, Комисията може да установи единствено, че нивото на вноската на Deutsche Post остава под референтната ставка. Комисията не може да изчисли точната разлика между тези две нива или да разработи метод, който би позволил на държавата членка да направи това.
б) Периодът от 2003 г. насам
(340)
С оглед да се сравни нормативно определената ставка на вноската с референтната ставка, трябва да се отбележи, че нормативно определената ставка на вноската се основава на действителното възнаграждение на държавните служители, което е твърде ниско базово възнаграждение в сравнение с брутното възнаграждение на частните служители. Ето защо нормативно определената ставка на вноската трябва да се преизчисли като процент от брутното възнаграждение на държавните служители.
(341)
Съпоставката за 2006 г. показва, че услугите с нерегулирани цени са били ефективно натоварени със социалноосигурителни вноски в размер на [17,5-22,5 %] от брутното възнаграждение на държавните служители ([20-25 %] от действителното възнаграждение на държавните служители) в сравнение с референтната ставка от 33,5 %. Следователно по отношение на ставките на социалноосигурителните вноски през 2006 г. Deutsche Post се е ползвало от сравнително предимство в размер на [10-15 %] от брутното възнаграждение на държавните служители.
Таблица 7
Съпоставка на нормативно определената ставка на вноската с референтната ставка на вноската на Deutsche Post за социално осигуряване през 2006.г
Ставка на социалноосигурителната вноска
Нормативно определена ставка на вноската
Референтна ставка на поетата от Deutsche Post социалноосигурителна вноска
като процент от
Брутно възнаграждение на частните служители
Брутно възнаграждение на държавните служители
Брутно възнаграждение на държавните служители
Дял на работодателя
20,50 %
17,84 %
20,50 %
Здравно осигуряване
6,65 %
5,79 %
6,65 %
Осигуряване за медико-социални грижи
0,85 %
0,74 %
0,85 %
Осигуряване за безработица
3,25 %
2,83 %
3,25 %
Пенсионно осигуряване
9,75 %
8,48 %
9,75 %
Дял на служителя
20,50 %
Здравно осигуряване
6,65 %
Осигуряване за медико-социални грижи
0,85 %
Осигуряване за безработица
3,25 %
3,25 %
Пенсионно осигуряване
9,75 %
9,75 %
Допълнително пенсионно осигуряване
[0-5 %]
Осигуряване за злополука
[0-5 %]
Ставка на вноската
[17,5-22,5 %]
33,50 %
(342)
Таблица 7 показва, че референтното ниво за Deutsche Post възлиза на 33,5 % от брутното възнаграждение на държавните служители и е с [10-15] процентни пункта по-високо от нивото, което Deutsche Post е плащало в действителност.
(343)
Разликата от [10-15] процентни пункта за 2006 г. надвишава номиналната разлика от [8-13] % между референтната ставка от 33,5 % и нормативно определената ставка на вноската от [20-25] %. Разликата включва горница от [2-3] процентни пункта, която отразява факта, че номиналната нормативно определена ставка на вноската от [20-25] % неправилно се основава на действителното възнаграждение на държавните служители, а не на брутното им възнаграждение, което се равнява на брутното възнаграждение на частните служители.
VII.3.2.4. Предварителни заключения относно необходимостта и пропорционалността
(344)
Пенсионната субсидия, която покрива нуждите от финансиране на пенсионния фонд над вноската от 33 % от действителното възнаграждение на държавните служители на Deutsche Post, не е необходима, нито пропорционална, по следните причини:
1)
Между 1995 г. и 2002 г. Deutsche Post в действителност е платило разходи под референтното ниво, но точната разлика не може да се определи.
2)
От 2003 г. нататък Deutsche Post е платило разходи със среден размер около [17,5-22,5] % от брутното възнаграждение на своите държавни служители в сравнение със средната референтна ставка от 32 % от брутното възнаграждение на държавните служители; оставащите разходи са се поемали от потребителя, тъй като приходите, разрешени съгласно прага на цените, включват тежестта от допълнителните разходи за социално осигуряване, които покриват оставащите [10-15 %] от брутното възнаграждение на държавните служители.
(345)
Разликата в ставката от 2003 г. нататък се дължи на два фактора:
1)
Нивото на основаните на заплатата социалноосигурителни вноски, плащани от предприятията в сектора на писмовните/колетните пратки, е 41 % от брутното възнаграждение. За да бъде съпоставено с със социалноосигурителната вноска, която Deutsche Post плаща за своите държавни служители, трябва да се направи корекция, която да отчита факта, че държавните служители поемат 30-50 % от своите разходи за здравни и медико-социални грижи. Тази вноска на държавните служители се равнява на дела на служителя от разходите за здравни и медико-социални грижи, който възлиза на 7,5 % от брутното възнаграждение.
2)
Вноската на Deutsche Post се изчислява въз основа на действителното, а не на брутното възнаграждение на държавните служители. Следователно референтната ставка за държавните служители на Deutsche Post е 33,5 % от брутното възнаграждение. Облекчение, което надхвърля това ниво, по правило нито е необходимо, нито е пропорционално.
(346)
За периода 1995-2002 г. не е възможно да се определи точната част от облекчението, надхвърляща размера, който може да се приеме за необходим и пропорционален. От 2003 г. нататък тази част съответства на [10-15 %] от брутното възнаграждение.
VII.3.2.5. Въздействие на конкретната конкурентна и регулаторна среда върху необходимостта и пропорционалността
(347)
Оценката на необходимостта и пропорционалността на пенсионната субсидия трябва обаче да вземе предвид конкретната конкурентна и регулаторна среда.
(348)
Както е обяснено в раздел II.2.1, до 31 декември 2007 г. Deutsche Post се е ползвало от изключителни права по отношение на някои услуги за писмовни пратки. Те са му предоставени до тази дата по силата на член 52 от PostG от 1997 г. със задължението за универсална услуга, предвидено в раздел 2 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (90) и в член 11 от PostG от 1997 г. От 1 януари 2008 г. нататък предприятието предоставя универсални услуги на доброволни начала.
(349)
Докато Deutsche Post е разполагало с изключителни права по отношение на някои услуги за писмовни пратки, неговите конкуренти не са можели да предлагат своите услуги на тази част от пощенския пазар. Фактът, че регулаторният орган в пощенския сектор е разрешил на Deutsche Post изцяло да рефинансира частта от разходите за социално осигуряване на държавните служители, произтичащи от предоставянето на запазени услуги, която превишава нивото на основаните на заплатата социалноосигурителни вноски на неговите конкуренти, чрез увеличени регулирани цени, показва, че е съществувала малка вероятност това да повлияе на търговията в степен, противоречаща на общия интерес.
(350)
Според обосновката за задължението за универсална услуга на конкурентен пазар пощенските оператори не биха предлагали определени услуги в селски и отдалечени райони, или поне не на достъпни цени. Ето защо в член 4 от Директива 97/67/ЕО всяка държава членка се задължава да гарантира, че потребителите ще се ползват от правото на универсална услуга, което включва непрекъснатото осигуряване на пощенски услуги с определено качество във всички части на тяхната територия на цени, достъпни за всички потребители.
(351)
В този смисъл германското национално законодателство вменява конкретно задължение на всеки пощенски оператор с господстващо положение на даден пазар, което попада в обхвата на задължението за универсална услуга. Съгласно член 2 от PDLV (91) такива оператори трябва да предлагат услуги на този пазар при равни условия за всички потребители. Досега само Deutsche Post се е ползвало с такова господстващо положение и е било обект на това задължение.
(352)
След приватизацията Deutsche Post не е получавало държавна помощ като компенсация за предоставянето на универсални услуги. То обаче получава компенсация за разходите, произтичащи от гарантираната универсална услуга, от приходите от услуги с регулирани цени, по отношение на които заема господстващо положение. Комисията смята за целесъобразно да вземе предвид този факт при оценката на необходимостта и пропорционалността на пенсионната субсидия.
(353)
Поради това Комисията заключава, че що се отнася до разходите за социално осигуряване на държавните служители, направени за предоставянето на услуги с регулирани цени, които попадат в обхвата на задължението за универсална услуга и по отношение на които Deutsche Post заема господстващо положение, фактът, че регулаторният орган в пощенския сектор е одобрил пълното финансиране на тези разходи за социално осигуряване чрез увеличени регулирани цени - дори ако тези разходи за социално осигуряване превишават нивото, което обичайно се плаща от конкурентите - не влияе на търговията в степен, противоречаща на общия интерес. Това заключение се основава на конкретната конкурентна и регулаторна среда, в която се предоставят услугите. Следователно неговото приложно поле не може да бъде разширено до други сектори.
VII.3.3. Заключение
(354)
Следователно може да се заключи, че от 2003 г. нататък Deutsche Post е платило за държавните служители, работещи в областта на услугите с нерегулирани цени, ниво на основаните на заплатата социалноосигурителни вноски, което е с 11-14 процентни пункта под ставките на вноските на неговите конкуренти.
Фигура 8
Сравнително предимство по отношение на ставката на социалноосигурителните вноски спрямо услугите с нерегулирани цени (ставки на вноските като процент от брутното възнаграждение на държавните служители)
[…]
(355)
За постигането на целта за постепенно отваряне на пазара за пощенски услуги ниските социалноосигурителни вноски не са нито необходими, нито пропорционални. На разглежданите пазари Deutsche Post е в жестока конкуренция с останалите предприятия. Ето защо Комисията счита, че по-ниско ниво на вноските влияе на търговията в степен, противоречаща на общия интерес, и не може да се приеме за съвместимо с вътрешния пазар.
(356)
Несъвместимата част от пенсионната субсидия за периода след 1 януари 2003 г. се изчислява като разликата между референтната ставка и нормативно определената ставка на вноските, умножена по общия размер на брутното възнаграждение на държавните служители, работещи в областта на услугите с нерегулирани цени, по следната формула:
Таблица 8
Формула за изчисляване на несъвместимата помощ за периода след 1 януари 2003 г.
Несъвместима помощ =
=
(референтна ставка - нормативно определена ставка на вноската)
×
Общ размер на брутното възнаграждение на държавните служители в областта на услугите с нерегулирани цени
(357)
Въз основа на наличните данни полученото сравнително предимство за периода 2003-2010 г. възлиза на [500-1 000] млн. EUR (вж. приложението). През този период годишният размер на несъвместимата помощ спада от […] млн. EUR през 2003 г. на […] млн. EUR през 2010 г. поради намаляващия брой на държавните служители.
VII.3.4. Отговор на аргументите, представени от Германия
(358)
В решението за разширяване от 2011 г. са изразени съмнения относно необходимостта и пропорционалността на пенсионната субсидия, тъй като социалноосигурителните вноски, плащани за услугите с нерегулирани цени, са с 11-14 % по-ниски от тези на частните конкуренти. В решението за разширяване от 2011 г. полученото предимство се определя в количествено отношение в диапазона 100-200 млн. EUR годишно.
(359)
Германия представя две основни възражения в отговор на решението за разширяване от 2011 г.:
1)
Германия настоява, че референтната ставка може да се основава само на дела на работодателя от социалноосигурителните вноски, тъй като частните предприятия не са законово задължени да плащат вноската на служителите. Нещо повече, референтната ставка трябва да отчита факта, че Deutsche Post винаги е плащало възнаграждения, които са по-високи от „конкурентните“.
2)
Германия твърди, че Комисията не е успяла да докаже, че приходите от универсални услуги с регулирани цени са достатъчни за финансиране на заявените тежести от допълнителни разходи за социално осигуряване.
VII.3.4.1. Комисията с право включва вноската на служителите в референтната ставка и не коригира нивото на възнаграждението спрямо дадено „конкурентно възнаграждение“.
(360)
Германия твърди, че всеки референтен показател, надвишаващ дела на работодателя от социалноосигурителната вноска, би поставил Deutsche Post в неблагоприятно положение спрямо конкурентите, които са задължени да плащат само дела на работодателя.
(361)
По първия аргумент Комисията отбелязва, че държавните служители - за разлика от частните - не са задължени да плащат вноски по схемите за пенсионно осигуряване и осигуряване за безработица. Следователно тези вноски трябва непременно да бъдат включени в референтната ставка, за да се гарантира, че Deutsche Post и частните конкуренти плащат преки и косвени вноски с еднакъв размер.
(362)
Германия освен това твърди, че референтната ставка не се прилага за брутното или действителното възнаграждение на държавните служители, а само за „конкурентното възнаграждение“. В счетоводните данни за регулаторите за 2002, 2007 и 2011 г. Deutsche Post счита, че „конкурентното възнаграждение“ следва да се основава на ETV възнаграждението или на определените в колективните трудови договори възнаграждения в пощенския сектор от 2003 нататък.
(363)
В счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. „конкурентното“ възнаграждение се определя като минималното възнаграждение за 2007 г., което е по-ниско дори от ETV възнаграждението.
(364)
Германия твърди, че е необходимо изчислението да се основава на тези „конкурентни“ възнаграждения с оглед поставяне на разходите за социално осигуряване на Deutsche Post на същото ниво като тези на неговите конкуренти.
(365)
Комисията не може да приеме този аргумент, тъй като помощта трябва да е ограничена до необходимия минимум, за да се гарантира, че постепенният преход от ситуация на сериозно ограничена конкуренция към ситуация на действителна конкуренция на нивото на Съюза се осъществява при приемливи икономически условия.
(366)
Би било непропорционално помощта да се увеличи до такава степен, че от 1995 г. нататък Deutsche Post да трябва да финансира само социалноосигурителни вноски, основани на „конкурентни“ възнаграждения, които не отразяват условията на пазара на труда в предишните години. Разликите в нивата на възнагражденията за персонал, назначен на различни етапи във времето от заварени и нови участници на пазара, са обичайно явление в икономическия живот.
(367)
В решението по делото за държавна помощ France Telecom (92) Комисията също отхвърля представените от Франция аргументи, че нивото на основаните на заплатата социалноосигурителни вноски следва да отразяват факта, че държавните служители получават по-високи възнаграждения от служителите на конкурентите. В този контекст Комисията е отбелязала, че благодарение на държавните служители в момента на отваряне на пазара завареният оператор е разполагал с добре квалифициран и компетентен персонал, без който не би могъл да запази позицията си на пазара. При всички случаи би било напълно неестествено да се изтъкнат конкретни слабости на заварения пощенски оператор и да се пренебрегнат неговите важни предимства по отношение например на пазарен дял, разпознаваемостта на марката и базата от клиенти.
(368)
И накрая, изчисленията на Deutsche Post не могат убедително да докажат, че без задължението за назначаване на държавни служители предприятието би постигнало изчислените икономии от разходите за възнаграждения. Дори ако приемем, че през 1995 г. държавните служители биха преминали ефективно към статут на частни служители, не е установено нито колко държавни служители са щели да бъдат заменени от частни служители през 1995 г., нито какви са щели да бъдат нивата на възнагражденията. Дори само общият брой на държавните служители на Deutsche Post през 1995 г. (93) прави неправдоподобно предположението, че би било законово и икономически възможно от 1995 г. нататък всички държавни служители да бъдат заменени с частни служители на по-ниски заплати и със същата производителност.
(369)
Поради това Комисията отхвърля възраженията на Германия във връзка с референтната ставка и възнагражденията.
VII.3.4.2. Относно твърдението на Германия, че приходите от услуги с регулирани цени са недостатъчни за финансиране на предявените тежести
(370)
Германия твърди, че Комисията е оценила само нивото на основаните на заплатата социалноосигурителни вноски за услугите с нерегулирани цени, но не е проверила дали печалбата от универсалните услуги с регулирани цени е достатъчна за финансиране на заявените тежести.
(371)
Германия предлага обосновка в две направления. На първо място тя твърди, че Комисията не е доказала, че националният регулаторен орган в пощенския сектор действително е одобрил заявените от Deutsche Post тежести. На второ място Германия твърди, че дори ако регулаторът е одобрил тези тежести, печалбите от универсалните услуги с регулирани цени не са били достатъчни за финансирането им. Германия е представила две експертни проучвания - от професор Weber и от CTcon - за да покаже, че услугите с регулирани цени са били недостатъчни за покриването на заявените тежести от допълнителни разходи за социално осигуряване и, следователно Deutsche Post е получило недостатъчни компенсации за допълнителните си разходи за социално осигуряване.
а) Решенията за прагове на цените от 2002, 2007 и 2011 г. се основават на счетоводните данни за регулаторите, представени от Deutsche Post, и утвърждават всички заявени тежести.
(372)
Налице са документални доказателства, че след решението за прагове на цените от 2002 г. Регулаторният орган в пощенския сектор е одобрил тежестите на Deutsche Post и е определил регулираните цени така, че да ги покриват. Решенията за прагове на цените от 2007 и 2011 г. също потвърждават, че регулаторният орган в пощенския сектор е приел претенциите на Deutsche Post и е одобрил финансирането на заявените допълнителни разходи за социално осигуряване от приходите от услуги с регулирани цени.
б) Проучването на професор Weber не подкрепя твърдението, че приходите от универсални услуги с регулирани цени са недостатъчни за покриване на заявените от Deutsche Post тежести.
(373)
Проучването на професор Weber обхваща периода от 1995 г. до 2010 г. и в него се подчертава, че Deutsche Post се е ползвало не само от пенсионната субсидия, но също и от пълно покритие на тежест № 2 от приходите от услуги с регулирани цени (вж. раздел 0 за подробно описание на проучването).
(374)
За да се оцени експертното проучване, е полезно най-напред да се припомни накратко правилото за определяне на цените съгласно член 20, параграф 2 от PostG от 1997 г. В него се изисква прагът на цените да отчита надлежно разходите за ефективно предоставяне на услугите, тежестта на разходите за предоставяне на универсална услуга, както и разходите, които произтичат от прехвърлянето на пенсионноосигурителните тежести за служителите, които произтичат от правоприемника за Deutsche Bundespost.
Таблица 9
Правило за определяне на цените съгласно член 20, параграф 2 от PostG от 1997 г.
Праг на цените за регулирани услуги =
=
Разходи за ефективно предоставяне на регулирани услуги + тежести =
=
Общи разходи за регулирани услуги + тежести от нерегулираните услуги
(375)
Регулаторният орган в пощенския сектор трябва да определи регулираните цени така, че приходите да покриват разходите за „ефективно предоставяне“ на услуги с регулирани цени и одобрените тежести. С други думи, регулираните цени финансират изцяло не само общите разходи за регулираните услуги - независимо дали те са обозначени като „тежести“ или като „разходи за ефективно предоставяне на услугите“ - но също и частта от тежестта от услугите с нерегулирани цени. Ето защо в член 20, параграф 2 от PostG от 1997 г. се гарантира, че одобрените тежести ще бъдат изцяло покрити от приходите от услуги с регулирани цени. Оттук следва, че противно на твърдението на Германия законът изисква услугите с регулирани цени да не бъдат недостатъчно компенсирани поради прехвърлянето на допълнителните разходи за социално осигуряване на служителите в областта на услугите с нерегулирани цени.
(376)
Като първа стъпка в експертното проучване се определят допълнителните разходи за социално осигуряване на държавните служители като разликата между всички разходи за социално осигуряване, направени от Deutsche Post за неговите държавни служители (вноска в пенсионния фонд, здравни разходи, осигуряване за злополука, разни осигурителни плащания) и вноските на работодателите по схеми за пенсионно осигуряване и осигуряване за здравни и медико-социални грижи, основани на минималното възнаграждение за 2007 г. Като втора стъпка тази разлика се сравнява с тежест № 2.
(377)
Експертното проучване на професор Weber страда от два основни недостатъка. Първо, в него се преувеличава нивото на допълнителните разходи за социално осигуряване. Второ, в него се пропуска фактът, че в резултат на това преувеличение допълнителните разходи за социално осигуряване включват и елементи от разходите, за които Deutsche Post е получило компенсации, които не са разпределени към тежест № 2, а към други разходни пера. Комисията би искала подробно да подчертае следните недостатъци.
(378)
На първо място, в експертното проучване допълнителните разходи за социално осигуряване се изчисляват с помощта на дела на работодателя от социалноосигурителните вноски. Тежест № 2 обаче се изчислява въз основа на нормативно определената ставка на вноската. Тъй като последната надвишава дела на работодателя от социалноосигурителните вноски, допълнителните разходи за социално осигуряване, изчислени в експертното проучване, са по-големи от тежест № 2. Следователно в експертното проучване са включени допълнителни разходи за социално осигуряване, които регулаторният орган в пощенския сектор счита за разходи за „ефективно предоставяне“.
(379)
На второ място, в експертното проучване се отчита фактът, че тежест № 1 (допълнителни възнаграждения) покрива и част от допълнителните разходи за социално осигуряване (например поради разликата между действителното възнаграждение и „конкурентното“ референтно възнаграждение) и следователно тези разходи се финансират чрез тежест № 1. Други разходи за социално осигуряване, отчетени в експертното проучване, се покриват от отделни тежести (например плащанията за BAnstPT се покриват от тежест № 6) и така се компенсират. Въпреки че общата сума на действителните разходи за социално осигуряване на държавните служители е представена, не се посочва фактът, че допълнителни разходи за социално осигуряване се покриват и от други тежести освен от тежест № 2.
(380)
На трето място, не бива да се забравя, че тежест № 2 съдържа допълнителни разходи за социално осигуряване и на държавни, и на частни служители. Социалноосигурителните вноски на частните служители преди 2003 г. са били по-високи от нормативно определената референтна ставка, тъй като в тези разходи са включени също разходи за лихви в размер на […] млн. EUR за допълнителното пенсионно осигуряване на частните служители. От 2003 г. тези разходи за лихви се разпределят към финансовите разходи и разходите за социално осигуряване на частните служители са под нормативно определената референтна ставка.
(381)
Тъй като в експертното проучване е включен пълният размер на тежест № 2 като компенсация за допълнителните разходи за социално осигуряване на държавните служители, облекчението за разходите за социално осигуряване на държавните служители е прекомерно преди 2003 г. и недостатъчно след 2003 г. С оглед изчисляване на съответната компенсация, която тежест № 2 е осигурила за допълнителните разходи за социално осигуряване на държавните служители, тежест № 2 трябва да бъде разделена между държавните и частните служители.
(382)
Оттук следва, че установената в проучването недостатъчна компенсация е подвеждаща, тъй като в проучването се пропуска фактът, че заявените допълнителни разходи за социално осигуряване се покриват не само от тежест № 2 и че регулаторният орган в пощенския сектор разглежда като разходи за „ефективно предоставяне“ завишена част от разходите за социално осигуряване. Съответно коригиране на грешките в експертното проучване, свързани с компенсирането, изравнява тежестите и допълнителните разходи за социално осигуряване съгласно изискванията на член 20, параграф 2 от PostG от 1997 г.
(383)
Възражението на Германия, че Комисията е допуснала грешка в решението за разширяване от 2011 г., като е изчислила сравнителното предимство само за услугите с нерегулирани цени, следователно трябва да бъде отхвърлено, тъй като съгласно член 20, параграф 2 от PostG от 1997 г. регулаторният орган в пощенския сектор трябва да определя прага на цените по такъв начин, че приходите от услуги с регулирани цени да покриват разходите за ефективно предоставяне на услуги с регулирани цени и одобрените тежести.
в) Отсъствие на доказателства за недостатъчна компенсация за допълнителните разходи за социално осигуряване според проучването на WIK
(384)
Като се позовава на счетоводните данни за регулаторите за 2009 г., Германия твърди, че Deutsche Post е претърпяло значителни загуби от своите услуги с регулирани цени от 1990 г. нататък, тъй като приходите от услуги с регулирани цени са били погълнати от разходите за услугите с регулирани цени, както и от нетните разходи за изпълнение на задължението за универсална услуга (94). Поради това Германия отхвърля аргумента на Комисията, че печалбата от услуги с регулирани цени би била достатъчна за финансиране на всички допълнителни разходи за социално осигуряване от услугите с нерегулирани цени.
(385)
На първо място, Комисията отбелязва, че от решенията на регулаторния орган в пощенския сектор от 2003 г. нататък е видно, че регулаторът е определил дял от приходите от услуги с регулирани цени като компенсация за тежест № 2. Следователно наличието на принос от приходите от услуги с регулирани цени е установено по безспорен начин от решенията на регулаторния орган в пощенския сектор.
(386)
На второ място, проучването на WIK показва, противно на счетоводните данни за регулаторите за 2009 г., че от 2000 г. услугите с регулирани цени са постигнали значителни положителни маржове на печалбите от продажбите в размер над [6,5--8,5] %.
Фигура 9
Изчисляване на възвращаемостта на продажбите при услугите с регулирани цени въз основа на проучването на WIK Study
[…]
Забележка:
Изчисленията се основават на корекциите на счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. в проучването на WIK. Освен това се приема, че услугите с регулирани цени покриват всички загуби от универсалните услуги с нерегулирани цени. Занижената печалба през 2007 г. се дължи най-вече на извънредните амортизационни разходи за портфейла на недвижимите имоти.
(387)
Увеличените печалби от 2000 г. нататък са пряко свързани с намаляването на определените пенсионни вноски съгласно Закона за пенсиите от 1995 г. Докато през 1999 г. Deutsche Post е осъществило годишно еднократно плащане в размер на 2,045 млрд. EUR, съответната сума през 2000 г. е била едва 735 млн. EUR (33 % от действителното възнаграждение на държавните служители). Тъй като през 2000 г. регулаторният орган в пощенския сектор не е коригирал към намаление регулираните цени в съответствие с намалените пенсионни вноски, печалбата на Deutsche Post значително се е увеличила. Дори след решението за прагове на цените от 2002 г. реализираната печалба пак остава на високо ниво, тъй като регулираните цени не са били достатъчно намалени, за да отговорят на разходите за услугите с регулирани цени.
(388)
Що се отнася до критиките на Германия по отношение на проучването на WIK, Комисията смята, че проучването предоставя по-подходящо описание на икономическото положение на Deutsche Post като цяло и на печалбата от услуги с регулирани цени в частност, отколкото счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. Причините са следните:
i) по-подходящо разпределяне на разходите към търговските услуги
(389)
Съгласно решението по делото Chronopost търговските услуги трябва да поемат собствените си преки разходи и да осигуряват достатъчен принос в общите разходи. Подходящото разпределяне на разходите между различните услуги може да се докаже или чрез външни референтни показатели (например пазарни цени), или чрез вътрешни данни за разходите (95).
(390)
Счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. се основават на принципа, заложен в член 20, параграф 2 от PostG от 1997 г., в който се предвижда, че към услугите с нерегулирани цени следва да се разпределят само разходите за ефективно предоставяне на услугата, докато всички тежести (например допълнителните разходи за назначаване на персонала на Postdienst и нетните разходи за задължението за универсална услуга) трябва да се финансират от приходите от услуги с регулирани цени. При все това в прегледа му на счетоводните данни за регулаторите за 2009 г., сравнени с рентабилността на частните конкуренти, в проучването на WIK се установява, че Deutsche Post разпределя твърде голям дял от тежестите към услугите с регулирани цени и твърде малко разходи към търговските услуги.
(391)
Констатациите на проучването на WIK се потвърждават от оценката на твърдяните „конкурентни“ референтни показатели, които Deutsche Post е използвало при изчисляването на отделните тежести. Както беше показано по-горе, нормативно определената ставка на вноската за изчисляване на тежест № 2 (допълнителни разходи за социално осигуряване) е твърде нисък референтен показател в сравнение с вноските за задължително социално осигуряване, които трябва да плащат частните конкуренти. Нещо повече, като се има предвид например инфраструктурната тежест на мрежата от пощенски клонове, това е един напълно хипотетичен референтен показател, тъй като не може да се потвърди, че Deutsche Post не би поддържало собствени пощенски клонове след 1990 г. без универсалното задължение. По същия начин не може да се докаже, че след 1990 г. Deutsche Post би работило изключително с персонал, на който да трябва да плаща възнаграждения на нивото на минималната заплата за 2007 г.
(392)
Поради това Комисията заключава, че проучването на WIK предлага по-подходяща основа за установяване на разходите, които да бъдат разпределени към търговските услуги.
(393)
В допълнение, определянето на разходите следва да се извършва при спазване на общите счетоводни принципи съгласно Директива 97/67/ЕО и Директива 2006/111/ЕО. Нито увеличените амортизационни разходи, нито увеличените разходи за допълнително пенсионно осигуряване са включени в годишните счетоводни отчети на Deutsche Post. Такива разходи обичайно се покриват от нетната печалба на предприятието и това важи за Deutsche Post, както и за неговите конкуренти. Следователно едно коригиране на разходите към увеличение би поставило Deutsche Post в облагодетелствано положение спрямо неговите конкуренти.
ii) Определяне на референтната печалба с оглед позицията на Deutsche Post по отношение на риска
(394)
Реализираните печалби на Deutsche Post от 2000 г. нататък превишават значително средната възвращаемост на продажбите (ROS) от 3,48 % в проучването на WIK, както и долната граница на ROS от 6,1 % в проучването Deloitte-II. Следователно не може да се приеме твърдението на Германия, че Deutsche Post е претърпяло толкова тежки загуби, че не е било в състояние да покрие тежестите с приходите от услугите с регулирани цени.
(395)
Освен това проучването Deloitte-II, което се основава на малка извадка за сравнение основно от многонационални оператори за експресни колетни пратки (като UPS, FedEx, TNT Express), трябва да бъде цялостно преразгледано. Препоръката на проучването Deloitte-II за диапазон на разумната печалба, който започва от възвращаемост на продажбите от 6,1 % и достига средна възвращаемост на продажбите от 7,4 %, пренебрегва факта, че Deutsche Post развива стопанска дейност със значително по-ниска капиталоемкост и по-малко рискове:
1)
Самото Deutsche Post не извършва услуги за международни експресни колетни пратки, които се извършват само от неговите дъщерни предприятия на DHL.
2)
Операциите по писмовни пратки, които формират 75 % от приходите на Deutsche Post, изискват значително по-малко капиталови инвестиции в сравнение с многонационалните оператори за колетни пратки, тъй като основните разходи за доставката на писмовни пратки са възнагражденията на пощенските раздавачи. Операторите на експресни колетни пратки трябва да инвестират много по-големи суми в капиталоемко оборудване (96).
3)
Господстващото положение на Deutsche Post на пазара за писмовни пратки се създава и затвърждава чрез изключителното право, което предоставя на Deutsche Post база от потребители, без да му се налага да осъществява големи инвестиции в предлагане на пазара и в търговски марки. Обратно, многонационалните оператори за колетни пратки е трябвало да изградят своите позиции на всеки национален пазар от нула и са създали някои от най-известните марки (97) на собствен риск и със собствени разходи.
4)
Накрая, Deutsche Post е било защитено от пазарни и свързани с разходите рискове чрез държавни мерки (98). В частност ценовото регулиране е осигурявало покритие за всички тежести от услугите с нерегулирани цени (99).
(396)
Следователно в проучването на WIK правилно се прилага референтна печалба под диапазона на Deloitte-II, за да вземе надлежно предвид по-ниската капиталоемкост и по-малките търговски рискове на Deutsche Post в сравнение с многонационалните оператори за експресни колетни пратки. Не е необходимо обаче нивото на референтната печалба да се определя с точност, тъй като достигнатите средни маржове на възвращаемостта на продажбите от 8,3 % така или иначе са по-високи от изчислената долна граница за възвращаемост на продажбите от 6,1 % в проучването Deloitte-II. Дори ако се използва собственото експертно проучване на Германия, не би могло да се установи недостатъчно компенсиране на Deutsche Post от 2000 г. нататък.
(397)
Във всички случаи критиките на Германия по проучването на WIK трудно могат да бъдат разбрани, тъй като средната възвращаемост на продажбите от 3,48 % не надвишава нивото на печалбата, което регулаторният орган в пощенския сектор и самото Deutsche Post считат за разумно. От една страна, както е обяснено в раздел IV.4.3, в абсолютно изражение референтната възвращаемост на продажбите от 3,48 % дава по-висока печалба от капиталовите разходи (например […] и […]), декларирани от Deutsche Post в счетоводните данни и одобрени от регулатора. От друга страна, средната възвращаемост на продажбите от 7,66 % в проучването на WIK е подобна на възвращаемостта на капитала, която Deutsche Post […].
(398)
Заключенията относно определянето на референтната печалба не са повлияни от цитираните от Германия разумни ставки на печалбата от 7-8 % от продажбите в секторите на железопътния и автобусния транспорт. Тези сектори са по-капиталоемки и следователно изискват по-висока възвращаемост на продажбите за покриване на капиталовите разходи. Обратно, тези цифри потвърждават, че референтната печалба според проучването Deloitte-II съответства в по-голяма степен на средната възвращаемост на продажбите в капиталоемък, отколкото в трудоемък отрасъл.
г) Заключения
(399)
Комисията трябва да отхвърли твърдението на Германия, че приходите от услуги с регулирани цени не са били достатъчни за покриване на тежестите за допълнителни разходи за социално осигуряване. Твърдението на Германия не се подкрепя нито от представеното експертно проучване, нито от счетоводните данни за регулаторите за 2009 г.
(400)
Напротив, с решенията за прагове на цените от 2002, 2007 и 2011 г. е ясно документирано, че регулаторният орган в пощенския сектор последователно одобрява компенсирането на заявените тежести от приходите от услуги с регулирани цени.
VII.3.5. Преустановяване на несъвместимата помощ от 1 януари 2003 г.
(401)
Съгласно установената съдебна практика на Съда, Комисията е компетентна да реши дали съответната държава членка трябва да отмени или да измени помощта (100), когато се установи, че тази помощ е несъвместима с вътрешния пазар. Както Съдът многократно е постановявал, целта на това задължение е да бъде възстановена съществувалата преди това ситуация (101). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията отпреди плащането на помощта е възстановена (102).
(402)
В съответствие с тази съдебна практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 постановява, че „Когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя …. Комисията не изисква възстановяване на помощта, ако това противоречи на общ принцип на правото на Общността.“
(403)
Комисията отбелязва още, че решенията за разширяване от 2007 г. и 2011 г. се отнасят за периода 1990-2007 г. Пенсионната субсидия обаче представлява постоянна схема за помощ, която не е преустановена през 2007 г. Следователно компенсацията за тежестите от приходите от услуги с регулирани цени не е прекратена през 2007 г. Всъщност в писмените си изявления от 2 януари 2012 г. Германия предоставя данни за пенсионната субсидия и приходите от услуги с регулирани цени, които включват 2010 г. Ето защо Комисията заключава, че възстановяването на несъвместимата част от пенсионната субсидия не трябва да се ограничи до 2007 г., а трябва да продължи до датата на уведомяването за настоящото решение.
(404)
За изчисляването на елемента на помощта, която вече е предоставена на разположение на Deutsche Post, следва да се отбележи, че в съответствие със съдебна практика на Съда нито една разпоредба от законодателството на Съюза не изисква от Комисията да определя точния размер на помощта, която да бъде възстановена, когато нарежда възстановяване на държавна помощ, несъвместима с вътрешния пазар. Достатъчно е решението на Комисията да включва информация, която дава възможност на получателя сам да определи размера без излишни затруднения (103).
(405)
Несъвместимата помощ трябва да бъде изчислена по формулата в Таблица 8 въз основа на нормативно определената ставка на вноската и референтната ставка, както е определено в приложението и е показано в Таблица 7, и въз основа на брутното възнаграждение на държавните служители, определено в Таблица 6. Върху сумата на неправомерната помощ, предоставяна всяка година, се дължи лихва до датата на нейното възстановяване. Размерът на лихвата се определя съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (104).
(406)
Изчисленията в приложението, с които се оценява неправомерната помощ за периода 2003-2010 г., без лихвите, се основават на предположението, че държавни служители работят в еднакво съотношение за услугите с регулирани цени и за услугите с нерегулирани цени. Наличните данни не дават информация относно точния брой държавни служители, които са работили за услугите с регулирани цени и за тези с нерегулирани цени. Поради това се приема, че частите от приходите от услуги с регулирани цени и от услуги с нерегулирани цени дават най-близкия надежден приблизителен резултат за разпределението на разходите за възнаграждения.
(407)
Следователно с по-подробни данни може да се получи по-точно изчисление и резултатите да се променят. Наскоро Германия е предоставила нова информация относно общия размер на възнаграждението на държавните служители в областта на услугите с нерегулирани цени за периода 1995-2007 г. В информацията се предполага, че общият размер на възнаграждението на държавните служители следва да се изчислява чрез разделяне на базата на разходите за персонал на Deutsche Post в счетоводните отчети. Такъв подход може да доведе до общ размер на възнаграждението на държавните служители, по-нисък от оценката му чрез разделяне на базата на частите от приходите. Германия е предоставила мнения на 2 и 19 януари 2012 г., които показват, че поне по отношение на решението за прагове на цените от 2011 г. относителната част на тежестите в рамките на услугите с регулирани цени, а също и между услугите с регулирани цени и тези с нерегулирани цени, се е изменила. Тази информация изглежда показва, че от 2008 г. нататък част от тежестите са разпределени към услугите с нерегулирани цени. При прилагането на настоящото решение точният размер на неправомерната помощ ще бъде изчислен съвместно с Германия, като се вземат под внимание тези съображения.
(408)
Въпреки всички усилия, положени от Комисията, тя не успя да получи надеждни цифри за размера на неправомерната помощ, предоставена между 1995 г. и 2002 г. Също така не е възможно в настоящото решение да бъдат изчислени достатъчно точни параметри, които да позволят на държавата членка (самостоятелно или съвместно с Комисията) да направи окончателното изчисление през фазата на изпълнение на решението. При тези конкретни обстоятелства зачитането на правото на държавата членка на защита и принципът на правна сигурност представляват пречки за възстановяването съгласно член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999, който гласи, че „Комисията не изисква възстановяване на помощта, ако това противоречи на общ принцип на правото на Общността.“
(409)
Поради това възстановяването следва да започне от 1 януари 2003 г. и да продължи, докато сравнителното предимство за услугите с нерегулирани цени престане да съществува.
(410)
За периода след датата на уведомяването за настоящото решение трябва да се гарантира, че нивото на основаните на заплатата социалноосигурителни вноски, които Deutsche Post плаща за своите държавни служители, не е по-ниско от плащаното от неговите конкуренти за частните служители. При съпоставката трябва да се вземе под внимание всяка компенсация, която Deutsche Post получава въз основа на ценовото регулиране съгласно член 20 от PostG.
VIII. ОЦЕНКА НА ДЪРЖАВНИТЕ КОМПЕНСАЦИОННИ ПЛАЩАНИЯ КАТО ПОМОЩ
VIII.1. Наличие на помощ съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС
(411)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“. Когато определя дали дадена мярка представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията трябва да прилага следните критерии: мярката трябва да бъде вменена на държавата и да се използват държавни ресурси, тя трябва да поставя в по-благоприятно положение определени предприятия или сектори, с което се нарушава конкуренцията, и трябва да засяга търговията между държавите членки.
(412)
Държавните компенсационни плащания представляват държавни ресурси, тъй като са се основавали на членове 37 и 40 от PostVerfG от 1989 г. и на член 2 от PostUmwG от 1994 г. и са били финансирани от ресурсите на притежаваното от държавата предприятие Telekom.
VIII.1.1. Финансово предимство, предоставено чрез държавните компенсационни плащания
VIII.1.1.1. Твърдение на Германия, че прехвърлените плащания представляват специално задължение
(413)
Германия твърди, че държавните компенсационни плащания е трябвало да компенсират само прехвърлените плащания, представляващи разходи, които частните конкуренти обикновено не трябва да финансират. Тя разглежда прехвърлените плащания като налог sui generis, който не може да се класифицира като данък или дивидент.
(414)
Deutsche Post е трябвало да извърши прехвърлените плащания, които варират между 6,6 % и 10 % от получените приходи, в периода 1924-1995 г. Според доклада на KPMG в решението си от 22 март 1984 г. Федералният конституционен съд (Bundesverfassungsgericht) не е определил точния правен характер на прехвърлените плащания, а ги е окачествил като приход за държавния бюджет (Erwerbseinkünfte). Освен това прехвърлените плащания са определени като разходи (Kosten der Leistung), които Deutsche Post е трябвало да плати за предоставянето на своите услуги.
(415)
Въпреки че Федералният конституционен съд не е определил с точност до каква степен прехвърлените плащания следва да се разглеждат като заместител на данъци или дивиденти, е ясно, че прехвърлените плащания са генерирали приходи в държавния бюджет.
(416)
На първо място, в миналото държавите членки са използвали приходите от монополите в сектора на пощите и далекосъобщенията като източник на приходи за държавния бюджет. Тъй като Bundespost и неговите предшественици са били освободени от общи данъци до 1995 г. поради техния публичноправен статут, определянето на налог sui generis се е използвало за генериране на приходи от тези сектори в държавния бюджет. Освен това облагането на тези монополи с налози е било икономически обосновано. Потребителите са били готови да приемат увеличения на цените без значително да ограничават потреблението на услугите, така че е било възможно генерирането на значителни приходи за държавния бюджет.
(417)
На второ място, за разлика от частните предприятия Deutsche Post не е било задължено да плаща преки или косвени данъци, нито дивиденти върху предоставения капитал. В резултат на това прехвърлените плащания са били единственото средство за федералното правителство - в качеството му на данъчен орган, както и в качеството му на акционер - да получава приходи от Deutsche Post. В този смисъл няма значение дали прехвърлените плащания отговарят изцяло на определението за даден данъчен режим или режим за плащане на дивиденти. Във всеки случай прехвърлените плащания са вноски, които Deutsche Post е трябвало да извършва от 1924 г. нататък и които са генерирали приходи за държавния бюджет.
(418)
На последно място, налагането на прехвърлените плащания е било в съответствие с публичната цел за генериране на приходи за държавния бюджет - независимо дали под формата на данъци или на дивиденти - от държавен монопол. Следователно прехвърлените плащания представляват обичаен разход, който Deutsche Post е било задължено да финансира от собствените си ресурси.
VIII.1.1.2. Твърдение на Германия, че държавните компенсационни плащания са в съответствие с поведението на частен инвеститор
(419)
Германия твърди, че при предоставянето на държавните компенсационни плащания отчасти е действала като частен инвеститор, тъй като с прехвърлянето на публични средства са финансирани печеливши инвестиции в мрежата на Deutsche Post.
(420)
Тъй като обаче държавните компенсационни плащания са предоставени въз основа на натрупаните загуби - в противовес на инвестиционните планове - е очевидно, че никой частен инвеститор не би възприел такава инвестиционна стратегия.
(421)
Следователно държавните компенсационни плащания са предоставили финансово предимство на Deutsche Post.
VIII.1.1.3. Твърдение на Германия, че държавните компенсационни плащания са представлявали компенсация за нетните разходи по задължението за универсална услуга
(422)
Германия твърди, че държавните компенсационни плащания не представляват помощ, тъй като са компенсирали нетните разходи по задължението за универсална услуга.
(423)
В решението по делото Altmark (105) Съдът постановява, че компенсацията за обществена услуга не представлява държавна помощ за целите на член 107 от ДФЕС, при условие че са спазени четири кумулативни критерия. Първо, предприятието получател трябва да бъде действително натоварено с изпълнението на задължения за обществена услуга и тези задължения трябва да бъдат ясно определени. Второ, параметрите, въз основа на които е изчислена компенсацията, трябва да бъдат предварително установени по обективен и прозрачен начин. Трето, компенсацията не може да надвишава това, което е необходимо да покрие всички или част от разходите, понесени при изпълнение на задължението за обществени услуги, като се отчитат съответните постъпления и една разумна печалба. Четвърто, когато изборът на предприятие, на което в конкретен случай да се възложи изпълнението на задълженията за обществена услуга, не е извършен в рамките на процедура за обществена поръчка, която създава условия за избор на кандидата, способен да предостави тези услуги при най-ниски разходи за съответната общност, необходимото ниво на компенсация трябва да бъде определено въз основа на анализ на разходите, които едно средно предприятие, добре ръководено и оборудвано с необходимите средства, би направило.
(424)
Тъй като Deutsche Post не е избрано чрез процедура за възлагане на обществена поръчка и Германия не е доказала, че Deutsche Post е добре ръководено предприятие, четвъртото условие от решението Altmark не е изпълнено.
VIII.1.2. Заключения относно наличието на помощ
(425)
Държавните компенсационни плащания са предоставени с държавни ресурси и са освободили Deutsche Post от разходи, които частните предприятия обичайно трябва да поемат. Германия не успява да докаже, че държавните компенсационни плащания изпълняват критериите на решението Altmark, което би ги поставило извън обхвата на класификацията за помощ.
(426)
Поради причините, изложени в раздел VII.1.2, съществува вероятност държавните компенсационни плащания да нарушат конкуренцията и да засегнат търговията.
(427)
Поради това Комисията счита, че държавните компенсационни плащания представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
VIII.2. Оценка на съществуващата помощ съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(428)
Държавните компенсационни плащания са въведени с член 37, параграфи 2 и 3 от PostVerfG от 1989 г. и следователно представляват нова мярка за помощ.
VIII.3. Оценка на съвместимостта с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС
(429)
Член 106, параграф 2 от ДФЕС гласи, че предприятията, които са натоварени с изпълнението на услуги от общ икономически интерес или които имат характер на фискален монопол, се подчиняват на разпоредбите, съдържащи се в Договорите, и по-специално на правилата относно конкуренцията. В него обаче се предвижда изключение от правилата, съдържащи се в Договора, при условие че са изпълнени няколко критерия. Първо, трябва да е налице акт на възлагане, чрез който държавата да предоставя отговорността за изпълнението на определена задача на дадено предприятие. Второ, възлагането трябва да засяга услуга от общ икономически интерес. Трето, изключението трябва да е необходимо за изпълнението на възложените задачи и да е пропорционално на тази цел. На последно място, развитието на търговията не трябва да се засяга до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза.
(430)
В съобщенията от 1996 г. и 2001 г. (106), (107) и в Рамката за услугите от общ икономически интерес от 2005 г. Комисията обяснява прилагането на изискванията за необходимост и пропорционалност по отношение на изключението по член 106, параграф 2 от ДФЕС. Раздел 2.4 от Рамката от 2005 г. съдържа последната кодификация на смисъла и обхвата на тези изисквания, които Съдът на ЕО, Общият съд и Комисията последователно са прилагали в миналото.
(431)
Съгласно раздел 2.4 от Рамката от 2005 г. Необходимостта от и пропорционалността на предоставената компенсация трябва е в съответствие със следните принципи:
1)
Размерът на компенсацията не може да надвишава това, което е необходимо за покриване на разходите, понесени при изпълнение на задълженията за обществени услуги, като се отчитат съответните постъпления и една разумна печалба за изпълнение на тези задължения.
2)
Размерът на компенсацията включва всички предимства, предоставени от държавата или чрез държавни ресурси, независимо под каква форма, без оглед на класификацията им за целите на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
3)
Размерът на компенсацията трябва действително да се използва за извършването на съответната услуга от общ икономически интерес. Компенсациите за обществени услуги, предназначени за дадена услуга от общ икономически интерес, но в действителност използвани за дейности в други пазарни сектори, са неоправдани и следователно представляват несъвместима държавна помощ.
(432)
В практиката на Комисията по вземане на решения държавните компенсационни плащания за разходи за универсална услуга се разглеждат като съвместима помощ (или не се считат за помощ), доколкото плащанията са по-ниски от действителните нетни разходи за универсалната услуга (108).
VIII.3.1. Възлагане на услуга от общ икономически интерес
(433)
Последващите директиви за пощенските услуги и съдебната практика на Съда (109) винаги са признавали универсалното предоставяне на пощенски услуги като услуга от общ икономически интерес.
(434)
Предоставянето на универсални пощенски услуги е възложено на Deutsche Post до 31 декември 2007 г. с последователно приети закони за пощенските услуги.
VIII.3.2. Необходимост от и пропорционалност на държавните компенсационни плащания
(435)
Германия твърди, че държавните компенсационни плащания са пропорционална компенсационна мярка, тъй като съгласно счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. размерът им е значително по-нисък от действителните нетни разходи за задължението за универсална услуга от 1990 г. до 1995 г. Счетоводните данни за регулаторите за 2009 г. показват, че през 1995 г. въпреки държавните компенсационни плащания Deutsche Post е получило недостатъчна компенсация в размер на […] млрд. EUR (настояща стойност за 1995 г.) за натрупаните нетни разходи за задължението за универсална услуга за периода 1990-1995 г.
(436)
След корекциите на разпределението на разходите и определянето им в счетоводните данни за регулаторите за 2009 г., в проучването на WIK се достига до заключението, че държавните компенсационни плащания са компенсирали натрупаните нетни разходи за задължението за универсална услуга за периода 1990-1995 г.
(437)
Изчисленията на WIK показват, че през 1995 г. компенсацията е превишила натрупаните нетни разходи с [0-20] млн. EUR. Комисията обаче признава, че качеството на данните за осчетоводяване на разходите за тези години е лошо. Нещо повече, WIK признава като капиталов разход само прехвърлените плащания и не допуска каквато и да било допълнителна разумна печалба.
(438)
Поради тези две причини Комисията счита, че проучването на WIK не може да се използва като основа за оборване на твърдението на Германия, че държавните компенсационни плащания представляват съответна компенсация за разходите на Deutsche Post за универсалната услуга.
Таблица 10
Изчисляване на натрупаните нетни разходи за задължението за универсална услуга и държавни компенсационни плащания (настояща стойност за 1995 г.)
счетоводни данни за регулаторите за 2009 г.
Проучване на WIK
Натрупани нетни разходи
- […] млн. EUR
- […] млн. EUR
Държавни компенсационни плащания
+6 707 млн. EUR
+6 707 млн. EUR
Свръх-/недостатъчна компенсация
- […] млн. EUR
+ [0-20] млн. EUR
(439)
Следователно държавните компенсационни плащания представляват съвместима помощ съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, тъй като те не превишават нетните разходи, които Deutsche Post е направило за изпълнение на задълженията си за универсална услуга.
IX. ДЪРЖАВНАТА ГАРАНЦИЯ ПО ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ, ЕМИТИРАНИ ПРЕДИ 1995 Г., ПРЕДСТАВЛЯВА СЪЩЕСТВУВАЩА ПОМОЩ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 3 ОТ ДФЕС
(440)
Комисията отбелязва, че правилата за държавната гаранция по дългови инструменти са въведени през 1953 г. с член 22, параграф 4 от PostVwG от 1953 г. Когато PostVwG 1953 е отменен с PostVerfG от 1989 г., същата разпоредба е включена в член 40 от PostVerfG от 1989 г. без изменение.
(441)
Тъй като държавната гаранция по дългови инструменти е въведена през 1953 г., и следователно преди влизането в сила на Договора за ЕИО през 1958 г., тя представлява съществуваща помощ съгласно член 1, буква б), точка i) от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(442)
Член 2, параграф 4 от PostUmwG от 1995 г. отменя тази съществуваща помощ. Фактът, че държавата е останала гарант по дългови инструменти, емитирани преди приватизацията на Deutsche Post, не представлява нова помощ, тъй като предимството за Deutsche Post е предоставено към момента на емитиране на дълговите инструменти.
X. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(443)
Комисията счита, че пенсионната субсидия и държавните компенсационни плащания представляват мерки за помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, тъй като те са освободили Deutsche Post AG от разходи, които предприятията обичайно трябва да поемат.
(444)
Освен това Комисията счита, че Германия е приложила неправомерно пенсионната субсидия и държавните компенсационни плащания в нарушение на член 108, параграф 2 от ДФЕС. Държавната гаранция по дългови инструменти, емитирани от Deutsche Post преди приватизирането му, представлява съществуваща помощ, която е преустановена през 1995 г.
(445)
Пенсионната субсидия е несъвместима с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, тъй като е предоставила сравнително предимство за услугите с нерегулирани цени, при положение че финансирането на тежести от приходите от услуги с регулирани цени е било одобрено от регулаторния орган в пощенския сектор. Германия е освободила по непропорционален начин Deutsche Post AG от социалноосигурителни вноски, тъй като в рамките на мерките за освобождаване от пенсионно бреме тя не само е отпуснала пенсионната субсидия, но също така е разрешила на Deutsche Post AG да прехвърли на потребителите на услугите с регулирани цени част от разходите за социално осигуряване по услугите с нерегулирани цени, които Deutsche Post AG е следвало да поеме самó, както частните му конкуренти.
(446)
Като резултат, мерките за освобождаване от пенсионно бреме са поставили Deutsche Post AG в по-благоприятно положение спрямо частните конкуренти, тъй като за своите услуги с нерегулирани цени Deutsche Post AG е трябвало да плати тежест по социалноосигурителни вноски, по-ниска от законоустановените разходи, които по необходимост произтичат за частните конкуренти.
(447)
Следователно несъвместимата помощ следва да се изчисли като разликата между референтната ставка, която приравнява социалноосигурителните вноски по услугите с нерегулирани цени на Deutsche Post AG към тези на конкурентите, и нормативно определената ставка на вноската, която Deutsche Post AG в действителност плаща за своите услуги с нерегулирани цени, умножена по общия размер на брутното възнаграждение на държавните служители в услугите с нерегулирани цени. По-конкретно несъвместимата помощ следва да се изчисли по формулата в Таблица 8 въз основа на определенията за нормативно определена ставка на вноската и нормативно определена референтна ставка, посочени в Таблица 7 и в приложението, и брутното възнаграждение на държавните служители, определено в Таблица 6.
(448)
Несъвместимата помощ, която е била предоставена на Deutsche Post от 1 януари 2003 г., следва да бъде възстановена считано от тази дата до момента, в който сравнителното предимство е престанало да съществува. Освен това Германия следва да вземе всички необходими мерки за коригиране на освобождаването от разходи за пенсии, основано на пенсионната субсидия и ценовото регулиране, с оглед премахване на сравнителното предимство.
(449)
Комисията счита, че държавните компенсационни плащания са съвместима мярка за помощ съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, тъй като те са компенсирали натрупаните нетни разходи на Deutsche Post във връзка със задължението за универсална услуга,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Пенсионната субсидия за Deutsche Post AG представлява държавна помощ съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС и е отпусната неправомерно от Германия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
2. Пенсионната субсидия е несъвместима с вътрешния пазар, тъй като Германия е допринесла непропорционално за финансирането на пенсиите на пенсионираните държавни служители на Deutsche Post AG.
Член 2
Държавните компенсационни плащания, които представляват помощ за Deutsche Post AG съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС и са отпуснати неправомерно от Германия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС, са съвместими с вътрешния пазар.
Член 3
Държавната гаранция представлява съществуваща помощ за Deutsche Post AG съгласно член 107, параграф 1 и член 108, параграф 3 от ДФЕС.
Член 4
1. Германия възстановява от Deutsche Post AG несъвместимата помощ, посочена в член 1, която е предоставена на Deutsche Post AG за периода от 1 януари 2003 г. до момента, в който сравнителното предимство е премахнато.
2. Върху подлежащата на връщане помощ съгласно параграф 1 се дължат лихви от датата, на която тя е била на разположение на получателя, до датата на нейното възстановяване.
3. Лихвите се изчисляват с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 и Регламент (ЕО) № 271/2008 на Комисията (110) за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Считано от датата на уведомяването за настоящото решение Германия прави необходимото Deutsche Post AG да не се ползва повече от сравнително предимство за услугите с нерегулирани цени от гледна точка на финансирането на тежестите с приходи от услугите с регулирани цени, одобрено от регулаторния орган в пощенския сектор.
Член 5
1. Посочената в член 1 помощ, съгласно предвиденото в член 4, се възстановява незабавно и ефективно.
2. Германия прави необходимото за изпълнение на настоящото решение в срок от четири месеца след датата, на която е уведомена за него.
Член 6
1. В срок от два месеца от датата на уведомяването за настоящото решение Германия представя следната информация на Комисията:
а)
общия размер (главница и лихва), който трябва да се възстанови от Deutsche Post AG;
б)
подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документални доказателства, че на Deutsche Post AG е наредено да възстанови несъвместимата помощ.
2. Германия информира редовно Комисията напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на несъвместимата държавна помощ, посочена в член 1. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя и подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от Deutsche Post AG.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 25 януари 2012 година.
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tal-25 ta’ Jannar 2012
Il-miżura C 36/07 (ex NN 25/07) implimentata mill-Ġermanja għal Deutsche Post AG
(notifikata bid-dokument numru C(2012) 184)
(It-test bil-Ġermaniż biss huwa awtentiku)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2012/636/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-ewwel sottoparagrafu tal-Artikolu 108(2) tiegħu (1),
Wara li kkunsidrat il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 62(1)(a) tiegħu,
Wara li stiednet lill-partijiet interessati sabiex jissottomettu l-kummenti tagħhom skont l-Artikoli ta’ hawn fuq (2) u wara li kkunsidrat il-kummenti tagħhom,
Billi:
I. PROĊEDURA
I.1. Proċeduri tal-għajnuna mill-Istat
I.1.1. Id-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999 u d-deċiżjoni negattiva tal-2002
(1)
Fl-1994 il-United Parcel Service (minn hawn ’il quddiem: UPS) ressaq ilment dwar l-għoti ta’ għajnuna mill-Istat illegali lil Deutsche Bundespost POSTDIENST (minn hawn ’il quddiem: POSTDIENST).
(2)
Wara l-ftuħ tal-proċedura fit-23 ta’ Ottubru 1999 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999), il-Ġermanja ssottomettiet kummenti fis-16 ta’ Settembru 1999. Wara l-pubblikazzjoni tad-deċiżjoni tal-ftuħ, il-Kummissjoni rċeviet kummenti minn 14-il parti interessata, li ġew trażmessi kif xieraq lill-Gvern Ġermaniż permezz ta’ ittra datata 15 ta’ Diċembru 1999, li pprovdewha b’opportunità li tagħmel l-osservazzjonijiet tagħha dwar dawn il-kummenti. L-awtoritajiet Ġermaniżi wieġbu b’ittra datata l-1 ta’ Frar 2000, li ġiet irreġistrata li waslet fit-2 ta’ Frar 2000.
(3)
Il-Kummissjoni adottat deċiżjoni finali negattiva (3) fid-19 ta’ Ġunju 2002 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni tal-2002) li sabet li POSTDIENST u s-suċċessur tagħha Deutsche Post AG (minn hawn ’il quddiem: DPAG; POSTDIENST u DPAG se jissejħu b’mod konġunt bħala Deutsche Post) ipprezzaw is-servizzi tal-pakketti fid-dar taħt l-ispejjeż inkrementali u li din il-politika ta’ pprezzar aggressiva ma kinitx parti mill-obbligu tas-servizz universali ta’ Deutsche Post. It-telf li rriżulta ta’ EUR 572 miljun finalment ġie ffinanzjat, b’kontravenzjoni tal-Artikoli 106 u 107 tat-TFUE, bir-riżorsi tal-Istat li ngħataw lil Deutsche Post f’forom differenti (pereżempju ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat mill-kumpanija sussidjarja Deutsche Bundespost Telekom (minn hawn ’il quddiem: Telekom), garanziji tal-Istat għal self, u sussidji tal-Istat għall-finanzjament tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil tal-uffiċċji postali).
(4)
Wara t-talba tal-Kummissjoni, il-Ġermanja rkuprat l-għajnuna mill-Istat mhux kompatibbli ta’ EUR 572 miljun mid-DPAG. Id-Deutsche Post ikkuntestat id-deċiżjoni quddiem il-Qrati tal-Unjoni.
(5)
Fis-sentenza tagħha tal-2008 (4), il-Qorti Ġenerali (minn hawn ’il quddiem: il-Qorti) annullat id-deċiżjoni negattiva tal-Kummissjoni tal-2002 minħabba li l-Kummissjoni ma kinitx wettqet analiżi komprensiva tad-dħul u l-ispejjeż kollha tas-servizzi universali sabiex jiġi determinat jekk Deutsche Post kinitx kisbet kumpens baxx jew kumpens għoli.
(6)
Sussegwentement il-Ġermanja ħallset lura lil Deutsche Post l-għajnuna mill-Istat irkuprata ta’ EUR 572 miljun flimkien mal-interessi akkumulati.
(7)
Fit-2 ta’ Settembru 2010 il-Qorti tal-Ġustizzja ċaħdet l-appell tal-Kummissjoni kontra s-sentenza tal-Qorti Ġenerali (5).
I.1.2. Ilmenti oħrajn wara d-deċiżjoni negattiva tal-2002
(8)
Fit-13 ta’ Mejju 2004 l-UPS ressaq ilment ieħor dwar għajnuna mill-Istat illegali mogħtija lil Deutsche Post wara d-deċiżjoni negattiva tal-2002. Skont l-UPS id-deċiżjoni tal-2002 ma eżaminatx il-miżuri kollha mniżżla fl-ilment oriġinali tal-1994, u d-Deutsche Post gawdiet minn benefiċċji finanzjarji konsiderevolment ogħla mill-għajnuna inkompatibbli ta’ EUR 572 miljun. L-UPS huwa wkoll tal-opinjoni li d-Deutsche Post użat riżorsi tal-Istat sabiex tespandi l-operazzjonijiet tal-pakketti (pereżempju għall-akkwist ta’ kumpaniji oħra) u sabiex tbiegħ servizzi bi prezzijiet ta’ trasferiment baxxi mhux xierqa lis-sussidjarji Postbank AG u d-Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG (minn hawn ’il quddiem: DPEED), li kienu attivi rispettivament fis-servizzi bankarji u d-distribuzzjoni tal-pakketti tan-negozju taħt isem il-prodott DHL.
(9)
Il-Kummissjoni bagħtet talbiet għal informazzjoni lil Ġermanja fid-9 ta’ Novembru 2004 u l-1 ta’ April 2005. Il-Ġermanja ssottomettiet it-tweġibiet tagħha fit-2 ta’ Diċembru 2004 u t-3 ta’ Ġunju 2005 rispettivament.
(10)
Fis16 ta’ Lulju 2004 it-TNT Post AG & Co KG (minn hawn ’il quddiem: TNT) ressqet ilment ukoll sabiex tallega li d-Deutsche Post biegħet servizzi bi prezzijiet ta’ trasferiment baxxi żżejjed lil Postbank AG. Hija sostniet li, billi l-Postbank AG ħallset biss l-ispejjeż varjabbli għas-servizzi mogħtija, id-Deutsche Post iffinanzjat l-ispejjeż fissi komuni tan-netwerk tad-distribuzzjoni interament mid-dħul tal-monopolju tal-ittri tagħha.
(11)
Il-Kummissjoni bagħtet talbiet għal informazzjoni lil Ġermanja fil-11 ta’ Novembru 2004 u l-25 ta’ April 2005. Il-Ġermanja ssottomettiet it-tweġibiet tagħha fit-17 ta’ Diċembru 2004 u t-23 ta’ Ġunju 2005.
I.1.3. Deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007
(12)
Wara iżjed ilmenti, il-Kummissjoni infurmat lill-Ġermanja b’ittra datata t-12 ta’ Settembru 2007 (6) (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007) dwar id-deċiżjoni tagħha li twessa’ l-ambitu tal-proċedura li oriġinarjament kienet inbdiet fl-1999. L-għan tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 kien li tiġi inkluża l-informazzjoni sottomessal-aħħar u jiġu analizzati bir-reqqa d-distorsjonijiet potenzjali kollha tal-kompetizzjoni li jirriżultaw mill-miżuri pubbliċi li ngħataw lil Deutsche Post (ara t-taqsima I.1.14 għal iżjed dettalji dwar il-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat, il-garanziji tal-Istat, is-sussidji tal-pensjonijiet, u l-liċenzja esklużiva għall-għoti ta’ servizzi ta’ ittri).
(13)
Il-Kummissjoni kkunsidrat li kien meħtieġ li jinbnew mill-ġdid fid-dettall il-kontijiet ta’ Deutsche Post mill-1990 sal-2007 sabiex tintlaħaq ċarezza dwar l-impatt tal-għajnuna mill-Istat fuq id-dħul u l-ispejjeż tas-servizzi differenti pprovduti minn Deutsche Post.
I.1.4. Kummenti min-naħa tal-Ġermanja dwar id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007
(14)
Il-Ġermanja ssottomettiet il-kummenti tagħha fl-14 ta’ Diċembru 2007 u d-Deutsche Post ikkuntestat id-deċiżjoni tal-estensjoni tal-2007 (ara wkoll it-taqsima I.3.1).
I.1.5. Kummenti minn partijiet terzi dwar id-deċiżjoni tal-estensjoni tal-2007 u osservazzjonijiet mill-Ġermanja dwar il-kummenti tal-partijiet terzi.
(15)
Fis-16 ta’ Novembru 2007 l-UPS u t-TNT issottomettew il-kummenti tagħhom.
(16)
Wara talba għall-estensjoni tal-iskadenza fl-20 ta’ Diċembru 2007, il-Ġermanja ssottomettiet l-osservazzjonijiet tagħha dwar il-kummenti tat-TNT u l-UPS fit-12 ta’ Marzu 2008.
I.1.6. Għażla ta’ espert estern
(17)
Fit-23 ta’ Jannar 2008 il-Kummissjoni ppubblikat stedina għal offerta għal studju minn esperti sabiex jgħin lill-Kummissjoni tiddetermina jekk Deutsche Post ingħatatx kumpens żejjed għall-obbligi tagħha ta’ servizzi universali għall-perjodu mill-1990 sal-2007 (7).
(18)
Fit-18 ta’ Ġunju 2008 il-Kummissjoni kkonkludiet kuntratt ma’ WIK Consult GmbH, li tispeċjalizza fil-kontabilità tal-ispejjeż għas-settur postali.
I.1.7. Kummenti mill-Ġermanja dwar it-tul xieraq tal-perjodu taħt investigazzjoni
(19)
Permezz ta’ ittri datati l-10 u t-18 ta’ Ġunju 2008, il-Ġermanja ssenjalat in-nuqqas ta’ qbil tagħha mat-tul maħsub tal-perjodu ta’ investigazzjoni (1990-2007) u sostniet li jkun biżżejjed li l-perjodu ta’ investigazzjoni jiġi llimitat għall-perjodu bejn l-1990 u l-1994, meta l-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat ingħataw, minħabba li t-telf f’dak il-perjodu kien ogħla mill-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat, li jfisser li Deutsche Post ma bbenefikat minn l-ebda kumpens għoli. Taħt il-qafas Komunitarju għall-għajnuna mill-Istat fil-forma ta’ kumpens ta’ servizz pubbliku (minn hawn ’il quddiem: il-Qafas tal-2005) (8), li jillimita l-perjodu għall-kalkolu ta’ kumpens għoli għal erba’ snin, l-għoti ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet għall-perjodu ta’ wara l-1994 jista’ jkun sproporzjonat.
(20)
Fis-27 ta’ Ġunju 2008 il-Ġermanja ssottomettiet opinjoni ta’ esperti dwar l-obbligu tal-Kummissjoni li tinvestiga b’mod separat il-ħlasijiet tal-kumpens tal-Istat, il-garanziji tal-Istat, u s-sussidju tal-pensjonijiet (9). Barra minn hekk, il-Ġermanja sostniet li eżaminazzjoni tad-dejta tal-kontijiet ma kinitx meħtieġa għall-valutazzjoni tal-garanzija tal-Istat u s-sussidju tal-pensjonijiet.
(21)
L-awtoritajiet Ġermaniżi tennew l-istess pożizzjoni fil-laqgħat mad-dipartimenti tal-Kummissjoni fid-29 ta’ Mejju u l-15 ta’ Lulju 2008.
I.1.8. Talba għal informazzjoni tas-17 ta’ Lulju 2008
(22)
Fis-17 ta’ Lulju 2008 il-Kummissjoni bagħtet talba għal informazzjoni lill-Ġermanja dwar il-miżuri kollha ta’ għajnuna mill-Istat taħt investigazzjoni, inkluż kwestjonarju dwar id-dħul u l-ispejjeż ta’ Deutsche Post bejn l-1990 u l-2007. It-talba għal informazzjoni tħejjiet b’kooperazzjoni ma’ WIK Consult. Fil-5 ta’ Awwissu 2008 il-Ġermanja talbet estensjoni miftuħa tal-iskadenza minħabba li l-ewwel kienet teħtieġ tistabbilixxi d-disponibbiltà ta’ ċertu dejta.
I.1.9. Segwitu tat-talba għal informazzjoni tat-12 u t-22 ta’ Awwissu 2008
(23)
Fit-12 ta’ Awwissu 2008 il-Kummissjoni spjegat għalfejn l-eżaminazzjoni tal-ispejjeż u d-dħul ta’ Deutsche Post għandha tirrigwarda l-perjodu mill-1990 sal-2007 u insistiet li l-informazzjoni mitluba tiġi sottomessa.
(24)
Fil-komunikazzjoni tagħha tal-14 ta’ Awwissu 2008, il-Ġermanja sostniet li ma kien hemm l-ebda raġuni li jiġu eżaminati d-dħul u t-telf ta’ Deutsche Post għall-perjodu ta’ wara l-1994. Fit-22 ta’ Awwissu 2008 il-Kummissjoni żammet id-dritt li tadotta inġunzjoni ta’ informazzjoni skont l-Artikolu 10(3) tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999 tat-22 ta’ Marzu 1999 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat tal-KE (10) kieku l-Ġermanja ma pprovdietx l-informazzjoni mitluba.
(25)
Fil-komunikazzjoni tagħha tad-29 ta’ Settembru 2008, il-Ġermanja ppreżentat ir-riżultati ta’ opinjoni oħra ta’ esperti - li ġew sottomessi fit-2 ta’ Ottubru 2008 - sabiex tappoġġja l-pożizzjoni tagħha li analiżi tal-kontijiet ta’ wara l-1994 ma kinitx meħtieġa u li l-perjodu xieraq tal-investigazzjoni kien mill-1990 sal-1994 (11).
(26)
Fit-28 ta’ Ottubru 2008 il-Ġermanja ssottomettiet informazzjoni dwar il-garanzija tal-Istat u s-sussidji tal-pensjonijiet.
I.1.10. Inġunzjoni ta’ informazzjoni tat-30 ta’ Ottubru 2008
(27)
Il-Kummissjoni ma aċċettatx l-argumenti tal-Ġermanja u insistiet li kienet meħtieġa analiżi sal-2007 sabiex jiġu apprezzati bis-sħiħ l-effetti kompetittivi tal-miżuri tal-għajnuna mill-Istat mogħtija. Wara t-tfakkir darbtejn ta’ informazzjoni tat-12 u t-22 ta’ Awwissu 2008, il-Kummissjoni ħarġet inġunzjoni ta’ informazzjoni fit-30 ta’ Ottubru 2008 sabiex tagħti struzzjonijiet lill-Ġermanja ħalli tipprovdi l-informazzjoni kollha meħtieġa dwar il-kontijiet għall-perjodu kollu mill-1990 sal-2007.
(28)
Il-Ġermanja u d-Deutsche Post ikkuntestaw il-validità tal-inġunzjoni ta’ informazzjoni (ara t-taqsima I.3.2).
(29)
Fis-27 ta’ Novembru 2008 il-Ġermanja ssottomettiet l-informazzjoni mitluba dwar il-kontijiet għall-perjodu li jibda mill-1990 sal-1994. Fil-5 u s-16 ta’ Diċembru 2008 il-Ġermanja aġġornat l-informazzjoni dwar il-kontijiet li kienet ġiet sottomessa fis-27 ta’ Novembru 2008.
I.1.11. Sottomissjoni tal-informazzjoni dwar il-kontijiet għall-perjodu mill-1990 sal-2007
(30)
Wara laqgħa fis-6 ta’ Frar 2009 bejn is-Sur Pfaffenbach, is-Segretarju tal-Istat Ġermaniż, is-Sur Appel, CEO tad-DPAG, u l-Kummissarju bir-responsabbiltà għall-Politika ta’ Kompetizzjoni, il-Ġermanja u d-Deutsche Post qablu li jipprovdu informazzjoni dwar il-kontijiet għall-perjodu ta’ wara l-1994.
(31)
Fit-3 ta’ Marzu 2009, il-Ġermanja ssottomettiet l-ewwel sett ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet għall-perjodu kollu taħt investigazzjoni mill-1990 sal-2007.
(32)
Saru laqgħat bejn id-dipartimenti ta’ Deutsche Post u l-Kummissjoni fit-3 ta’ Marzu 2009 fi Brussell u fit-12 ta’ Marzu, fit-2 ta’ April, fit-28 ta’ Mejju, fit-23 ta’ Ġunju, u fit-18 ta’ Settembru 2009 f’Bonn. Il-Ġermanja ssottomettiet il-preżentazzjonijiet rispettivi min-naħa ta’ Deutsche Post fis-26 ta’ Marzu, is-7 ta’ Mejju, u t-22 ta’ Ġunju 2009.
(33)
Wara dawk il-laqgħat u żewġ listi ta’ mistoqsijiet li l-Kummissjoni ssottomettiet lil Deutsche Post fl-4 ta’ Ġunju u t-30 ta’ Lulju 2009, il-Ġermanja pprovdiet informazzjoni aġġornata dwar il-kontijiet u iżjed kjarifiki fid-9 ta’ Lulju, il-31 ta’ Lulju, is-17 ta’ Awwissu, it-8 ta’ Settembru, l-10 ta’ Settembru u l-15 ta’ Ottubru 2009.
(34)
Fis-16 u l-24 ta’ Settembru 2009 is-servizzi tal-Kummissjoni ssottomettew iżjed mistoqsijiet li għalhom il-Ġermanja prrovdiet tweġibiet fl-14 ta’ Ottubru 2009.
I.1.12. Sottomissjoni tal-Istudju ta’ WIK
(35)
Bħala riżultat tad-dewmien fl-għoti tad-dejta dwar il-kontijiet, il-kuntratt ma’ WIK Consult kellu jiġi estiż ħafna drabi. Finalment WIK Consult issottomettiet l-istudju minn esperti tagħha (minn hawn ’il quddiem: l-istudju ta’ WIK) fid-9 ta’ Novembru 2009.
(36)
Fl-14 u l-21 ta’ Jannar 2010 il-Ġermanja ssottomettiet kummenti dwar l-istudju ta’ WIK. Fil-11 ta’ Frar 2010, il-Ġermanja ssottomettiet studju minn esperti min-naħa ta’ KPMG (minn hawn ’il quddiem: l-istudju ta’ KPMG) dwar in-natura legali tal-ħlasijiet tat-trasferiment (12) (Ablieferungen) li d-Deutsche Post kellha tħallas lill-baġit nazzjonali sal-1995, u studju espert minn Deloitte (13) (minn hawn ’il quddiem: l-istudju Deloitte-I) dwar il-parametru referenzjarju tal-profitt użat fl-istudju ta’ WIK.
(37)
Fit-23 ta’ April 2010 il-Ġermanja sottomettiet studju ieħor ta’ Deloitte (minn hawn ’il quddiem: l-istudju Deloitte-II) dwar il-livell ta’ profitt raġonevoli li għandu jintuża mis-servizzi universali ta’ Deutsche Post.
(38)
Fid-9 ta’ Awwissu 2010 il-Ġermanja ssottomettiet iżjed kummenti dwar il-kalkolu ta’ kumpens għoli u l-applikazzjoni tal-prinċipju ta’ investitur f’ekonomija tas-suq għall-valutazzjoni tal-ħlasijiet tal-kumpens pubbliku.
I.1.13. Kummenti wara l-annullament tad-deċiżjoni negattiva tal-2002
(39)
Fil-5 ta’ Novembru 2010 il-Ġermanja ssottomettiet opinjoni oħra minn esperti li tindirizza t-tifsira tas-sentenza fil-Kawża C-399/08 Il-Kummissjoni v Deutsche Post (ara t-taqsima I.3.5) għall-investigazzjoni attwali (14).
I.1.14. Deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011
(40)
Permezz ta’ ittra datata 10 ta’ Mejju 2011 il-Kummissjoni nnotifikat lill-Ġermanja bid-deċiżjoni tagħha li twessa’ l-ambitu tal-proċedura skont l-Artikolu 108(2) TFUE li oriġinarjament kienet infetħet fl-1999 u ġiet estiża fl-2007, sabiex titwettaq investigazzjoni fil-fond fis-sussidju tal-pensjonijiet li d-Deutsche Post ilha tirċievi sa mill-1995 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011).
(41)
Wara talba tal-bidu għall-estensjoni tal-iskadenza fit-23 ta’ Mejju 2011, il-Ġermanja ssottomettiet il-kummenti tagħha fid-29 ta’ Lulju 2011, flimkien ma’ iżjed studji ta’ esperti dwar il-ħtieġa għal kalkolu ta’ kumpens għoli sabiex tingħata prova tal-għoti ta’ sussidji trasversali allegati (15), dwar tqabbil bejn l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali mħallsa minn Deutsche Post u l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali medji tas-suq (16), kif ukoll l-ammont ta’ spejjeż tas-sigurtà soċjali żejda magħmula minn Deutsche Post (17).
(42)
Fl-4 ta’ Ottubru 2011 l-UPS issottometta l-kummenti tiegħu. Dawn ġew segwiti b’kummenti sottomessi minn Inizjattiva Postali Libera u Ġusta (minn hawn ’il quddiem: FFIP) fil-5 ta’ Ottubru 2011 u l-kummenti sottomessi minn Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (minn hawn ’il quddiem: BIEK fis-7 ta’ Ottubru 2011. Fit-13 ta’ Ottubru 2011 il-Kummissjoni kkomunikat il-kummenti mill-partijiet interessati lill-Ġermanja.
(43)
Fl-14 ta’ Novembru 2011 il-Ġermanja ssottomettiet l-osservazzjonijiet tagħha dwar il-kummenti tal-partijiet terzi.
(44)
Fit-18 ta’ Novembru 2011 il-Kummissjoni bagħtet talba oħra għal informazzjoni dwar dettalji tal-finanzjament tal-pensjonijiet għall-perjodu ta’ wara l-2007. Il-Ġermanja ssottomettiet tweġibiet fit-2 u fid-19 ta’ Jannar 2012. Fis-16 ta’ Diċembru 2011 il-Kummissjoni ssottomettiet lill-Ġermanja studju espert minn Charles Rivers Associates dwar il-parametru referenzjarju tal-profitti (18) (minn hawn ’il quddiem: l-istudju CRA) għal kumment, li għalih il-Ġermanja wieġbet fis-16 ta’ Jannar 2012.
I.2. Proċedimenti taħt l-Artikolu 102 TFUE
(45)
Fuq il-bażi tal-ilment tal-UPS tal-1994, il-Kummissjoni sabet li Deutsche Post kienet kisret l-Artikolu 102 TFUE permezz ta’ pprezzar predatorju għal pakketti Negozju lill-Konsumatur mill-1990 sal-1995. Ġiet imposta multa ta’ EUR 24 miljun fuq Deutsche Post (19).
(46)
Fit-22 ta’ April 2004 l-UPS ressaq ilment ieħor dwar l-abbuż min-naħa ta’ Deutsche Post minn pożizzjoni dominanti skont l-Artikolu 102 TFUE. L-UPS sostna li Deutsche Post kienet iċċarġjat prezzijiet eċċessivi għall-bolol għas-servizzi rregolati tagħha tal-ittri.
(47)
Waqt l-investigazzjonijiet tagħha, fil-5 ta’ Novembru 2004 il-Kummissjoni rċeviet dokumenti relatati mad-deċiżjoni tal-aġenzija regolatorja postali Ġermaniża (minn hawn ’il quddiem: ir-Regolatur Postali) dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet għas-servizzi rregolati tal-ittri ta’ Deutsche Post għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2003 (minn hawn ’il quddiem id-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet). Permezz ta’ ittra datata t-13 ta’ Ġunju 2007 il-Ġermanja qablet li dawk id-dokumenti jistgħu jintużaw ukoll fil-proċedimenti dwar l-għajnuna mill-Istat.
(48)
Fil-25 ta’ Marzu 2008 il-Kummissjoni ddeċidiet li tagħlaq l-investigazzjoni tal-antitrust minħabba l-probabbiltà limitata li jiġi approvat li twettaq ksur bħal dan skont l-Artikolu 102 TFUE (20).
I.3. Każijiet tal-qorti
I.3.1. Il-Kawża T-421/07 Deutsche Post AG v Il-Kummissjoni
(49)
Id-Deutsche Post ikkuntestat il-validità tad-deċiżjoni tal-estensjoni tal-2007, billi sostniet li d-deċiżjoni negattiva tal-2002 ħolqot aspettattiva leġittima li l-Kummissjoni ma kinitx se terġa’ tibda bl-investigazzjonijiet tagħha.
(50)
Fit-8 ta’ Diċembru 2011 il-Qorti Ġenerali ċaħdet dik ir-rikuża bħala inammissibbli (21).
I.3.2. Il-Kawża T-570/08 Deutsche Post AG v Il-Kummissjoni u l-Kawża T-571/08 Il-Ġermanja v Il-Kummissjoni
(51)
Il-Ġermanja u d-Deutsche Post ikkuntestaw il-validità tal-inġunzjoni ta’ informazzjoni tal-Kummissjoni tat-30 ta’ Ottubru 2008 minħabba li kkunsidraw li l-inġunzjoni ta’ informazzjoni talbet informazzjoni irrilevanti u tefgħet piż sproporzjonat fuq Deutsche Post.
(52)
Fis-16 ta’ Lulju 2010 il-Qorti Ġenerali ddikjarat iż-żewġ azzjonijiet bħala inammissibbli minħabba li la d-drittijiet proċedurali ta’ Deutsche Post u lanqas dawk tal-Ġermanja ma kienu nkisru mill-ħruġ tal-inġunzjoni ta’ informazzjoni.
I.3.3. Il-Kawża C-463/10 P Deutsche Post AG v Il-Kummissjoni u l-Kawża C-475/10 P Il-Ġermanja v Il-Kummissjoni
(53)
Fis-27 ta’ Settembru 2010 id-Deutsche Post u l-Ġermanja appellaw kontra s-sentenza tal-Qorti Ġenerali u sostnew li l-inġunzjoni ta’ informazzjoni kienet kisret id-drittijiet tagħhom. Fit-13 ta’ Ottubru 2011 il-Qorti tal-Ġustizzja annullat is-sentenza tal-Qorti Ġenerali tas-16 ta’ Lulju 2010 (22). Konsegwentement, il-każ intbagħat lura lill-Qorti Ġenerali u għadu pendenti.
I.3.4. Il-Kawża T-344/10 UPS v Il-Kummissjoni
(54)
Fl-20 ta’ Awwissu 2010 l-UPS issottometta applikazzjoni għand il-Qorti Ġenerali, fejn sostna nuqqas ta’ aġir illegali min-naħa tal-Kummissjoni rigward l-investigazzjoni tal-2007 dwar l-għajnuna mill-Istat. Billi kienu għaddew kważi tliet snin mid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007, l-UPS dehrlu li l-Kummissjoni kellha ħafna ħin sabiex tinvestiga l-miżuri inkwistjoni u sabiex tivvaluta ċ-ċirkostanzi tal-fatti u l-liġi ħalli tadotta deċiżjoni finali u tagħlaq il-proċedura ta’ investigazzjoni. Dak il-każ għadu pendenti.
I.3.5. Il-Kawża T-388/11 Deutsche Post AG v Il-Kummissjoni
(55)
Fit-22 ta’ Lulju 2011 id-Deutsche Post ikkuntestat il-validità tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 minħabba li dehrilha li l-Kummissjoni għamlet żball evidenti fil-valutazzjoni preliminari tagħha f’li kkunsidrat is-sussidju tal-pensjonijiet bħala għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1)TFUE u bħala għajnuna ġdida skont it-tifsira tal-Artikolu 108(1) TFUE. Il-każ għadu pendenti.
II. DESKRIZZJONI DETTALJATA TAL-MIŻURI PUBBLIĊI
(56)
Id-Deutsche Post irċeviet appoġġ tal-Istat fil-forma ta’ ħafna miżuri differenti sa mill-1989.
-
Sussidju tal-pensjonijiet ibbażat fuq:
-
Il-liġi dwar il-persunal tad-Deutsche Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz 1994) ta’ qabel (23) (minn hawn ’il quddiem: PostPersRG 1994)
-
Ħlasijiet u garanziji ta’ kumpens tal-Istat ibbażati fuq:
-
Il-liġi dwar l-Organizzazzjoni tas-Servizzi Postali (Postverfassungsgesetz 1989) (24) (minn hawn ’il quddiem: PostVerfG 1989)
-
Il-liġi dwar l-Organizzazzjoni mill-Ġdid tas-Servizzi Postali (Postumwandlungsgesetz 1994) (25) (minn hawn ’il quddiem: PostUmwG 1994)
-
Dritt esklużiv u regolazzjoni tal-prezzijiet ibbażati fuq:
-
Il-liġi dwar is-Sistema Postali (Gesetz über das Postwesen 1989) (26) (minn hawn ’il quddiem: il-PostG 1989)
-
Il-Liġi Postali (Postgesetz 1997) (minn hawn ’il quddiem: PostG 1997)
II.1. Sussidju tal-pensjonijiet fil-kuntest ta’ benefiċċji soċjali u skemi ta’ kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil u l-impjegati privati
(57)
Sa mill-1995 is-sussidju tal-pensjonijiet iffinanzja proporzjon kbir tal-pensjonijiet għall-impjegati rtirati taċ-ċivil ta’ Deutsche Post. Sabiex jiġu mifhuma bis-sħiħ l-effetti tas-sussidju tal-pensjonijiet fil-valutazzjoni, it-taqsimiet li ġejjin se jiddeskrivu f’iżjed dettall il-benefiċċji soċjali u l-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali tal-impjegati taċ-ċivil meta mqabbla mal-iskemi tal-assigurazzjoni soċjali obbligatorja għall-impjegati taħt kuntratti tal-liġi privata (minn hawn ’il quddiem impjegati privati).
II.1.1. Benefiċċji soċjali għall-impjegati taċ-ċivil
(58)
L-impjegati taċ-ċivil huma intitolati għall-pensjonijiet tal-anzjanità, kif ukoll għall-assigurazzjoni tas-saħħa u tal-kura tas-saħħa. Il-benefiċċji għall-impjegati taċ-ċivil tad-Deutsche Post huma l-istess bħall-benefiċċji mogħtija lill-impjegati taċ-ċivil l-oħra kollha:
-
Il-livell tal-pensjoni jiġi definit minn qabel, skont l-Artikolu 14 BeamtVG (27), f’ċertu livell ta’ perċentwal tas-salarju finali tal-impjegat taċ-ċivil. Pereżempju, impjegat taċ-ċivil li jkun irtira fl-2010 u jkun ħadem in-numru rekwiżit ta’ snin se jirċievi pensjoni daqs 71,75 % tas-salarju finali tiegħu.
-
L-impjegati taċ-ċivil huma intitolati għar-rimborż ta’ 50-70 % tal-ispejjeż għas-saħħa u l-kura tas-saħħa, waqt li jkollhom iħallsu huma stess għall-bqija tal-ispejjeż. L-analiżi statistika eżatta tal-ispejjeż tal-kura tas-saħħa tiddependi fuq kriterji varji, bħan-numru ta’ tfal. L-impjegat taċ-ċivil jista’ jagħżel jew li jieħu assigurazzjoni supplementari volontarja jew li jħallas is-sehem tiegħu tal-ispejjeż tal-kura tas-saħħa minn butu stess.
II.1.2. Finanzjament tal-benefiċċji soċjali għall-impjegati ta’ POSTDIENST mill-1989 sal-1994
(59)
Wara l-ewwel riforma postali tal-1989, skont l-Artikolu 54(2) PostVerfG 1989, POSTDIENST, Telekom u Postbank kellhom jiffinanzjaw kompletament il-ħlasijiet tal-pensjonijiet u l-ispejjeż tas-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil irtirati, li ġew allokati lid-diviżjonijiet rispettivi abbażi tal-attivitajiet ta’ qabel tagħhom. Skont dik id-dispożizzjoni, minkejja li l-pretensjoni tal-impjegat taċ-ċivil għadha indirizzata kontra l-Istat, l-Istat għandu d-dritt li jikklejmja l-ammont sħiħ minn POSTDIENST, Telekom u Postbank rispettivament.
II.1.3. Il-finanzjament tal-benefiċċji soċjali għall-impjegati ta’ DPAG sa mill-1995
(60)
Bit-tieni riforma postali tal-1994, l-impjegati taċ-ċivil li kienu ħadmu għal POSTDIENST ġew ittrasferiti lejn DPAG skont l-Artikolu 2(1) PostPersRG 1994. Skont l-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994, l-impjegati taċ-ċivil żammew l-istatus legali tagħhom. Skont l-Artikolu 1(1) PostPersRG 1994, DPAG assumiet id-drittijiet u l-obbligi kollha tal-impjegati mill-Istat Federali u, skont l-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994, assumiet il-pretensjonijiet finanzjarji kollha tal-impjegati taċ-ċivil.
(61)
Skont l-Artikolu 15 PostPersRG 1994, il-ħlas tal-pensjoni u l-ispejjeż tal-kura tas-saħħa lill-impjegati taċ-ċivil irtirati waqa’ taħt fond tal-pensjonijiet ġdid għall-impjegati ta’ Deutsche Post. Fl-1 ta’ Lulju 2001 il-fondi tal-pensjoni għal Deutsche Post, Deutsche Telekom AG u Postbank AG ġew magħquda fil-Fond tal-Pensjonijiet għall-Impjegati tal-Uffiċċju Postali (Postbeamtenversorgungskasse) (minn hawn ’il quddiem: imsejjaħ b’mod konġunt bħala l-“Fond tal-Pensjonijiet” għall-perjodu kollu mill-1 ta’ Jannar 1995).
(62)
Skont l-Artikolu 16(1) PostPersRG 1994, Deutsche Post kellha tħallas kontribuzzjoni annwali ta’ EUR 2 045 biljun għall-Fond tal-Pensjonijiet għall-perjodu 1995-99, total ta’ EUR 10 225 biljun. Mis-sena 2000 ’il quddiem, abbażi tal-Artikolu 16(2) PostPersRG 1994, Deutsche Post kellha tħallas kontribuzzjoni annwali ta’ 33 % tas-somma tas-salarji totali tal-impjegati taċ-ċivil lill-Fond tal-Pensjonijiet (jiġifieri minn EUR 735 miljun fl-2000 għal EUR 540 miljun fl-2010).
(63)
Skont l-Artikolu 16(2) PostPersRG 1994, is-sussidju tal-pensjoni jkopri d-defiċit li jifdal (jiġifieri d-differenza bejn il-pensjonijiet għall-impjegati taċ-ċivil irtirati u l-kontribuzzjoni min-naħa ta’ Deutsche Post lill-Fond tal-Pensjonijiet). Is-sussidju tal-pensjonijiet żdied minn EUR 151 miljun fl-1995 għal EUR 3 203 biljun fl-2010 u t-total tiegħu kien ta’ EUR 37 121 biljun għall-perjodu li jibda mill-1995 sal-2010.
Figura 1
Finanzjament tal-Fond tal-Pensjonijiet (EUR miljuni)
II.1.4. Skemi statutorji tal-assigurazzjoni soċjali għall-impjegati privati u l-assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni għall-impjegati privati ta’ Deutsche Post
(64)
L-impjegati privati għandhom ikunu membri ta’ erba’ skemi ta’ assigurazzjoni soċjali: l-assigurazzjoni tal-pensjoni, tal-qgħad, tas-saħħa u tal-kura (28). Meta mqabbla mal-iskema tal-impjegati taċ-ċivil, l-iskemi statutorji tal-assigurazzjoni soċjali joffru livell differenti ta’ kopertura għall-pensjoni u l-iskemi tal-assigurazzjoni tas-saħħa:
-
Il-livell tal-pensjoni mhuwiex definit bħala perċentwal tas-salarju finali ta’ kull xahar iżda tas-salarju medju ta’ tul ta’ ħajja medja.
-
L-ispejjeż tas-saħħa u tal-kura huma kompletament koperti.
(65)
Jeżistu wkoll differenzi importanti fil-finanzjament tal-benefiċċji soċjali meta mqabbla ma’ dawk tal-impjegati taċ-ċivil. L-iskemi statutorji tal-assigurazzjoni soċjali għall-impjegati privati huma ffinanzjati minn kontribuzzjonijiet konġunti mill-impjegat u minn min iħaddem matul il-ħajja tax-xogħol tal-impjegat (minn hawn ’il quddiem: kontribuzzjonijiet obbligatorji tas-sigurtà soċjali). Ir-rata totali tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali hija diviża formalment fis-sehem tal-impjegat u dak tal-impjegatur, fejn it-tnejn li huma jkopru nofs il-kontribuzzjoni totali. Madankollu, l-impjegat għandu l-obbligu formali li jħallas ir-rata tal-kontribuzzjoni totali lill-iskemi tal-assigurazzjoni soċjali.
Figura 2
Rati tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali bħala perċentwal tal-paga grossa tal-impjegati privati (ara wkoll l-Anness)
(66)
Figura 2 turi li r-rati tas-sigurtà soċjali obbligatorji sa mill-1995 varjaw minn 38 % għal 42 % tal-paga grossa (= paga netta + sehem tal-impjegat). L-ishma tal-impjegatur u tal-impjegat tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali varjaw minn 19 % għal 21 % tal-paga grossa (ara l-Anness għal skeda taż-żmien iżjed dettaljata).
(67)
L-impjegati privati ta’ Deutsche Post ibbenefikaw mhux biss mill-iskemi statutorji tal-assigurazzjoni soċjali iżda wkoll minn assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni. L-impjegati privati li bdew jaħdmu qabel l-1997 ġew offruti kopertura supplimentari tal-assigurazzjoni tal-pensjoni li għandha tippermettilhom li jirċievu pensjoni simili għal dik tal-impjegati ċivili. L-assigurazzjoni tal-pensjoni supplimentari kopriet id-differenza bejn il-pensjoni statutorja tal-assigurazzjoni soċjali tal-impjegati privati - li hija daqs ċertu perċentwal tas-salarju medju ta’ matul il-ħajja - u l-pensjoni tal-impjegat taċ-ċivil li hija ċertu perċentwal tas-salarju finali. Ir-regoli dettaljati huma mniżżla fil-Karta tal-Istitut Ġermaniż tal-Uffiċċju Postali (Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost - VAP) (29).
(68)
Sal-1997 id-Deutsche Post iffinanzjat il-benefiċċji supplimentari tal-pensjonijiet għall-impjegati privati rtirati permezz ta’ kontribuzzjoni ta’ madwar [5 sa 10 %] (*) tal-paga grossa tal-impjegati privati attivi. Sa mill-1997 id-Deutsche Post bniet dispożizzjoni għall-obbligi pendenti tal-VAP (ara wkoll id-deskrizzjoni tal-piż #4 fit-taqsima II.3.1.3).
(69)
Sa mill-1997 l-impjegati privati ġodda ġew offruti assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni mnaqqsa b’mod sinifikanti, li għaliha d-Deutsche Post ħallset kontribuzzjoni ta’ madwar [0 u 5 %] tal-paga grossa mill-1997 sal-2007.
II.2. Ħlasijiet ta’ kumpens u garanziji tal-Istat fil-kuntest tad-dritt esklużiv ta’ Deutsche Post u l-obbligi universali tas-servizzi postali
II.2.1. Dritt esklużiv sal-2007
(70)
Qabel l-1998, l-Artikolu 2 PostG 1989 ipprovda lil Deutsche Post id-dritt esklużiv li tistabbilixxi u żżomm faċilitajiet għall-ġarr tal-posta tal-ittri. Servizzi postali oħra - il-ġarr ta’ pakketti, gazzetti jew rivisti - ma ġewx irriservati għad-Deutsche Post iżda kienu miftuħin għal kompetizzjoni. Skont l-Artikolu 37 Post VerfG 1989, il-profitti li jammontaw minn dawn is-servizzi ta’ ittri riservati għandhom jintużaw sabiex jiġi ffinanzjat it-telf tas-servizzi universali li kienu offruti fis-swieq miftuħa għal kompetizzjoni. Skont l-Artikolu 4 tal-Liġi dwar ir-Regolament tat-Telekomunikazzjonijiet u s-Servizz Postali - PTRegG 1994 (30), il-Ministru Federali għall-Posta u t-Telekomunikazzjonijiet kien responsabbli għall-approvazzjoni tal-prezzijiet għas-servizzi tal-ittri riservati.
(71)
Mid-dħul fis-seħħ tal-PostG 1997 fl-1998, l-ambitu tas-servizzi riservati għad-Deutsche Post tnaqqas b’mod gradwali. Skont l-Artikolu 51 PostG 1997, id-dritt esklużiv kien ikopri l-ġarr ta’ ittri u katalogi indirizzati ta’ taħt il-200 gramma fl-1997, iżda r-restrizzjoni fuq il-piż tnaqqset b’suċċess, u laħqet il-50 gramma fl-2006. Id-dritt esklużiv sussegwentement skada fil-31 ta’ Diċembru 2007.
II.2.2. Obbligu tas-servizz postali universali sal-2007
(72)
L-obbligu tas-servizz postali universali għad-Deutsche Post ġie stabbilit f’żewġ atti ta’ inkarigu formali.
-
Ir-Regolament dwar is-Servizz Mandatorju tal-Posta (31) (minn hawn ’il quddiem: ir-Regolament dwar is-Servizz Mandatorju) ħatar lid-Deutsche Post bħala l-fornitur universali tas-servizz postali għall-ittri u l-pakketti li ma jaqbżux l-20 kg, billi pprovdiha bl-inkarigu tal-provvista ta’ dawk is-servizzi fil-Ġermanja b’tariffi uniformi.
-
Il-PostG 1997 u r-Regolament ta’ Implimentazzjoni tal-1999 li jakkumpanjah (32) (minn hawn ’il quddiem: ir-Regolament dwar is-Servizz Universali) żamm il-kariga għad-DPAG.
(73)
L-Artikolu 11 PostG 1997 iddefinixxa s-servizz universali bħala sett bażiku ta’ servizzi postali li jiġu pprovduti madwar il-pajjiż kollu bi prezzijiet li ma jkunux għolja. Dawk is-servizzi jinkludu l-ġarr tal-ittri, il-pakketti indirizzati b’piż ta’ mhux iżjed minn 20 kg, kotba, katalogi, gazzetti u rivisti (minn hawn ’il quddiem: servizzi universali).
(74)
Ir-Regolament dwar is-Servizz Universali tal-1999 jistabbilixxi r-rekwiżiti minimi ta’ kwalità tas-servizz universali:
-
Għandu jkun hemm tal-inqas 12 000 uffiċċju postali madwar il-Ġermanja.
-
Medja annwali ta’ 80 fil-mija ta’ ittri u pakketti għandhom jitwasslu f’ċerti limiti ta’ żmien (jum wieħed tax-xogħol għall-ittri u jumejn tax-xogħol għall-pakketti) u għandu jkun hemm tal-inqas kunsinna kull jum fil-ġranet ta’ matul il-ġimgħa.
-
Waqt li r-rekwiżit ġenerali għall-prezzijiet tas-servizzi universali huwa li l-prezz ma jkunx għoli, id-DPAG kellha tibdel il-prezzijiet uniformi rigward is-servizzi tal-ittri mwettqa taħt id-dritt esklużiv li skada fl-2007. Madankollu, id-DPAG għandha ċertu grad ta’ flessibbiltà fl-ipprezzar għas-servizzi riservati minħabba li tista’ tikkonkludi ftehimiet għal prezz individwali mal-klijenti bl-ispedizzjoni postali ta’ mill-inqas 50 oġġett għal kull tranżazzjoni.
(75)
L-Artikolu 52 PostG 1997 żamm il-kariga tad-DPAG bil-provvista ta’ servizzi universali sal-31 ta’ Diċembru 2007, jiġifieri d-data li fiha d-dritt esklużiv tagħha għall-provvista ta’ servizzi ta’ ittri skada. Sa mill-iskadenza tad-dritt esklużiv, l-ebda operatur postali fil-Ġermanja ma ġie inkarigat bl-obbligu tas-servizz universali, li jfisser li l-fornituri kollha tas-servizz postali huma mistennija li jipprovdu servizzi postali universali (“forzi tas-suq”). Fejn ġie stabbilit jew hemm raġuni li wieħed jemmen li servizz universali ma jkunx qed jiġi pprovdut b’mod adegwat jew xieraq, il-PostG 1997 jipprovdi strumenti leġiżlattivi għas-salvagwardja tal-għoti ta’ dawk is-servizzi.
(76)
Kif muri bl-istudju ta’ WIK (ara l-Figura 3), is-servizzi universali kienu jikkostitwixxu madwar 88 % tad-dħul totali mill-1990 sal-2007. Il-parti l-kbira tas-servizzi universali tal-ittri kienu soġġetti għal regolament dwar il-prezzijiet minħabba l-pożizzjoni dominanti ta’ Deutsche Post f’dawk is-swieq (ara t-taqsima II.2.1). Minbarra dawk is-servizzi rregolati mill-prezzijiet li kienu jikkostitwixxu madwar 62 % tad-dħul totali, Deutsche Post ipprovdiet servizzi universali tal-pakketti (madwar 15 % tad-dħul totali) u iżjed servizzi universali tal-ittri mhux rregolati mill-prezzijiet (madwar 11 % tad-dħul totali) f’kompetizzjoni ma’ operaturi oħra.
(77)
Barra minn hekk, id-Deutsche Post offriet servizzi kummerċjali (pereżempju servizzi fis-settur bankarju għall-konsumaturi għal Postbank, servizzi ta’ bejgħ għal Telekom, il-kunsinna ta’ oġġetti postali mingħajr indirizz, eċċ.). Bħala total, is-servizzi kummerċjali ammontaw għal 12 % tad-dħul ta’ Deutsche Post għall-perjodu mill-1990 sal-2007.
II.2.3. Ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat
(78)
Sa minn meta twaqqfet fl-1950, id-Deutsche Bundespost kienet assi speċjali tal-Gvern Federali (minn hawn ’il quddiem: Sondervermögen). Taħt il-liġi amministrattiva tal-Ġermanja, Sondervermögen m’għandhiex personalità legali li hija indipendenti mill-Istat, iżda għandha l-baġit tagħha stess u mhijiex responsabbli għad-djun ġenerali tal-Istat.
(79)
L-ewwel riforma postali fl-1989 stabbiliet li s-Sondervermögen kellu jkollha tliet diviżjonijiet differenti - POSTDIENST, Postbank, u Telekom - li ġew ikklassifikati bħala “impriżi pubbliċi” iżda xorta waħda ma kellhiex personalità legali indipendenti mill-Istat.
(80)
Skont l-Artikolu 37(2) u (3) PostVerfG 1989, minkejja li kull servizz tat-tliet diviżjonijiet kien mistenni li jiffinanzja lilu nnifsu, it-transfinanzjament bejn it-tliet diviżjonijiet kien permess sal-punt li t-telf irriżulta minn obbligi ta’ servizz universali. Fuq dik il-bażi, bejn l-1990 u l-1993 POSTDIENST irċeviet trasferimenti ta’ EUR 2 844 biljun minn Telekom sabiex tkopri t-telf tagħha.
(81)
Fil-kors tat-tieni riforma postali, li daħlet fis-seħħ fl-1 ta’ Jannar 1995 it-tliet diviżjonijiet ta’ Sondervermögen inbidlu f’kumpaniji pubbliċi ta’ responsabbiltà limitata: POSTDIENST saret DPAG, Postbank saret Postbank AG, u Telekom saret Telekom AG. Skont l-Artikolu 2(2) PostUmwG 1994, Telekom AG assumiet ir-responsabbiltajiet kollha li jinħolqu minn self li kien attribbwibbli għal Sondervermögen b’mod ġenerali, iżda żammet id-dritt li tikklejmja lura fondi minn DPAG u Postbank AG sal-punt li dawk ir-responsabbiltajiet ta’ self setgħu jiġu attribwiti lill-predeċessuri legali tagħhom.
(82)
Skont l-Artikolu 7 PostUmwG 1994, madankollu, id-dritt ta’ Telekom AG (li jinħoloq mill-Artikolu 2(2) PostUmwG 1994) sabiex jitressqu pretensjonijiet kontra DPAG sal-ammont tat-telf akkumulat minn POSTDIENST skada fil-31 ta’ Diċembru 1994. Dan irriżulta fit-trasferiment ta’ assi tal-valur ta’ EUR 2 822 biljun minn Telekom AG lil DPAG. Skont il-Ġermanja, dak it-trasferiment minn Telekom AG kien - bħat-trasferimenti ta’ qabel ibbażati fuq l-Artikolu 37(3) PostVerfG 1989 - indispensabbli sabiex DPAG tirrilaxxa l-obbligi tas-servizz universali tagħha.
(83)
Bejn l-1990 u l-1995 POSTDIENST irċeviet total ta’ EUR 5 666 biljun bħala kumpens għall-obbligu tas-servizzi universali tagħha.
II.2.4. Garanzija tal-Istat għall-istrumenti tad-dejn maħruġa qabel l-1995
(84)
Sa mill-1953, l-Artikolu 22(4) PostVwG 1953 (33) ipprovda li l-istrumenti tad-dejn maħruġa minn Deutsche Bundespost kellhom l-istess valur legali tal-istrumenti tad-dejn maħruġa mir-Repubblika Federali tal-Ġermanja. Meta l-PostVwG 1953 ġie miċħud mill-PostVerfG 1989, l-istess dispożizzjoni ġiet inkorporata fl-Artikolu 40 PostVerfG 1989.
(85)
Wara l-ħolqien tat-tliet diviżjonijiet fl-1989, POSTDIENST innifisha ma ħarġitx l-obbligi ta’ dejn; Postbank amministrat dawk it-tranżazzjonijiet għad-diviżjonijiet kollha ta’ Deutsche Bundespost. Wara l-istrumenti tad-dejn ġew allokati lil POSTDIENST, Telekom u Postbank skont ir-rekwiżiti finanzjarji tagħhom.
(86)
Wara l-1995, skont l-Artikolu 2(4) PostUmwG 1994, il-Ġermanja baqgħet responsabbli għall-obbligi ta’ dejn kollha li daħlet għalihom Deutsche Bundespost qabel l-1995 u li sussegwentement ġew allokati lil POSTDIENST, Telekom u Postbank. Madankollu, il-Ġermanja ma refgħet l-ebda responsabbiltà għall-istrumenti ta’ dejn li sussegwentement inħarġu minn DPAG.
II.3. Dħul minn prezzijiet regolati bħala kumpens addizzjonali għall-ispejjeż tal-pensjonijiet u l-ispejjeż netti tas-servizz universali
(87)
Il-PostG 1997 stabbilixxa wkoll il-Bundesnetzagentur (minn hawn ’il quddiem: ir-Regolatur Postali) għas-sorveljanza tas-swieq tal-ittri riservati u liberalizzati. Skont l-Artikolu 19 PostG 1997, ir-Regolatur Postali għandu l-awtorità li jirregola l-ipprezzar ta’ Deutsche Post fis-swieq tal-ittri li fihom Deutsche Post għandha pożizzjoni dominanti. Deutsche Post kellha pożizzjoni dominanti mhux biss rigward is-servizzi riservati - skont l-Artikolu 51 PostG 1997 - iżda wkoll rigward kważi s-servizzi l-oħra kollha tal-ittri li kienu diġà infetħu għal kompetizzjoni. Ir-regolazzjoni tal-prezzijiet tista’ tieħu l-forma jew ta’ limitu massimu fuq il-prezzijiet ex ante jew ta’ kontroll tal-prezzijiet ex post.
(88)
Skont l-istudji tas-swieq imwettqa mir-Regolatur Postali, Deutsche Post kellha sehem medju tas-suq ta’ 90-97 % fuq is-swieq tal-ittri rregolati mill-prezzijiet. Fir-rapport l-iżjed reċenti tiegħu r-Regolatur Postali jiddeplora l-fatt li l-ftuħ gradwali tas-swieq sa mill-1997 ma rriżultax f’kompetizzjoni effettiva fis-suq tal-ittri Ġermaniż (34).
(89)
Is-servizzi tal-ittri rregolati mill-prezzijiet jikkostitwixxu l-parti l-kbira tad-dħul totali ta’ Deutsche Post (pereżempju 62 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post mill-1990 sal-2007 (ara l-Figura 3) u madwar 56 % mill-2008 sal-2010).
(90)
Is-servizzi universali u kummerċjali l-oħra kollha, li mhumiex soġġetti għar-regolazzjoni tal-prezzijiet skont l-Artikoli 19-27 PostG 1997 (35), se jiġu msejħa servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(91)
Għas-servizzi tal-ittri rregolati mill-prezzijiet, l-Artikolu 20(1) u (2) PostG 1997 jipprovdi li l-prezzijiet għandhom jirriflettu l-ispejjeż tal-għoti ta’ servizz effiċjenti. Madankollu, fejn ikun oġġettivament ġustifikat, ir-Regolatur Postali għandu jikkunsidra kif xieraq, fost ħwejjeġ oħra:
-
l-ispejjeż tal-għoti universali tas-servizzi postali, u
-
l-ispejjeż tal-finanzjament tal-benefiċċji tal-pensjoni u tal-kura tas-saħħa għall-impjegati li kienu ġew ittrasferiti minn POSTDIENST.
(92)
L-Artikolu 57 PostG 1997 u digriet ministerjali tas-27 ta’ Marzu 2000 mill-Ministru Federali għall-Affarijiet Ekonomiċi u t-Teknoloġija żammew il-prezzijiet irregolati fil-livell tal-1997 sal-31 ta’ Diċembru 2002.
II.3.1. Id-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet
(93)
Kien biss fl-2002 li r-Regolatur Postali ħa l-ewwel deċiżjoni tiegħu dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet għas-servizzi tal-ittri rregolati għall-perjodu bejn l-1 ta’ Jannar 2003 u l-31 ta’ Diċembru 2007 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet). Ir-regolazzjoni tal-limitu massimu fuq il-prezzijiet hija sistema sabiex jiġu rregolati l-prezzijiet ta’ pakkett ta’ servizzi fejn il-prezz individwali għal kull servizz ma jkunx ikkontrollat iżda jkun hemm limitu massimu fuq il-medja peżata tal-prezzijiet kollha fil-pakkett. Skont l-Artikolu 19 PostG 1997, ir-regolament dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet ex ante kopra s-servizzi postali kollha li għalihom id-Deutsche Post kellha pożizzjoni dominanti.
(94)
Għall-finijiet tad-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, Deutsche Post issottomettiet id-dħul regolatorju u l-kontijiet tal-ispejjeż lir-Regolatur Postali (minn hawn ’il quddiem: il-kontijiet regolatorji tal-2002) għall-ewwel darba, li jkopru l-perjodu mill-1998 sal-2006. Il-kontijiet regolatorji kienu bbażati fuq ir-riżultati sal-2001 u fuq projezzjonijiet għas-snin sussegwenti.
(95)
Fl-2002 Deutsche Post ikklejmjat “piżijiet finanzjarji” għall-għoti tas-servizz universali u għall-impjieg ta’ impjegati taċ-ċivil u impjegati privati li kienu ġew ittrasferiti minn POSTDIENST. Dawk il-piżijiet huma l-ispejjeż li allegatament Deutsche Post ma kienx ikollha tagħmel mingħajr l-obbligu tas-servizz universali u mingħajr it-trasferiment tal-persunal u l-infrastruttura ta’ POSTDIENST (ara t-Tabella 1 għal lista dettaljata).
Tabella 1
Piżijiet kif approvati mid-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet (EUR miljuni, valuri nominali)
#
Piżijiet mid-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet
Piż medju (1998-2006) EUR miljuni
%
1
Spejjeż ta’ pagi żejda
[…]
[…]
2
Spejjeż tas-sigurtà soċjali żejda
[…]
[…]
3
Uffiċċji postali tal-piżijiet tal-infrastruttura
[…]
[…]
4
Assigurazzjoni tal-pensjonijiet supplimentari għall-impjegati (VAP)
[…]
[…]
5
Trasport tal-merkanzija tal-piż tal-infrastruttura
[…]
[…]
6
Spejjeż soċjali u tas-saħħa (BAnstPT)
[…]
[…]
7
Ristrutturazzjoni tal-persunal
[…]
[…]
8
Kopertura tad-defiċit għall-assigurazzjoni tas-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil
[…]
[…]
Piż medju totali
[…]
100 %
(96)
Eventwalment ir-Regolatur Postali aċċetta l-argument ta’ Deutsche Post li ssostni li ma kienx ikollha terfa’ dawk il-piżijiet li kieku ma kinitx soġġetta għall-obbligu tas-servizz universali (għall-piżijiet #3 u 5 fuq l-ispejjeż tas-servizz universali) u l-obbligu li l-impjegati taċ-ċivil u l-impjegati privati minn POSTDIENST jiġu integrati (il-piżijiet #1, 2, 4, 6, 7, u 8). Għalhekk ir-Regolatur Postali approva ż-żieda fil-prezzijiet irregolati tal-ittri għall-finanzjament tal-piżijiet medji annwali kklejmjati ta’ EUR […] biljuni għall-perjodu mill-2002 sal-2006 mid-dħul tas-servizzi rregolati tal-ittri. Skont id-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, 100 % tal-piżijiet huma allokati lill-prezzijiet li huma soġġetti għal-limitu massimu fuq il-prezzijiet ex ante.
II.3.1.1. Pagi żejda (piż #1)
(97)
Il-piż #1 juri l-ispejjeż tal-pagi żejda kklejmjati għall-ħaddiema postali ’l fuq mill-medja tal-industrija. Bħala parametru referenzjarju tal-pagi “kompetittivi” d-Deutsche Post użat il-pagi għall-persunal li kien għadu kif ġie impjegat wara l-2002 li kienu ġew stipulati fi ftehim tax-xogħol kollettiv (Entgelttarifvertrag) mat-trejdjunjins (minn hawn ’il quddiem: il-pagi ETV). Madankollu, għall-kalkolu tal-piż #1, dak il-parametru referenzjarju huwa applikat lill-persunal kollu. Jiġi applikat ukoll retroattivament għall-1998 fil-kontijiet sottomessi.
II.3.1.2. Kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali (piż #2)
(98)
Ir-Regolatur Postali aċċetta wkoll l-argument ta’ Deutsche Post li kellha tħallas kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ogħla għall-impjegati privati u l-impjegati taċ-ċivil tagħha minn dawk li normalment ikollhom iħallsu l-kompetituri għall-impjegati privati tagħhom.
(99)
Deutsche Post tibbaża l-kalkoli tagħha fuq ir-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali li jidhrilha li tkun “kompetittiva” (minn hawn ’il quddiem: ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja) kemm għall-impjegati taċ-ċivil kif ukoll għall-impjegati privati. Ir-rata regolatorja hija definita bħala s-somma ta’:
-
is-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali għal impjegat privat (madwar 19-21 %, li bejn wieħed u ieħor huwa nofs ir-rata tal-kontribuzzjoni totali tas-sigurtà soċjali kif muri f’ Figura 2),
-
il-kontribuzzjoni għall-iskema tal-assigurazzjoni għall-inċidenti (li tinsab fil-firxa ta’ [0 sa 5 %]; Deutsche Post żiedet dik il-kontribuzzjoni mar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja sa mill-2001),
-
il-kontribuzzjoni għall-iskema tal-assigurazzjoni għall-pensjoni (li tinsab fil-firxa ta’ [0 sa 5 %]; Deutsche Post żiedet dik il-kontribuzzjoni mar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja sa mill-1997 minħabba li kontribuzzjoni għall-iskema supplimentari tal-assigurazzjoni għall-pensjoni ta’ dak id-daqs hija meqjusa bħala “kompetittiva”. Ir-rata hija bbażata fuq l-assigurazzjoni supplimentari għall-pensjoni li Deutsche Post offriet sa mill-1997 lill-impjegati privati li kienu għadhom kif ġew impjegati).
(100)
Id-dħul irregolat jiffinanzja l-kontribuzzjonijiet kollha tas-sigurtà soċjali ogħla mir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja (minn hawn ’il quddiem: kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali). Billi tuża bħala eżempju l-kalkoli tal-kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali fl-2001 għall-impjegati taċ-ċivil, it-Tabella 2 turi li l-kontribuzzjonijiet effettivi tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil huma kważi d-doppju ta’ dawk tal-kontribuzzjonijiet “kompetittivi” tas-sigurtà soċjali bbażati fuq ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja.
Tabella 2
Kalkolu tal-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil fl-2001 abbażi tal-kontijiet regolatorji tal-2002 (EUR miljuni)
% tal-pagi effettivi
(1)
Rata tal-kontribuzzjoni għall-fond tal-pensjonijiet
33 %
(2)
Total tal-pagi tal-impjegati taċ-ċivil
[…]
(3)
=(1)*(2)
Kontribuzzjoni għall-fond tal-pensjonijiet
[…]
(4)
Spejjeż tal-kura tas-saħħa
[…]
(5)
=(3)+(4)
Kontribuzzjonijiet attwali tas-sigurtà soċjali.
[…]
[40 sa 45 %]
(6)
Sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali
20,43 %
(7)
Assigurazzjoni kontra l-inċidenti
[…]
(8)
Assigurazzjoni supplimentari għall-pensjoni
[…]
(9)
=(6)+(7)+(8)
Rata tal-kontribuzzjoni regolatorja
[…]
(10)
=(2)*(9)
Spiża tas-sigurtà soċjali tal-parametru referenzjarju regolatorju
[…]
[20 sa 25 %]
(11)
=(5)-(10)
Kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali.
[…]
[15 sa 20 %]
(101)
Il-kontribuzzjonijiet effettivi tas-sigurtà soċjali jinkludu l-ħlas min-naħa ta’ Deutsche Post ta’ 33 % tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil għall-fond tal-pensjonijiet (ħlas annwali ta’ somma f’daqqa ta’ EUR 2 045 biljun bejn l-1995 u l-1999) kif ukoll kontribuzzjonijiet għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil. Bħala total, il-kontribuzzjonijiet effettivi tas-sigurtà soċjali ammontaw għal [40 sa 45 %] tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil fl-2001.
(102)
Minkejja li r-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali hija definita bħala perċentwal tal-pagi grossi tal-impjegati privati (paga netta + is-sehem tal-impjegat tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali), Deutsche Post timmultiplika r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja ta’ [20-25 %] bil-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil sabiex tikkalkula l-parametru referenzjarju regolatorju.
II.3.1.3. Assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni għall-impjegati privati (piż #4)
(103)
Il-piż #4 huwa maħsub sabiex jikkumpensa għall-bini tad-dispożizzjoni tar-responsabbiltajiet ta’ qabel l-1997 mill-iskema supplimentari tal-assigurazzjoni għall-pensjoni VAP għall-impjegati privati ta’ Deutsche Post.
(104)
Kif spjegat fit-taqsima II.1.4, l-impjegati privati ta’ Deutsche Post li ġew impjegati qabel l-1997 ġew offruti assigurazzjoni supplimentari għall-pensjoni sabiex tiggarantilhom pensjoni simili għall-dik tal-impjegati taċ-ċivil. Madankollu, POSTDIENST ma bnietx dispożizzjoni korrispondenti għall-ħlas futur tal-pensjonijiet. Kien biss wara t-twaqqif ta’ DPAG li saru provvedimenti ta’ EUR 8 153 biljun fil-karta tal-bilanċ.
II.3.1.4. Spejjeż mixxellanji żejda tas-sigurtà soċjali (piżijiet #6, 7, 8)
(105)
Il-piż #6 jinkludi l-kontribuzzjonijiet ta’ Deutsche Post lill-Istitut Federali għall-Posta u t-Telekomunikazzjonijiet (Bundesanstalt für Post und Telekommunikation - BanstPT) li jipprovdi ċerti benefiċċji soċjali (pereżempju djar soċjali) lill-impjegati taċ-ċivil u l-impjegati privati li kienu ġew trasferiti minn POSTDIENST. Il-piż #7 jinkludi l-kontribuzzjonijiet min-naħa ta’ Deutsche Post sabiex ikopru d-defiċit tal-iskema tal-assigurazzjoni għas-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil. Il-piż #8 fuq ir-ristrutturazzjoni tal-persunal jikkonċerna kemm l-impjegati taċ-ċivil kif ukoll l-impjegati privati.
II.3.1.5. Piżijiet tas-servizz universali (#3 u 5)
(106)
Dawn il-piżijiet juru l-iffrankar mill-ispejjeż li Deutsche Post setgħet għamlet kieku kienet kapaċi tfassal in-netwerk tagħha tal-uffiċċji postali u l-pakketti fuq bażi ta’ kunsiderazzjonijiet kummerċjali. L-iffrankar mill-ispejjeż jiġi kkalkulat fuq il-bażi ta’, pereżempju, in-numru kontrafattwali tal-uffiċċji postali li Deutsche Post ikollha topera mingħajr l-obbligu tas-servizz universali.
II.3.2. Id-deċiżjonijiet dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet tal-2007 u l-2011
(107)
Fis-7 ta’ Novembru 2007 ir-Regolatur Postali approva l-limitu massimu fuq il-prezzijiet għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2008 sal-31 ta’ Diċembru 2011 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni tal-2007 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet). Fl-14 ta’ Novembru 2011 ir-Regolatur Postali approva l-limitu massimu fuq il-prezzijiet għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2012 sal-31 ta’ Diċembru 2013 (minn hawn ’il quddiem: id-deċiżjoni tal-2011 dwar il-limitu massimu fuq prezzijiet).
(108)
Sa mid-deċiżjoni tal-2007 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, il-prezzijiet sabiex jiġu impustati iżjed minn 50 ittra m’għadhomx ikkontrollati ex-ante, iżda huma soġġetti għal kontroll tal-prezzijiet ex- post skont l-Artikolu 25 PostG 1997 (36). Il-prezzijiet għas-servizzi postali l-oħra kollha li għalihom Deutsche Post għandha pożizzjoni dominanti għadhom jiġu approvati ex-ante skont l-Artikolu 19 PostG 1997.
(109)
Il-Kummissjoni se tirreferi matul din id-Deċiżjoni għas-“servizzi rregolati mill-prezzijiet” bħala dawk is-servizzi li għalihom Deutsche Post għandha pożizzjoni dominanti u li huma soġġetti għall-konroll tal-prezzijiet ex-ante skont l-Artikolu 19 PostG 1997 jew il-kontroll tal-prezzijiet ex-post skont l-Artikolu 25 PostG 1997. Is-servizzi l-oħra kollha li għalihom Deutsche Post m’għandhiex pożizzjoni dominanti u li m’humiex soġġetti għall-kontroll tal-prezzijiet se jissejħu bħala “servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet”.
(110)
Deutsche Post kompliet tikklejmja l-piżijiet għal pagi żejda u l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali mit-trasferiment ta’ persunal minn POSTDIENST (pereżempju l-piż medju #2 fuq l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali ta’ EUR […] miljuni mill-2008 ’il quddiem) kif ukoll il-piżijiet mill-obbligu tas-servizz universali. Bħal ma għamel fid-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, ir-Regolatur Postali approva l-finanzjament ta’ dawk il-piżijiet minn dħul irregolat mill-prezzijiet u stabbilixxa l-limitu massimu fuq il-prezzijiet f’livell korrispondentement ogħla. Għalhekk ir-rikonoxximent min-naħa tar-Regolatur Postali ta’ dawk il-piżijiet fid-deċiżjonijiet dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet tal-2002, l-2007, u l-2009 ma nbidilx rigward is-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
II.4. Ir-riżultati finanzjarji tad-DPAG
(111)
Ir-riżultati finanzjarji tad-DPAG għall-1995 sal-2006 huma murija fil-Figura 2 tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007. Billi r-riżultati ta’ bejn l-1995 u l-1999 kienu mħallta (xi snin urew telf u oħrajn urew profitti), DPAG kostantement għamlet profitti ta’ qabel it-taxxa ta’ madwar EUR 1 u 2 biljuni mis-sena 2000 sal-2006.
(112)
Bejn l-2007 u l-2010, DPAG għamlet il-profitti li ġejjin: EUR 1,8 biljun (2007); EUR -2,0 biljun (2008); EUR 0,7 biljun (2009); EUR 2,6 biljun (2010);
(113)
Il-kontijiet ippubblikati ta’ DPAG ma jippermettux li l-profitti jiġu allokati lis-servizzi differenti. Għalhekk mhuwiex possibbli li jintużaw il-kontijiet pubbliċi sabiex jiġi aċċertat jekk is-servizzi universali rregolati mill-prezzijiet b’mod ġenerali għamlux telf jew profitt.
III. RAĠUNIJIET SABIEX TINBEDA L-PROĊEDURA
(114)
Kif ikkonfermat il-Qorti Ġeneral fis-sentenza tagħha fil-Kawża T-421/07 (37), il-miżuri kollha li qed jiġu investigati kienu jagħmlu parti mill-proċedura sa mid-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999, li tkompliet permezz tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007.
III.1. Sussidju tal-pensjoni
(115)
Id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 stabbiliet li s-sussidju tal-pensjoni kkostitwixxa miżura ġdida ta’ għajnuna minħabba li Deutsche Post, qabel ir-riforma tal-pensjonijiet tal-1995, kienet responsabbli bis-sħiħ għall-finanzjament tal-ispejjeż tal-pensjonijiet mir-riżorsi tagħha stess. Barra minn hekk, id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 ċaħdet il-pretensjoni tal-Ġermanja bbażata fuq is-sentenza Combus (38) li s-sussidju tal-pensjoni ma kienx jikkostitwixxi għajnuna.
(116)
Għall-valutazzjoni tal-kompatibbiltà tas-sussidju tal-pensjoni bħala kumpens għall-ispejjeż tal-pensjoni “storika” (pereżempju b’konformità mad-deċiżjoni tal-Kummissjoni dwar il-La Poste Franċiża (minn hawn ’il quddiem: id-Deċiżjoni ta’ La Poste) (39), id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 ikkunsidrat li l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali li ġew ikklejmjati ġew ikkumpensati mhux biss mis-sussidju tal-pensjoni iżda wkoll mid-dħul irregolat mill-prezzijiet (pereżempju l-piż #2 fuq il-kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali).
(117)
Il-kalkoli fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011, li kkunsidraw iż-żewġ sorsi ta’ kumpens, urew li Deutsche Post effettivament kienet kapaċi tapplika rati tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali li kienu bejn 10 u 14-il punt perċentwal taħt ir-rati obbligatorji totali tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali (is-sehem tal-impjegatur u tal-impjegat) li l-kompetituri privati kellhom iħallsu.
(118)
Għalhekk id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 esprimiet dubji dwar il-kompatibbiltà tas-sussidju tal-pensjoni bħala kumpens għall-ispejjeż tal-pensjoni “storika” skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE.
III.2. Kumpens għall-għoti ta’ servizzi universali
(119)
Il-Ġermanja iddependiet fuq l-Artikolu 106(2) TFUE bħala ġustifikazzjoni għall-kompatibbiltà tal-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat u l-garanzija tal-Istat bħala kumpens għall-obbligu tas-servizz universali.
(120)
Abbażi tas-sentenza Altmark (40), il-Kummissjoni kienet tal-opinjoni fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 li l-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat u l-garanziji tal-Istat kienu jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE.
(121)
Fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007, il-Kummissjoni esprimiet dubji dwar jekk il-ħlasijiet ta’ kumpens u l-garanzija tal-Istat kinux meħtieġa għat-twettiq tal-obbligi tas-servizz universali, u proporzjonati għal dak il-fini. B’mod partikolari, il-Kummissjoni kkunsidrat li kien meħtieġ li tirrevedi l-allokazzjoni tal-ispejjeż bejn is-servizzi universali u kummerċjali, b’konformità mal-prinċipji stabbiliti fil-Qafas tal-2005. Hija qajmet dubji wkoll rigward id-determinazzjoni ta’ profitt raġonevoli, li kellha tikkunsidra il-profitabbiltà medja tas-settur u l-pożizzjoni ta’ riskju ta’ Deutsche Post.
IV. L-ISTUDJU TA’ WIK
(122)
L-istudju ta’ WIK ġie kkummissjonat sabiex jassisti lill-Kummissjoni fir-reviżjoni tal-kontijiet ta’ Deutsche Post għall-perjodu minn 1990 sal-2007, bl-għan li jiġi stabbilit jekk Deutsche Post kinitx ingħatat kumpens għoli wisq għall-obbligi tas-servizz universali tagħha. B’mod iżjed speċifiku, WIK Consult GmbH ġiet assenjata l-kompiti li ġejjin:
-
Il-parametru referenzjarju ta’ profitt raġonevoli;
-
Ir-reviżjoni tal-allokazzjoni tal-ispejjeż interni u t-trasferiment tal-arranġamenti tal-ipprezzar; u
-
Il-kalkolu ta’ kumpens għoli wisq għall-ispejjeż netti tal-obbligu tas-servizz universali.
IV.1. Deskrizzjoni tad-dħul regolatorju u l-kontijiet tal-ispejjeż tal-2009
(123)
Wara l-adozzjoni min-naħa tal-Kummissjoni tal-inġunzjoni ta’ informazzjoni fit-30 ta’ Ottubru 2008, fl-2009 il-Ġermanja finalment issottomettiet sett komplut ta’ kontijiet regolatorji għall-perjodu mill-1990 sal-2007 (minn hawn ’il quddiem: kontijiet regolatorji tal-2009).
IV.1.1. Dħul
(124)
Id-dħul ta’ Deutsche Post jista’ jiġi kklassifikat fi tliet kategoriji wiesgħa:
-
Servizzi universali ta’ ittri rregolati mill-prezzijiet (62 % tad-dħul totali mill-1990 sal-2007)
Is-servizzi tal-ittri rregolati mill-prezzijiet jinkludu s-servizzi universali kollha li jiġu pprovduti fis-swieq li fihom id-Deutsche Post kienet tgawdi pożizzjoni dominanti tas-suq, inkluż dawk is-servizzi li fir-rigward tagħhom Deutsche Post kellha dritt esklużiv. Dawk is-servizzi ġġeneraw 62 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post għall-perjodu bejn l-1990 sa 2007 (41).
-
Servizzi universali mhux irregolati mill-prezzijiet (26 % tad-dħul totali mill-1990 sal-2007)
Is-servizzi universali tal-pakketti dejjem ġew ipprovduti fuq swieq miftuħa għall-kompetizzjoni, li fihom Deutsche Post kellha sehem tas-suq medju ta’ 30 %. Waqt il-perjodu mill-1990 sal-2007, is-servizzi universali tal-pakketti ġġeneraw 15 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post.
Is-servizzi universali tal-ittri mhux irregolati mill-prezzijiet (pereżempju, katalogi, posta transkonfinali) ipproduċew madwar 11 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post.
-
Servizzi kummerċjali mhux irregolati mill-prezzijiet (12 % tad-dħul totali mill-1990 sal-2007)
Deutsche Post użat in-netwerk tal-uffiċċji postali tagħha mhux biss għad-distribuzzjoni tas-servizzi postali iżda wkoll sabiex tbiegħ prodotti u servizzi għal Postbank AG u - fuq livell iżjed baxx - għal Deutsche Telekom. Dawk is-servizzi ta’ bejgħ kummerċjali pproduċew madwar 6 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post.
Is-servizzi kummerċjali tal-ittri u l-pakketti (pereżempju riklami indirizzati) jikkostitwixxu madwar 4 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post.
Finalment, Deutsche Post ipprovdiet numru ta’ servizzi mixxellanji, pereżempju fil-kapaċità tagħha bħala l-kumpanija possedenti għas-sussidjarji internazzjonali attivi f’segmenti oħra tan-negozju (pereżempju Danzas DHL) Dawk is-servizzi kummerċjali l-oħra pproduċew madwar 2 % tad-dħul totali ta’ Deutsche Post.
Figura 3
Ishma ta’ dħul medju għall-perjodu mill-1990 sal-2007 (bbażati fuq valuri nominali)
(125)
L-istudju ta’ WIK ikopri biss is-servizzi kummerċjali li ġew ipprovduti flimkien mas-servizzi universali mill-entità legali DPAG u l-predeċessur tagħha POSTDIENST. Is-servizzi kummerċjali (pereżempju l-operazzjonijiet ta’ posta espress mad-dinja kollha tad-DHL), li ġew ipprovduti minn entitajiet legali differenti fid-Deutsche Post World Net (minn hawn ’il quddiem: DPWN, ma ġewx investigati.
IV.1.2. Il-kalkolu tal-piżijiet fil-kontijiet regolatorji tal-2009
(126)
B’differenza mill-kontijiet regolatorji li Deutsche Post issottomettiet lir-Regolatur għad-deċiżjonijiet dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet tal-2002, l-2007 u l-2011, il-kontijiet regolatorji tal-2009 - li qatt ma ġew sottomessi lir-Regolatur Postali - jinkludu ammont ogħla b’mod sinifikanti ta’ piżijiet li Deutsche Post talloka lis-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
(127)
Fuq bażi tal-kontijiet regolatorji tal-2009, Deutsche Post tikklejmja piż medju ta’ EUR […] biljun għall-perjodu bejn l-1990 u l-2006, meta mqabbel ma’ EUR […] biljun ibbażat fuq il-kontijiet regolatorji tal-2002.
Figura 4
Tqabbil tal-piżijiet tas-servizz universali kklejmjati bbażati fuq il-kontijiet regolatorji tal-2009 b’piżijiet approvati bbażati fuq id-deċiżjoni dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet tal-2002 (medja annwali, EUR miljuni ta’ valur nominali)
[…]
(128)
Waqt li ma kienx hemm differenzi sinifikanti bejn il-piż #2 (spejjeż żejda tas-sigurtà soċjali) u l-piż #4 (assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni) bejn il-kontijiet regolatorji tal-2002 u l-2009, il-piż #1 (pagi żejda) hu kważi […]. B’differenza mill-kontijiet regolatorji tal-2002, Deutsche Post issa m’għadhiex tuża l-pagi tal-ETV bħala parametru referenzjarju “kompetittiv” tal-pagi. Minflok tuża l-paga minima għas-settur postali bbażata fuq regolament maħruġ mill-Ministeru Federali tax-Xogħol fl-2007 (minn hawn ’il quddiem: il-paga minima tal-2007). Madankollu, għandu jiġi nnotat li r-regolament finalment ġie ddikjarat illegali mill-Qorti Amministrattiva Federali u qatt ma daħal legalment fis-seħħ.
(129)
Barra minn hekk, fil-kontijiet regolatorji tal-2009 Deutsche Post tikklejmja piż “infrastrutturali tal-posta” li jkopri l-ispejjeż inkrementali tas-sitt jum ta’ kunsinna (b’medja ta’ EUR […] miljun kull sena). Il-kalkolu huwa bbażat fuq ix-xenarju kontrafattwali li, mingħajr l-obbligu tas-servizz universali, Deutsche Post kienet twassal il-posta f’ħamest ijiem biss minflok sitta.
(130)
Il-piż tal-infrastruttura #3 (in-netwerk tal-uffiċċji postali) jiġi kkalkulat b’mod differenti minn dak tal-kontijiet regolatorji tal-2002. Il-piż issa jkopri ffrankar preżunt mill-ispejjeż li seta’ jsir kieku l-uffiċċji postali kollha ġew amministrati bħala aġenziji mill-1990. Jiġi kkalkulat abbażi tar-remunerazzjoni li Deutsche Post ħallset lill-partijiet terzi għal servizzi ta’ bejgħ fl-2007.
IV.1.3. Marġini ta’ profitt fil-kontijiet regolatorji tal-2009
(131)
L-allokazzjoni tal-piżijiet lis-servizzi tal-ittri universali rregolati mill-prezzijiet tipprovdi għajnuna lis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet minn spejjeż bħal spejjeż ta’ pagi u tas-sigurtà soċjali. Din ir-riallokazzjoni twassal għal marġini ta’ profitt pożittivi b’mod sinifikanti ta’ [15-25 %] fuq il-bejgħ għas-servizzi kummerċjali u telf ta’ kważi [0-10 %] fuq il-bejgħ għas-servizzi ta’ ittri rregolati mill-prezzijiet.
(132)
Minkejja li Deutsche Post tirrapporta profitti għoljin ħafna għad-diviżjoni tal-ittri tagħha fil-kontijiet annwali tagħha (ara wkoll it-taqsima V.3), dawk il-profitti jiġu assorbiti faċilment mill-piżijiet li ġew spustjati mis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
Figura 5
Redditu medju fuq il-bejgħ abbażi tal-kontijiet regolatorji tal-2009
[…]
IV.2. Parametru referenzjarju tal-profitti
IV.2.1. Il-katina tal-valuri ta’ Deutsche Post: operazzjonijiet ta’ teknoloġija ta’ livell baxx u livell baxx ta’ riskju kummerċjali
(133)
Analiżi tal-katina tal-valuri u r-riskji kummerċjali assoċjati hija indispensabbli sabiex tiġi ppreparata l-parametru referenzjarju u l-valutazzjoni tal-allokazzjoni tal-ispejjeż. It-tfittxija għal grupp ta’ kumpaniji “komparabbli” u l-kalkolu ta’ parametru referenzjarju għall-profitt raġonevoli li jista’ jiġi mistenni li Deutsche Post tiggwadanja huma possibbli biss jekk il-funzjoni u l-karatteristiċi tar-riskji jkunu magħrufa.
IV.2.1.1. Il-katina tal-valuri ta’ negozju b’teknoloġija ta’ livell baxx
(134)
Il-katina tal-valuri ta’ Deutsche Post tista’ tinqasam f’żewġ funzjonijiet ewlenin:
-
Netwerk ta’ kunsinna fil-pajjiż kollu għad-distribuzzjoni ta’ ittri u pakketti,
-
Netwerk ta’ uffiċċji postali fil-pajjiż kollu.
(135)
Il-loġistika ta’ netwerk ta’ pakketti u ittri hija negozju b’teknoloġija ta’ livell baxx li ma jeħtiġx sforzi kbar ta’ riċerka jew żvilupp. Għalhekk l-operaturi l-oħra kollha fl-industrija jaħdmu b’mod simili u standardizzat. Għalhekk attivitajiet bħal dawn ħafna drabi jissejħu funzjonijiet ta’ “rutina”. Il-grad għoli ta’ esternalizzazzjoni mwettqa minn Deutsche Post lil partijiet terzi tipprova wkoll in-natura ta’ rutina tagħhom. L-istess japplika għas-servizzi ta’ bejgħ li jitwettqu permezz tan-netwerk ta’ uffiċċji postali fil-pajjiż kollu, li wkoll ġew esternalizzati iżjed.
(136)
Minbarra dawn il-funzjonijiet ta’ rutina, il-fatturi intanġibbli ewlenin ta’ Deutsche Post huma l-bażi ta’ klijenti, l-isem tal-prodott u l-pożizzjoni b’saħħitha fis-suq tagħha, b’mod speċjali fis-swieq tal-ittri. Madankollu, l-istudju ta’ WIK huwa tal-opinjoni li dawk il-fatturi intanġibbli huma essenzjalment dovuti mhux għall-isforzi proprji ta’ Deutsche Post iżda pjuttost għad-drittijiet esklużivi storiċi. Deutsche Post ma kellhiex tinvesti ħafna fil-funzjonijiet ta’ kummerċjalizzazzjoni. Minflok, fl-2007 setgħet tiddependi fuq il-pożizzjoni tas-suq tagħha ggarantita legalment. Għalhekk, Deutsche Post ma għandha titħalla tieħu l-ebda remunerazzjoni għal dawn il-fatturi intanġibbli.
IV.2.1.2. Riskju baxx minħabba miżuri tal-Istat
(137)
Deutsche Post ġiet esposta għal riskju iżjed baxx mill-kompetituri tagħha, kemm għas-servizzi rrregolati kif ukoll għal dawk mhux irregolati, għal ħafna raġunijiet.
(138)
L-ewwel nett, sal-2007 Deutsche Post kienet imħarsa minn monopolju legali għas-servizzi tal-ittri tagħha. Barra minn hekk, fl-ambitu tas-servizzi tal-ittri rregolati, Deutsche Post ibbenefikat minn sehem tas-suq ta’ 90 % u kompetizzjoni ineżistenti jew ta’ livell baxx. Is-servizzi rregolati mill-prezzijiet kienu jikkostitwixxu madwar żewġ terzi tad-dħul ta’ Deutsche Post.
(139)
It-tieni nett, ir-Regolatur Postali approva limitu massimu fuq il-prezzijiet għas-servizzi tal-ittri rregolati. Il-limitu massimu ġie stabbilit ’il fuq mill-ispejjeż ta’ impriża effiċjenti, sabiex jippermetti fost ħwejjeġ oħra l-kumpens ta’ spejjeż allegatament żejda assoċjati ma’ servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet. L-ebda wieħed mill-kompetituri ta’ DPAG ma kellu dritt esklużiv jew pożizzjoni dominanti li kienu jippermettulhom it-trans-sussidjazzjoni tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali. Għalhekk, id-dritt esklużiv u l-pożizzjoni dominanti wasslu għal tnaqqis sinifikanti tar-riskji kummerċjali mhux biss għas-servizzi rrregolati, iżda wkoll għas-servizzi universali u kummerċjali mhux irregolati mill-prezzijiet.
(140)
It-tielet nett, miżuri oħra tal-Istat ukoll naqqsu b’mod sinifikanti r-riskju kemm għas-servizzi universali kif ukoll għal dawk kummerċjali. Il-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat assorbew it-telf tal-ewwel snin tad-disgħinijiet u l-garanzija tal-Istat ippermettiet lil Deutsche Post li tissellef bir-rata sovrana sal-1995 minkejja s-sitwazzjoni finanzjarja diffiċli tagħha fl-ewwel snin tad-disgħinijiet.
(141)
Ikkunsidrati flimkien, Deutsche Post iffaċċjat riskji tas-suq u ta’ ispejjeż iżjed baxxi b’mod sinifikanti mill-kompetituri tagħha minħabba li ma kellhiex tibni l-bażi ta’ klijenti tagħha u setgħet tgħaddi ż-żidiet fl-ispejjeż permezz ta’ prezzijiet irregolati ogħla. Abbażi ta’ dak ir-raġunament, l-istudju ta’ WIK jikkonkludi li l-aħjar kompetituri komparabbli għandhom ikunu l-kumpaniji postali li jeżerċitaw biss funzjonijiet ta’ rutina (pereċempju ma jinvestux ħafna fil-kummerċjalizzazzjoni u fl-ismijiet tal-prodotti) u mhumiex esposti għal grad għoli ta’ riskju (pereżempju jistgħu jiddependu fuq kuntratti fit-tul).
IV.2.2. Kwantifikazzjoni tal-punti ta’ riferiment tal-profitti
(142)
Abbażi tar-riżultati tal-funzjoni u l-analiżi tar-riskji, l-istudju ta’ WIK jwettaq analiżi finanzjarja bid-dejtabejż (pereżempju bl-użu tad-dejtabejż ORBIS li tkopri madwar 10 miljun kumpanija mad-dinja kollha) sabiex ifittex kumpaniji postali komparabbli. Passi ta’ għażla kwantitattivi u kwalitattivi kkontrollati jidentifikaw il-grupp ta’ kumpaniji komparabbli li jipprovdu servizzi postali fis-swieq kompetittivi.
(143)
L-istudju ta’ WIK jagħżel grupp komparatur ta’ 26 kumpanija postali li prinċipalment jipprovdu servizzi ta’ pakketti u jwettqu l-attivitajiet tipiċi ta’ rutina tal-operaturi postali. Il-kompetituri komparabbli kollha jiġu mis-settur tal-industrija tal-“Attivitajiet tal-posta u l-kurriera” (NACE (42) il-kodiċi 641).
(144)
Huwa importanti li wieħed jinnota li n-numru ta’ kompetituri komparabbli huwa limitat minħabba li l-kumpaniji privati sa issa rarament ipprovdew servizzi ta’ ittri fuq skala ikbar minħabba d-dritt esklużiv tad-dmir postali li jkopri sehem sinifikanti ta’ servizzi ta’ ittri. Barra minn hekk, l-istudju ta’ WIK jeskludi d-dmirijiet postali minn pajjiżi oħra bħala komparaturi minħabba li - bħal Deutsche Post - ġew protetti minn drittijiet esklużivi u primarjament mhumiex attivi fuq swieq kompetittivi.
(145)
Sabiex ikejjel il-profitt ‘raġonevoli’, l-istudju ta’ WIK juża l-marġni tar-redditu fuq il-bejgħ (ROS), li huwa l-profitt kontabbli (il-gwadann qabel l-interessi u t-taxxi (EBIT) diviż bid-dħul. Barra minn hekk, l-istudju ta’ WIK jikkalkula l-marġni tar-redditu fuq l-assi (ROA), pereżempju l-EBIT bħala perċentwal tal-kapital totali, bħala parametru referenzjarju tal-profitt ibbażat fuq il-kapital.
Tabella 3
Parametru referenzjarju ta’ ROS u ROA mill-istudju ta’ WIK
Redditu fuq il-bejgħ
(ROS)
Redditu fuq l-Assi
(ROA)
Medjan
3,48 %
7,33 %
Livell superjuri (Il-75 perċentil)
6,77 %
13,41 %
(146)
Mill-kampjun magħżul, il-ROS medjan fil-parti kompetittiva tas-settur postali kien 3,48 % għall-perjodu mill-1998 sal-2007. Madankollu, l-istudju ta’ WIK jippreżenta mhux biss r-redditu medjan iżda wkoll livell superjuri għall-profitt raġonevoli, jiġifieri t-tielet quartile tal-profitt komparabbli tal-kompetituri, li huwa ekwivalenti għal ROS ta’ 6,77 %. Fi kliem ieħor, 75 % tal-kompetituri komparabbli jagħmlu profitt li huwa iżjed baxx minn ROS ta’ 6,77 % (43).
(147)
Rigward ir-redditu fuq l-assi, l-istudju ta’ WIK juri ROA medjan ta’ 7,33 % u livell superjuri ta’ 13,41 %.
(148)
Billi Deutsche Post hija esposta għal riskju iżjed baxx b’mod konsiderevoli mill-kumpaniji komparabbli, li joperaw fi swieq kompetittivi ħafna (pereżempju s-suq tal-pakketti espress), l-istudju ta’ WIK sostna li r-ROS medjan ta’ 3,48 % huwa parametru referenzjarju prudenti u konservattiv tal-profitt għal Deutsche Post. Ma jirrakkomandax l-użu ta’ rata ogħla fil-firxa tar-ROS tat-tielet-quartile ta’ 6,77 %. Parametru referenzjarju iżjed baxx jista’ jiġi ġġustifikat ukoll minħabba li r-ROS medjan ta’ 3,48 % huwa rifless f’ROA ta’ 7,33 % li xorta jista’ jkun ’il fuq b’mod sinifikanti mir-rata tal-interessi mingħajr riskji.
IV.3. Analiżi tal-allokazzjoni tal-ispejjeż
(149)
L-istudju ta’ WIK jikkritika l-allokazzjoni ta’ piżijiet fil-kontijiet regolatorji tal-2009 minħabba li l-marġnijiet ta’ ROS tas-servizzi kummerċjali ta’ madwar [15-25 %] huma superjuri b’mod sinifikanti mill-medja tal-industrija (44). Billi l-kompetituri privati jrendu profitt minkejja marġnijiet ta’ profitt iżjed baxxi b’mod sinifikanti, l-istudju ta’ WIK jikkonkludi li sehem ogħla tal-ispejjeż għandu jiġi allokat lis-servizzi kummerċjali ta’ Deutsche Post u b’mod xieraq inaqqas il-piżijiet għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
(150)
Is-sejba tal-istudju ta’ WIK hija li s-servizzi kummerċjali kollha, minkejja s-sehem tagħhom tal-ispejjeż, għadhom juru profitt konformi mar-ROS medjan ta’ 3,48 % tal-kompetituri. Għalhekk ir-rapport jifforma l-bażi għat-tnaqqis tal-piż medju annwali tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet bi EUR […] miljun għall-perjodu sħiħ mill-1990 sal-2007.
(151)
Billi sehem kbir tas-servizzi tal-bejgħ kummerċjali ġie pprovdut lill-impriżi relatati Postbank u Telekom, l-istudju ta’ WIK jinvestiga wkoll jekk il-prezzijiet finali ċċarġjati lilhom jistgħux jitqiesu bħala tranżazzjonijiet f’kompetizzjoni ġusta u għalhekk parametru referenzjarju xieraq għall-ispejjeż li s-servizzi tal-bejgħ kummerċjali għandhom jerfgħu. Ibbażat fuq evidenza disponibbli, l-istudju ta’ WIK huwa tal-opinjoni li l-kuntratti bejn Deutsche Post u dawk l-impriżi relatati jirriflettu l-kundizzjonijiet li l-partijiet terzi indipendenti jkunu qablu magħhom ukoll. Billi la Postbank u lanqas Telekom ma kellhom l-ebda opzjoni reali sabiex jużaw netwerks esterni tad-distribuzzjoni fl-ewwel snin tad-disgħinijiet, huma qablu li jaqsmu l-ispejjeż li saru. Madankollu, sussegwentement, billi Postbank u Telekom kienu kapaċi jsibu netwerks tad-distribuizzjoni oħra b’iktar faċilità u l-ispejjeż tan-netwerk tas-servizzi universali naqsu, il-kuntratt inbidel għal tariffa ta’ kummissjoni bbażata fuq dħul li kienet iktar konformi ma’ kuntratt tipiku ta’ servizz ta’ bejgħ (45).
IV.4. Aġġustament tal-kontijiet regolatorji tal-2009
(152)
L-istudju ta’ WIK jagħmel ħafna aġġustamenti tal-kontijiet regolatorji tal-2009 fuq bażi tal-metodu li ġej:
Tabella 4
Metodu tal-kalkolu għar-riżultat tal-eċċess annwali abbażi tal-kontijiet regolatorji tal-2009 u l-istudju ta’ WIK
Dħul minn servizzi universali
-
Spejjeż tas-servizzi universali
-
Profitt raġonevoli
+
Ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat
Riżultat tal-eċċess
IV.4.1. Aġġustamenti tad-dħul tas-servizzi universali
(153)
Deutsche Post biegħet proporzjon konsiderevoli tal-proprjetà immobbli tagħha (pereżempju proprjetà immobbli li kienet saret superfluwa minħabba ir-ristrutturazzjoni tal-operazzjonijiet postali). Dak id-dħul għandu jiġi allokat lis-servizz universali li kien l-utent ewlieni ta’ dawk l-assi u krihom lis-servizzi kummerċjali.
(154)
L-aġġustament korrispondenti jirriżulta f’żieda annwali medja ta’ EUR […] miljun fid-dħul tas-servizzi universali matul il-perjodu kollu mill-1990 sal-2007.
IV.4.2. Aġġustamenti tal-ispejjeż tas-servizzi universali
IV.4.2.1. Analiżi statistika tal-kontijiet tal-ispejjeż
(155)
Il-kontijiet regolatorji tal-2009 ma jipprovdux analiżi statistika tajba tal-prezzijiet tat-trasferimenti interni. Il-profitt totali ggwadanjat fuq is-servizzi universali ma jidhirx minħabba li l-profitti li joriġinaw minn ċerti funzjonijiet (pereżempju l-uffiċċji postali) mhumiex analizzati b’mod statistiku u maqsuma bejn servizzi universali u kummerċjali (pereżempju l-ispejjeż magħmula għas-servizzi universali) iżda jiġu miġbura flimkien u rrapportati bħala profitt kummerċjali. Għalhekk Deutsche Post ma kinitx kapaċi tipprovdi kontijiet separati kif mitlub mid-Direttiva tal-Kummissjoni 2006/111/KE tas-16 ta’ Novembru 2006 dwar it-trasparenza tar-relazzjonijiet finanzjarji bejn l-Istati Membri u l-impriżi pubbliċi kif ukoll dwar it-trasparenza finanzjarja f’ċerti impriżi (46).
(156)
Waqt li Deutsche Post ipprovdiet analiżi statistika approssimattiva tal-ispejjeż interni għas-snin li jwasslu sal-1997, l-istudju ta’ WIK kellu jaġġusta l-kontijiet għas-snin ta’ wara l-1997. L-ispejjeż “allokati” b’mod ħażin kellhom jiġu spustjati mill-kontijiet tas-servizzi universali għall-kontijiet tas-servizzi kummerċjali.
(157)
Ir-riżultati korrispondenti tal-aġġustament juru tnaqqis fl-ispejjeż tas-servizzi universali annwali b’medja ta’ EUR […] miljuni matul il-perjodu mill-1998 sal-2007.
IV.4.2.2. Aġġustament ta’ piżijiet bejn is-servizzi rregolati mill-prezzijiet u dawk mhux irregolati mill-prezzijiet
(158)
Kif spjegat hawn fuq, l-istudju ta’ WIK ma jaġġustax kull piż b’mod separat. Minflok, huwa jibbaża l-kalkolu mill-ġdid tiegħu fuq il-prezzijiet finali tas-servizzi kummerċjali li ġew iġġudikati bħala punti ta’ riferiment b’saħħithom għall-ispejjeż medji tal-industrija. Konsegwentement, il-profitti żejda kollha mis-servizzi kummerċjali (47) jintużaw sabiex jiffinanzjaw il-piżijiet li jkunu ġew ikklejmjati fil-bidu. It-tnaqqis annwali medju fil-piżijiet jammonta għal EUR […] miljuni matul il-perjodu kollu mill-1990 sal-2007.
IV.4.2.3. L-ispejjeż li ma jidhrux fuq il-karta tal-bilanċ bl-assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni (piż #4)
(159)
Bil-piż #4 (l-assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni), Deutsche Post żiedet spejjeż li mhumiex murija fil-kontijiet annwali tagħha. Billi l-parametru referenzjarju ta’ ROS jiġi kkalkulat fuq il-bażi tal-kontijiet statutorji komparabbli tal-kompetituri, l-ispejjeż li huma permessi wkoll skont l-istandards nazzjonali tal-kontabilità jew l-Istandard Internazzjonali tal-Kontabilità (IAS) biss jistgħu jiġu inklużi. Għalhekk, kwalunkwe spiża addizzjonali - li normalment ma tiġix inkluża fil-kontijiet tal-IAS - ma tistax tiġi aċċettata bħala oġġett ta’ spiża iżda għandha tiġi ffinanzjata lil hinn mill-marġni ta’ profitt (mill-parametru referenzjarju).
(160)
L-aġġustament korrispondenti jirriżulta f’żieda annwali medja ta’ EUR […] miljuni għall-piż #4 (assigurazzjoni supplimentari tal-pensjoni) fid-dħul matul il-perjodu kollu mill-1990 sal-2007.
IV.4.3. Aġġustamenti tal-ispejjeż kapitali għal profitt raġonevoli
(161)
Skont Deutsche Post l-ispejjeż kapitali kienu kkawżati mill-kontijiet regolatorji tal-2009 li fil-bidu ma kinux ġew inklużi fil-kontijiet statutorji: pereżempju […] spejjeż u […] spejjeż. L-istudju ta’ WIK jelimina kemm l-ispejjeż […] kif ukoll […], u jissostitwihom bil-parametru referenzjarju għall-profitt raġonevoli.
IV.4.3.1. Il-perjodu mill-1996 sal-2007
(162)
Il-profitt raġonevoli jiġi kkalkulat fuq il-bażi tad-dħul aġġustat mis-servizzi universali u l-parametru referenzjarju ta’ ROS ta’ 3,48 %, li jirriżulta fi profitt annwali medju raġonevoli ta’ EUR […] miljuni. L-ispejjeż kapitali annwali medji ta’ EUR […] miljuni (spejjeż tal-interessi ta’ EUR […] miljuni u żieda tad-deprezzament regolatorju ta’ EUR […] miljuni) huma eliminati mill-kontijiet regolatorji tal-2009.
(163)
Huwa importanti li wieħed jirrimarka li, meta mqabbel mal-kontijiet regolatorji tal-2009, il-parametru referenzjarju ta’ ROS ta’ 3,48 % jrendi profitt raġonevoli li huwa ogħla f’termini assoluti mill-ispejjeż kapitali kklejmjati minn Deutsche Post (pereżempju l-ispejjeż tal-interessi kkalkulati abbażi ta’ rata ta’ redditu interna ta’ madwar […] fuq il-kapital użat u ż-żieda fid-deprezzament abbażi tal-valur tas-suq).
IV.4.3.2. Il-perjodu mill-1990 sal-1995
(164)
Skont l-Artikolu 63(1) PostVerfG, sal-1995 Deutsche Post kellha tħallas ħlasijiet tat-trasferiment (48) lill-Gvern Federali li ammontaw għal EUR 5 838 biljun, jew madwar 8 % tal-bejgħ. Bħala kumpens, madankollu, l-Artikolu 63(4) PostVerfG ħeles lil Deutsche Post mill-obbligu li tħallas kwalunkwe dividend ogħla mill-ħlasijiet tat-trasferiment.
(165)
Għalhekk l-istudju ta’ WIK jirrifjuta milli jżid “profitt raġonevoli” għall-perjodu sal-1995 minħabba li l-ħlasijiet tat-trasferiment diġà kienu jkopru bis-sħiħ l-ispejjeż tal-ekwità ta’ Deutsche Post. Konsegwentement, l-ispejjeż kapitali annwali medji ta’ Deutsche Post ta’ EUR […] miljuni (spejjeż tal-interessi ta’ EUR […] miljuni u ż-żieda tad-deprezzament regolatorju ta’ EUR […] miljuni) huma eliminati mill-kontijiet regolatorji tal-2009 u l-ispejjeż tas-servizz universali jitnaqqsu b’mod konsegwenti.
IV.4.4. Konklużjonijiet
(166)
Kemm il-kontijiet regolatorji tal-2009 kif ukoll l-istudju ta’ WIK juru li d-dħul mis-servizzi universali ma kinux biżżejjed sabiex ikopru l-ispejjeż tagħhom sal-1996. Madankollu, waqt li Deutsche Post spiċċat b’defiċit kumulattiv, anke wara li kkunsidrat il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat fil-kontijiet regolatorji tal-2009, l-istudju ta’ WIK jasal għall-konklużjoni li l-ħlasijiet kumpensatorji kienu biżżejjed sabiex jippermettu lil Deutsche Post tibbilanċja l-kontijiet mingħajr ma tagħmel telf fl-1997.
(167)
Il-kontijiet regolatorji tal-2009 bilkemm juru titjib fil-profitabbiltà tas-servizzi universali sal-1999. Kien mis-sena 2000 biss li d-dħul mis-servizzi universali bħala medja beda jkopri l-ispejjeż. Għall-kuntrarju, l-istudju ta’ WIK juru profitti sinifikanti għas-servizzi universali ogħla mir-ROS medjan ta’ 3,48 % sa mis-sena 2000, minkejja l-fatt li s-servizzi universali tal-pakketti urew biss redditu taħt il-medja ta’ […] fuq il-bejgħ (ara l-Figura 6).
Figura 6
Tqabbil tar-riżultati annwali tal-eċċess mis-servizzi universali għall-perjodu mill-1990 sal-2007 (EUR miljuni, valuri annwali nominali)
V. KUMMENTI MILL-PARTIJIET INTERESSATI
(168)
Il-partijiet interessati ssottomettew kummenti dwar id-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999, id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 u d-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011. Il-kummenti l-iżjed importanti dwar it-tliet deċiżjonijiet huma miġbura fil-qosor f’din it-taqsima.
V.1. Dritt esklużiv tal-użu ta’ bolol tal-posta maħruġa mill-Ministeru Federali tal-Finanzi
(169)
Il-mistoqsijiet ta’ TNT dwar jekk Deutsche Post ħallsitx tariffa għad-dritt esklużiv sabiex tuża bolol tal-posta maħruġa mill-Ministeru Federali tal-Finanzi. Skont l-Artikolu 43 PostG 1997, l-awtorizzazzjoni li jinħarġu bolol bl-iskrizzjoni “Ġermanja” hija riservata għall-Ministeru Federali tal-Finanzi. Operatur postali li jressaq applikazzjoni sabiex juża dawk il-bolol huwa meħtieġ li jħallas tariffa sabiex ikopri l-ispejjeż inċidentali. Skont l-Artikolu 54 PostG, sal-31 ta’ Diċembru 2007 Deutsche Post kellha d-dritt esklużiv li tuża bolol tal-posta maħruġa mill-Ministeru Federali tal-Finanzi.
(170)
Jekk Deutsche Post effettivament użat il-bolol maħruġa mill-Ministeru Federali tal-Finanzi mingħajr ħlas, TNT ssostni li dan jista’ jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat illegali.
(171)
Il-Kummissjoni tosserva li din il-miżura ma ġietx indirizzata fid-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999, id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 jew id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011. Għalhekk taqa’ lil hinn mill-ambitu ta’ din id-Deċiżjoni.
V.2. Sussidju tal-pensjoni
(172)
Skont l-UPS, Deutsche Post ingħatat vantaġġ minħabba li nħelset parzjalment mill-obbligu tal-ħlas li kellha ġġarrab qabel l-1995. Billi l-operaturi normali jkollhom iġarrbu l-ispejjeż tal-pensjonijiet tagħhom, Deutsche Post tqiegħdet f’pożizzjoni aħjar mill-kompetituri tagħha. Barra minn hekk, il-UPS qabel mar-raġunament tal-Kummissjoni li l-għajnuna ma tistax titqies bħala għajnuna eżistenti, minħabba l-bidla fundamentali fil-pożizzjoni ta’ Deutsche Post u l-introduzzjoni ta’ leġiżlazzjoni ġdida sabiex titneħħa parti mill-obbligi ta’ Deutsche Post sabiex iġġarrab l-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil tagħha. Skont l-UPS, tibdil ewlieni bħal dan f’sistema ma jikkwalifikax sempliċement bħala emendi ta’ natura purament formali jew amministrattiva.
(173)
L-UPS jappoġġja l-konklużjoni preliminari tal-Kummissjoni li s-sussidju tal-pensjoni ma jistax jitqies bħala kompatibbli skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE. Meta jitqies il-livell tal-profitabbiltà sostnuta kif ukoll id-dritt esklużiv ta’ Deutsche Post, huwa ġustifikat li wieħed jiddubita dwar il-ħtieġa għal kwalunkwe għajnuna għal spejjeż storiċi kklejmjati. Barra minn hekk, is-sussidju mogħti mhuwiex proporzjonali mal-għan ta’ interess komuni kif ippreżentat mill-Ġermanja, b’mod speċjali billi l-ispejjeż storiċi huma kkumpensati kemm miż-żieda fil-prezzijiet tal-ittri kif ukoll mis-sussidju tal-pensjonijiet. L-UPS jirrimarka li l-piż tal-provi tal-proporzjonalità tal-miżura jaqa’ fuq il-Ġermanja. Madankollu, sa issal-Ġermanja ma pprovdietx indikazzjonijiet preċiżi tal-proporzjonalità tal-benfiċċji miksuba minn Deutsche Post mill-miżura.
(174)
Skont il-UPS, l-għajnuna riċevuta minn Deutsche Post ippermettiet li din tikseb pożizzjoni vantaġġjuża mhux biss fil-Ġermanja iżda wkoll fi swieq Ewropej oħra li fihom tikkompeti ma’ operaturi postali oħra bħal UPS. Billi s-sussidji tal-pensjonijiet ippermettu li Deutsche Post issaħħaħ il-pożizzjoni tagħha fis-settur kummerċjali bi żvantaġġ tal-operaturi l-oħra, il-kompetituri tagħha sofrew minn distorsjoni tal-kompetizzjoni.
(175)
L-UPS jitlob lill-Kummissjoni sabiex tivvaluta b’mod addizzjonali l-ħtieġa għal u l-proporzjonalità ta’ kwalunkwe sussidju kif stabbilit fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 għall-perjodu 2007-11 u li teżamina jekk Deutsche Post għadhiex tibbenefika minn għajnuna illegali tal-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE.
(176)
Finalment, il-UPS jitlob lill-Kummissjoni sabiex tipprovdi iżjed informazzjoni dwar kif waslet għall-konklużjoni li Deutsche Post ibbenefikat minn għajnuna mhux kompatibbli. B’mod partikolari, il-UPS jitlob kopja tal-istudju ta’ WIK sabiex jirċievi kjarifika dwar il-punt sa fejn is-sejbiet tal-istudju ta’ WIK intużaw għall-valutazzjoni tas-sussidju tal-pensjonijiet fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011.
V.3. Kumpens għall-għoti ta’ servizzi universali
(177)
L-UPS jappoġġja bis-sħiħ l-investigazzjoni tal-Kummissjoni u jissottoskrivi bis-sħiħ il-kontenut tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 dwar il-valutazzjoni tal-kumpens tas-servizzi universali. Barra minn hekk il-UPS ipprovda aġġornament (49) tal-istudju ta’ NERA ta’ Ottubru 2006 (50) li l-Kummissjoni semmiet fil-premessa 58 tad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007.
(178)
Waqt li l-istima tal-istudju ta’ NERA kienet li r-redditu medju użat fuq il-kapital bħala ogħla minn 20 % għad-diviżjoni tal-ittri ta’ DPWN għall-perjodu ta’ wara l-1999 (51), l-istudju aġġornat jenfasizza li r-redditu fuq il-kapital użat mis-sena 2000 sal-2005 kien jibqa’ anke ogħla minn 50 %. Mill-2003 sal-2005, ir-redditu fuq il-kapital impjegat kien stmat bħala iżjed minn 100 %. Il-UPS jikkonkludi li l-profitti tas-servizzi tal-ittri rregolati li jħallu profitt għoli ħafna kienu jkunu iżjed milli kien suffiċjenti sabiex jiġi kopert it-telf tas-servizz universali.
(179)
Barra minn hekk, il-UPS isostni li d-dejta tal-kontijiet ta’ Deutsche Post ma tipprovdix bażi tajba għal analiżi u fehim tal-profitabbiltà u l-piżijiet fis-settur riservat. Għalhekk, għandha ssir analiżi bir-reqqa tal-allokazzjoni tal-ispejjeż bejn is-servizzi rregolati, universali u kummerċjali. Il-benefiċċji kollha rċevuti minn Deutsche Post sabiex tkopri l-piżijiet storiċi tagħha, bħal injezzjonijiet ta’ kapital mogħtija lil Deutsche Post mill-Ġermanja fl-1995 kif ukoll assi fil-forma ta’ proprjetà immobbli u infrastruttura, għandhom jiġu inklużi meta jkun qed jiġi determinat l-ammont ta’ għajnuna u ta’ kumpens żejjed.
(180)
Rigward l-arranġamenti tal-ipprezzar tat-trasferimenti interni, l-UPS isostni li l-prinċipju tal-kompetizzjoni ġusta għandu jiżamm b’konformità mas-sentenza Chronopost (52). Għalhekk il-Kummissjoni għandha tirrevedi t-termini tal-kuntratt li jamministraw ir-relazzjoni bejn Deutsche Post u DPEED, b’mod partikolari l-arranġamenti tal-ipprezzar miftiehma bejn il-partijiet.
V.4. Prezzijiet eċċessivi tal-ittri
(181)
L-FFPI tappoġġja bis-sħiħ id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011. L-FFPI tiddikjara li t-tibdil leġiżlattiv u amministrattiv li jirriżulta fi spejjeż tal-pensjoni ogħla jikkostitwixxi risku ta’ negozju li jista’ jkollu impatt fuq il-profitabbiltà tan-negozju. Billi l-impriżi li joperaw taħt kundizzjonijiet normali tas-suq għandhom jerfgħu l-ispejjeż addizzjonali mir-riżorsi tagħhom stess, Deutsche Post mhux suppost irċeviet sussidji tal-pensjoni mingħand il-Ġermanja.
(182)
Barra minn hekk, l-FFPI tirrimarka li Deutsche Post enfasizzat l-importanza tar-riforma tal-pensjoni fir-Rapport Annwali tagħha tal-2000, billi rrimarkat li kontribuzzjonijiet iżjed baxxi għall-Fond tal-Pensjonijiet għall-impjegati taċ-ċivil kienu jikkostitwixxu r-raġuni ewlenija għal żieda fl-EBITA ta’ 98,6 % fid-diviżjoni postali korporattiva. Konsegwentement, ir-riforma tal-pensjoni m’għandhiex titqies bħala waħda ta’ inqas importanza jew primarjament ta’ natura amministrattiva.
(183)
Skont studju mwettaq mill-FFPI mill-2001 sal-2008, il-prezzijiet tal-bolol fil-Ġermanja fl-2009 għall-ittri standard li jiżnu sa 20 g, li jinbgħatu permezz tal-posta ttimbrata tal-ewwel klassi, kienu fost l-ogħla. Għall-kuntrarju, il-prezz sabiex jintbagħat pakkett li jiżen sa 500 g bl-ewwel klassi kien relativament baxx, li jindika l-eżistenza ta’ għoti ta’ sussidji transversali.
(184)
L-FFPI hija konvinta li l-għajnuna lil Deutsche Post ma kellhiex l-għan li tistimula t-tkabbir tas-suq postali tal-Ġermanja jew ta’ ċertu servizzi postali. Waqt il-perjodu li qed issirlu investigazzjoni, Deutsche Post kienet kumpanija li tagħmel profitt li rnexxielha ssaħħaħ it-tmexxija tagħha fis-suq Ġermaniż, ittejjeb il-prestazzjoni tagħha u tespandi n-negozju tagħha. Għalhekk, is-sussidji tal-pensjonijiet m’għandhomx jiġu kkunsidrati bħala kompatibbli mas-suq intern skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE.
V.5. Marġini ta’ profitt
(185)
BIEK hija tal-opinjoni li operaturi postali oħra sofrew mill-prattika ta’ Deutsche Post li tuża l-pożizzjoni dominanti tagħha f’ċerti swieq tal-ittri sabiex tagħmel finanzjament transversali tal-ispejjeż tas-servizzi tal-ittri u l-pakketti pprovduti fuq iżjed swieq kompetittivi. B’mod partikolari, billi Deutsche Post tista’ żżid il-prezzijiet fuq is-swieq fejn qabel kellha dritt esklużiv u għad għandha sehem mis-suq ta’ iżjed minn 90 %, hija kapaċi tagħmel finanzjament transversali tal-ispiża ta’ servizzi fi swieq iżjed kompetittivi.
(186)
Barra minn hekk, BIEK issostni li, minkejja l-ispejjeż storiċi allegati, Deutsche Post tagħmel iżjed profitt b’mod konsiderevoli minn kumpaniji simili f’pajjiżi Ewropej oħra, kif muri mill-marġini ta’ ROS ta’ 10 % sa 20 % għad-diviżjoni postali domestika tagħha. Dak il-marġini ta’ profitt jista’ jitnaqqas minħabba li d-diviżjoni postali domestika tinkludi wkoll is-servizzi domestiċi tal-pakketti, li bħala medja għandhom marġnijiet iżjed baxxi mis-servizzi tal-ittri.
(187)
Rigward il-piż li Deutsche Post ssostni li kellha terfa’ biż-żieda fl-ispejjeż tal-pagi, BIEK tirrimarka li Deutsche Post użat pagi medji fis-settur tat-trasport bħala parametru referenzjarju sabiex tikkalkula d-differenzi fl-ispejjeż tal-pagi li Deutsche Post kellha ġġarrab meta mqabbla mal-kompetituri tagħha. Waqt li l-Kummissjoni adottat dawk in-numri fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 bħala punti ta’ riferiment għall-kalkoli tagħha, BIEK issostni li l-pagi mħallsa mill-kompetituri ta’ Deutsche Post huma tal-inqas 15 % ogħla minn dawk il-pagi medji. Konsegwentement, il-pagi allegatament eċċessivi li Deutsche Post kellha tħallas huma ħafna iżjed baxxi milli qiegħda ssostni. Skont BIEK id-differenza li jifdal fl-ispejjeż tal-pagi ma tirriżultax minn spejjeż storiċi iżda mid-daqs ta’ Deutsche Post u l-pożizzjoni dominanti tagħha fis-suq.
(188)
Finalment, BIEK tqis li l-ispejjeż storiċi ta’ Deutsche Post, inklużi l-ispejjeż tal-pensjonijiet, ġew ikkumpensati tajjeb miż-żieda fil-prezzijiet tal-ittri rregolati. Il-miżura ta’ għajnuna, skont il-valutazzjoni tal-Kummissjoni wasslet għall-assenza ta’ kompetizzjoni għas-servizzi tal-ittri u kkompromettiet serjament il-kompetizzjoni għas-servizzi tal-pakketti.
VI. KUMMENTI MILL-ĠERMANJA
VI.1. Kummenti dwar is-sussidju tal-pensjonijiet
VI.1.1. L-ebda vantaġġ finanzjarju minn kumpens għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali
(189)
Waqt li tiddependi fuq is-sentenza Combus (53), il-Ġermanja hija tal-opinjoni li, waqt il-privatizzazzjoni tal-fornituri tas-servizzi universali li qabel kienu proprjetà tal-Istat, il-kumpens pubbliku għall-ispejjeż tal-pensjonijiet - li jmur lil hinn mil-livell li normalment jiġi adottat mill-kompetituri privati - ma jikkostitwix għajnuna mill-Istat.
(190)
Il-Ġermanja taqbel mal-Kummissjoni li għandu jsir paragun bejn l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali magħmula minn Deutsche Post u l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-kompetituri. Madankollu, dak il-paragun diġà għandu jsir taħt l-Artikolu 107(1) TFUE u mhux sussegwentement fl-istadju tal-valutazzjoni tal-kompatibbiltà skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE.
VI.1.2. L-ebda żvantaġġ finanzjarju meta mqabbel mas-sitwazzjoni ta’ qabel l-1995
(191)
Il-Ġermanja hija tal-opinjoni li s-sussidju tal-pensjoni ma ħelisx lil Deutsche Post mill-ispejjeż li normalment kien ikollha tagħmel mir-riżorsi tagħha stess. Għalhekk, Deutsche Post ma bbenefikatx minn vantaġġ skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE. Skont il-Ġermanja, Deutsche Post ma kinitx legalment meħtieġa jew ekonomikament kapaċi li tħallas il-pensjonijiet lill-impjegati taċ-ċivil qabel u wara l-1995.
(192)
L-ewwel nett, il-Ġermanja ssostni li, skont l-Artikolu 46 PostVerfG 1989, l-impjegati taċ-ċivil li ġew ittrasferiti lejn Deutsche Post fl-1989 baqgħu fis-servizz tal-Gvern Federali. Wara t-tieni riforma postali fl-1995, skont l-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994 u l-Artikolu 143b tal-Kostituzzjoni li għadu kif ġie mdaħħal, l-impjegati taċ-ċivil ta’ Deutsche Post baqgħu ukoll fis-servizz tal-Gvern Federali.
(193)
Għalhekk, billi l-Gvern Federali dejjem kien l-uniku debitur għar-responsabbiltajiet tal-pensjonijiet tal-impjegati ċivili, Deutsche Post qatt ma kienet taħt obbligu legali sabiex tuża r-riżorsi tagħha.
(194)
Għalkemm Deutsche Post kienet obbligata, skont l-Artikolu 54(2) PostVerfG 1989, li tiffinanzja l-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati ċivili, il-Ġermanja ssostni li din id-dispożizzjoni kienet arranġament intern sabiex tiġbor fondi għall-baġit pubbliku (bħall-obbligu li tagħmel ħlasijiet ta’ trasferiment skont l-Artikolu 63 PostVerfG 1989). Hija ma stabbiliet l-ebda responsabbiltà min-naħa ta’ Deutsche Post lejn l-impjegati taċ-ċivil.
(195)
Wara t-tieni riforma postali fl-1995, skont l-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994 u l-Artikoli 14 u 16 PostPersRG 1994, il-Gvern Federali għal darb’oħra baqa’ l-uniku debitur lejn l-impjegati taċ-ċivil intitolati għal pensjoni. Għalhekk, l-istess bħall-obbligi skont l-Artikolu 54(2) PostVerfG 1989, l-obbligi skont l-Artikoli 16(1) PostPersRG għal Deutsche Post sabiex tikkontribwixxi għall-Fond tal-Pensjonijiet sempliċement inaqqsu l-piż fuq il-baġit pubbliku. Dawn ma jibdlux ir-responsabbiltà unika tal-Gvern Federali rigward il-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil.
(196)
Lanqas ma kien ikun possibbli taħt il-liġi privata li l-Gvern Federali jittrasferixxi r-responsabbiltà tiegħu għad-drittijiet tal-pensjoni tal-impjegati taċ-ċivil lil DPAG li kienet għadha kif twaqqfet fl-1995. Skont il-prinċipji ġenerali tal-liġi privata, jekk ir-responsabbiltajiet eżistenti tal-pensjoni jiġu ttrasferiti lil sussidjarju legalment indipendenti, madankollu l-kumpanija possedenti tibqa’ responsabbli għall-ħlas tal-pretensjonijiet finanzjarji tat-tielet parti.
(197)
It-tieni nett, il-Ġermanja ssostni li Deutsche Post qatt ma kellha riżorsi proprji biżżejjed sabiex tiffinanzja l-ispejjeż tal-pensjoni. Qabel l-1995, POSTDIENST dejjem għamlet telf li kellu jiġi ffinanzjat minn trasferimenti pubbliċi ta’ EUR 5,6 biljun. Meta POSTDIENST saret DPAG fl-1995, ir-responsabbiltajiet tal-pensjonijiet tal-impjegati ċivili li akkumulaw kienu jammontaw għal madwar EUR […] biljun. Ma kienx ikun possibbli li titwaqqaf DPAG bħala kumpanija ta’ liġi privata b’dawk ir-responsabbiltajiet fuq il-karta tal-bilanċ tagħha minħabba li l-Gvern Federali ma kienx ipprovda kapital biżżejjed sabiex DPAG issir ekonomikament vijabbli.
VI.1.3. Sussidju tal-pensjoni bħala għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 108(1) TFUE
(198)
Il-Ġermanja hija tal-opinjoni li jekk is-sussidju tal-pensjoni jkollu jiġi kklassifikat bħala għajnuna mill-Istat, ikollu jitqies bħala għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999 minħabba li l-Istat kien l-uniku debitur u l-parti responsabbli sabiex tiffinanzja l-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil mid-dħul fis-seħħ tad-dispożizzjoni rilevanti fil-Liġi Bażika Ġermaniża fl-1953. Il-Ġermanja ssostni li la l-ewwel riforma postali fl-1989 u lanqas it-tieni riforma postali fl-1995 ma bidlu r-responsabbiltà tal-finanzjament tal-pensjoni tal-Istat. Il-Ġermanja ssostni li Deutsche Post la kienet responsabbli legalment u lanqas ekonomikament kapaċi li tħallas il-pensjonijiet tal-impjegati ċivili, qabel jew wara l-1995.
(199)
Barra minn hekk, il-Ġermanja tirreferi għal dikjarazzjoni min-naħa tal-Kummissjoni quddiem il-Qorti Ġenerali fil-Kawża T-266/02. Skont il-Ġermanja, huwa ċar mill-paragrafu 54 tas-sentenza li l-Kummissjoni “assumiet l-opinjoni, għall-fini tad-deċiżjoni kkontestata, li l-ħlasijiet tat-trasferiment magħmula minn DB-Telekom biss kienu taw vantaġġ fuqha” (54).
(200)
Il-Ġermanja tikkonkludi minn dik id-dikjarazzjoni li l-Kummissjoni diġà kienet iddikjarat li s-sussidju tal-pensjoni ma kien jipprovdi l-ebda vantaġġ finanzjarju lil Deutsche Post. Għalhekk kienet effettivament ħadet “deċiżjoni sabiex ma tqajjimx oġġezzjonijiet” skont it-tifsira tal-Artikolu 4 tar-Regolament (KE) Nru 659/1999. Barra minn hekk, skont l-Artikolu 1(b)(ii) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999, deċiżjoni pożittiva bħal din tista’ tfisser li s-sussidju tal-pensjoni ġie kklassifikat bħala għajnuna eżistenti.
VI.1.4. Sussidju tal-pensjoni bħala kumpens kompatibbli għal spejjeż storiċi skont l-Artikolu 107(3) TFUE
(201)
Fid-dawl tar-raġunament tal-Kummissjoni fid-Deċiżjoni La Poste, il-Ġermanja hija tal-opinjoni li s-sussidju tal-pensjoni huwa għajnuna kompatibbli skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE, għar-raġunijiet li ġejjin:
-
Il-Ġermanja tindika li Deutsche Post ħallset b’mod konsistenti livell ogħla ta’ spejjeż tas-sigurtà soċjali mill-kontribuzzjoni tal-impjegatur għall-assigurazzjoni tal-pensjonijiet, is-saħħa u l-kura.
-
Il-Ġermanja toġġezzjona kontra l-kalkolu tal-Kummissjoni tal-vantaġġ komparattiv minħabba li huwa bbażat fuq is-suppożizzjoni li s-servizzi rregolati mill-prezzijiet ikopru l-piż ikklejmjat #2 (kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali). La Poste - bħal kwalunkwe operatur postali storiku ieħor - iffinanzjat mill-ġdid ukoll l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali permezz taż-żieda fil-prezzijiet tal-ittri rregolati, iżda l-Kummissjoni ma kkunsidratx dak fid-Deċiżjoni La Poste tagħha.
-
Minkejja li l-Ġermanja taqbel fil-prinċipju li d-dħul irregolat mill-prezzijiet għandu jkopri l-piżijiet ikklejmjati, il-Kummissjoni lanqas ma ppruvat li r-Regolatur Postali approva l-pretensjoni ta’ Deutsche Post li tiffinanzja l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali mid-dħul irregolat jew li d-dħul irregolat effettivament kien għoli biżżejjed sabiex jiffinanzja dawk l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali.
(202)
Barra minn hekk, il-Ġermanja ssostni li l-Kummissjoni, fid-deċiżjoni tal-ftuħ tagħha tal-2007 dwar Royal Mail (55), enfasizzat l-importanza li jiġu vvalutati l-ispejjeż tal-pensjonijiet ta’ impriżi pubbliċi ta’ qabel bl-użu ta’ kriterji konsistenti, fl-interess tal-prattika ta’ teħid tad-deċiżjonijiet konsistenti. Konsegwentement, il-Kummissjoni għandha tikkunsidra d-Deċiżjoni La Poste tagħha u l-valutazzjoni preliminari tagħha f’Royal Mail. F’dan l-aħħar każ, il-Kummissjoni ma oġġezzjonatx għall-kumpens tad-defiċits tal-pensjoni, minkejja li r-Rapport Hooper tal-2008 juri li l-ispejjeż tal-pensjoni ta’ Royal Mail kienu ġew parzjalment koperti miż-żieda tal-prezzijiet tal-ittri rregolati.
VI.1.4.1. Il-parametru referenzjarju li għandu jiġi bbażat fuq spejjeż kompetittivi tas-sigurtà soċjali
(203)
Fuq il-bażi tal-istudju minn esperti min-naħa tal-Professur Ehlermann tad-19 ta’ Lulju 2011 (56), il-Ġermanja ssostni li l-Kummissjoni għamlet żewġ żbalji fil-kalkolu tal-parametru referenzjarju għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post.
(204)
Is-sehem tal-impjegat m’għandux jiġi inkluż fil-parametru referenzjarju minħabba li impjegat tas-settur privat ma jkunx legalment responsabbl li jħallas is-sehem tal-impjegat. Ikun għal raġunijiet amministrattivi biss li min iħaddem iwettaq il-ħlas tal-kontribuzzjoni totali tas-sigurtà soċjali, iżda dak ma jfissirx li min iħaddem isir legalment responsabbli sabiex jagħmel dan. Barra minn hekk, l-inklużjoni tas-sehem tal-impjegatur fil-parametru referenzjarju tista’ tikkontradixxi wkoll il-prattika preċedenti tat-teħid tad-deċiżjonijiet fil-Kawża C 265/02 (ara d-Deċiżjoni La Poste).
(205)
Il-kalkolu tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-parametru referenzjarju għandu jiġi bbażat fuq il-parametru referenzjarju “kompetittiv” tal-pagi (57) minħabba li s-salarji tal-impjegati taċ-ċivil kienu konsiderevolment ogħla mill-medja tas-suq.
VI.1.4.2. Dħul irregolat mill-prezzijiet insuffiċjenti sabiex ikopri l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali
(206)
L-ewwel, il-Ġermanja tenfasizza li s-suppożizzjoni ta’ kopertura totali tal-piż #2 mid-dħul irregolat mill-prezzijiet hija purament ipotetika minħabba li mhuwiex possibbli li jiġi stabbilit jekk il-prezzijiet irregolati effettivament ġewx miżjuda sabiex jibbilanċjaw l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali. Id-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet ma tiżvelax jekk u sa liema punt ir-Regolatur Postali kienx ikkunsidra l-piżijiet għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali. Sal-2002, il-prezzijiet inżammu fil-livell approvat tal-1997, u mhuwiex possibbli li jiġi stabbilit jekk dawk il-prezzijiet kinux jinkludu kumpens għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali tas-servizzi mhux irregolati.
(207)
Skont il-Ġermanja, ma jkunx biżżejjed li jintwera li s-servizzi mhux irregolati bbenefikaw minn kontribuzzjonijiet iżjed baxxi tas-sigurtà soċjali mill-kompetituri. Għandu jiġi eżaminat ukoll jekk is-servizzi rregolati mill-prezzijiet kinux kapaċi, fil-fatt, li jiffinanzjaw il-piżijiet ikklejmjati tal-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali mid-dħul tagħhom.
(208)
Vantaġġ finanzjarju għal Deutsche Post mill-kumpens tal-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali tagħha jista’ jeżisti biss jekk il-kumpens mogħti jkun ogħla mill-ispejjeż żejda totali tas-sigurtà soċjali magħmula minn Deutsche Post għall-impjegati ċivili tagħha.
(209)
Konsegwentement, il-Ġermanja tiddeplora n-nuqqas ta’ kalkolu komprensiv sabiex jiġi stabbilit jekk Deutsche Post ingħatatx b’mod ġenerali kumpens għoli jew kumpens baxx għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali tal-impjegati taċ-ċivil. Hija tenfasizza l-ħtieġa għal kalkolu bħal dan sabiex tiġi stabbilita l-eżistenza ta’ vantaġġ finanzjarju skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE.
(a) Kumpens baxx wisq għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali ibbażat fuq studju minn esperti
(210)
Sabiex tirrimedja dak id-difett, il-Ġermanja ssottomettiet l-istudju espert mill-Professur Weber (58) sabiex tistabbilixxi l-iżvantaġġ finanzjarju ta’ Deutsche Post rigward l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali li jirriżultaw mill-impjieg ta’ impjegati taċ-ċivil. L-ewwel, l-istudju minn esperti jistabbilixxi b’kemm l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali magħmula minn Deutsche Post għall-impjegati taċ-ċivil jeċċedu dawk ta’ kompetitur privat għall-impjegati privati (imsejħa fl-istudju minn esperti bħala “l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali ta’ DPAG” jew “żvantaġġ strutturali”). It-tieni, l-istudju magħmul minn esperti jqabbel dawn l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali mal-kumpens għall-piż #2.
(211)
Kif muri fit-Tabella 5, l-istudju minn esperti jinkludi dan li ġej fl-ispejjeż tas-sigurtà soċjali magħmula minħabba l-impjieg ta’ impjegati ċivili. Il-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post lill-Fond tal-Pensjoni u spejjeż oħra tas-sigurtà soċjali, pereżempju l-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali, l-assigurazzjoni għall-inċidenti u l-ħlasijiet mixxellanji tal-assigurazzjoni.
(212)
L-istudju minn esperti jiddefinixxi l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali mill-impjieg ta’ impjegati privati bħala: is-sehem tal-impjegatur tar-rata ta’ kontribuzzjoni għall-pensjoni statutorja, il-qgħad, l-iskemi tas-saħħa u l-kura, immultiplikat bil-pagi “kompetittivi” (pereżempju l-paga minima tal-2007 għall-parti l-kbira tal-impjegati ċivili).
(213)
L-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali huma l-eċċess tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali magħmula minn Deutsche Post għall-impjegati taċ-ċivil fuq il-parametru referenzjarju ddefinit tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali bbażati fuq is-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet soċjali għall-impjegati privati.
Tabella 5
Kalkolu tar-riżultat nett skont l-istudju espert tal-Ġermanja
-
Kontribuzzjoni għall-Fond tal-Pensjonijiet
-
Spejjeż tas-sigurtà soċjali oħra
+
Il-parametru referenzjarju tal-ispejjeż “kompetittivi” tas-sigurtà soċjali (ibbażat fuq is-sehem tal-impjegatur fir-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali u l-pagi “kompetittivi” (pereżempju l-paga minima tal-2007)).
Spejjeż tas-sigurtà soċjali żejda
+
Kumpens mid-dħul irregolat (il-piż #2 - kontribuzzjonijiet żejda tas-sigurtà soċjali)
Riżultat nett (kumpens baxx jew kumpens għoli)
(214)
Għall-perjodu mill-1995 sal-2007, il-kalkoli juru li l-piż #2 ma kienx biżżejjed sabiex ikopri l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali. Fil-fatt, l-espert isostni li Deutsche Post ingħatat kumpens iżjed baxx bi EUR […] biljuni. L-espert jikkonkludi li, anke jekk id-dħul irregolat mill-prezzijiet kien jinkludi l-piż #2, Deutsche Post tkun tispiċċa b’kumpens baxx għall-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali.
(b) Il-kontijiet regolatorji tal-2009 jikkonfermaw li d-dħul irregolat mill-prezzijiet ma kienx biżżejjed sabiex ikopri l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali
(215)
Il-Ġermanja ssostni li, sakemm is-servizzi rregolati mill-prezzijiet jibqgħu isiru b’telf li jkun ogħla mill-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali, ma jistax jiġi stabbilit li d-dħul irregolat effettivament ikkumpensal-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali. F’dak il-kuntest, il-Ġermanja ssottomettiet studju minn esperti bbażat fuq il-kontijiet regolatorji tal-2009 (59) sabiex turi li t-telf tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet kienu konsistentement ogħla mill-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali.
(216)
Il-kalkoli huma bbażati fuq il-kontijiet regolatorji tal-2009 u jassumu li s-servizzi rregolati mill-prezzijiet għandhom jiggwadanjaw profitt raġonevoli ta’ ROS ta’ 7 % (ibbażat fuq l-istudju ta’ Deloitte-II li huwa diskuss f’iktar dettall fit-taqsima VI.3.2). Wara t-tnaqqis tal-profitt raġonevoli, is-servizzi rregolati mill-prezzijiet juru telf ta’ EUR […] biljuni, li huwa ogħla mill-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali kklejmjati għall-perjodu mill-1995 sal-2007. Id-dħul iregolat mill-prezzijiet għalhekk ma kienx biżżejjed sabiex ikopri l-ispejjeż żejda tas-sigurtà soċjali kklejmjati.
VI.2. Kummenti fuq il-kumpens tas-servizzi universali
VI.2.1. Ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat
(217)
Il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat ma jipprovdu l-ebda vantaġġ finanzjarju lil Deutsche Post minħabba li l-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat ta’ EUR 5 666 biljun ikkumpensaw biss il-ħlasijiet tat-trasferiment ta’ EUR 5 838 biljun li Deutsche Post kellha tħallas sal-1995.
(218)
Kif spjegat fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007, il-ħlasijiet tat-trasferiment oriġinaw fl-amministrazzjoni postali ta’ qabel li kienet obbligata tittrasferixxi madwar 10 % tad-dħul operattiv tagħha lill-baġit pubbliku. Mill-1989 sal-1995, il-ħlasijiet tat-trasferiment ġew eliminati b’mod gradwali skont l-Artikolu 63(1) PostVerfG 1989. Sal-1993, Deutsche Post kellha tħallas 10 % mid-dħul operattiv tagħha. Sa mill-1993, il-ħlasijiet tat-trasferiment tnaqqsu b’mod gradwali, pereżempju għal 10 % tad-dħul operattiv nieqes EUR 153 miljun fl-1993. Għall-1994, il-ħlasijiet tat-trasferiment kienu jammontaw għal 70 % tal-ħlasijiet tat-trasferiment tal-1993. Fl-1995 Deutsche Post ħallset 50 % tal-ammont tal-1993. Bħala total, Deutsche Post ħallset EUR 5 838 biljun mill-1990 sal-1995.
(219)
L-Artikolu 63(4) PostVerfG 1989 ipprovda li kwalunkwe dividendi mħallsa kellhom jitnaqqsu mill-ħlasijiet tat-trasferiment. Abbażi ta’ dik id-dispożizzjoni u l-eżenzjoni minn kwalunkwe taxxi diretti jew indiretti, fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007 il-Kummissjoni sostniet li l-ħlasijiet tat-trasferiment kellhom jitqiesu bħala sostitut għall-eżenzjoni mit-taxxi indiretti u diretti, kif ukoll bħala remunerazzjoni għall-Istat għall-kapital ipprovdut minnu bħala azzjonista.
(220)
Bi tweġiba għal dan l-argument, il-Ġermanja ssottomettiet l-istudju ta’ KPMG li jikkonkludi li l-ħlasijiet tat-trasferiment ma setgħux jitqiesu bħala sostitut għat-taxxi jew id-dividendi, għal numru ta’ raġunijiet.
(221)
Skont l-istudju ta’ KPMG, il-ħlasijiet tat-trasferiment ma jistgħux jikkwalifikaw bħala taxxa korporattiva minħabba li kienu ġew ikkalkulati bħala perċentwal tad-dħul operattiv sa mill-1931. Bħala riżultat, kellhom jitħallsu anke fi snin fejn Deutsche Post għamlet telf. B’kuntrast ma’ dan, it-taxxa korporattiva hija bbażata fuq il-profitt annwali effettiv. Il-klassifikazzjoni tal-ħlasijiet tat-trasferiment bħala taxxa korporattiva tista’ tikkontradixxi wkoll ir-rekwiżit tal-liġi kostituzzjonali li taxxa korporattiva għandha tkun ibbażata fuq il-kapaċità tal-ħlas.
(222)
Barra minn hekk, l-istudju sab li l-ħlasijiet tat-trasferimenti ma jistgħux jitqabblu mat-taxxa fuq il-valur miżjud. Billi ma kien hemm l-ebda possibbiltà li titnaqqas it-taxxa fuq il-valur miżjud fuq l-inputs mill-ħlasijiet tat-trasferiment, il-kalkolu tal-ħlasijiet tat-trasferiment kien sostanzjalment differenti mill-obbligi tas-soltu tat-taxxa fuq il-valur miżjud ta’ negozju.
(223)
It-tieni, il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet tat-trasferiment ma setgħux jiġu kategorizzati bħala dividend. Id-distribuzzjoni ta’ dividendi tirrigwarda l-profitti fis-sena finanzjarja ta’ qabel jew is-snin ta’ qabel. Madankollu, bejn l-1990 u l-1995 Deutsche Post ma għamlet l-ebda profitt iżda madankollu għamlet il-ħlasijiet tat-trasferiment. Bħala riżultat, il-ħlasijiet tat-trasferiment ma jistgħux jiġu kklassifikati bħala dividendi.
(224)
L-istudju ta’ KPMG jikkonkludi li l-ħlasijiet tat-trasferiment ma jistgħux jiġu kklassifikati bħala taxxa jew dividendi iżda għandhom jitqiesu bħala dazju sui generis li Deutsche Bundespost u s-suċċessuri tagħha biss kienu obbligati jħallsu.
(225)
Billi tagħmel referenza għall-istudju ta’ KPMG, il-Ġermanja tiċħad is-suppożizzjoni tal-Kummissjoni li l-pagamenti tat-trasferiment għandhom jiġu kkunsidrati sostitut għat-taxxa u l-ħlasijiet tad-dividendi. Il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet tat-trasferiment kienu jikkostitwixxu piż għal Deutsche Post li ma setgħux jiġu ġustifikati fuq termini oġġettivi jew ekonomiċi. Billi l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ħelsu lil Deutsche Post biss mill-ħlasijiet tat-trasferiment, ma pprovdew l-ebda vantaġġ ekonomiku u għalhekk ma jikkostitwixxux għajnuna.
(226)
Alternattivament, il-Ġermanja qed tressaq żewġ ġustifikazzjonijiet oħra għalfejn il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ma jikkostitwixxux għajnuna. L-ewwel, dawn ikunu jilħqu l-prinċipju tas-suq-ekonomija-investitur fid-dawl tar-redditu sostanzjali fuq investiment fis-snin li ġejjin u l-qligħ għoli mit-tqegħid fuq is-suq tat-titoli ta’ Deutsche Post. Ukoll, ma jkunux jikkostitwixxu għajnuna minħabba li kemm il-kontijiet regolatorji tal-2009 kif ukoll l-istudju ta’ WIK juru li t-telf akkumulat tas-servizzi universali mill-1990 sal-1994 kienu ogħla mill-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat. Għalhekk Deutsche Post ingħatat kumpens baxx għall-obbligu tas-servizz universali.
VI.2.2. Garanzija tal-Istat
(227)
Il-Ġermanja ssostni li l-garanzija kontinwa tal-Istat skont l-Artikolu 2(4) Post UmwG 1994 għall-istrumenti tad-dejn li nħarġu qabel l-1995 ma pprovdew l-ebda vantaġġ selettiv lil Deutsche Post wara l-1995, għal ħafna raġunijiet.
(228)
L-ewwel, kwalunkwe kumpanija privata li tuża sussidjarja tista’ tkompli tkun responsabbli għal obbligi li tkun daħlet għalihom dik is-sussidjarja. Kumpanija privata għandha tibqa’ responsabbli għad-dejn pendenti tagħha anke wara li tbigħ dak id-dejn lil parti terza. Barra minn hekk, għandu jiġi nnutat li l-garanzija tal-bidu tal-Istat għall-istrumenti tad-dejn kienet meħtieġa biss minħabba li POSTDIENST ma kellhiex personalità legali separata. Għalhekk l-Artikolu 40 PostVerfG 1989, li pprovda li l-istrumenti tad-dejn maħruġa minn Deutsche Bundespost kellhom l-istess valur legali daqs l-istrumenti tad-dejn maħruġa mill-Ġermanja, kellu effett dikjaratorju biss.
(229)
It-tieni, DPAG kieku ma kinitx tibbenefika mill-akkwiżizzjoni tal-istrumenti tad-dejn ta’ POSTDIENST minħabba li fl-1995 DPAG setgħet tiffinanzja ruħha mill-ġdid b’rati tal-interess iżjed baxxi. Fl-1 ta’ Jannar 1995 l-istrumenti tad-dejn ta’ POSTDIENST kienu jammontaw għal EUR 931 miljun b’rata medja ta’ interessi ta’ 7,17 %, bi 8,8 snin għall-maturità. Billi r-rata tal-interessi fuq perjodu ta’ żmien qasir fl-1 ta’ Jannar 1995 kienet ta’ 5 % sa 5,5 %, DPAG sofriet żvantaġġ fl-ispejjeż ta’ 1,7 % li kien jammonta għal spejjeż annwali ogħla tal-interessi ta’ madwar EUR 15,3 miljun.
(230)
It-tielet, billi tqabbel ir-rati medji tal-interessi tas-suq għall-istrumenti tad-dejn maħruġa minn kumpaniji privati mar-rati tal-interessi għall-istrumenti tad-dejn ta’ POSTDIENST b’referenza għad-data meta l-istrumenti kienu nħarġu għall-ewwel darba, il-Ġermanja tistima li POSTDIENST isselfet b’rati ta’ interessi ogħla mill-medja tas-suq. Il-Ġermanja ma wettqitx investigazzjoni komprensiva iżda qabblet biss ir-rati tal-interessi ta’ ċerti strumenti tad-dejn ta’ POSTDIENST ma’ medja tas-suq aggregata.
(231)
B’mod alternattiv, il-Ġermanja ssostni li l-garanziji tal-Istat jikkostitwixxu għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999. Billi Deutsche Bundespost kienet parti mill-amministrazzjoni pubblika sal-aħħar tal-1994, l-istrumenti tad-dejn kienu ekwivalenti għad-dejn tal-gvern minn meta Deutsche Post ġiet stabbilita fl-1950. Kieku l-garanzija tal-Istat kienet ipprovdiet kwalunkwe vantaġġ lil Deutsche Post f’termini ta’ rati tal-interessi, kien ikollha tiġi kklassifikata bħala għajnuna eżistenti. Il-Ġermanja tirreferi għad-deċiżjoni tal-Kummissjoni dwar il-każ EDF (60), fejn garanzija simili ġiet ivvalutata bħala għajnuna eżistenti.
VI.2.3. Dritt esklużiv
(232)
Il-Ġermanja ssostni li, fid-dawl tas-sentenza Preussen Elektra (61), id-dħul irregolat mill-ittri mhuwiex riżorsi tal-Istat.
(233)
Konsegwentement, billi d-dħul irregolat mill-ittri ma jikkostitwix riżorsi tal-Istat, kwalunkwe allegazzjoni ta’ pprezzar eċċessiv tista’ tkun biss is-soġġett ta’ proċedimenti skont l-Artikolu 102 TFUE.
VI.3. Il-kummenti tal-Ġermanja dwar l-istudju ta’ WIK
VI.3.1. L-istudju ta’ WIK jikkonferma l-ħtieġa għal ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat bħala kumpens għall-ispejjeż netti tal-obbligi tas-servizzi universali sal-1995
(234)
Irrispettivament mill-oġġezzjonijiet metodoloġiċi kollha, il-Ġermanja jidhrilha li l-istudju ta’ WIK jikkonferma l-opinjoni tal-Ġermanja li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat kienu meħtieġa bħala kumpens għat-telf ta’ Deutsche Post fuq is-servizzi universali tagħha fil-perjodu mill-1990 sal-1995.
(235)
Kwalunkwe profitti żejda wara l-1995 m’għandhomx jiġu kkunsidrati minħabba li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ġew assorbiti mill-ispejjeż netti tal-obbligi tas-servizzi universali li Deutsche Post kienet għamlet sal-1995. L-annullament min-naħa tal-Qorti tad-deċiżjoni negattiva tal-2002 tikkonferma wkoll li dak li ġie assorbit darba ma setgħax jiġi assorbit għal darb’oħra. Billi l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ġew iġġustifikati mit-telf tas-servizzi universali sal-1995, ma kienx ikun possibbli li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat jiffinanzjaw il-profitt żejjed ta’ wara.
VI.3.2. Parametru referenzjarju difettiv tal-profitti
(236)
Fuq bażi tal-istudji ta’ Deloitte, l-oġġezzjoni ewlenija tal-Ġermanja hija li l-parametru referenzjarju fl-istudju ta’ WIK tinkludi wisq kumpaniji żgħar. Il-grupp ta’ kumpaniji komparabbli għandu jiffoka ħafna iżjed fuq il-kumpaniji tal-pakketti l-kbar u l-loġistika li n-netwerks tagħhom huma komparabbli fid-daqs u l-kumplessità ma’ dawk ta’ Deutsche Post (62).
(237)
L-istudju Deloitte-II jagħmel is-suppożizzjoni li l-kumpaniji fis-settur tal-pakketti u dak postali li joperaw netwerk ta’ ġbir u kunsinna kumplessa u kbira huma komparaturi raġonevoli għal Deutsche Post. L-importanza tal-ekonomiji ta’ skala, ambitu u densità prevalenti fin-netwerks postali timplika li n-negozji l-kbar għandhom ikunu komparaturi iżjed rilevanti min-negozji ż-żgħar. Il-kumpaniji tat-trasport tal-merkanzija u l-loġistika huma wkoll - sa grad limitat - impriżi komparabbli adatti minħabba li jimpjegaw assi simili.
(238)
L-istudju Deloitte-II jammetti biss l-operaturi postali bi dħul annwali ogħla minn EUR 100 miljun. Dan jipproduċi grupp ta’ komparaturi b’sitt komparaturi, inklużi l-operaturi multinazzjonali kbar tal-pakketti espress (UPS, FedEx, u TNT Express) u operaturi postali oħra (il-parti l-kbira mill-Istati Uniti u r-Renju Unit).
(239)
Dan il-grupp komparatur għandu ROS medjan ta’ 7,4 % għall-perjodu mill-1998 sal-2007 u ROS tat-tielet wieħed minn erbgħa ta’ 12 % bħala profitt raġonevoli superjuri. Grupp komparatur akbar, li jinkludi 18-il kumpanija tal-loġistika u 19-il kumpanija tat-trasport tal-merkanzija, jirriżulta f’ROS medjan ta’ bejn 4,6 % u 5,7 %, minkejja li l-istudju Deloitte-II jesprimi tħassib dwar il-kompatibbiltà tagħhom ma’ Deutsche Post.
(240)
Fuq il-bażi tad-dejta għaż-żewġ gruppi komparaturi, l-istudju Deloitte-II jirrakkomanda firxa ta’ ROS bejn 6,1 % sa 11,7 % bħala l-parametru referenzjarju għal profitt raġonevoli.
(241)
Rigward id-determinazzjoni tal-marġini xieraq ta’ profitt mill-grupp komparatur, l-istudju Deloitte-II jinnota li t-teħid ta’ ROS multiannwali sempliċi bħala l-parametru referenzjarju raġonevoli ta’ profitt jissottostima l-profitt raġonevoli minħabba li (i) jkun hemm dispersjoni sinifikanti u sistematika minn sena għall-oħra u (ii) jista’ jkun hemm ukoll differenza sinifikanti bejn il-profitabbiltà tal-kumpaniji fl-istess settur. L-użu ta’ parametru referenzjarju ta’ profitt raġonevoli li jkun baxx b’mod mhux xieraq jista’ joħloq ir-riskju li jfixkel l-investiment effiċjenti.
(242)
Barra minn hekk, kif enfasizzat mill-istudju Deloitte-I, l-użu tal-profitt medjan tal-impriżi komparabbli bħala parametru referenzjarju mill-istudju ta’ WIK jinjora kompletament il-gwadann fl-effiċjenza li laħqet Deutsche Post, l-aktar mill-1990 ’il quddiem. B’konformità mal-paragrafi 14 u 18 tal-Qafas 2005, il-profitt raġonevoli għandu, madankollu, jintroduċi “kriterji ta’ inċentiv relatati, fost ħwejjeġ oħra, mal-kwalità tas-servizz ipprovdut u mal-gwadann fl-effiċjenza produttiva”.
(243)
Fid-dawl ta’ dan, il-parametru referenzjarju xieraq għandu jkun ibbażat fuq firxa annwali. Il-profitti fil-parti ta’ fuq jew anke dawk ’il fuq mill-firxa tal-profitt raġonevoli jistgħu jirriflettu ħlas totali mill-kumpanija medja minħabba operazzjonijiet superjuri jew prestazzjoni kummerċjali. Profitti bħal dawn għandhom jiġu permessi mill-awtoritajiet regolatorji sabiex jiġu ppreservati l-inċentivi għall-effiċjenza.
(244)
Finalment, il-Ġermanja tisħaq li l-livell tal-profitt raġonevoli għandu jkun konformi mad-deċiżjonijiet ta’ qabel tal-Kummissjoni li approvaw ROS ta’ bejn 7 % u 8 % għall-kumpaniji ferrovjarji u tal-karozzi tal-linja (63).
VI.3.3. Allokazzjoni tal-ispejjeż u kostijiet mhux xierqa
(245)
Il-Ġermanja ttenni li kwalunkwe riallokazzjoni ta’ piżijiet tas-servizzi universali lejn is-servizzi kummerċjali mhumiex sostenibbli. Skont l-Artikolu 7 tad-Direttiva Postali (64), kwalunkwe spejjeż netti addizzjonali mill-obbligu tas-servizzi universali għandhom jiġu ffinanzjati mid-dħul tal-monopolju tal-ittri u mhux mis-servizzi kummerċjali.
(246)
It-tieni nett, il-Ġermanja tqis li l-istudju ta’ WIK jissottostima ċerti spejjeż ta’ Deutsche Post:
-
Il-ħlasijiet tat-trasferiment li Deutsche Post kellha tagħmel sal-1995 kellhom jitnaqqsu bħala spejjeż u mhux jintużaw bħala prokura għall-ispejjeż kapitali jew profitt raġonevoli. Fuq bażi tal-istudju ta’ KPMG, il-Ġermanja tiċħad il-kontenzjoni tal-istudju ta’ WIK li l-ħlasijiet tat-trasferiment għandhom jiġu kkunsidrati bħala sostitut għat-taxxa u l-ħlasijiet tad-dividendi. Hija ssostni li l-ħlasijiet tat-trasferiment kienu jikkostitwixxu piż għal Deutsche Post li ma setgħax jiġi ġġustifikat fuq termini oġġettivi jew ekonomiċi. Għalhekk il-ħlasijiet tat-trasferimenti kellhom jitnaqqsu bħala spejjeż tas-servizz universali minbarra profitt raġonevoli bħala remunerazzjoni għall-kapital li intuża.
-
It-tariffi tad-deprezzament kellhom jiġu bbażati fuq il-valuri realistiċi tas-suq tal-assi fissi użati fil-kontijiet tat-taxxa u mhux fuq il-valuri iżjed baxxi tal-kotba fil-kontijiet annwali.
-
L-ispejjeż għall-impenji tal-pensjonijiet supplimentari ta’ impjegati privati kellhom jiġu kkunsidrati bis-sħiħ.
VI.4. Kummenti dwar il-kummenti tal-partijiet interessati
VI.4.1. Sussidju tal-pensjoni
(247)
Il-Ġermanja tfakkar li Deutsche Post ma kinitx legalment responsabbli jew ekonomikament kapaċi li tassumi l-obbligi tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil fl-1995. Konsegwentement, l-ispejjeż tal-pensjonijiet jikkostitwixxu dejn tal-gvern b’konformità mad-deċiżjoni tal-Kummissjoni fil-Poste Italiane (65). Is-sussidji tal-pensjonijiet ma tawx vantaġġ finanzjarju lil Deutsche Post.
(248)
Waqt li UPS jenfasizza li operatur normali għandu jġarrab l-ispejjeż tal-pensjonijiet tiegħu, il-Ġermanja ssostni li l-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil huma spejjeż anormali li ma jistgħux jitqabblu mal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali mħallsa mill-kompetituri ta’ Deutsche Post għall-impjegati privati. Dawn tal-aħħar iħallsu biss is-sehem tal-impjegatur lill-iskema tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali mingħajr ma jiffaċċjaw spejjeż storiċi relatati mal-pretensjonijiet ta’ pensjoni.
(249)
Il-Ġermanja tenfasizza l-ħtieġa għal kalkolu ta’ kumpens għoli, billi l-kummenti sottomessi mill-UPS u l-FFIP huma bbażati fuq is-suppożizzjoni li l-Kummissjoni wettqet kalkolu bħal dan sabiex tagħti prova li Deutsche Post kienet ingħatat kumpens għoli.
VI.4.2. Kumpens tas-servizzi universali
(250)
Waqt li tagħmel referenza għall-istudju ta’ NERA tal-2006, il-Ġermanja tisħaq li l-Kummissjoni nfisha kienet tal-opinjoni, fil-Kawża COMP/37.821, li r-redditi fuq il-kapital użat stmat fl-istudju ta’ NERA tal-2006 għad-diviżjoni postali ta’ DPWN ma kinux biżżejjed sabiex tiġi ppruvata l-eżistenza ta’ ipprezzar eċċessiv għall-finijiet tal-Artikolu 102 TFUE.
(251)
Fuq livell iżjed ġenerali, il-Ġermanja tqis li r-redditu fuq il-kapital użat mhuwiex il-miżura xierqa għad-determinazzjoni tal-profitti żejda. Hija tispjega li b’intensità ta’ kapital iżjed baxxa, redditu għoli fuq il-kapital impjegat jista’ jiġi konness ma’ redditu baxx fuq il-bejgħ. Billi iżjed riskji huma relatati mad-dħul u l-ispejjeż, ir-redditu fuq il-bejgħ huwa l-miżura xierqa għad-determinazzjoni tal-profitti eċċessivi, b’mod speċjali għall-kumpaniji b’intensità tal-kapital baxxa. Sal-punt li l-istudji ta’ NERA jużaw, bħala alternattiva, ir-redditu fuq il-bejgħ bħala parametru referenzjarju tal-profitti, juri li Deutsche Post kellha redditu ogħla fuq il-bejgħ minn Royal Mail iżda redditu konsiderevolment iżjed baxx fuq il-bejgħ minn TNT. Għalhekk ir-redditi fuq il-bejgħ għad-diviżjoni postali ta’ DPWN stmati mill-istudji ta’ NERA jibqgħu konsiderevolment iżjed baxxi mill-parametru referenzjarju għall-profitti eċċessivi.
(252)
Għalhekk il-Ġermanja ssostni li la l-Istudju ta’ NERA tal-2006 u lanqas il-verżjoni aġġornata tiegħu ma huma ta’ rilevanza għall-investigazzjoni tal-għajnuna mill-Istat, u ma jipprovdux evidenza biżżejjed għal profitti eċċessivi.
(253)
Rigward l-allegazzjoni tal-UPS li d-dejta tal-kontijiet tal-ispejjeż ta’ Deutsche Post infisha mhumiex bażi tajba sabiex jiġu analizzati d-dħul u l-piżijiet tas-servizz universali, il-Ġermanja tirribatti li l-kontijiet tal-ispejjeż ġew verifikati u approvati minn awdituri kif ukoll mir-Regolatur Postali. Hija żżid li huma jikkonformaw mad-dispożizzjonijiet tad-Direttiva 97/67/KE.
(254)
Rigward l-arranġamenti tal-ipprezzar tat-trasferiment bejn Deutsche Post u DPEED, il-Ġermanja tenfasizza li dawk l-arranġamenti jilħqu r-rekwiżiti tad-deċiżjoni tal-antitrust tal-2001. Deutsche Post irrappurtat b’mod regolari dwar l-ilħuq tagħhom lill-Kummissjoni. Ma kien hemm l-ebda oġġezzjoni min-naħa tal-Kummissjoni sa issa.
(255)
Finalment, il-Ġermanja toġġezzjona kontra l-inklużjoni tal-injezzjonijiet ta’ kapital mogħtija lil Deutsche Post mill-Ġermanja fl-1995 (pereżempju assi fil-forma ta’ proprjetà immobbli u infrastruttura) fil-kalkolu ta’ kumpens għoli. Il-Ġermanja ssostni li diġà ssottomettiet informazzjoni rilevanti bil-kummenti tagħha dwar id-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999. Billi l-Kummissjoni ma oġġezzjonatx għal dawk il-miżuri la fid-deċiżjoni tal-għajnuna mill-Istat tal-2002 u lanqas ma rreferiet għalihom fid-deċiżjoni tal-ftuħ tal-2007, l-injezzjonijiet tal-kapital ma setgħux ikunu s-soġġett tal-investigazzjoni attwali.
VI.4.3. Il-livell tal-pagi
(256)
Il-Ġermanja taqbel li l-pagi medji tas-suq għandhom jintużaw bħala parametru referenzjarju sabiex jiġu kkalkulati r-rati tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali mħallsa mill-kompetituri ta’ Deutsche Post. Madankollu, skont il-Ġermanja, parametru referenzjarju bħal dan jikkontradixxi d-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011, billi l-Kummissjoni tuża l-pagi grossi aġġustati tal-impjegati taċ-ċivil minflok il-pagi medji tas-suq sabiex tikkalkula l-ammont tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali mħallsa minn kompetituri ta’ Deutsche Post. Skont l-istudju espert mill-Prof. Weber, il-pagi medji tas-suq jammontaw biss għal madwar […] % tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil. Għalhekk, mhuwiex raġonevoli li tintuża l-paga grossa aġġustata tal-impjegati taċ-ċivil bħala parametru referenzjarju sabiex jiġu kkalkulati r-rati tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali.
(257)
Skont il-Ġermanja, is-suppożizzjoni ta’ BIEK li Deutsche Post tuża pagi miftiehma fis-settur tat-trasport bħala parametru referenzjarju sabiex tikkalkula d-differenzi fl-ispejjeż tal-pagi li jaqgħu fuq Deutsche Post meta mqabbla mal-kompetituri hija bla bażi. L-istudju espert minn Prof. Weber juri li Deutsche Post tikkalkula l-pagi medji tas-suq fuq il-bażi tal-pagi effettivi mħallsa mill-kompetituri tagħha.
VII. VALUTAZZJONI TAL-GĦAJNUNA TAS-SUSSIDJU TAL-PENSJONIJIET
VII.1. Eżistenza ta’ għajnuna skont l-Artikolu 107(1)TFUE
(258)
L-Artikolu 107(1) TFUE jipprovdi li “kull għajnuna ta’ kwalunkwe forma mogħtija minn Stat Membru jew permezz ta’ riżorsi tal-Istat li twassal għal distorsjoni jew theddida ta’ distorsjoni għall-kompetizzjoni billi tiffavorixxi ċerti impriżi jew ċerti produtturi għandha, safejn tolqot il-kummerċ bejn l-Istati Membri, tkun inkompatibbli mas-suq intern”. Fid-determinazzjoni ta’ jekk miżura tikkostitwixxix għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE, il-Kummissjoni għandha tapplika l-kriterji li ġejjin: il-miżura għandha tkun imputata lill-Istat u tuża riżorsi tal-Istat, għandha tagħti vantaġġ lil ċerti impriżi jew ċerti setturi li jgħawweġ il-kompetizzjoni, u għandha taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri.
(259)
Billi s-sussidju tal-pensjoni huwa bbażat fuq l-Artikolu 16 PostPersG 1994 u huwa ffinanzjat mill-baġit pubbliku, huwa imputabbli lill-Istat u jingħata permezz ta’ riżorsi tal-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE. Barra minn hekk, billi s-sussidju tal-pensjoni ngħata biss lill-Fond tal-Pensjoni sabiex jeħles lil Deutsche Post mill-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil u għalhekk fl-aħħar nett huwa ta’ benefiċċju għal Deutsche Post, huwa selettiv.
VII.1.1. Il-vantaġġ finanzjarju mir-riforma tal-pensjoni tal-1995
(260)
Fuq il-bażi tas-sentenza Combus, il-Ġermanja ssostni li s-sussidju tal-pensjoni ma jipprovdi l-ebda vantaġġ finanzjarju billi ħeles lil Deutsche Post mill-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali.
(261)
Sabiex jiġi aċċertat jekk is-sussidju tal-pensjoni pprovdiex vantaġġ finanzjarju selettiv, għandu jiġi eżaminat jekk ippermettiex li Deutsche Post tevita l-ispejjeż li normalment kienu jaqgħu fuq kumpanija, u b’hekk jiġi evitat li l-forzi tas-suq jipproduċu l-effett normali tagħhom (66).
(262)
Il-Kummissjoni ma tistax taċċetta l-klejm tal-Ġermanja bbażata fuq il-ġurisprudenza ta’ Combus. Wieħed għandu jżomm f’moħħu li d-deċiżjoni dwar Combus ma ġietx ikkonfermata mill-Qorti tal-Ġustizzja. Ħafna mis-sentenzi tal-Qorti jikkontradixxu t-teorija li l-miżuri ta’ kumpens għal żvantaġġ strutturali m’għandhomx jitqiesu bħala għajnuna. F’dak ir-rigward, il-Qorti tal-Ġustizzja sostniet b’mod konsistenti li l-eżistenza ta’ għajnuna għandha tiġi vvalutata b’relazzjoni mal-effetti pjuttost milli l-kawżi jew l-għanijiet tal-intervent tal-Istat (67). Il-Qorti sostniet ukoll li l-kunċett tal-għajnuna jinkludi vantaġġi mogħtija mill-awtoritajiet pubbliċi li, f’forom differenti, inaqqsu l-imposti li normalment jiġu inklużi fil-baġit ta’ impriża (68). Il-Qorti tal-Ġustizzja iddikjarat biċ-ċar ukoll li l-ispejjeż konnessi mar-remunerazzjoni tal-impjegati naturalment jitfgħu piż fuq il-baġits tal-impriżi, irrispettivament mill-fatt jekk dawk l-ispejjeż joriġinawx minn obbligi legali jew minn ftehimiet kollettivi jew le (69). F’dak il-kuntest, il-Qorti tal-Ġustizzja kkunsidrat li l-fatt li l-miżuri tal-Istat għandhom l-għan li jikkumpensaw l-ispejjeż addizzjonali ma jistax jikkostitwixxi raġuni sabiex ma jiġux kategorizzati bħala għajnuna (70).
(263)
Il-Kummissjoni hija tal-opinjoni li l-ispejjeż li kumpanija jkollha tagħmel minħabba l-obbligi finanzjarji taħt il-leġiżlazzjoni dwar l-impjiegi jew il-ftehimiet kollettivi mat-trejdjunjins, bħall-ispejjeż tal-pensjonijiet, huma parti mill-ispejjeż normali ta’ negozju li ditta kummerċjali jkollha tagħmel mir-riżorsi tagħha stess (71). Dawk l-ispejjeż huma inerenti fl-attività ekonomika tal-impriża (72). Mhuwiex importanti f’dak ir-rigward jekk l-impriża ġġarrabx jew le l-ispejjeż tal-pensjonijiet billi tiffinanzja direttament il-pensjonijiet tal-persunal tagħha ta’ qabel (kif huwa l-każ għall-impjegati taċ-ċivil impjegati minn Deutsche Post) jew billi tħallas kontribuzzjoni lill-assigurazzjoni tal-pensjoni tal-impjegati privati, li min-naħa tagħha tuża l-kontribuzzjonijiet miġbura sabiex tiffinanzja l-pensjonijiet tal-impjegati privati kollha. L-element deċiżiv huwa li, b’mod jew ieħor, l-impriżi jġarrbu l-ispejjeż kollha tal-pensjonijiet.
(264)
Barra minn hekk, il-Kummissjoni tinnota li billi Deutsche Bundespost ġiet stabbilita fl-1950, kellha l-forma legali ta’ Sondervermögen. Sondervermögen, waqt li m’għandhiex personalità legali indipendenti, għandha tistabbilixxi l-baġit tagħha stess u s-sistema tagħha stess ta’ kontabilità (l-Artikolu 3 PostVwG 1953 u l-Artikolu 48 HGrG (73). Skont il-leġiżlazzjoni applikabbli għall-entitajiet pubbliċi, il-baġit għandu jkopri l-ispejjeż tal-persunal, li jinkludu l-ispejjeż għall-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil irtirati li qabel kienu impjegati mal-entità pubblika (l-Artikolu 10 HGrG). Fid-dawl ta’ dan, sa mill-1950 Deutsche Post iffinanzjat dawk l-ispejjeż mid-dħul tagħha. L-Artikolu 15 PostVwG 1953 jipprojbixxi b’mod espliċitu kwalunkwe sussidju mill-baġit federali lil Deutsche Bundespost. Dik ir-regola ġiet inkorporata fl-Artikolu 37(1) PostVerfG 1989.
(265)
Il-PostVerfG 1989 jiddikjara mill-ġdid dak l-obbligu fil-kapitolu tiegħu dwar il-persunal u l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali. Skont l-Artikolu 54(2) PostVerfG 1989, kien meħtieġ li Deutsche Post tiffinanzja l-ispejjeż kollha, inkluż il-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil tagħha, mir-riżorsi tagħha stess.
(266)
Wara t-tieni riforma postali fl-1995, Deutsche Post kompliet terfa’ r-responsabbiltà li tiffinanzja l-pretensjonijiet finanzjarji kollha tal-impjegati taċ-ċivil skont l-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994, iżda parzjalment inħelset mill-ħlas tal-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil. Skont l-Artikolu 16(1) PostPersRG 1994, Deutsche Post ħallset somma f’daqqa annwali ta’ EUR 2 045 biljun lill-Fond tal-Pensjoni għas-snin 1995 sal-1999. Skont l-Artikolu 16(2) PostPersRG 1994, il-ħlasijiet annwali ta’ somom f’daqqa ġew sostitwiti mis-sena 2000 b’kontribuzzjoni li tiġi kkalkulata bħala 33 % tas-salarji totali tal-impjegati taċ-ċivil. Barra minn hekk, l-Artikolu 16(2) PostPersRG 1994 jistabbilixxi li l-ispejjeż li jifdal tal-pensjonijiet kellhom isiru mill-baġit federali mill-1995 ’il quddiem. Il-Figura 1 turi l-ħlasijiet annwali mill-baġit federali għal kull sena mill-1995, fejn l-ewwel ħlas huwa ta’ EUR 151 miljun f’dik is-sena.
(267)
Isegwi li l-argumenti ppreżentati mill-Ġermanja, li huma maħsuba li juru li DPAG kellha ġġarrab l-ispejjeż tal-pensjonijiet ogħla minn dawk tal-kompetituri privati tagħha, huma rrilevanti għall-fini li jiġi stabbilit jekk is-sussidju tal-pensjonijiet jikkostitwix għajnuna mill-Istat, iżda għandhom jiġu vvalutati fil-kuntest tal-analiżi tal-kompatibbiltà ta’ dik il-miżura.
(268)
Il-Ġermanja sostniet li, sabiex tivvaluta jekk Deutsche Post kisbitx vantaġġ mis-sussidju tal-pensjonijiet, il-kontribuzzjoni magħmula minn Deutsche Post lill-Fond tal-Pensjoni għandu jitqabbel mas-sehem tal-kontribuzzjonijiet tal-pensjoni tal-impjegaturi privati, bl-esklużjoni tas-sehem tal-impjegati. Dak l-argument huwa relatat mal-kompatibbiltà tal-miżura mas-suq intern, iżda għall-finijiet ta’ kompletezza għandu jiġi nnotat, min-naħa waħda, li min iħaddem għandu l-obbligu li jħallas ir-rata totali tal-kontribuzzjoni lill-iskemi tas-assigurazzjoni soċjali f’isem l-impjegat u mis-salarju gross tal-impjegat. Min-naħa l-oħra, u b’mod iżjed fundamentali, meta Stat Membru jeħles lill-impjegati ta’ ċertu impriża minn piż li b’mod ieħor ikun dovut, dan jiġi tradott f’vantaġġ għal min iħaddem minħabba li miżura bħal din tnaqqas id-differenza bejn is-salarju gross u s-salarju nett. Dan jagħmilha possibbli għal min iħaddem biex jimpjega jew iżomm impjegati billi jħallas salarju gross iżjed baxx. Għalhekk, il-vantaġġi li jikkonċernaw is-sehem tal-impjegat tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali jikkostitwixxu wkoll vantaġġ għal min iħaddem.
(269)
Il-Ġermanja sostniet ukoll li vantaġġ finali għal Deutsche Post mill-kumpens tagħha tal-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali jista’ jeżisti biss jekk il-kumpens mogħti jkun ogħla mill-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali li Deutsche Post kellha terfa’ għall-impjegati taċ-ċivil li jaħdmu fis-settur irregolat mill-prezzijiet u dak mhux irregolat mill-prezzijiet. Il-Kummissjoni tinnota li n-natura kumpensatorja ta’ miżura ma teskludix il-kategorizzazzjoni tagħha bħala għajnuna mill-Istat, u tagħmel referenza għall-premessa 260.
(270)
Barra minn hekk, il-Ġermanja ssostni li, fil-fatt, id-drittijiet tal-pensjoni tal-impjegati taċ-ċivil dejjem kienu responsabbiltà finanzjarja tal-Gvern Federali. Konsegwentement, minħabba li r-riforma tal-pensjoni tal-1995 ma bidlitx ir-responsabbiltà tal-Gvern Federali lejn l-impjegati taċ-ċivil, is-sussidju tal-pensjoni ma jipprovdi l-ebda vantaġġ finanzjarju lil Deutsche Post.
(271)
Mhux qed jiġi kkontestat li l-Gvern Federali kien il-garanti aħħari tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil qabel u wara l-1995, minkejja l-fatt li l-Kummissjoni tinnota li l-Artikolu 3 PostVwG 1953 u l-Artikolu 2 PostVerfG 1989 jiddikjaraw biċ-ċar li Sondervermögen biss, u mhux l-Istat Federali, huma responsabbli għad-dejn ta’ Sondervermögen. Madankollu, sal-1995, skont il-leġiżlazzjoni postali u ġenerali applikabbli, il-ħlasijiet tal-pensjonijiet ġew inklużi fil-baġit ta’ Sondervermögen Deutsche Bundespost. Dawk il-ħlasijiet kellhom jiġu koperti fl-intier tagħhom mid-dħul iġġenerat minn Sondervermögen. Għall-valutazzjoni tal-għajnuna mill-Istat, il-fattur deċiżiv mhuwiex min huwa l-garanti aħħari tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil. Il-mistoqsija ewlenija hija min, skont il-leġiżlazzjoni applikabbli, kellu l-obbligu li jiffinanzja l-pensjonijiet fil-kors ordinarju tal-avvenimenti. Il-PostVwG 1953, HGrG u l-PostVerfG 1989 jistabbilixxu biċ-ċar li l-obbligu fl-intier tiegħu jaqa’ fuq Deutsche Post.
(272)
Barra minn hekk, il-finanzjament tal-ispejjeż tal-pensjonijiet huwa spiża operattiva normali għal kwalunkwe impriża, pubblika jew privata, kemm jekk b’personalità legali separata kif ukoll mingħajrha. Ġiet żviluppata varjetà wiesgħa ta’ mekkaniżmi finanzjarji għall-pensjonijiet, kemm bejn l-Istati Membri kif ukoll fl-Istati Membri. Ħafna drabi japplikaw sistemi differenti, skont meta xi ħadd ikun ġie impjegat. Għalhekk Deutsche Post għandha terfa’ l-piż tal-ispejjeż tal-pensjonijiet għall-persunal li timpjega, inklużi l-impjegati taċ-ċivil tagħha, bl-istess mod bħal kwalunkwe impriża oħra. Il-fatt li l-metodu tal-finanzjament tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil huwa differenti mill-metodu tal-finanzjament tal-impjegati privati ma għandu l-ebda impatt fuq l-obbligu ta’ Deutsche Post li tinkludi l-finanzjament tal-ispejjeż tal-pensjonijiet tagħhom fl-ispiża operattiva normali tagħha. Jekk jiġi aċċettat l-argument tal-Ġermanja, wieħed ikun qed jgħid li l-Istat jista’ jeħles lill-impriżi pubbliċi minn oġġett ta’ spiża ewlieni konness mal-operazzjonijiet ordinarji tagħhom.
(273)
Finalment, meta l-Ġermanja ssostni li Deutsche Post qatt ma kellha riżorsi proprji biżżejjed sabiex tiffinanzja l-obbligi tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil, dak l-argument jinjora l-fatt li l-valutazzjoni ta’ vantaġġ finanzjarju hija indipendenti mill-kapaċità ekonomika ta’ impriża.
(274)
Sa minn meta r-riforma tal-pensjonijiet tal-1995 ħelset parzjalment lil Deutsche Post mill-obbligu li tiffinanzja l-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil tagħha, is-sussidju tal-pensjoni pprovda vantaġġ finanzjarju lil Deutsche Post.
VII.1.2. Id-distorsjoni tal-kompetizzjoni u l-effett fuq il-kummerċ
(275)
Meta l-għajnuna mogħtija minn Stat Membru ssaħħaħ il-pożizzjoni ta’ impriża meta mqabbla ma’ impriżi oħra li jkunu qed jikkompetu fil-kummerċ intra-Unjoni, dan tal-aħħar jiġi affettwat minn dik l-għajnuna. Skont il-ġurisprudenza stabbilita (74), sabiex miżura tgħawweġ il-kompetizzjoni u taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri, huwa biżżejjed li r-riċevitur tal-għajnuna jikkompeti ma’ impriżi oħra fuq swieq miftuħa għal kompetizzjoni.
(276)
Fil-Ġermanja, is-swieq għall-pakketti, il-gazzetti u l-perjodiċi dejjem kienu miftuħa għall-kompetizzjoni. F’dawk is-swieq, POSTDIENST dejjem kienet f’kompetizzjoni ma’ kumpaniji oħra, inkluż impriżi minn Stati Membri oħra (bħal UPS, FedEx, TNT Express, GLS, jew DPD). Mill-1998 sal-2007, DPAG gradwalment tilfet id-dritt esklużiv tagħha għall-ittri. Kif is-suq beda jinfetaħ għall-kompetizzjoni, impriżi ġodda daħlu f’dak is-suq. Għalhekk, l-għajnuna taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri u probabbilment se tgħawweġ il-kompetizzjoni.
(277)
Barra minn hekk, il-Kummissjoni tosserva f’dak ir-rigward li fl-1997 Deutsche Post u l-kumpanija possedenti tagħha DPWN bdew jiksbu operaturi tal-pakketti fis-swieq Ewropej u internazzjonali. Fl-1999 DPWN diġà kienet leader tas-suq fis-swieq Ewropej tal-ispedizzjoni espress u tal-pakketti bi dħul annwali ta’ madwar EUR 4,6 biljun. Bl-akkwiżizzjoni tad-DHL fl-1998, DPWN daħlet fis-swieq Asjatiċi u tal-Amerika ta’ Fuq. Iżjed akkwiżizzjonijiet ta’ kumpaniji loġistiċi (pereżempju Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) bidlu lil DPWN f’waħda mill-fornituri dinjija ewlenin tat-trasport bl-ajru, tat-trasport marittimu, u tas-servizzi loġistiċi globali. DPWN saret attiva fis-swieq tal-posta barra l-Ġermanja (pereżempju l-akkwiżizzjoni ta’ Unipost fi Spanja u Williams Lee fir-Renju Unit). Bejn l-1998 u l-2007, DPWN akkwistat kumpaniji li jiswew total ta’ madwar EUR 21 biljun (75).
(278)
Il-Kummissjoni għalhekk sabet li s-sussidju tal-pensjonijiet jikkostitwixxi għajnuna skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1)TFUE.
VII.2. Valutazzjoni tal-għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 108(1)TFUE
(279)
Il-Ġermanja hija tal-opinjoni li, jekk is-sussidju tal-pensjonijiet ikollu jitqies bħala għajnuna mill-Istat, għandu jiġi kkategorizzat bħala għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999. Hija ssostni li l-Istat kien id-debitur aħħari u l-parti responsabbli li tiffinanzja l-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil sa mid-dħul fis-seħħ tad-dispożizzjonijiet rilevanti tal-Liġi Bażika Ġermaniża fl-1953. Hija ssostni li l-ħolqien tal-Fond tal-Pensjonijiet ma bidilx dak l-obbligu.
(280)
Skont l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999, il-kunċett ta’ għajnuna eżistenti jkopri l-għajnuna kollha li kienet teżisti qabel id-dħul fis-seħħ tat-Trattat fl-Istati Membri rispettivi, jiġifieri, skemi ta’ għajnuna u għajnuna individwali li daħlu fis-seħħ qabel, u għadhom applikabbli wara, id-dħul fis-seħħ tat-Trattat.
(281)
Skont il-leġiżlazzjoni postali u ġenerali applikabbli, sal-1995 il-ħlasijiet tal-pensjonijiet kienu inklużi fil-baġit ta’ Sondervermögen Deutsche Bundespost u kellhom jiġu koperti fl-intier tagħhom mid-dħul iġġenerat minn Sondervermögen (ara l-valutazzjoni dettaljata ta’ dik il-leġiżlazzjoni hawn fuq fil-premessi 262 u 263). Qabel it-tieni riforma postali fl-1995, Deutsche Post għalhekk kienet meħtieġa li tiffinanzja l-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil tagħha mir-riżorsi tagħha stess u ma rċeviet l-ebda għajnuna maħsuba li teħlisha mill-ispejjeż tal-pensjonijiet.
(282)
Il-ħolqien ta’ DPAG u l-Fond tal-Pensjoni postali fl-1995 wasslu għal kambjament totali tal-finanzjament tal-pensjonijiet għall-impjegati taċ-ċivil. Wara t-tieni riforma postali fl-1995, Deutsche Post kompliet terfa’ r-responsabbiltà ewlenija li tħallas u tiffinanzja l-pretensjonijiet finanzjarji kollha tal-impjegati taċ-ċivil skont it-termini tal-Artikolu 2(3) PostPersRG 1994, iżda parzjalment inħelset mill-ħlas tal-ispejjeż tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil. Skont l-Artikolu 16(1) u (2) PostPersRG 1994, Deutsche Post ma kinitx għadha responsabbli li tiffinanzja l-ispejjeż tal-pensjonijiet lil hinn mill-ħlasijiet b’somma f’daqqa (fil-perjodu mill-1995 sal-1999) jew il-kontribuzzjonijiet definiti (mis-sena 2000). Il-bqija tad-defiċit sussegwentement ġie kopert mis-sussidju tal-pensjonijiet.
(283)
Għalhekk, is-sussidju tal-pensjonijiet jikkostitwixxi għajnuna ġdida minħabba li ġie introdott fl-1995.
(284)
Rigward ir-referenza magħmula mill-Ġermanja għad-dikjarazzjoni tal-Kummissjoni fil-Kawża T-266/02, il-Kummissjoni l-ewwel nett tinnota li fil-paragrafu 54 tas-sentenza l-Qorti Ġenerali tirrapporta l-pożizzjoni tal-Ġermanja (u mhux tal-Kummissjoni kif ġie allegat mill-Ġermanja). Il-paragrafu 54 tas-sentenza juri li, anke fl-opinjoni tal-Ġermanja, id-deċiżjoni negattiva tal-2002 ma vvalutatx is-sussidji tal-pensjonijiet. Il-paragrafu 61 tas-sentenza jirrapporta l-pożizzjoni tal-Kummissjoni:
“Il-Kummissjoni ssostni, bħala l-ewwel argument, li, billi sabet li, għall-finijiet tad-deċiżjoni kkontestata, l-ħlasijiet tat-trasferiment biss magħmula minn DB-Telekom kienu rilevanti …”.
(285)
Għalhekk is-sentenza ma tappoġġjax l-opinjoni tal-Ġermanja li d-dikjarazzjoni min-naħa tal-aġent tal-Kummissjoni awtorizzat b’mod impliċitu s-sussidju tal-pensjoni. Fi kwalunkwe eventwalità, huwa ovvju li dikjarazzjoni bħal din ma setgħetx ikollha dak l-effett.
(286)
Barra minn hekk, fil-Kawża T-421/07 (76) il-Qorti Ġenerali sabet li d-deċiżjoni tal-ftuħ tal-1999 kienet tikkonċerna wkoll is-sussidju tal-pensjonijiet u li l-proċedura li tikkonċerna dik il-miżura ma ġietx magħluqa bid-deċiżjoni negattiva tal-2002.
(287)
Bħala konklużjoni, billi l-Kummissjoni qatt ma ħadet deċiżjoni li tiddikjara li s-sussidju tal-pensjonijiet ma kienx għajnuna jew li kien għajnuna kompatibbli, il-Kummissjoni tikkonkludi li s-sussidju tal-pensjonijiet jikkostitwixxi miżura ġdida ta’ għajnuna.
VII.3. Valutazzjoni tal-kompatibbiltà mas-suq intern skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE
(288)
Huwa ċar li d-derogi pprovduti fl-Artikoli 107(2) TFUE u 107(3)(a) u (b) TFUE ma japplikawx.
(289)
Fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007, il-Kummissjoni ħasbet dwar il-possibbiltà li s-sussidju tal-pensjoni tista’ tkun tal-inqas parzjalment kompatibbli mas-suq intern bħala kumpens tas-servizz pubbliku skont l-Artikolu 106(2) TFUE. Il-Ġermanja, fit-tweġiba tagħha għad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2007, insistiet li s-sussidju tal-pensjoni, li kieku kien għajnuna, kellu jiġi vvalutat fuq il-bażi tal-Artikolu 107(3)(c) TFUE, u mhux fuq il-bażi tal-Artikolu 106(2) TFUE. Fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011, il-Kummissjoni kompliet tiddeskrivi metodu għall-valutazzjoni tal-kompatibbiltà tas-sussidju tal-pensjoni abbażi tal-Artikolu 107(3)(c) TFUE, u l-Ġermanja pprovdiet kummenti dwar dan.
(290)
Skont il-ġurisprudenza tal-Qorti tal-Ġustizzja (77), huwa kompitu tal-Istat Membri li jinvokaw raġunijiet possibbli ta’ kompatibbiltà u li juru li l-kundizzjonijiet għal kompatibbiltà bħal din jintlaħqu. Isegwi a fortiori minn dik il-ġurisprudenza li l-Kummissjoni ma hija taħt l-ebda obbligu li tivvaluta l-kompatibbiltà tas-sussidju tal-pensjoni skont l-Artikolu 106(2) TFUE f’dan il-każ, fejn l-Istat Membru u l-benefiċjarju jiċħdu b’mod espliċitu valutazzjoni possibbli ta’ kompatibbiltà fuq dik ul-bażi.
(291)
Għalhekk il-Kummissjoni se tivvaluta jekk is-sussidju tal-pensjoni huwiex għajnuna kompatibbli skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE. Skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE, l-għajnuna sabiex tiffaċilita l-iżvilupp ta’ ċerti attivitajiet ekonomiċi jew ta’ ċerti oqsma ekonomiċi tista’ tiġi ddikjarata kompatibbli mas-suq intern fejn għajnuna bħal din ma taffettwax ħażin il-kundizzjonijiet kummerċjali sa ċertu punt li jkun kuntrarju għall-interess komuni.
(292)
Skont il-ġurisprudenza, il-Kummissjoni tista’ tiddikjara l-għajnuna mill-Istat bħala kompatibbli mas-suq intern jekk l-għajnuna tikkontribwixxi għall-ksib ta’ għan ta’ interess komuni (78), tkun meħtieġa għall-ksib ta’ dak il-għan (79), u ma taffettwax ħażin il-kundizzjonijiet kummerċjali sa tali punt li jkun kuntrarju għall-interess komuni (proporzjonalità).
VII.3.1. Ftuħ tas-suq fis-settur postali bħala għan ta’ interess komuni
(293)
Is-servizzi postali jikkontribbwixxu għall-koeżjoni soċjali, ekonomika u territorjali fl-Unjoni. Il-ftuħ tas-servizzi postali għall-kompetizzjoni, li beda f’livell ta’ UE fl-1998, ġab miegħu iż-żieda fil-kwalità, iżjed effiċjenza u kapaċità ta’ rispons itjeb għall-utenti (80). Il-ftuħ tas-suq ippermetta t-twaqqif ta’ suq intern għas-servizzi postali. Għalhekk jikkontribwixxi għall-għan tat-twaqqif tas-suq intern stabbilit fl-Artikolu 3(3) TUE.
(294)
Deutsche Post ma rreklutat l-ebda impjegat taċ-ċivil sa minn meta saret kumpanija pubblika b’responsabbiltà limitata fl-1995. Ir-reponsabbiltajiet għall-benefiċċji soċjali għall-impjegati taċ-ċivili għalhekk għandhom l-oriġini tagħhom fil-perjodu ta’ qabel il-ftuħ tas-suq postali għall-kompetizzjoni. Huma komparabbli mal-ispejjeż li mhumiex irkuprabbli. Spejjeż bħal dawn jiġu minn impenji meħuda qabel il-bidu tal-ftuħ tas-suq li ma jkunux jistgħu jintlaħqu taħt l-istess kundizzjonijiet f’ambjent ta’ suq kompetittiv minħabba li l-operatur stabbilit ma jkunx għadu kapaċi jgħaddi l-ispejjeż korrispondenti lill-konsumaturi. Li kieku Deutsche Post tal-inqas ma kinitx inħelset parzjalment minn dawk l-ispejjeż “storiċi”, kien ikollha toħroġ mis-suq.
(295)
Il-Kummissjoni rrikonoxxiet li t-tranżizzjoni gradwali minn sitwazzjoni ta’ kompetizzjoni li fil-parti l-kbira tagħha tkun ristretta għal kompetizzjoni ġenwina f’livell ta’ Unjoni għandha ssir f’kundizzjonijiet ekonomiċi aċċettabbli (81). Għalhekk, f’numru ta’ deċiżjonijiet aċċettat li l-Istati Membri jagħtu għajnuna mill-Istat sabiex jeħilsu lill-operatur stabbilit minn parti tal-obbligi tal-pensjonijiet “storiċi” tiegħu (82).
VII.3.2. In-neċessità u l-proporzjonalittà tas-sussidju tal-pensjoni
(296)
Il-Kummissjoni, fil-prattika tagħha tat-teħid tad-deċiżjonijiet, hija tal-opinjoni li l-għajnuna għall-pensjoni għandha tiġi limitata għal dak li huwa meħtieġ sabiex tintlaħaq ir-rata tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali li l-operatur stabbilit ikollu jagħmel bħala spiża bir-rata tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà li jaqgħu fuq il-kompetituri tiegħu (83).
(297)
F’dan il-każ, il-Kummissjoni tirrikonoxxi li, fin-nuqqas ta’ kwalunkwe intervent tal-Istat sabiex jeħles lil Deutsche Post minn parti tal-obbligu tal-pensjonijiet għall-impjegati taċ-ċivil tagħha, Deutsche Post ma tkunx tista’ tiddefendi l-pożizzjoni tagħha kontra l-kompetituri tagħha. It-tariffi tas-sigurtà soċjali li ntirtu mill-passat, li ma jaqgħux fuq il-kompetituri tagħha, kienu jpoġġuha lil hinn mill-partijiet kompetittivi tas-suq għas-servizzi postali.
(298)
Fid-Deċiżjoni La Poste, il-Kummissjoni għall-ewwel darba vvalutat il-ħtieġa u l-proporzjonalità ta’ miżura ta’ għajnuna li pprovdiet ħelsien mill-ispejjeż tal-pensjonijiet għall-impjegati taċ-ċivil li kienu nkrew qabel il-ftuħ tas-suq. F’dik id-deċiżjoni, il-Kummissjoni vvalutat jekk is-sussidju tal-pensjoni jillivellax il-kontribuzzjonijiet soċjali obbligatorji bejn l-operatur stabbilit u l-impriżi l-oħra fis-settur postali/tal-pakketti (84).
(299)
Il-Kummissjoni se tapplika dak l-istess approċċ f’din id-Deċiżjoni. Il-Kummissjoni se twettaq l-analiżi tagħha fi tliet passi:
(1)
L-ewwel, il-Kummissjoni tistabbilixxi l-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi ta’ impriżi oħra fis-settur postali/tal-pakketti.
(2)
Wara għandha tistabbilixxi l-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi merfugħa minn Deutsche Post għall-impjegati taċ-ċivil tagħha.
(3)
Finalment, għandha tivverifika jekk iż-żewġ livelli humiex indaqs jew le.
VII.3.2.1. Il-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi ta’ impriżi oħra fis-settur postali/tal-pakketti
(300)
Il-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi jiġi determinat minn żewġ fatturi: ir-rata tal-kontribuzzjoni u l-bażi tal-paga li għaliha tiġi applikata.
(a) Il-kalkolu tar-rata ta’ referenza
(301)
Il-kompetituri privati għandhom jiffinanzjaw kemm is-sehem tal-impjegatur kif ukoll is-sehem tal-impjegati mid-dħul tagħhom. Kif muri fil-Figura 2, ir-rata totali tal-kontribuzzjoni sa mill-1995 kienet bejn 38 % u 42 % tal-paga grossa tal-impjegat privat (= paga netta + sehem tal-impjegat). Kemm l-ishma tal-impjegatur kif ukoll tal-impjegat tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali kienu bejn 19 % u 21 % tal-paga grossa (ara l-Anness għal skeda taż-żmien iżjed dettaljata).
(302)
Għall-kuntrarju tas-sehem tal-impjegati privati tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali, is-sehem tal-impjegati taċ-ċivil jinkludi biss 30 % sa 50 % tal-ispejjeż tal-kura tas-saħħa tagħhom iżda l-ebda kontribuzzjoni oħra għall-ispejjeż tal-pensjoni, tas-saħħa u tal-kura tagħhom. Għalhekk il-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post tmur lil hinn mis-sehem tal-impjegatur privat u tinkludi l-ispiża sħiħa tal-pensjoni kif ukoll l-ispejjeż li jifdal tas-saħħa u l-kura.
(303)
Għalhekk, sabiex tiġi determinata rata bħala parametru referenzjarju ekwivalenti għal Deutsche Post, għandu jiġi kkunsidrat il-fatt li l-kontribuzzjoni tal-impjegati taċ-ċivil hija iżjed baxxa minn dik tal-impjegati privati.
(304)
Jista’ jiġi preżunt li l-kontribuzzjoni tal-impjegati taċ-ċivil ta’ 30 % sa 50 % lill-ispejjeż tagħhom tas-saħħa u tal-kura fil-parti l-kbira tikkorrispondi fl-effetti ekonomiċi tagħha fuq il-kontribuzzjoni tal-impjegati privati għall-iskemi tal-assigurazzjoni statutorja tas-saħħa u l-kura (fl-2006, pereżempju, kienet ta’ 8,50 % tal-paga grossa tal-impjegati privati).
(305)
Billi l-impjegati taċ-ċivil ma jħallsu l-ebda kontribuzzjoni lill-pensjoni statutorja u lill-iskemi tal-assigurazzjoni tal-qgħad, Deutsche Post għandha terfa’ ammont ekwivalenti sabiex tkun tista’ tiflaħ b’mod effettiv livell ta’ kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali daqs dak tal-kontribuzzjonijiet obbligatorji tas-sigurtà soċjali li impriża privata jkollha tiffinanzja mid-dħul tagħha.
(306)
Ir-rata ta’ referenza għall-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi ta’ Deutsche Post (minn hawn ’il quddiem: ir-rata ta’ referenza) għalhekk għandha tinkludi r-rati totali tal-kontribuzzjonijiet (= is-sehem tal-impjegatur + is-sehem tal-impjegat) għall-pensjoni u l-iskemi tal-assigurazzjoni kontra l-qgħad u s-sehem tal-impjegatur tal-iskemi tas-saħħa u tal-assigurazzjoni tal-kura, kif muri fit-Tabella:
Figura 7
Determinazzjoni tar-rata ta’ referenza għall-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post
(307)
Kif muri fil-Figura 8, fil-perjodu mill-2003 sal-2010 ir-rata ta’ referenza kienet ta’ bejn 30 % u 34,1 % tal-paga grossa tal-impjegati privati (85).
(308)
Il-Ġermanja toġġezzjona li kwalunkwe referenza ogħla mis-sehem tal-impjegatur tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali tista’ tpoġġi lil Deutsche Post fi żvantaġġ mata mqabbla mal-kompetituri li huma obbligati biss li jħallsu s-sehem tal-impjegatur. Madankollu, kif muri mill-eżempju ssemplifikat li ġej (ibbażat fuq ir-rati tal-kontribuzzjonijiet tal-2006), huwa ċar li Deutsche Post tikseb vantaġġ meta mqabbla mal-kompetituri jekk ir-rata ta’ referenza tkun biss daqs is-sehem tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali tal-impjegatur:
(1)
Deutsche Post u kompetitur privat iħallsu l-istess paga netta ta’ EUR 79,5 lil impjegat taċ-ċivil u impjegat privat rispettivament.
(2)
Is-sehem tal-impjegatur u dak tal-impjegat tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali flimkien jammontaw għal 20,5 % tal-paga grossa tal-impjegat privat. L-għadd tal-paga netta ta’ EUR 79,5 mas-sehem tal-impjegat ta’ EUR 20,5 jagħti l-paga grossa ta’ EUR 100. Il-kontribuzzjonijiet totali tas-sigurtà soċjali għalhekk huma ugwali għal EUR 41 (= 41 % tal-paga grossa tal-impjegat privat).
(3)
Il-Ġermanja ssostni li Deutsche Post għandha terfa’ biss is-sehem tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali tal-impjegatur minbarra l-kontribuzzjoni ta-impjegati taċ-ċivil għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa (li huwa preżunt li hija daqs il-kontribuzzjoni tal-impjegat privat ta’ EUR 7,5 għall-iskemi tal-assigurazzjoni tas-saħħa u l-kura).
(4)
Il-Ġermanja tikkalkula s-sehem tal-impjegat abbażi tal-paga effettiva tal-impjegat taċ-ċivil ta’ EUR 87 (it-total tal-paga netta ta’ EUR 79,5 u l-kontribuzzjoni tal-impjegati taċ-ċivil għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa ta’ EUR 7,5). L-ispejjeż tas-sigurtà soċjali għalhekk huma t-total ta’ EUR 17,8 (is-sehem tal-impjegatur ta’ 20,5 % tal-paga effettiva tal-impjegat taċ-ċivil ta’ EUR 87) u l-kontribuzzjoni tal-impjegat taċ-ċivil għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa ta’ EUR 7,5).
(5)
Fuq il-bażi tal-kalkoli tal-Ġermanja, l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-impjegat taċ-ċivil jistgħu jammontaw biss għal EUR 25,3 meta mqabbla mal-EUR 41 għall-impjegat privat.
(309)
Minkejja li Deutsche Post u l-kompetitur privat iħallsu l-istess paga netta, Deutsche Post ikollha terfa’ l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali li huma biss madwar 62 % tal-kontribuzzjonijiet obbligatorji tas-sigurtà soċjali għal impjegat privat jekk sehem l-impjegat tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali jiġi inkluż fir-referenza.
(310)
Barra minn hekk, għandu jiġi nnotat li s-sehem tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali tal-impjegatur (li ilha bejn 19 % u 21 % sa mill-1995) kien iżjed baxx b’mod sinifikanti minn dak tar-rata tal-kontribuzzjoni ta’ 33 % tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil li l-Liġi dwar il-Pensjoni tal-1995 iddefiniet bħala r-referenza għall-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post lill-fond tal-Pensjoni. Il-leġiżlatur Ġermaniż ma kellux il-ħsieb, għalhekk, li Deutsche Post ikollu jiffinanzja biss sehem l-impjegatur, iżda rrikjeda li Deutsche Post tħallas kontribuzzjoni konsiderevolment ogħla għall-ispejjeż tal-pensjoni tal-impjegati taċ-ċivil u li terfa’ l-ispejjeż kollha li jifdal tas-sigurtà soċjali wkoll (pereżempju il-kontribuzzjoni għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil).
(311)
Il-Kummissjoni għalhekk tiċħad l-użu tas-sehem tal-impjegatur tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali bħala rata ta’ referenza minħabba li l-impjegati taċ-ċivil - kuntrarjament għall-impjegati privati - mhumiex obbligati li jikkontribwixxu għall-pensjoni u l-iskemi tal-assigurazzjoni kontra l-qgħad. Dawk il-kontribuzzjonijiet għalhekk għandhom jiġu inklużi fir-rata ta’ referenza sabiex jiġi żgurat li kemm Deutsche Post kif ukoll il-kompetituri jerfgħu, direttament jew indirettament, livelli ekwivalenti ta’ kontribuzzjonijiet.
(b) Kalkolu tal-bażi tal-paga
(312)
Billi l-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali li Deutsche Post għandha terfa’ għall-impjegati taċ-ċivil tagħha għandu jkun allinjat mal-livell tal-kontribuzzjonijiet obbligatorji tas-sigurtà soċjali li l-kompetituri privati għandhom jerfgħu, huwa importanti li Deutsche Post ma tkunx soġġetta biss għall-istess rata, iżda wkoll li r-rata tiġi applikata għal bażi ta’ paga ekwivalenti. Kif muri fl-eżempju hawn fuq, il-kalkolu tas-sehem tal-impjegatur ta’ 20,5 % ibbażat fuq il-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil iwassal għal kontribuzzjoni ta’ EUR 17,8, waqt li l-kompetitur privat ikollu jħallas EUR 20,5 (pereżempju 20,5 % abbażi tal-paga grossa ta’ EUR 100).
(313)
Għalhekk huwa meħtieġ li tiġi stabbilita paga grossa għall-impjegati taċ-ċivil (minn hawn ’il quddiem: il-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil) li tipprovdi bażi ta’ paga ekwivalenti għall-paga grossa tal-impjegati privati. Huwa preżunt li l-kontribuzzjoni tal-impjegati taċ-ċivil għall-ispejjeż tal-kura tas-saħħa hija daqs il-kontribuzzjoni tal-impjegati privati għall-iskemi tal-assigurazzjoni tas-saħħa u l-kura. Id-differenza li jifdal bejn il-paga grossa u l-paga effettiva għalhekk tammonta għas-sehem tal-impjegat tal-kontribuzzjonijiet għall-pensjoni u l-iskemi tal-assigurazzjoni kontra l-qgħad. Il-formola li ġejja tikkonverti l-paga effettiva f’paga grossa li hija ekwivalenti għall-paga grossa tal-impjegati privati:
Tabella 6
Kalkolu tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil (ibbażat fuq ir-rati ta’ kontribuzzjoni tal-2006)
Paga grossa tal-impjegati taċ-Ċivil =
(314)
Meta jiġu kkunsidrati r-rati tal-kontribuzzjoni tal-2006, pereżempju, il-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil hija 15 % ogħla mill-paga effettiva tal-impjegati taċ-ċivil. Għalhekk dak il-perċentwal jikkwantifika l-iżball li jista’ jsir jekk ikollha tintuża l-paga effettiva minflok il-paga grossa bħala bażi sabiex jiġu kkalkulati l-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post meta mqabbla mal-kontribuzzjonijiet obbligatorji tas-sigurtà soċjali tal-kompetituri. L-eżempju mogħti fil-premessa 308 juri dak il-punt billi s-sehem tal-impjegatur ta’ EUR 20,5, li huwa korrettament ibbażat fuq il-paga grossa, huwa 15 % ogħla mis-sehem tal-impjegatur ta’ EUR 17,8, li jista’ jirriżulta mill-bażi skorretta tal-paga effettiva.
(315)
Għalhekk il-Kummissjoni jidhrilha li r-rata ta’ referenza għall-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post għandha tkun ibbażata fuq il-kontribuzzjoni tal-impjegatur u tal-impjegati għall-assigurazzjoni tal-pensjoni u l-assigurazzjoni kontra l-qgħad u l-kontribuzzjoni tal-impjegatur għall-iskemi tal-assigurazzjoni tas-saħħa u tal-kura. Ir-rata ta’ referenza għandha tiġi applikata għall-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil (kif definit fi Tabella 6).
VII.3.2.2. Il-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi li Deutsche Post ikollha tagħmel għall-impjegati taċ-ċivil tagħha.
(316)
Skont l-Artikolu 16(1) PostPersRG 1994, Deutsche Post kellha tħallas kontribuzzjoni annwali ta’ EUR 2 045 biljun lill-Fond tal-Pensjonijiet mill-1995 sal-1999, li jagħmel total ta’ EUR 10 225 biljun. Skont l-Artikolu 16(2) PostPersRG 1994, sa mis-sena 2000 Deutsche Post ilha tħallas rata ta’ ħlas ta’ 33 %. Dik ir-rata hija applikata għall-paga effettiva tal-impjegati taċ-ċivil.
(317)
Madankollu, il-valutazzjoni tal-ħtieġa u l-proporzjonalità tal-għajnuna għandha tikkunsidra wkoll il-fatt li, mill-perspettiva ekonomika, Deutsche Post m’għandhiex terfa’ l-piż kollu tal-kontribuzzjoni ta’ EUR 2 045 biljun, li jikkorrispondi għal 33 % tal-pagi attwali, għall-Fond tal-Pensjonijiet. F’dak ir-rigward, il-Kummissjoni tqis li huwa meħtieġ li ssir distinzjoni bejn il-perjodu mill-1995 sal-2002 u mill-2003 sal-lum.
(a) Il-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post mill-1995 sal-2002
(318)
Il-Ġermanja ssostni li Deutsche Post ħallset kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali li huma ogħla mill-kontribuzzjonijiet statutorji tas-sigurtà soċjali li l-kompetituri kellhom iħallsu, b’mod partikolari meta wieħed jikkunsidra l-ħlasijiet annwali b’somom f’daqqa lill-Fond tal-Pensjoni ta’ EUR 2 045 biljun mill-1995 sal-1999. Għalhekk, għall-perjodu sal-1999, iżda wkoll matul il-perjodu sħiħ li qed jiġi investigat, Deutsche Post ħallset tal-inqas l-istess ammont ta’ kontribuzzjonijiet, jekk mhux ammont ogħla lill-kumpaniji privati. Fid-dawl ta’ dan, mhuwiex possibbli li jiġi stabbilit li s-sussidju tal-penjoni poġġa lil Deutsche Post f’pożizzjoni iżjed favorevoli mill-kompetituri tagħha. Il-Kummissjoni għandha tiċħad dak l-argument minħabba li ma tikkunsidrax l-arranġamenti regolatorji speċifiċi deċiżi mill-awtoritajiet Ġermaniżi rigward il-kopertura tal-ispejjeż tas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(319)
F’din id-Deċiżjoni l-Kummissjoni sabet li Deutsche Post kienet f’pożizzjoni iżjed favorevoli mill-kompetituri tagħha fis-swieq mhux irregolati mill-prezijiet minħabba li sehem mill-ispejjeż effettivi tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil li jaħdmu f’dawk is-servizzi ma waqax fuq dawk is-servizzi stess. Minflok, dak is-sehem tal-ispejjeż effettivi tas-sigurtà soċjali ġie miżjud mas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet, li d-dħul tagħhom inżamm f’livell għoli biżżejjed sabiex jippermetti l-finanzjament flimkien mal-ispejjeż magħmula għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
(320)
Fil-fatt, il-kontijiet tal-ġestjoni ta’ Deutsche Post sa mill-1995 juru li hija allokat lis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet ammont biss tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja. Barra minn hekk, il-kontijiet regolatorji tal-2002 u dawk sussegwenti jikkonfermaw dik il-prattika. Għalhekk il-vantaġġ ekonomiku għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet kien jeżisti qabel u wara l-1999 minħabba li kien ċar li dawk is-servizzi kienu ħielsa mill-ispejjeż magħmula.
(321)
Il-klejm tal-Ġermanja li Deutsche Post sofriet minn żvantaġġ komparattiv fis-swieq irregolati mill-prezzijiet minħabba li kellha tiffinanzja spejjeż ogħla tas-sigurtà soċjali minħabba l-ħlasijiet f’somom f’daqqa mill-1995 sal-1999 mhijiex appoġġjata mill-fatti. L-ewwel nett, Deutsche Post xorta waħda bbenefikat mid-dritt esklużiv għall-parti l-kbira tas-servizzi rregolati tagħha. It-tieni nett, u ta’ izjed importanza, il-prezzijiet għas-servizzi soġġetti għad-dritt esklużiv ġew stabbiliti f’livell għoli biżżejjed sabiex ikopru dawk l-ispejjeż minn konsumaturi magħluqa (“captive consumers”).
(322)
Għall-perjodu sal-1995, ir-regolament tal-prezzijiet kien ibbażat fuq ir-Regolament dwar is-Servizzi Postali (Postdienstverordnung) (86) tal-24 ta’ Ġunju 1991, li stabbilixxa li l-prezzijiet għall-monopolju kellhom ikunu bbilanċjati. Fil-prattika amministrattiva, dan kien jinkludi spejjeż tal-pensjonijiet. Għall-perjodu mill-1995 sal-1997, ir-regolament tal-prezzijiet kien ibbażat fuq il-Liġi dwar ir-Regolament tat-Telekomunikazzjonijiet u s-Sistema Postali tal-14 ta’ Settembru 1994 (Gesetz über die Regulierung der Telekommunikation und des Postwesens, BGBl. I, pp. 2325, 2371). L-Artikolu 4 flimkien mal-Artikolu 2 u l-Artikolu 7 ta’ dan ippermettew li d-dħul irregolat mill-prezzijiet ikopri mhux biss l-ispejjeż magħmula mis-servizzi rregolati, inklużi l-kontribuzzjonijiet lill-Fond tal-Pensjonijiet, iżda wkoll li jiffinanzja l-ispejjeż tas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(323)
Kif muri mill-kontijiet effettivi ta’ Deutsche Post, fiż-żmien tar-riforma tal-pensjoni tal-1995, il-livell tal-prezzijiet irregolati nżamm fl-istess punt li kien fis-seħħ meta Deutsche Post kienet għadha ġġarrab l-ispejjeż totali tal-pensjonijiet. Waqt li wara l-ispejjeż tal-pensjoni ngħataw limitu massimu fil-livell tas-somma f’daqqa (mill-1995 sal-1999) jew ġew iffissati f’perċentwal ta’ 33 % tat-total tas-salarju tal-impjegati taċ-ċivil (mis-sena 2000), li kien qed jonqos sena wara sena, il-prezzijiet irregolati ma tnaqqsux b’mod korrispondenti sabiex ikopru biss il-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali b’konformità mal-kontribuzzjonijiet soċjali statutorji li jħallsu l-kompetituri. Billi l-kontribuzzjonijiet iddefiniti għall-Fond tal-Pensjonijiet sal-1999 (EUR 2 045 biljun annwalment) baqgħu kważi daqs l-ispejjeż tal-pensjonijiet fl-1994, is-sitwazzjoni ekonomika rigward il-kopertura tal-ispejjeż tal-pensjonijiet mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet ma nbidlitx għal Deutsche Post. Kemm il-livell tad-dħul ta’ Deutsche Post kif ukoll il-kontribuzzjoni tagħha għall-Fond tal-Pensjonijiet baqgħu bbilanċjati.
(324)
Il-PostG 1997 jistipula biċ-ċar li l-prezzijiet irregolati għandhom ikopru mhux biss l-ispejjeż tal-provvista effiċjenti ta’ servizzi iżda wkoll il-piżijiet, pereżempju l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali ta-impjegati taċ-ċivil. Għalhekk il-PostG 1997 irrikonoxxa b’mod espliċitu li d-dħul mill-prezzijiet irregolati kellu jiġi stabbilit sabiex jiżgura kopertura tal-ħlasijiet kollha magħmula f’daqqa. Billi l-leġiżlatur Ġermaniż deher li kien qed jikkunsidra li l-livell ta’ dak il-perjodu tal-prezzijiet irregolati kien jilħaq ir-rekwiżiti ta’ PostG 1997, huwa ddeċieda li l-prezzijiet kellhom jinżammu fil-livell tal-1997 sal-1999. Il-Ministeru għall-Ekonomija u t-Teknoloġija sussegwentement iddeċieda fis-27 ta’ Marzu 2000 li l-prezzijiet approvati fl-1 ta’ Settembru 1997 għandhom jibqgħu fis-seħħ sal-31 ta’ Diċembru 2002.
(325)
Għalhekk il-prezzijiet irregolati nżammu fil-livell storikament għoli u ma tnaqqsux sa ċertu livell sabiex Deutsche Post setgħet issofri minn żvantaġġ komparattiv.
(326)
Mis-sena 2000 Deutsche Post kienet f’pożizzjoni aħjar mill-kompetituri tagħha minħabba li l-kontribuzzjonijiet iddefiniti lill-Fond tal-Pensjonijiet tnaqqsu għal 33 % tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil. F’termini assoluti, dak il-livell jirriżulta fi tnaqqis fl-ispejjeż minn EUR 2 045 biljun għal EUR 735 miljun (u saħansitra iżjed baxx fis-snin sussegwenti, billi n-numru ta’ impjegati taċ-ċivil kien qed jiċkien u dik it-tendenza kienet biss parzjalment ibbilanċjata biż-żieda fil-pagi). Billi l-prezzijiet irregolati inżammu fil-livell storikament għoli, sa mis-sena 2000 Deutsche Post kienet kapaċi tiggwadanja profitti sinifikanti mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
(327)
Billi rreveda l-profitabbiltà ta’ Deutsche Post mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet matul il-perjodu kollu mill-1995 sal-2002, l-istudju WIK jasal għall-konklużjoni li Deutsche Post ma sofriet l-ebda telf mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet, pereżempju sal-1999, minkejja l-ħlasijiet f’somom f’daqqa lill-Fond tal-Pensjonijiet. L-istudju ta’ WIK juri anke redditu pożittiv b’mod konsiderevoli sa mill-2000.
(328)
Il-Kummissjoni għalhekk għandha tiċħad il-pretensjoni tal-Ġermanja li Deutsche Post tpoġġiet f’pożizzjoni agħar mill-kompetituri rigward il-kopertura tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali fis-servizzi rregolati mill-prezzijiet, u li s-sussidju tal-pensjoni kien meħtieġ u proporzjonat qabel l-2002.
(329)
Minkejja dan ta’ hawn fuq, il-Kummissjoni tikkonċedi li f’dan il-każ ma hemmx evidenza biżżejjed sabiex jiġi determinat il-livell eżatt tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali abbażi tal-pagi li Deutsche Post ħallset mill-1995 sal-2002. Hija tqis li kwantifikazzjoni bħal din ma tistax tiġi bbażata tajjeb fuq sejbiet ex-post li ċertu proporzjon tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali mis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet ġie spustjat sabiex jiġi ffinanzjat minn dħul irregolat minn prezzijiet, u li Deutsche Post ma sofrietx żvantaġġ fit-termini ġenerali taħt l-arranġamenti tal-fond tal-pensjoni minħabba li d-dħul irregolat mill-prezzijiet ġie de facto stabbilit f’livell li kien biżżejjed sabiex ikopri l-kontribuzzjonijiet tagħha lill-Fond tal-Pensjonijiet, inkluż il-piżijiet spustjati. Lanqas ma huwa possibbli li jitfassal metodu għall-Istat Membru sabiex jikkalkula l-ammont ta’ kontribuzzjonijiet għal dak il-perjodu. Il-Kummissjoni sabet, wara li vvalutat il-bażi legali għall-prezzijiet irregolati fis-seħħ mill-1995 sal-2002, li l-mod kif l-awtoritajiet kompetenti ddeċidew il-kompożizzjoni tal-prezzijiet irregolati fuq bażi ex ante ma jistax jinkiseb b’ċertezza mid-dispożizzjonijiet leġiżlattivi. B’mod partikolari, ma jistax jiġi ppruvat f’dan il-każ b’ċertezza li, meta l-awtoritajiet kompetenti jistabbilixxu l-prezzijiet irregolati fuq livell li de facto fl-aħħarnett kopra l-ispejjeż spustjati, huma inekwivokabilment issenjalaw fid-deċiżjonijiet tagħhom sehem tal-prezz irregolat sabiex ikopri l-ammont tal-piżijiet sostnuti mis-servizzi mhux regolati mill-prezzijiet.
(330)
Għall-kuntrarju tad-deċiżjonijiet tal-2002, l-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, fejn dawk il-piżijiet ġew rikonoxxuti b’mod espliċitu u approvati mir-Regolatur Postali, il-kopertura de facto ta’ qabel setgħet kienet ir-riżultat ta’ konsiderazzjonijiet tal-awtoritajiet kompetenti tal-ipprezzar b’relazzjoni mal-evoluzzjoni ta’ komponenti oħra tal-ispiża jew it-tendenza f’varjabbli oħra tan-negozju. F’dan il-każ, għalhekk, dik il-kopertura de facto ta’ qabel mhijiex biżżejjed sabiex tikkwantifika preċiżament u b’ċertezza sa liema punt l-awtoritajiet kompetenti żiedu l-prezz irregolat sabiex jikkunsidraw il-piżijiet ikklejmjati għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(331)
B’kuntrast ma’ dan, għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2003, jista’ jiġi stabbilit b’mod ċar mid-deċiżjonijiet tal-2002, l-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet kif ir-Regolatur Postali stabbilixxa l-kompożizzjoni tal-prezzijiet irregolati. Huwa ċert li ġew stabbiliti b’mod mhux ambigwu f’livell ogħla sabiex ikopru l-piżijiet tas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet mid-dħul irregolat mill-prezzijiet.
(b) Il-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post mill-2003
(332)
PostG 1997 jippermetti lil Deutsche Post li titlob li r-Regolatur, meta jkun qed jistabbilixxi l-livell permess ta’ dħul mid-dritt esklużiv u s-servizzi rregolati, jinkludi fl-ispejjeż li jkollhom jiġu rkuprati mill-konsumaturi fost ħwejjeġ oħra l-“piż soċjali eċċessiv” u l-ispejjeż għall-għoti b’mod effiċjenti tas-servizz universali. Dak il-metodu ġie applikat mir-Regolatur Postali għall-ewwel darba fid-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet. Ir-Regolatur Postali approva wkoll il-piż mill-kontribuzzjoni eċċessiva tas-sigurtà soċjali fid-deċiżjonijiet tal-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet. Il-fatt li sehem biss mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet huwa soġġett għall-kontroll ex-ante fuq il-prezzijiet ma jibdilx il-valutazzjoni tal-Kummissjoni. Deutsche Post xorta waħda ġiet awtorizzata li tirkupra l-piż kollu billi tuża l-pożizzjoni dominanti tagħha. F’dak ir-rigward, ma jagħmilx differenza jekk ir-Regolatur jeżerċitax jew le kontroll ex ante jew ex post.
(333)
Ir-Regolatur Postali approva b’mod konsistenti t-talba ta’ Deutsche Post li tiffinanzja mill-ġdid il-piż #2 (l-ispejjeż effettivi tas-sigurtà soċjali li jkunu eċċessivi għar-rata regolatorja tal-kontribuzzjoni) mid-dħul irregolat mill-prezzijiet. Sabiex jiġu ddeterminati l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali (il-piż #2) għall-2001, il-kontribuzzjonijiet effettivi tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post għall-impjegati taċ-ċivil tagħha [40-45 %] tal-pagi effettivi (87) ġew imqabbla mar-referenza regolatorja. Dak il-parametru referenzjarju jikkonsisti mis-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet soċjali, l-assigurazzjoni kontra l-inċidenti u l-assigurazzjoni supplementari tal-pensjoni, li flimkien jittotalizzaw [20-25 %] tal-pagi effetivi.
(334)
Id-differenza bejn iż-żewġ rati ta’ [15-20 %] tal-paga effettiva tal-impjegati taċ-ċivil kienet ġiet inkluża fil-piż #2 u ġiet koperta mid-dħul irregolat mill-prezzijiet (ara t-Tabella 2).
(335)
Għalhekk, mill-perspettiva ekonomika, Deutsche Post ma ġġarrabx rata ta’ 33 % tal-pagi effettivi bħala kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi, iżda biss [20-25 %]. Sa mill-2003, il-bqija waqa’ fuq il-konsumaturi magħluqa (“captive consumers”), li jħallsu prezzijiet ikkalkulati sabiex ikopru l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali għas-servizzi li għalihom Deutsche Post kellha dritt esklużiv sal-2007, u għas-servizzi universali li għalihom Deutsche Post tgawdi pożizzjoni dominanti.
(336)
Sabiex ir-rata applikata għall-pagi effettivi titqabbel mal-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ta’ kompetitur, il-paga effettiva għandha tinbidel fil-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil.
(337)
Il-paga effettiva tikkorrispondi għal madwar [85 % u 90 %] tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil (88). Fuq dik il-bażi, [20-25 %] ta’ pagi effettivi jikkorrispondu għal [17,5-22,5 %] tal-paga grossa.
(338)
Bħala riżultat tal-limitu tal-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post lill-Fond tal-Pensjonijiet għal 33 % u l-approvazzjoni tal-piż #2 min-naħa tar-Regolatur Postali, Deutsche Post għalhekk tħallas livell ta’ kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi ta’ [17,5-22,5 %] tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil.
VII.3.2.3. Tqabbil
(a) Il-perjodu bejn l-1995 u l-2002
(339)
Fil-perjodu bejn l-1995 u l-2002 id-dħul mill-prezzijiet applikati minn Deutsche Post fis-settur riservat naqqas b’mod konsiderevoli l-piż ekonomiku effettiv tal-kontribuzzjoni tagħha sabiex tkopri l-ispejjeż tagħha tas-sigurtà soċjali. Madankollu, fin-nuqqas ta’ element issenjalat tal-prezzijiet, il-Kummissjoni hija kapaċi li tistabbilixxi biss li l-livell tal-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post baqa’ taħt ir-rata ta’ referenza. Il-Kummissjoni mhijiex kapaċi tikkalkula d-differenza eżatta bejn dawk iż-żewġ livelli jew toħloq metodu li jkun jista’ jippermetti li Stat Membru jagħmel dan.
(b) Il-perjodu mill-2003
(340)
Sabiex ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja titqabbel mar-rata ta’ referenza, għandu jiġi nnotat li r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja hija bbażata fuq il-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil li jkunu bażi ta’ paga baxxa wisq meta mqabbla mal-paga grossa tal-impjegati privati. Ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja għalhekk għandha tiġi kkalkulata mill-ġdid bħala perċentwal tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil.
(341)
It-tqabbil għall-2006 juri li s-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet effettivament refgħu il-piż tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ta’ [17,5-22,5 %] tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil ([20-25 %] tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil) meta mqabbla mar-rata ta’ referenza ta’ 33,5 %. F’termini tar-rati tas-sigurtà soċjali, fl-2006 Deutsche Post għalhekk ibbenefikat minn vantaġġ komparattiv ta’ [10-15 %] tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil.
Tabella 7
Tqabbil tar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja mar-rata ta’ referenza għall-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post fl-2006
Rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali
Rata tal-kontribuzzjoni regolatorja
Rata ta’ referenza għat-tariffa tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post
Bħala perċentwal ta’
Il-paga grossa tal-impjegatim privati
Il-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil
Il-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil
Is-sehem tal-impjegatur
20,50 %
17,84 %
20,50 %
Assigurazzjoni fuq is-saħħa
6,65 %
5,79 %
6,65 %
Assigurazzjoni tal-kura
0,85 %
0,74 %
0,85 %
Assigurazzjoni kontra l-qgħad
3,25 %
2,83 %
3,25 %
Assigurazzjoni tal-pensjoni
9,75 %
8,48 %
9,75 %
Is-sehem tal-impjegatur
20,50 %
Assigurazzjoni fuq is-saħħa
6,65 %
Assigurazzjoni tal-kura
0,85 %
Assigurazzjoni kontra l-qgħad
3,25 %
3,25 %
Assigurazzjoni tal-pensjoni
9,75 %
9,75 %
Assigurazzjoni supplimentari għall-pensjoni
[0-5 %]
Assigurazzjoni kontra l-inċidenti
[0-5 %]
Ir-rata tal-kontribuzzjoni
[17,5-22,5 %]
33,50 %
(342)
It-Tabella 7 turi li l-livell ta’ referenza għal Deutsche Post jammonta għal 33,5 % tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil u huwa [10-15] punti perċentwal ogħla mil-livell li effettivament ġarrbet Deutsche Post.
(343)
Id-differenza ta’ [10-15] punti perċentwal għall-2006 hija ogħla mid-differenza nominali ta’ [8-13]% bejn ir-rata ta’ referenza ta’ 33,5 % u r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja ta’ [20-25]%. Id-differenza tinkludi żieda ta’ [2-3] punti perċentwal li jikkunsidra l-fatt li r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja nominali ta’ [20-25] % hija bbażata b’mod mhux xieraq fuq il-paga effettiva tal-impjegati taċ-ċivil u mhux fuq il-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil, li hija ekwivalenti għall-paga grossa tal-impjegati privati.
VII.3.2.4. Konklużjoni preliminari dwar il-ħtieġa u l-proporzjonalità
(344)
Is-sussidju tal-pensjoni, li jkopri l-ħtieġa ta’ finanzjament tal-Fond tal-Pensjoni lil hinn mill-kontribuzzjoni ta’ 33 % tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil ta’ Deutsche Post, la huwa meħtieġ u lanqas proporzjonali, għar-raġunijiet li ġejjin:
(1)
Bejn l-1995 u l-2002 Deutsche Post effettivament ħallset spejjeż taħt il-livell ta’ referenza, iżda d-differenza eżatta ma tistax tiġi determinata.
(2)
Sa mill-2003 Deutsche Post għandha medja ta’ spejjeż imħallsa ta’ madwar [17,5-22,5] % tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil meta mqabbla mar-rata ta’ referenza medja ta’ 32 % tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil; l-ispejjeż li kien fadal tħallsu mill-konsumatur, minħabba li d-dħul awtorizzat taħt il-limitu massimu fuq il-prezzijiet jinkludi l-piż għall-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali, li jkopru l-bqija [10-15 %] tal-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil.
(345)
Id-differenza fir-rati mill-2003 hija kkawżata minn żewġ fatturi:
(1)
Il-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi mħallsa mill-impriżi fis-settur postali/tal-pakketti huwa 41 % tal-pagi grossi. Sabiex jitqabbel mal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali li Deutsche Post tħallas għall-impjegati taċ-ċivil tagħha, huwa meħtieġ li ssir korrezzjoni billi jiġi kkunsidrat il-fatt li l-impjegati taċ-ċivil iġarrbu 30-50 % tal-ispejjeż tagħhom tas-saħħa u l-kura. Dik il-kontribuzzjoni min-naħa tal-impjegati taċ-ċivil hija ekwivalenti għas-sehem tal-ispejjeż tas-saħħa u l-kura tal-impjegati ta’ 7,5 % tal-pagi grossi.
(2)
Il-kontribuzzjoni ta’ Deutsche Post tiġi kkalkulata abbażi tal-paga effettiva tal-impjegati taċ-ċivili pjuttost milli l-paga grossa. Ir-rata ta’ referenza għall-impjegati taċ-ċivil ta’ Deutsche Post għalhekk hija 33,5 % tal-pagi grossi. L-għajnuna li tmur lil hinn minn dak il-livell fil-prinċipju la hija meħtieġa u lanqas proporzjonata.
(346)
Għall-perjodu mill-1995 sal-2002 mhuwiex possibbli li jiġi determinat il-proporzjon eżatt tal-għajnuna li tmur lil hinn minn dak li jista’ jiġi aċċettat bħala meħtieġ u proporzjonat. Mill-2003 dak il-proporzjon jikkorrispondi għal [10-15 %] tal-pagi grossi.
VII.3.2.5. Impatt tal-ambjent kompetittiv u regolatorju partikolari dwar il-ħtieġa u l-proporzjonalità
(347)
Il-valutazzjoni tal-ħtieġa u l-proporzjonalità tas-sussidju tal-pensjoni, madankollu, għandha tikkunsidra l-ambjent kompetittiv u regolatorju partikolari.
(348)
Kif ġie spjegat fit-taqsima II.2.1, sal-31 ta’ Diċembru 2007 Deutsche Post gawdiet dritt esklużiv għal ċerti servizzi ta’ ittri. Permezz tal-Artikolu 52 PostG 1997 sa dik id-data ġiet mogħtija l-obbligu tas-servizzi universali stabbilit fil-kapitolu 2 tad-Direttiva 97/67/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (89) u l-Artikolu 11 PostG 1997. Mill-1 ta’ Jannar 2008 ipprovdiet servizzi universali fuq bażi volontarja.
(349)
Sakemm Deutsche Post gawdiet dritt esklużiv għal ċerti servizzi tal-ittri, il-kompetituri tagħha ma setgħux joffru s-servizzi tagħhom fuq dik il-parti tas-suq postali. Il-fatt li r-Regolatur Postali ppermetta lil Deutsche Post tiffinanzja mill-ġdid bis-sħiħ dik il-parti tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-impjegati taċ-ċivil li tirriżulta mill-għoti ta’ servizzi riservati lil hinn mil-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi tal-kompetituri tagħha permezz taż-żieda fil-prezzijiet irregolati probabbilment ma kienx se jaffettwa l-kummerċ sa punt kuntrarju għall-interess komuni.
(350)
Ir-raġunament għall-obbligu tas-servizz universali huwa li, f’suq kompetittiv, l-operaturi postali ma joffrux ċerti servizzi fiż-żoni rurali u remoti, jew biss bi prezzijiet li ma jintlaħqux. Għalhekk l-Artikolu 4 tad-Direttiva 97/67/KE jobbliga lil kull Stat Membru sabiex jiżgura li l-utenti jkollhom id-dritt għal servizz universali li jinvolvi l-għoti permanenti ta’ servizz postali ta’ kwalità speċifika fil-punti kollha fit-territorju tagħhom bi prezzijiet raġjonevoli għall-utenti kollha.
(351)
F’dak ir-rigward il-leġiżlazzjoni nazzjonali Ġermaniża tpoġġi obbligu partikolari fuq kwalunkwe operatur postali li jkollu pożizzjoni dominanti f’suq li jaqa’ taħt l-obbligu tas-servizzi universali. Skont l-Artikolu 2 PDLV (90), operaturi bħal dawn għandhom joffru servizzi f’dak is-suq bl-istess kundizzjonijiet għall-utenti kollha. Sa issa, Deutsche Post biss kellha pożizzjoni dominanti bħal din u kienet soġġetta għal dak l-obbligu.
(352)
Sa mill-privatizzazzjoni, Deutsche Post ma rċeviet l-ebda għajnuna mill-Istat bħala kumpens għall-għoti ta’ servizzi universali. Madankollu, hija tirċievi kumpens għall-ispejjeż li jinħolqu mis-servizz universali ggarantiti mid-dħul tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet li għalhom għandha pożizzjoni dominanti. Meta tkun qiegħda tivvaluta l-proporzjonalità u l-ħtieġa tas-sussidju tal-pensjoni, il-Kummissjoni tqis li huwa xieraq li tikkunsidra dak il-fatt.
(353)
Għalhekk il-Kummissjoni tikkonkludi li għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-impjegati ċivili magħmula għall-għoti ta’ servizzi rregolati mill-prezzijiet li jaqgħu taħt l-obbligu tas-servizzi universali, u li għalihom Deutsche Post kellha pożizzjoni dominanti, il-fatt li r-Regolatur Postali approva l-finanzjament sħiħ ta”dawk l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali permezz ta’ prezzijiet irregolati ogħla - anke jekk dawk l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali jmorru lil hinn mil-livell li normalment jaqa’ fuq il-kompetituri - ma jaffettwax il-kummerċ sa punt li huwa kuntrarju għall-interess komuni. Dik il-konklużjoni hija bbażata fuq l-ambjent kompetittiv u regolatorju partikolari li fih dawk is-servizzi jiġu approvati. Għalhekk, ma tistax tiġi estiża sabiex tkopri setturi oħra.
VII.3.3. Konklużjoni
(354)
Għalhekk jista’ jiġi konkluż li, mill-2003 ’il quddiem, Deutsche Post ħallset, għall-impjegati taċ-ċivil li jaħdmu fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet, livell ta’ kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi li kienu 11-14-il punt perċentwali taħt ir-rati tal-kontribuzzjoni tal-kompetituri.
Figura 8
Vantaġġ komparattiv rigward ir-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali mqabbla mas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet (rati tal-kontribuzzjonijiet bħala perċentwal tal-pagi grossi tal-impjegati ċivili)
[…]
(355)
Il-kontribuzzjonijiet baxxi tas-sigurtá soċjali la huma meħtieġa u lanqas proporzjonati sabiex jintlaħaq l-għan ta’ ftuħ gradwali tas-suq fis-servizzi postali. Fis-swieq ikkonċernati, Deutsche Post qiegħda f’kompetizzjoni feroċi ma’ impriżi oħra. Il-Kummissjoni għalhekk jidhrilha li l-livell baxx tal-kontribuzzjonijiet jaffettwa l-kummerċ sa punt li huwa kuntrarju għall-interess komuni u ma jistax jiġi ddikjarat kompatibbli mas-suq intern.
(356)
Is-sehem inkompatibbli tas-sussidju tal-pensjoni għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2003 jiġi kkalkulat bħala d-differenza bejn ir-rata ta’ referenza u r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja, immultiplikati bit-total tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil li jaħdmu fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet, skont il-formula ta’ hawn taħt:
Tabella 8
Formola tal-kalkolu għall-għajnuna mhux kompatibbli għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2003
Għajnuna mhux kompatibbli =
=
(Rata ta’ referenza - rata tal-kontribuzzjoni regolatorja)
×
Total tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet
(357)
Bl-użu tad-dejta disponibbli, il-vantaġġ komparattiv li jirriżulta huwa ta’ EUR [500-1 000] miljun għall-perjodu mill-2003 sal-2010 (ara l-Anness). Waqt dan il-perjodu, l-ammont annwali tal-għajnuna mhux kompatibbli niżel minn EUR […] miljuni fl-2003 għal EUR […] miljuni fl-2010 minħabba n-numru li qed jonqos tal-impjegati taċ-ċivil.
VII.3.4. Rispons għall-argumenti ppreżentati mill-Ġermanja
(358)
Id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 esprimiet dubji dwar il-ħtieġa u l-proporzjonalità tas-sussidju tal-pensjoni minħabba li l-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali mħallsa għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet kienu 11-14 % iżjed baxxi minn dawk tal-kompetituri privati. Id-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 ikkwantifikat il-vantaġġ annwali li rriżulta fil-firxa minn EUR 100 sa EUR 200 miljun.
(359)
Il-Ġermanja qajmet żewġ oġġezzjonijiet ewlenin bħala rispons għad-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011:
(1)
Il-Ġermanja tinsisti li r-rata ta’ referenza tista’ tiġi bbażata biss fuq is-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali minħabba li l-impriżi privati ma għandhom l-ebda obbligu legali li jħallsu l-kontribuzzjoni tal-impjegati. Barra minn hekk, ir-rata ta’ referenza għandha tikkunsidra l-fatt li Deutsche Post dejjem ħallset pagi ogħla minn dawk “kompetittivi”.
(2)
Il-Ġermanja ssostni li l-Kummissjoni ma stabbilietx li d-dħul mis-servizzi universali rregolati mill-prezzijiet kienu biżżejjed sabiex jiġu ffinanzjati l-piżijiet ikklejmjati għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali eċċessivi.
VII.3.4.1. Il-Kummissjoni għandha raġun li tinkludi l-kontribuzzjoni tal-impjegati fir-rata ta’ referenza u li ma taġġustax il-livell tal-pagi għal “paga kompetittiva”
(360)
Il-Ġermanja ssostni li kwalunkwe parametru referenzjarju ogħla mis-sehem tal-impjegatur tar-rata tal-kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali tista’ tpoġġi lil Deutsche Post fi żvantaġġ meta mqabbla mal-kompetituri li huma obbligati biss li jħallsu s-sehem tal-impjegatur.
(361)
Rigward l-ewwel argument, il-Kummissjoni tinnota li l-impjegati taċ-ċivil - kuntrarjament għall-impjegati privati - mhumiex obbligati li jikkontribwixxu għall-iskemi tal-pensjoni u l-assigurazzjoni kontra l-qgħad. Għalhekk, dawk il-kontribuzzjonijiet għandhom jiġu inklużi fir-rata ta’ referenza sabiex jiġi żgurat li kemm Deutsche Post kif ukoll il-kompetituri privati jġarrbu l-istess ammont ta’ kontribuzzjonijiet diretti u indiretti.
(362)
Il-Ġermanja tkompli ssostni li r-rata ta’ referenza ma tiġi applikata la għall-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil u lanqas għall-pagi effettivi, iżda biss għall-pagi “kompetittivi”. Fil-kontijiet regolatorji tal-2002, l-2007 u l-2011, Deutsche Post tqis li l-“paga kompetittiva” għandha tiġi bbażata fuq il-paga ETV jew fuq ftehimiet ta’ pagi kollettivi għas-settur postali mill-2003.
(363)
Fil-kontijiet regolatorji tal-2009, il-paga “kompetittiva” tiġi definita bħala l-paga minima tal-2007, li hija saħansitra iżjed baxxa mill-paga ETV.
(364)
Il-Ġermanja ssostni li l-kalkolu bbażat fuq dawk il-pagi “kompetittivi” huwa meħtieġ sabiex l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post jitpoġġew fl-istess livell bħal dawk tal-kompetituri tagħha.
(365)
Il-Kummissjoni ma tistax taċċetta dak il-ftehim minħabba li l-għajnuna għandha tiġi limitata għall-minimu meħtieġ sabiex jiġi żgurat li t-tranżizzjoni gradwali minn sitwazzjoni ta’ kompetizzjoni li fil-parti l-kbira hija ristretta għal waħda ta’ kompetizzjoni ġenwina f’livell ta’ Unjoni titwettaq taħt kundizzjonijiet ekonomiċi aċċettabbli.
(366)
Iż-żieda tal-għajnuna tista’ tkun sproporzjonata sa tali punt li mill-1995 Deutsche Post ikollha tiffinanzja biss il-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali abbażi ta’ pagi “kompetittivi” li ma jirriflettux il-kundizzjonijiet tas-suq tax-xogħol fis-snin ta’ qabel. Id-differenzi fil-livelli tal-pagi għall-persunal impjegat f’punti differenti ta’ żmien minn persunal stabbilit u dawk li jkunu għadhom kif daħlu huma fatt normali tal-ħajja ekonomika.
(367)
Fil-każ tal-għajnuna ta’ France Telecom (91), il-Kummissjoni ċaħdet ukoll l-argument ippreżentat minn Franza li l-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali ibbażati fuq il-pagi għandu jikkunsidra wkoll il-fatt li l-impjegati taċ-ċivil jitħallsu pagi ogħla mill-persunal impjegat mill-kompetituri. F’dak il-kuntest, il-Kummissjoni indikat li, bis-saħħa tal-impjegati taċ-ċivil, fiż-żmien tal-ftuħ tas-suq l-operatur stabbilit kellu persunal ikkwalifikat tajjeb u kompetenti li mingħajru ma kienx ikun possibbli li jżomm il-pożizzjoni tiegħu fis-suq. Fi kwalunkwe eventwalità, ikun kompletament artifiċjali jekk jiġu indikati żvantaġġi speċifiċi tal-operatur postali stabbilit u li jiġu injorati l-vantaġġi konsiderevoli pereżempju f’termini tas-sehem tas-suq, ir-rikonoxximent ta’ isem il-prodotti u l-bażi tal-klijenti.
(368)
Finalment, il-kalkoli ta’ Deutsche Post ma jistgħux jistabbilixxu b’mod kredibbli li, mingħajr l-obbligu li timpjega impjegati taċ-ċivil, kienet tilħaq l-ffrankar ikkalkulat mill-ispejjeż tal-pagi. Anke jekk jiġi preżunt li fl-1995 l-istatus tal-impjegati taċ-ċivil kien effettivament jinbidel għal dak ta’ impjegati privati, la huwa stabbilit kemm impjegati taċ-ċivil kienu jiġu mibdula fl-1995 minn impjegati privati, u lanqas f’liema livell ta’ paga. In-numru biss ta’ impjegati taċ-ċivil ta’ Deutsche Post fl-1995 (92) ma jagħmilhiex plawżibbli li wieħed jassumi li kien ikun legalment u ekonomikament possibbli mill-1995 li l-impjegati taċ-ċivil kollha jinbidlu minn impjegati privati li jkollhom l-istess livell ta’ produttività b’paga iżjed baxxa.
(369)
Għalhekk il-Kummissjoni tiċħad l-oġġezzjonijiet tal-Ġermanja rigward ir-rata ta’ referenza u l-pagi.
VII.3.4.2. Dwar l-argument tal-Ġermanja li d-dħul irregolat mill-prezzijiet ma kienx biżżejjed sabiex jiffinanzja l-piżijiet ikklejmjati
(370)
Il-Ġermanja ssostni li l-Kummissjoni vvalutat biss il-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet, iżda ma vverifikatx jekk il-profitti mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet kinux biżżejjed sabiex jiffinanzjaw il-piżijiet ikklejmjati.
(371)
Il-Ġermanja tressaq żewġ linji ta’ raġunament. L-ewwel, hija ssostni li l-Kummissjoni ma ppruvatx li r-Regolatur Postali effettivament approva l-piżijiet ikklejmjati minn Deutsche Post. It-tieni, il-Ġermanja ssostni li, anke kieku r-Regolatur kien approva dawk il-piżijiet, il-profitti mis-servizzi universali rregolati mill-prezzijiet ma kinux biżżejjed sabiex jiffinanzjawhom. Il-Ġermanja ssottomettiet żewġ studji esperti mill-Professur Weber u CTcon sabiex turi li s-servizzi rregolati mill-prezzijiet ma kinux biżżejjed sabiex ikopru l-piżijiet ikklejmjati għall-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali u, konsegwentement, li Deutsche Post ingħatat kumpens baxx għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali eċċessivi tagħha.
(a) Id-deċiżjonijiet tal-2002, l-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet huma bbażati fuq il-kontijiet regolatorji sottomessi minn Deutsche Post u japprovaw il-piżijiet ikklejmjati kollha.
(372)
Teżisti evidenza dokumentali li mid-deċiżjoni tal-2002 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, ir-Regolatur Postali approva l-piżijiet ta’ Deutsche Post u stabbilixxa l-prezzijiet irregolati fid-dawl ta’ dan sabiex ikoprihom. Id-deċiżjonijiet tal-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimi fuq il-prezzijiet jikkonfermaw ukoll li r-Regolatur Postali aċċetta l-pretensjonijiet ta’ Deutsche Post u approva l-finanzjament tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali eċċessivi kklejmjati mid-dħul irregolat mill-prezzijiet.
(b) L-istudju tal-Professur Weber ma jappoġġjax il-pretensjoni li d-dħul mis-servizzi universali rregolati ma kienx biżżejjed sabiex ikopri l-piż ikklejmjat minn Deutsche Post.
(373)
L-istudju tal-Professur Weber ikopri l-perjodu mill-1995 sal-2010 u jisħaq li Deutsche Post ibbenefikat mhux biss mis-sussidju tal-pensjoni iżda wkoll minn kopertura sħiħa tal-piż #2 mid-dħul irregolat mill-prezzijiet (ara t-taqsima VI.1.4.2(a) għal deskrizzjoni dettaljata tal-istudju).
(374)
Sabiex jiġi vvalutat l-istudju minn esperti, huwa utli li wieħed jinkorpora r-regola dwar it-twaqqif ta’ prezzijiet skont l-Artikolu 20(2) PostG 1997. Huwa meħtieġ li l-limitu massimu fuq il-prezzijiet jikkunsidra kif xieraq l-ispejjeż tal-għoti effiċjenti ta’ servizzi, il-piżijiet tal-ispejjeż tal-għoti tas-servizzi universali, u l-ispejjeż li jinħolqu mit-trasferiment tal-piżijiet tal-pensjoni minn impjegati li rriżultaw mis-suċċessur legali għal Deutsche Bundespost.
Tabella 9
Regola għat-twaqqif tal-prezzijiet skont l-Artikolu 20(2) PostG 1997
Limitu massimu fuq il-prezzijiet għas-servizzi rregolati =
=
Spejjeż tal-għoti effiċjenti ta’ servizzi rregolati + piżijiet =
=
Spejjeż totali tas-servizzi rregolati + piżijiet mis-servizzi mhux irregolati
(375)
Ir-Regolatur Postali għandu jistabbilixxi l-prezzijiet irregolati sabiex b’hekk id-dħul ikopri l-ispejjeż tal-“għoti effiċjenti” tas-servizzi rregolati mill-prezijiet u l-piżijiet approvati. Fi kliem ieħor, il-prezzijiet irregolati jiffinanzjaw bis-sħiħ mhux biss l-ispejjeż totali tas-servizzi rregolati - irrispettivament mill-fatt jekk jiġux issenjalati bħala “piżijiet” jew “spejjeż tal-għoti effiċjenti tas-servizzi” - iżda s-sehem ukoll tal-piż mis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet. L-Artikolu 20(2) PostG 1997 għalhekk jiżgura li l-piżijiet approvati jiġu koperti totalment mid-dħul irregolat mill-prezzijiet. Għalhekk, kuntrarjament għall-affermazzjoni tal-Ġermanja, il-liġi teħtieġ li s-servizzi rregolati mill-prezzijiet ma jingħatawx kumpens baxx minħabba t-trasferiment ta’ spejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali għall-impjegati fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(376)
Bħala l-ewwel pass, l-istudju minn esperti jiddefinixxi l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil bħala d-differenza bejn l-ispejjeż kollha tas-sigurtà soċjali magħmula minn Deutsche Post għall-impjegati tagħha taċ-ċivil (il-kontribuzzjoni lill-Fond tal-Pensjonijiet, l-ispejjeż tas-saħħa, l-assigurazzjoni kontra l-inċidenti, il-ħlasijiet mixxellanji tal-assigurazzjoni) u l-kontribuzzjonijiet tal-impjegatur għall-pensjoni, is-saħħa u l-assigurazzjoni għall-kura bbażati fuq il-paga minimu tal-2007. Fit-tieni pass, huwa jqabbel dik id-differenza mal-piż #2.
(377)
L-istudju espert magħmul mill-Professur Weber għandu żewġ difetti ewlenin. L-ewwel, jeżaġera l-livell tal-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali. It-tieni, jinjora l-fatt li, bħala riżultat tal-eżaġerazzjoni, l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali jinkludu wkoll oġġetti ta’ spiża li għalihom Deutsche Post irċeviet ħlasijiet ta’ kumpens li huma allokati mhux għall-piż #2 iżda għal intestaturi ta’ spejjeż differenti. Fid-dettall, il-Kummissjoni tenfasizza d-difetti li ġejjin.
(378)
L-ewwel, l-istudju minn esperti jikkalkula l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali billi juża s-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali. Madankollu l-piż #2 jiġi kkalkulat abbażi tar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja. Billi din tal-aħħar hija ogħla mis-sehem tal-impjegatur tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali, l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali kkalkulati mill-istudju minn esperti huma ogħla mill-piż #2. L-istudju minn esperti għalhekk jinkludi l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali li r-Regolatur Postali jqis bħala l-ispejjeż ta’ “għoti effiċjenti”.
(379)
It-tieni, l-istudju minn esperti ma jikkunsidrax il-fatt li l-piż #1 (pagi eċċessivi) ikopri wkoll sehem mill-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali (pereżempju minħabba d-differenza bejn il-pagi effettivi u r-referenza tal-paga “kompetittiva”) u li dawn l-ispejjeż għalhekk jiġu ffinanzjati permezz tal-piż #1. Iżjed spejjeż tas-sigurtà soċjali li huma kkunsidrati fl-istudju minn esperti huma koperti minn piżijiet separati (pereżempju l-ħlasijiet lil BAnstPT huma koperti mill-piż #6) u għalhekk jiġu kkumpensati. Waqt li t-total tal-ispejjeż effettivi tas-sigurtà soċjali għall-impjegati taċ-ċivil qed jintwera, ma qiegħda ssir l-ebda referenza għall-fatt li l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali huma koperti wkoll minn piżijiet oħra minbarra l-piż #2.
(380)
It-tielet, wieħed għandu jżomm f’moħħu li l-piż #2 jinkludi spejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali kemm għall-impjegati taċ-ċivil kif ukoll għall-impjegati privati. Il-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali tal-impjegati privati kienu ogħla mir-referenza regolatorja qabel l-2003 minħabba li l-ispejjeż fuq l-interessi ta’ madwar EUR […] miljuni għall-assigurazzjoni supplimentari għall-pensjoni tal-impjegati privati ġew inklużi wkoll f’dawk l-ispejjeż. Mill-2003 dawk l-ispejjeż fuq l-interessi ġew allokati lill-ispejjeż finanzjarji u l-ispejjeż tas-sigurtà soċjali magħmula għall-impjegati privati kienu ’l isfel mill-parametru referenzjarju regolatorju.
(381)
Billi l-istudju minn esperti jinkludi l-piż #2 totali bħala kumpens għall-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali tal-impjegati taċ-ċivil, qabel l-2003 ingħatat għajnuna eċċessiva u wara l-2003 ma ngħatatx għajnuna biżżejjed għall-ispejjeż tas-sigurtà soċjali tal-impjegati taċ-ċivil. Sabiex jiġi kkalkulat il-kumpens xieraq li l-piż #2 pprovda għall-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali, il-piż #2 għandu jinqasam bejn l-impjegati taċ-ċivil u l-impjegati privati.
(382)
Konsegwentement, il-kumpens baxx identifikat fl-istudju huwa qarrieqi minħabba li l-istudju jinjora l-fatt li l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali mhumiex koperti biss mill-piż #2 u li r-Regolatur Postali kkunsidra sehem ogħla tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali sabiex ikunu l-ispejjeż ta’ “għoti effiċjenti”. Korrezzjoni xierqa tal-iżbalji tal-istudju minn esperti dwar il-kumpens tibbilanċja l-piżijiet u l-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali, kif meħtieġ mill-Artikolu 20(2) PostG 1997.
(383)
L-oġġezzjoni tal-Ġermanja li l-Kummissjoni żbaljat fid-deċiżjoni ta’ estensjoni tal-2011 billi kkalkulat biss il-vantaġġ kumparattiv għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet għalhekk għandha tiġi miċħuda minħabba li, skont l-Artikolu 20(2) PostG 1997, ir-Regolatur Postali għandu jistabbilixxi l-limitu massimu fuq il-prezzijiet sabiex b’hekk id-dħul irregolat mill-prezzijiet ikopri l-ispejjeż ta’ għoti effiċjenti tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet u l-piżijiet approvati.
(c) L-ebda prova ta’ kumpens baxx tal-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali abbażi tal-istudju ta’ WIK
(384)
Waqt li tagħmel referenza għall-kontijiet regolatorji tal-2009, il-Ġermanja ssostni li Deutsche Post sofriet telf sinifkanti fuq is-servizzi rregolati mill-prezzijiet mill-1990 minħabba li d-dħul irregolat ġie assorbit mill-ispejjeż għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet kif ukoll mill-ispejjeż netti għat-twettiq tal-obbligi tas-servizzi universali (93). Għalhekk il-Ġermanja tiċħad l-argument tal-Kummissjoni li l-profitti mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet kienu jkunu biżżejjed sabiex jiffinazjaw kwalunkwe spiża eċċessiva tas-sigurtà soċjali mis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet.
(385)
L-ewwel, il-Kummissjoni tinnota li huwa ovvju mid-deċiżjonijiet tar-Regolatur Postali mill-2003 li hija ssenjalat sehem mid-dħul irregolat mill-prezzijiet bħala kumpens għall-piż #2. L-eżistenza tal-kontribuzzjoni mid-dħul irregolat mill-prezzijiet għalhekk hija stabbilita mingħajr ambigwità mid-deċiżjonijiet tar-Regolatur Postali.
(386)
It-tieni, l-istudju ta’ WIK juri, b’kuntrast mal-kontijiet regolatorji tal-2009, li mis-sena 2000 is-servizzi rregolati mill-prezzijiet laħqu marġnijiet ta’ profitt pożittivi ħafna ta’ iżjed minn [6,5-8,5] % fuq il-bejgħ.
Figura 9
Kalkolu tar-ROS għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet abbażi tal-Istudju ta’ WIK
[…]
Nota:
Il-kalkoli huma bbażati fuq l-aġġustamenti tal-istudju ta’ WIK tal-kontijiet regolatorji tal-2009. Barra minn hekk, huwa preżunt li s-servizzi rregolati mill-prezzijiet ikopru t-telf kollu tas-servizzi universali mhux irregolati mill-prezzijiet. Il-profitt iżjed baxx fl-2007 prinċipalment huwa dovut għal tariffa straordinarja ta’ deprezzament għall-portafoll tal-proprjetà immobbli.
(387)
Il-profitti ogħla mis-sena 2000 huma konnessi direttament mat-tnaqqis fil-kontribuzzjonijiet iddefiniti tal-pensjoni skont il-Liġi dwar il-Pensjoni tal-1995. Billi fl-1999 Deutshe Post għamlet ħlas b’somma f’daqqa ta’ EUR 2 045 biljuni, l-ammont korrispondenti fis-sena 2000 kien biss madwar EUR 735 miljun (33 % tal-pagi effettivi tal-impjegati taċ-ċivil). Billi r-Regolatur Postali ma għamilx aġġustament permezz tat-tnaqqis tal-prezzijiet irregolati fis-sena 2000 b’konformità mal-kontribuzzjoni tal-pensjoni mnaqqsa, il-profitti ta’ Deutsche Post żdiedu b’mod sinifikanti. Anke wara d-deċiżjoni dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet tal-2002, il-profitt milħuq xorta baqa’ f’livell għoli minħabba li l-prezzijiet irregolati ma kinux tnaqqsu biżżejjed sabiex ikunu daqs l-ispejjeż tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet.
(388)
Rigward il-kritika tal-Ġermanja tal-istudju ta’ WIK, il-Kummissjoni jidhrilha li l-istudju jipprovdi deskrizzjoni iżjed xierqa tas-sitwazzjoni ekonomika ġenerali ta’ Deutsche Post, u b’mod partikolari tal-profitti mis-servizzi rregolati mill-prezzijiet, milli dik ipprovduta mill-kontijiet regolatorji tal-2009. Ir-raġunijiet huma dawn li ġejjin:
(i) Allokazzjoni iżjed xierqa tal-ispejjeż tas-servizzi kummerċjali
(389)
Skont is-sentenza Chronopost, is-servizzi kummerċjali għandhom iġarrbu l-ispejjeż diretti tagħhom u jipprovdu kontribuzzjoni xierqa għall-ispejjeż żejda. L-allokazzjoni xierqa tal-ispejjeż bejn is-servizzi differenti tista’ tintwera jew permezz ta’ punti ta’ riferiment esterni (pereżempju prezzijiet tas-suq) jew inkella permezz ta’dejta fuq l-ispejjeż interni (94).
(390)
Il-kontijiet regolatorji tal-2009 huma bbażati fuq il-prinċipju stabbilit fl-Artikolu 20(2) PostG 1997, li jipprovdi li s-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet għandhom jiġu allokati biss l-ispejjeż tal-għoti ta’ servizi effiċjenti, billi l-piżijiet kollha (pereżempju l-ispejjeż eċċessivi mill-impjieg tal-persunal ta’ POSTDIENST u l-ispejjeż netti tal-obbligu tas-servizz universali) għandhom jiġu ffnanzjati mid-dħul irregolat mill-prezzijiet. Madankollu, l-istudju ta’ WIK, fl-analiżi tiegħu tal-kontijiet regolatorji tal-2009 meta mqabbla mal-profitabbiltà tal-kompetituri privati, sab li Deutsche Post talloka sehem għoli wisq tal-piżijiet lis-servizzi rregolati mill-prezzijiet u ftit wisq spejjeż lis-servizzi kummerċjali.
(391)
Is-sejbiet tal-istudju ta’ WIK huma kkonfermati mill-valutazzjoni tar-referenzi ‘kompetittivi’ kklejmjati li Deutsche Post użat sabiex tikkalkula l-piżijiet individwali. Kif muri hawn fuq, ir-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja għall-kalkolu tal-piż #2 (spejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali) hija referenza baxxa wisq meta mqabbla mal-kontribuzzjonijiet soċjali obbligatorji li l-kompetituri privati jkollhom iħallsu. Barra minn hekk, meta wieħed iqis, pereżempju, il-piż infrastrutturali fuq in-netwerk tal-uffiċċji postali, hija referenza purament ipotetika, billi ma jistax jiġi stabbilit li Deutsche Post ma kienet topera l-ebda uffiċċju postali tagħha stess mill-1990 mingħajr l-obbligu universali. B’mod simili, ma jistax jintwera li Deutsche Post setgħet topera mill-1990 esklużivament b’persunal li hija kien ikollha tipprovdi b’pagi biss fil-livell tal-paga minima tal-2007.
(392)
Għalhekk il-Kummissjoni tikkonkludi li l-istudju ta’ WIK jipprovdi bażi iżjed xierqa sabiex jiġu identifikati l-ispejjeż li għandhom jiġu allokati lis-servizzi universali.
(393)
Barra minn hekk, il-kalkolu tal-ispejjeż għandu jitwettaq b’konformità mal-prinċipji ġenerali tal-kontabilità, skont id-Direttiva 97/67/KE u d-Direttiva 2006/111/KE. La t-tariffi ogħla tad-deprezzament u lanqas l-ispejjeż supplimentari ogħla tal-pensjonijiet ma jinsabu fil-kontijiet annwali ta’ Deutsche Post. Normalment spejjeż bħal dawn jiġu ffinanzjati mill-profitt nett ta’ kumpanija, u dan huwa minnu għal Deutsche Post kif ukoll għall-kompetituri tagħha. Għalhekk kalkolu rivedut ta’ spejjeż ogħla għandu jiffavorixxi lil Deutsche Post meta mqabbla mal-kompetituri.
(ii) Il-parametru referenzjarju tal-profitti jikkunsidra l-pożizzjoni ta’ riskju ta’ Deutsche Post
(394)
Il-profitti mwettqa minn Deutsche Post mill-2000 kienu ogħla b’mod sinifikanti mir-ROS medjan ta’ 3,48 % fl-istudju WIK kif ukoll iżjed baxxi mir-ROS ta’ livell iżjed baxx ta’ 6,1 % tal-istudju ta’ Deloitte-II. Għalhekk il-pretensjoni tal-Ġermanja li Deutsche Post sofriet minn telf daqshekk kbir li ma kinitx kapaċi tkopri l-piżijiet mid-dħul irregolat mill-prezzijiet ma tistax tiġi aċċettata.
(395)
Barra minn hekk, l-istudju ta’ Deloitte-II, li jkompli jibni fuq grupp komparatur żgħir prinċipalment magħmul minn operaturi multinazzjonali tal-pakketti espress (pereżempju UPS, FedEx, TNT Express), għandu jiġi rivedut b’mod kritiku. Ir-rakkomandazzjoni tal-istudju ta’ Deloitte-II ta’ firxa raġonevoli ta’ profitt b’ROS ta’ 6,1 % u ROS medjan ta’ 7,4 % tinjora l-fatt li Deutsche Post tmexxi negozju ħafna inqas intensiv mil-lat kapitali, u inqas riskjuż.
(1)
Deutsche Post infisha ma toperax servizzi internazzjonali tal-pakketti espress, li jiġu operati biss mis-sussidjarji tagħha ta’ DHL.
(2)
L-operazzjonijiet tal-ittri, li jikkostitwixxu 75 % tad-dħul ta’ Deutsche Post, jirrikjedu ħafna inqas investiment kapitali meta mqabbla mal-operaturi multinazzjonali tal-pakketti minħabba li l-ispejjeż ewlenin tal-kunsinna tal-ittri huma magħmula mill-pagi tal-pustiera. L-operaturi tall-pakketti espress għandhom jinvestu ħafna iżjed f’tagħmir intensiv mil-lat kapitali (95).
(3)
Il-pożizzjoni dominanti ta’ Deutsche Post fis-suq tal-ittri nħolqot u ġiet ikkonsolidata mid-dritt esklużiv li pprovda bażi ta’ klijenti magħluqa (“captive customer base”) lil Deutsche Post mingħajr ma kellha tagħmel l-ebda investiment ewlieni fl-oqsma tal-kummerċjalizzazzjoni u l-ismijiet tal-prodotti. B’kuntrast, l-operaturi multinazzjonali tal-pakketti kellhom jibnu l-pożizzjonijiet tagħhom f’kull suq nazzjonali mill-bidu nett u waqqfu xi wħud mill-ismijiet l-iżjed rinomati fis-suq (96) b’riskju u spiża tagħhom.
(4)
Finalment, ir-riskji tas-suq u tal-ispiża ta’ Deutsche Post ġew protetti permezz ta’ miżuri statali (97). B’mod partikolari, ir-regolazzjoni tal-prezzijiet ipprovdiet kopertura tal-piżijiet mis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet (98).
(396)
Għalhekk l-istudju ta’ WIK jagħmel tajjeb li japplika referenza ta’ profitt iżjed baxxa mill-firxa ta’ Deloitte-II sabiex jinżamm kont tajjeb tal-intensità ta’ kapital iżjed baxxa ta’ Deutsche Post u r-riskji kummerċjali iżjed baxxi meta mqabbla ma’ operaturi internazzjonali tal-pakketti espress. Madankollu, mhuwiex meħtieġ li jiġi determinat b’mod preċiz il-livell tal-profitt ta’ referenza minħabba li l-marġnijiet medji tar-ROS ta’ 8,3 % li ntlaħqu diġà huma ogħla mill-istima ta’ livell iżjed baxx ta’ ROS ta’ 6,1 % tal-istudju ta’ Deloitte-II. Anke jekk jintuża l-istudju minn esperti tal-Ġermanja, ma setax jiġi stabbilit li Deutsche Post ingħatat kumpens baxx mill-2000.
(397)
Fi kwalunkwe każ, huwa diffiċli li wieħed jifhem il-kritika min-naħa tal-Ġermanja tal-istudju ta’ WIK minħabba li r-ROS medjan ta’ 3,48 % mhuwiex ogħla mil-livell ta’ profitt li r-Regolatur Postali u Deutsche Post infishom ikkunsidraw bħala raġonevoli. Min-naħa waħda, kif spjegat fit-taqsima IV.4.3, f’termini assoluti r-referenza ROS ta’ 3,48 % trendi profitt ogħla mill-ispejjeż kapitali (pereżempju […] u […]) ikklejmjati minn Deutsche Post fil-kontijiet regolatorji tagħha u approvati mir-Regolatur. Min-naħa l-oħra, ir-ROA ta’ 7,66 % tal-istudju ta’ WIK huwa simili għar-redditu fuq il-kapital li Deutsche Post […].
(398)
Il-konklużjonijiet dwar il-parametru referenzjarju tal-profitti mhumiex affettwati mir-referenza magħmula mil-Ġermanja għar-rati raġonevoli ta’ profitt ta’ 7-8 % fuq il-bejgħ fis-setturi ferrovjarji u tal-karozzi tal-linja. Dawk is-setturi huma iżjed intensivi mil-lat kapitali u għalhekk jeħtieġu redditu ogħla fuq il-bejgħ sabiex ikopru l-ispejjeż kapitali. Għall-kuntrarju, dawk il-figuri jikkonfermaw li l-parametru referenzjarju tal-profitt tal-istudju ta’ Deloitte-II hija iżjed konformi mar-ROS medju ta’ industrija intensiva mil-lat kapitali pjuttost milli mil-lat tax-xogħol.
(d) Konklużjonijiet
(399)
Il-Kummissjoni għandha tiċħad il-pretensjoni tal-Ġermanja li d-dħul irregolat mill-prezzijiet ma kienx biżżejjed sabiex ikopri l-piżijiet għall-ispejjeż eċċessivi tas-sigurtà soċjali. La l-istudju minn esperti sottomess u lanqas il-kontijiet regolatorji tal-2009 ma jappoġġjaw il-pretensjoni tal-Ġermanja.
(400)
Għall-kuntrarju, huwa ddokumentat biċ-ċar mid-deċiżjonijiet tal-2002, l-2007 u l-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet li r-Regolatur Postali approva b’mod konsistenti l-kumpens tal-piżijiet ikklejmjati mid-dħul irregolat mill-prezzijiet.
VII.3.5. Abolizzjoni tal-għajnuna inkompatibbli mill-1 ta’ Jannar 2003
(401)
Skont il-ġurisprudenza stabbilita tal-Qorti tal-Ġustizza, il-Kummissjoni hija kompetenti li tiddeċiedi li l-Istat Membru kkonċernat għandu jabolixxi jew jibdel l-għajnuna (99) meta ssib li l-għajnuna hija inkompatibbli mas-suq intern. Kif il-Qorti sostniet b’mod konsistenti, dak l-obbligu huwa maħsub sabiex jistabbilixxi mill-ġdid is-sitwazzjoni ta’ qabel (100). F’dak il-kuntest, il-Qorti stabbiliet li l-għan ikun miksub ladarba r-riċevitur ikun ħallas lura l-għajnuna illegali, u b’hekk jirrinunċja l-vantaġġ li jkun gawda fuq il-kompetituri tiegħu fis-suq, u s-sitwazzjoni ta’ qabel il-ħlas tal-għajnuna tiġi rrestawrata (101).
(402)
B’konformità mal-ġurisprudenza, l-Artikolu 14(1) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999 jistabbilixxi li “fejn jittieħdu deċiżjonijiet negattivi f’każijiet ta’ għajnuna illegali, il-Kummissjoni għandha tiddeċiedi li l-Istat Membru kkonċernat għandu jieħu l-miżuri kollha meħtieġa sabiex jirkupra l-għajnuna mill-benefiċjarju […]. Il-Kummissjoni m’għandhiex teħtieġ l-irkupru tal-għajnuna jekk dan jista’ jkun kuntrarju għal prinċipju ġenerali tal-liġi Komunitarja.”
(403)
Il-Kummissjoni tosserva wkoll li d-deċiżjonijiet ta’ estensjoni tal-2007 u l-2011 jirrigwardaw il-perjodu mill-1990 sal-2007. Madankollu, is-sussidju tal-pensjonijiet hija skema ta’ għajnuna kontinwa li ma wafqitx fl-2007. Konsegwentement, il-kumpens tal-piżijiet mid-dħul irregolat mill-prezzijiet ma waqafx fl-2007. Tabilħaqq, fis-sottomissjoni tagħha tat-2 ta’ Jannar 2012, il-Ġermanja pprovdiet dejta dwar is-sussidju tal-pensjonijiet u d-dħul irregolat mill-prezzijiet, inkluż għall-2010. Il-Kummissjoni għalhekk tikkonkludi li l-irkupru tas-sehem inkompatibbli tas-sussidju tal-pensjonijiet m’għandux jieqaf fl-2007 iżda għandu jkompli sad-data tan-notifika ta’ din id-Deċiżjoni.
(404)
Għall-kalkolu tal-element tal-għajnuna li diġà tpoġġa fid-dispożizzjoni ta’ Deutsche Post, għandu jiġi nnotat, skont il-ġurisprudenza tal-Qorti tal-Ġustizzja, li l-ebda dispożizzjoni tal-liġi tal-Unjoni ma tirrikjedi li l-Kummissjoni, meta tordna l-irkupru tal-għajnuna ddikjarata bħala inkompatibbli mas-suq intern, tiffissal-ammont eżatt tal-għajnuna li jkollha tiġi rkuprata. Ikun biżżejjed li d-deċiżjoni tal-Kummissjoni tinkludi informazzjoni li tippermetti li r-riċevitur jikkalkula huwa stess, mingħajr ħafna diffikultà, dak l-ammont (102).
(405)
L-għajnuna inkompatibbli għandha tiġi kkalkulata bl-użu tal-formola fit-Tabella 8, abbażi tar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja u r-rata ta’ referenza, kif definit fl-Anness u muri fi Table 7, u l-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil kif definit fi Table 6. L-ammont ta’ għajnuna illegali mogħtija kull sena jkompli jagħti interessi sal-irkupru. L-interessi għandhom jiġu stabbiliti skont il-Kapitolu V tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 794/2004 tal-21 ta’ April 2004 li jimplimenta r-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat tal-KE (103).
(406)
Il-kalkoli fl-Anness, li jagħmlu stima tal-għajnuna illegali għall-perjodu mill-2003 sal-2010, bl-esklużjoni tal-interessi, huma bbażati fuq is-suppożizzjoni li l-impjegati taċ-ċivil jaħdmu bl-istess proporzjon għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet u dawk mhux irregolati mill-prezzijiet. Id-dejta disponibbli ma tipprovdix informazzjoni fuq in-numru eżatt ta’ impjegati taċ-ċivil li ħadmu għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet u dawk mhux irregolati mill-prezzijiet. Għalhekk jiġi preżunt li l-ishma tad-dħul tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet u dawk mhux irregolati mill-prezzijiet jipprovdu l-ewwel approssimazzjoni affidabbli għall-qsim tal-ispejjeż tal-pagi.
(407)
Għalhekk dejta iżjed dettaljata tista’ twassal għal kalkolu iżjed preċiż u t-tibdil tar-riżultati. Reċentement il-Ġermanja ssottomettiet informazzjoni ġdida fuq it-total tal-pagi tal-impjegati taċ-ċivil fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet bejn l-1995 u l-2007. L-informazzjoni tissuġġerixxi li t-total tal-pagi tal-impjegati taċ-ċivil għandu jiġi kkalkulat permezz ta’ qasma bbażata fuq l-ispejjeż tal-persunal ta’ Deutsche Post fil-kontijiet regolatorji. Approċċ bħal dan jista’ jirriżulta f’total iżjed baxx tal-pagi tal-impjegati taċ-ċivil minn dak stimat mill-qasma ibbażata fuq ishma tad-dħul. Il-Ġermanja ssottomettiet kummenti fit-2 u d-19 ta’ Jannar 2012 li jissuġġerixxu li, tal-inqas rigward id-deċiżjoni tal-2011 dwar il-limitu massimu fuq il-prezzijiet, is-sehem relattiv tal-piżijiet fis-servizzi rregolati mill-prezzijiet kif ukoll bejn is-servizzi rregolati mill-prezzijiet u dawk mhux irregolati mill-prezzijiet inbidel. Jidher li dik l-informazzjoni tindika li mill-2008 sehem tal-piżijiet ġie allokat lis-servizzi mhux irregolati mil-prezzijiet. Fl-implimentazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni, l-ammont preċiż tal-għajnuna illegali se jiġi kkalkulat b’kooperazzjoni mal-Ġermanja, billi jitqiesu dawk il-kunsiderazzjonijiet.
(408)
Minkejja l-isforzi kollha tagħha, il-Kummissjoni ma kinitx kapaċi li tipproduċi figuri affidabbli għall-ammont ta’ għajnuna illegali mogħtija bejn l-1995 u l-2002. U lanqas ma jidher li huwa possibbli li jiġu stabbiliti f’din id-Deċiżjoni parametri ta’ kalkolu li jkunu preċiżi biżżejjed sabiex jippermettu li l-Istat Membru (kemm jekk waħdu kif ukoll b’kooperazzjoni mal-Kummissjoni) iwettaq il-kalkolu finali waqt il-fażi ta’ implimentazzjoni tad-Deċiżjoni. Taħt dawn iċ-ċirkostanzi partikolari, ir-rispett għad-drittijiet tal-Istat Membru ta’ difiża u l-prinċipju taċ-ċertezza legali jikkostitwixxu ostakoli għall-irkupru skont l-Artikolu 14(1) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999, li jistipula li l-‘Kummissjoni m’għandhiex teħtieġ irkupru tal-għajnuna jekk dan ikun kuntrarju għal prinċipju ġenerali tal-liġi Komunitarja’.
(409)
Għalhekk l-irkupru għandu jibda mill-1 ta’ Jannar 2003 u jkompli sakemm il-vantaġġ komparattiv għas-servizzi rregolati mill-prezzijiet jieqaf jeżisti.
(410)
Għall-perjodu mid-data ta’ notifika ta’ din id-Deċiżjoni, għandu jiġi żgurat li l-livell tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali bbażati fuq il-pagi li Deutsche Post tħallas għall-impjegati taċ-ċivil tagħha ma jkunx iżjed baxx mil-livell imħallas mill-kompetituri tagħha għall-impjegati privati. Dak il-paragun għandu jikkunsidra kwalunkwe kumpens li Deutshe Post tirċievi abbażi tar-regolazzjoni tal-prezzijiet skont l-Artikolu 20 PostG.
VIII. VALUTAZZJONI TAL-GĦAJNUNA TAL-ĦLASIJIET TA’ KUMPENS TAL-ISTAT
VIII.1. Eżistenza ta’ għajnuna skont l-Artikolu 107(1)TFUE
(411)
L-Artikolu 107(1) TFUE jipprovdi li ‘kwalunkwe għajnuna mogħtija minn Stat Membru jew permezz ta’ riżorsi tal-Istat fi kwalunkwe forma li tgħawweġ jew thedded li tgħawweġ il-kompetizzjoni billi tiffavurixxi ċerti impriżi jew il-produzzjoni ta’ ċerta merkanzija għandha, safejn taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri, tkun kompatibbli mas-suq intern’. Fid-detreminazzjoni ta’ jekk miżura tikkostitwix għajnuna mill-Istat skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE, il-Kummissjoni għandha tapplika l-kriterji li ġejjin: il-miżura għandha tkun imputata lill-Istat u tuża riżorsi tal-Istat, għandha tagħti vantaġġ lil ċerti impriżi jew ċerti setturi li jgħawġu l-kompetizzjoni u għandha taffettwa l-kummerċ bejn l-Istati Membri.
(412)
Il-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat jikkostitwixxu riżorsi tal-Istat minħabba li kienu bbażati fuq l-Artikoli 37 u 40 PostVerfG 1989 u l-Artikolu 2 PostUmwG 1994, u ġew iffinanzjati mir-riżorsi ta’ Telekom li hija ta’ proprjetà pubblika.
VIII.1.1. Vantaġġ finanzjarju mogħti mill-ħlasijiet tal-kumpens tal-Istat
VIII.1.1.1. Il-pretensjoni tal-Ġermanja li l-pagamenti tat-trasferiment huma tariffa speċjali
(413)
Il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet ta’ kumpens tal-Istat kienu jikkumpensaw biss il-ħlasijiet tat-trasferiment, li kienu spejjeż li l-kompetituri privati normalment ma kienx ikollhom jiffinanzjaw. Hija tqis il-ħlasijiet tat-trasferiment bħala dazju a sui generis li ma jistax jiġi kklassifikat bħala taxxa jew dividend.
(414)
Deutsche Post kellha tagħmel ħlasijiet ta’ trasferiment, li kienu bejn 6,6 % u 10 % tad-dħul iggwadanjat, mill-1924 sal-1995. Skont ir-rapport tal-KPMG, il-Qorti Kostituzzjonali Federali (Bundesverfassungsgericht), fis-sentenza tagħha tat-22 ta’ Marzu 1984, ma ddefinietx in-natura legali preċiża tal-ħlasijiet tat-trasferiment iżda kkaratterizzathom bħala dħul għall-baġit pubbliku (Erwerbseinkünfte). Barra minn hekk, il-ħlasijiet tat-trasferiment ġew iddefiniti bħala spejjeż Kosten der Leistung) li Deutsche Post kellha tagħmel għall-għoti tas-servizzi tagħha.
(415)
Minkejja li l-Qorti Kostituzzjonali Federali ma ddefinitx b’mod preċiż sa liema punt il-ħlasijiet tat-trasferiment għandhom jitqiesu bħala sostitut għat-taxxi jew id-dividendi, huwa ċar li l-ħlasijiet tat-trasferiment iġġeneraw dħul għall-baġit pubbliku.
(416)
L-ewwel, fil-passat ħafna Stati Membri użaw id-dħul tal-monopolji postali u tat-telekomunikazzjoni bħala sors ta’ dħul għall-baġit pubbliku. Billi Bundespost u l-predeċessuri tagħha kienu eżenti mit-taxxi ġenerali sal-1995 minħabba l-istatus tal-liġi pubblika, l-impożizzjoni ta’ dazju a sui generis intużat sabiex tiġġenera dħul għall-baġit pubbliku minn dawn is-setturi. Barra minn hekk, kien raġonevoli mill-perspettiva ekonomika li jiġu imposti dazji fuq dawk il-monopolji. Il-konsumaturi kienu lesti li jaċċettaw żidiet mingħajr ma jnaqqsu ħafna l-użu min-naħa tagħhom tas-servizzi, sabiex b’hekk seta’ jiġi ġġenerat livell għoli ta’ dħul għall-baġit pubbliku.
(417)
It-tieni, għall-kuntrarju tal-impriżi privati, Deutsche Post ma kinitx responsabbli li tħallas la t-taxxi diretti u lanqas dawk indiretti, u lanqas ma kienet responsabbli li tħallas kwalunkwe dividend fuq il-kapital ipprovdut. Bħala riżultat, il-ħlasijiet tat-trasferimenti kienu l-uniku mezz għall-Gvern Federali - kemm fir-rwol tiegħu ta’ awtorità tat-taxxa kif ukoll ta’ parti interessata - sabiex jirċievi dħul minn Deutsche Post. F’dak ir-rigward, mhuwiex importanti jekk il-ħlasijiet tat-trasferimenti jikkorrispondux bis-sħiħ jew le għad-definizzjonijiet ta’ ċerti reġimi tat-taxxa jew tad-dividendi. Fi kwalunkwe każ, il-ħlasijiet tat-trasferiment kienu ħlasijiet li Deutsche Post kellha tagħmel mill-1924 li ġġeneraw dħul għall-baġit pubbliku.
(418)
Fl-aħħar nett, l-impożizzjoni tal-ħlasijiet tat-trasferiment kienet konformi mal-għan pubbliku li jiġi ġġenerat dħul għall-baġit pubbliku - kemm jekk fil-forma ta’ taxxi kif ukoll ta’ dividendi - minn monopolju tal-Istat. Il-ħlasijiet tat-trasferiment għalhekk ikkostitwixxu spiża normali li Deutsche Post kienet responsabbli li tiffinanzja mir-riżorsi tagħha stess.
VIII.1.1.2. Il-pretensjoni tal-Ġermanja li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat kienu konsistenti mal-imġiba tal-investituri privati
(419)
Il-Ġermanja ssostni li hija aġixxiet parzjalment bħala investitur privat meta pprovdiet il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat minħabba li t-trasferimenti pubbliċi ffinanzjaw investimenti ta’ profitt fin-netwerk ta’ Deutsche Post.
(420)
Madankollu, billi l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ingħataw abbażi ta’ telf akkumulat għall-kuntrarju tal-pjanijiet ta’ investiment, huwa evidenti li l-ebda investitur privat qatt ma kien se jadotta strateġija ta’ investiment bħal din.
(421)
Konsegwentement, il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ipprovdew vantaġġ finanzjarju għal Deutsche Post.
VIII.1.1.3. Il-pretensjoni tal-Ġermanja li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat kienu kumpens għall-ispejjeż netti tal-obbligu tas-servizzi universali
(422)
Il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ma kinux jikkostitwixxu għajnuna minħabba li kkumpensaw l-ispejjeż netti tal-obbligu tas-servizzi universali.
(423)
Fis-sentenza Altmark (104), il-Qorti ddeċidiet li l-ħlasijiet tas-servizzi pubbliċi ma jikkostitwixxux għajnuna mill-Istat għall-finijiet tal-Artikolu 107 TFUE bil-kundizzjoni li jintlaħqu erba’ kriterji kumulattivi. L-ewwel, li l-impriża riċevitriċi effettivament għandu jkollha obbligi tas-servizzi pubbliċi sabiex tirrilaxxa, u dawk l-obbligi għandhom jiġu definiti b’mod ċar. It-tieni, il-parametri li abbażi tagħhom jiġi kkalkulat il-kumpens għandhom jiġu stabbiliti minn qabel b’mod oġġettiv u trasparenti. It-tielet, il-kumpens ma jistax jeċċedi dak li huwa meħtieġ sabiex ikopri l-ispejjeż kollha jew parti minnhom magħmula fir-rilaxx tal-obbligi tas-servizzi pubbliċi, b’kunsiderazzjoni tal-irċevuti rilevanti u profitt raġonevoli. Ir-raba’, fejn l-impriża li jkollha tirrilaxxa l-obbligi tas-servizzi pubbliċi, f’każ speċifiku, ma tintgħażilx fi proċedura ta’ akkwist pubbliku li tkun tista’ tippermetti l-għażla tal-offerent kapaċi li jipprovdi dawk is-servizzi bl-inqas spiża għall-komunità, il-livell ta’ kumpens meħtieġ għandu jiġi determinat abbażi ta’ analiżi tal-ispejjeż li impriża tipika, ġestita tajjeb u pprovduta b’mod adegwat b’mezzi ta’ trasport, tkun għamlet.
(424)
Billi Deutsche Post ma ntgħażlitx permezz ta’ offerta pubblika u l-Ġermanja ma pprovdietx evidenza li Deutsche Post kienet impriża ġestita tajjeb, ir-raba’ kundizzjoni tas-sentenza Altmark ma ntlaħqitx.
VIII.1.2. Konklużjonijiet dwar l-eżistenza ta’ għajnuna
(425)
Il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ingħataw minn riżorsi tal-Istat u ħelsu lil Deutsche Post minn spejjeż li normalment jaqgħu fuq impriżi privati. Il-Ġermanja ma kinitx kapaċi tipprovdi evidenza li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat issodisfaw il-kriterji ta’ Altmark, li setgħu ineħħuhom mill-klassifikazzjoni ta’ għajnuna.
(426)
Għar-raġunijiet stabbiliti fit-taqsima VII.1.2, il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat probabbilment se jgħawġu l-kompetizzjoni u se jaffettwaw il-kummerċ.
(427)
Il-Kummissjoni għalhekk sabet li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat jikkostitwixxu għajnuna skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1)TFUE.
VIII.2. Valutazzjoni tal-għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 108(3)TFUE
(428)
Il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ġew introdotti bl-Artikolu 37(2) u (3) PostVerfG 1989 u għalhekk jikkostitwixxu miżura ġdida ta’ għajnuna.
VIII.3. Valutazzjoni tal-kompatibbiltà mas-suq intern skont l-Artikolu 106(2) TFUE
(429)
L-Artikolu 106(2) TFUE jipprovdi li l-impriżi fdati bl-operazzjoni ta’ servizzi ta’ interess ekonomiku ġenerali, jew li jkollhom il-karattru ta’ monopolju li jipproduċi dħul, huma soġġetti għar-regoli li jinsabu fit-Trattati, b’mod partikolari għar-regoli dwar il-kompetizzjoni. Madankollu, huwa jipprovdi eċċezzjoni mir-regoli inklużi fit-Trattat, bil-kundizzjoni li numru ta’ kriterji jintlaħqu. L-ewwel, irid ikun hemm att ta’ fiduċja, fejn l-Istat jikkonferixxi responsabbiltà għat-twettiq ta’ ċertu kompitu fuq impriża. It-tieni, l-att tal-għoti tal-fiduċja għandu jirrelata ma’ servizz ta’ interess ekonomiku ġenerali It-tielet, l-eċċezzjoni għandha tkun meħtieġa għat-twettiq ta’ kompiti mogħtija u proporzjonali għal dak il-fini. Finalment, l-iżvilupp tal-kummerċ m’għandux jiġi affettwat sa ċertu punt li jista’ jkun kuntrarju għall-interessi tal-Unjoni.
(430)
Fil-Komunikazzjonijiet tal-1996 u l-2001 (105), (106) u fil-Qafas tal-2005 dwar is-servizzi ta’ interess ekonomiku ġenerali, il-Kummissjoni spjegat l-applikazzjoni tar-rekwiżiti ta’ ħtieġa u proporzjonalità għall-eċċezzjoni skont l-Artikolu 106(2) TFEU. It-taqsima 2.4 tal-Qafas tal-2005 hija l-aħħar kodifikazzjoni tat-tifsira u l-ambitu ta’ dawk ir-rekwiżiti li b’mod konsistenti ġew applikati fil-passat mill-Qorti tal-Ġustizzja u l-Kummissjoni.
(431)
Skont it-taqsima 2.4 tal-Qafas tal-2005, il-ħtieġa u l-proporzjonalità tal-kumpens mogħti għandhom jikkonformaw mal-prinċipji li ġejjin:
(1)
L-ammont tal-kumpens ma jistax jeċċedi dak li huwa meħtieġ sabiex ikopri l-ispejjeż magħmula fir-rilaxx tal-obbligi tas-servizz pubbliku, b’kunsiderazzjoni tal-irċevuti rilevanti u l-profitt raġonevoli għar-rilaxx ta’ dawk l-obbligi.
(2)
L-ammont tal-kumpens jinkludi l-vantaġġi kollha mogħtija mill-Istat jew permezz ta’ riżorsi tal-Istat fi kwalunkwe forma possibbli, irrispettivament mill-klassifikazzjoni tagħhom għall-finijiet tal-Artikolu 107(1) TFUE.
(3)
L-ammont tal-kumpens għandu effettivament jintuża għall-operat tas-servizz ta’ interess ekonomiku ġenerali kkonċernat. Il-kumpens tas-servizz pubbliku mogħti għall-operat ta’ servizz ta’ interess ekonomiku ġenerali, iżda effettivament użat sabiex jiġi operat fuq swieq oħra, mhuwiex ġustifikat u konsegwentement jikkostitwixxi għajnuna inkompatibbli tal-Istat.
(432)
Fil-prattika tat-teħid tad-deċiżjonijiet tal-Kummissjoni, il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat għall-ispejjeż ta’ servizzi universali ġew meqjusa bħala għajnuna kompatibbli (jew mhux għajnuna) sakemm il-ħlasijiet ikunu iżjed baxxi mill-ispejjeż netti effettivi tas-servizz universali (107).
VIII.3.1. L-għoti ta’ servizz ta’ interess ekonomiku ġenerali
(433)
Id-Direttivi Postali suċċessivi u l-ġurisprudenza tal-Qorti tal-Ġustizzja (108) dejjem irrikonoxxew l-għoti universali tas-servizzi postali bħala servizz ta’ interess ekonomiku ġenerali.
(434)
Deutsche Post ġiet fdata sal-31 ta’ Diċembru 2007 bl-għoti ta’ servizzi postali universali minn liġijiet postali suċċessivi.
VIII.3.2. Ħtieġa u proporzjonalità tal-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat
(435)
Il-Ġermanja ssostni li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat kienu miżura ta’ kumpens proporzjonali minħabba li, skont il-kontijiet regolatorji tal-2009, kienu ħafna iżjed baxxi mill-ispejjeż netti effettivi tal-obbligi tas-servizz universali mill-1990 sal-1995. Il-kontijiet regolatorji tal-2009 juru li, fl-1995, minkejja l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat, Deutsche Post ingħatat kumpens baxx wisq ta’ EUR […] biljuni (il-valur attwali tal-1995) għall-ispejjeż netti akkumulati tal-obbligi tas-servizzi universali għall-perjodu mill-1990 sal-1995.
(436)
Wara l-aġġustamenti tal-allokazzjoni tal-ispejjeż u l-kalkolu tal-ispiża fil-kontijiet regolatorji tal-2009, l-istudju ta’ WIK jasal għall-konklużjoni li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat ikkumpensaw l-ispejjeż netti akkumulati tal-obbligu tas-servizz universali għall-perjodu mill-1990 sal-1995.
(437)
Il-kalkoli tal-istudju ta’ WIK juru li fl-1995 il-kumpens eċċeda l-ispejjeż netti akkumulati bi EUR [0-20] miljuni. Madankollu, il-Kummissjoni tirrikonoxxi li l-kwalità tad-dejta tal-kontabilità tal-ispejjeż għal dawk is-snin hija fqira ħafna. Barra minn hekk, WIK irrikonoxxa biss il-ħlasijiet tat-trasferiment bħala spiża kapitali, u ma ppermetta l-ebda profitt raġonevoli ieħor.
(438)
Għal dawn iż-żewġ raġunijiet, il-Kummissjoni sabet li l-istudju ta’ WIK ma jistax jintuża bħala bażi sabiex tiġi miċħuda l-pretensjoni tal-Ġermanja li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat kienu jikkostitwixxu kumpens xieraq tal-ispejjeż tas-servizzi universali ta’ Deutsche Post.
Tabella 10
Kalkolu tal-ispejjeż netti akkumulati tal-obbligu tas-servizz universali u l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat (il-valur attwali tal-1995)
kontijiet regolatorji tal-2009).
L-istudju ta’ WIK
Spejjeż akkumulati
- EUR […] miljuni
- EUR […] miljuni
Ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat
+ EUR 6 707 miljun
+ EUR 6 707 miljun
Kumpens għoli/baxx wisq
- EUR […] miljuni
+ EUR [0 sa 20] miljuni
(439)
Il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat għalhekk huma għajnuna kompatibbli skont l-Artikolu 106(2) TFUE minħabba li ma kinux jeċċedu l-ispejjeż netti li Deutsche Post kienet għamlet minħabba l-obbligi tas-servizzi universali tagħha.
IX. IL-GARANZIJA TAL-ISTAT GĦALL-ISTRUMENTI TAD-DEJN MAĦRUĠA QABEL L-1995 TIKKOSTITWIXXI GĦAJNUNA EŻISTENTI MILL-ISTAT SKONT L-ARTIKOLU 108(3) TFUE
(440)
Il-Kummissjoni tosserva li r-regoli tal-garanzija tal-Istat għall-istrumenti tad-dejn ġew introdotti fl-1953 mill-Artikolu 22(4) PostVwG 1953. Meta l-PostVwG 1953 ġie miċħud mill-PostVerfG 1989, l-istess dispożizzjoni ġiet inkorporata fl-Artikolu 40 PostVerfG 1989 mingħajr l-ebda modifika.
(441)
Sa minn meta l-garanzija għall-istrumenti għad-dejn ġiet introdotta fl-1953, u għalhekk qabel id-dħul fis-seħħ tat-Trattat tal-KEE fl-1958, hija tikkostitwixxi għajnuna eżistenti skont l-Artikolu 1(b)(i) tar-Regolament (KE) Nru 659/1999.
(442)
L-Artikolu 2(4) PostUmwG 1995 temmet dik l-għajnuna eżistenti. Il-fatt li l-Istat baqa’ garanti għall-istrumenti tad-dejn maħruġa qabel il-privatizzazzjoni ta’ Deutsche Post ma jikkostitwix għajnuna ġdida minħabba li l-vantaġġ għal Deutsche Post ingħata fiż-żmien li l-istrumenti tad-dejn inħarġu.
X. KONKLUŻJONIJIET
(443)
Il-Kummissjoni sabet li s-sussidju tal-pensjonijiet u l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat jikkostitwixxu miżuri ta’ għajnuna skont it-tifsira tal-Artikolu 107(1) TFUE minħabba li ħelsu lil Deutsche Post AG minn spejjeż li normalment jaqgħu fuq l-impriżi.
(444)
Il-Kummissjoni sabet ukoll li l-Ġermanja implimentat illegalment is-sussidju tal-pensjoni u l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat bi ksur tal-Artikolu 108(2) TFUE. Il-garanzija tal-Istat għall-istrumenti tad-dejn maħruġa minn Deutsche Post qabel ma ġiet privatizzata tikkostitwixxi għajnuna eżistenti, li ġiet abolita fl-1995.
(445)
Is-sussidju tal-pensjoni huwa kompatibbli mas-suq intern skont l-Artikolu 107(3)(c) TFUE minħabba li pprovda vantaġġ komparattiv għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet, billi l-finanzjament tal-piżijiet mid-dħul irregolat mill-prezzijiet ġie approvat mir-Regolatur Postali. Il-Ġermanja ħelset b’mod sproporzjonat lil Deutsche Post AG mill-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali, billi taħt arranġamenti tal-għajnuna għall-pensjonijiet mhux biss ipprovdiet is-sussidju tal-pensjonijiet iżda wkoll ippermettiet lil Deutsche Post AG li tgħaddi lill konsumaturi tas-servizzi rregolati mill-prezzijiet sehem tal-ispejjeż tas-sigurtà soċjali għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet li Deutsche Post AG kellha tħallas hija stess, bħall-kompetituri privati tagħha.
(446)
Bħala riżultat ta’ dan, l-arranġamenti tal-għajnuna għall-pensjonijiet poġġew lil Deutsche Post f’pożizzjoni vantaġġjuża meta mqabbla mal-kompetituri privati, billi Deutsche Post AG kellha ġġarrab, għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet tagħha, piż ta’ kontribuzzjoni tas-sigurtà soċjali iżjed baxx mill-ispejjeż statutorji meħtieġa li jirriżultaw mill-kompetituri privati.
(447)
Fid-dawl ta’ dan, l-għajnuna inkompatibbli għandha tiġi kkalkulata bħala d-differenza bejn ir-rata ta’ referenza, li tallinja l-kontribuzzoni għas-sigurtà soċjali ta’ Deutsche Post AG għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet ma’ dawk tal-kompetituri, u r-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja li effettivament taqa’ fuq Deutsche Post AG għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet tagħha, immultiplikat bit-total tal-pagi grossi tal-impjegati taċ-ċivil fis-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet. B’mod partikolari, l-għajnuna mhux kompatibbli għandha tiġi kkalkulata bl-użu tal-formola fit-Tabella 8 abbażi tad-definizzjonijiet tar-rata tal-kontribuzzjoni regolatorja u r-rata ta’ referenza regolatorja kif stabbiliti fit-Tabella 7 u fl-Anness, u l-paga grossa tal-impjegati taċ-ċivil kif stabbilit fit-Tabella 6.
(448)
L-għajnunja mhux kompatibbli li kienet għad-dispożizzjoni ta’ Deutsche Post mill-1 ta’ Jannar 2003, għandha tiġi rkuprata minn dik id-data saż-żmien li fih il-vantaġġ komparattivikun waqaf jeżisti. Barra minn hekk, il-Ġermanja għandha tieħu l-miżuri meħtieġa kollha sabiex temenda l-għajnuna tal-ispiża tal-pensjonijiet abbażi tas-sussidju tal-pensjoni u r-regolament tal-prezzijiet bl-għan li jiġi abolit il-vantaġġ komparattiv.
(449)
Il-Kummissjoni sabet li l-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat huma miżura ta’ għajnuna kompatibbli skont l-Artikolu 106(2) TFUE minħabba li kkumpensaw l-ispejjeż netti akkumulati ta’ Deutsche Post mill-obbligu tas-servizzi universali.
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
1. Is-sussidju tal-pensjonijiet lil Deutsche Post jikkostitwixxi għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) TFUE u ngħata illegalment mill-Ġermanja bi ksur tal-Artikolu 108(3) TFUE.
2. Is-sussidju tal-pensjonijiet mhuwiex komaptibbli mas-suq intern minħabba li l-Ġermanja kkontribwixxiet b’mod sproporzjonat għall-finanzjament tal-pensjonijiet tal-impjegati taċ-ċivil irtirati ta’ Deutsche Post.
Artikolu 2
Il-ħlasijiet kumpensatorji tal-Istat li jikkostitwixxu għajnuna mill-Istat lil Deutsche Post AG skont l-Artikolu 107(1) TFUE u li ngħataw illegalment mill-Ġermanja bi ksur tal-Artikolu 108(3) TFUE huma kompatibbli mas-suq intern.
Artikolu 3
Il-garanziji tal-Istat jikkostitwixxu għajnuna eżistenti lil Deutsche Post AG skont l-Artikoli 107(1) u 108(3) TFUE.
Artikolu 4
1. Il-Ġermanja għandha tirkupra mingħand Deutsche Post l-għajnuna mhux kompatibbli msemmija fl-Artikolu 1, li tpoġġiet għad-dispożizzjoni ta’ Deutsche Post AG għall-perjodu mill-1 ta’ Jannar 2003 sa dak iż-żmien li fih il-vantaġġ komparattiv jiġi mitmum.
2. Is-somom li għandhom jiġu rkuprati skont il-paragrafu 1 għandhom irendu interessi mid-data li fiha l-għajnuna tpoġġiet għad-dispożizzjoni tal-benefiċjarju sakemm jiġu effetivament irkuprati.
3. L-interessi għandhom jiġu kkalkulati fuq bażi komposta skont il-Kapitolu V tar-Regolament (KE) Nru 794/2004 u r-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 271/2008 (109) li jemenda r-Regolament (KE) Nru 794/2004.
4. B’effett mid-data tan-notifika ta’ din id-Deċiżjoni, il-Ġermanja għandha tiżgura li Deutsche Post AG ma tibqax tibbenefika minn vantaġġ komparattiv għas-servizzi mhux irregolati mill-prezzijiet fid-dawl tal-finanzjament tal-piżijiet mid-dħul irregolat mill-prezzijiet li ġie approvat mir-Regolatur Postali.
Artikolu 5
1. L-irkupru tal-għajnuna msemmija fl-Artikolu 1, kif stabbilit fl-Artikolu 4, għandu jkun immedjat u effettiv.
2. Il-Ġermanja għandha tiżgura li din id-Deċiżjoni tiġi implimentata fi żmien erba’ xhur wara d-data tan-notifika.
Artikolu 6
1. Fi żmien xahrejn mid-data tan-notifika ta’ din id-Deċiżjoni, il-Ġermanja għandha tissottometti l-informazzjoni li ġejja lil-Kummissjoni:
(a)
l-ammont totali (ewlieni u l-interessi) li għandu jiġi rkuprat mingħand Deutsche Post AG;
(b)
deskrizzjoni dettaljata tal-miżuri li diġà ttieħdu u ġew ippjanati sabiex jikkonformaw ma’ din id-Deċiżjoni;
(c)
evidenza dokumentali li Deutsche Post AG ġiet ordnata li tħallas lura l-għajnuna mhux kompatibbli.
2. Il-Ġermanja għandha żżomm lill-Kummissjoni infurmata dwar il-progress tal-miżuri nazzjonali meħuda sabiex timplimenta d-Deċiżjoni sakemm l-irkupru tal-għajnuna mhux kompatibbli tal-Istat imsemmija fl-Artikolu 1 ikun twettaq. Hija għandha tisottometti immedjatament, fuq sempliċi talba min-naħa tal-Kummissjoni, kwalunkwe informazzjoni dwar il-miżuri li ttieħdu diġà u li huma ppjanati sabiex jikkonformaw ma’ din id-Deċiżjoni. Hija għandha tipprovdi informazzjoni dettaljata dwar l-ammonti ta’ għajnuna u interessi fuq l-irkupru li diġà jkunu ġew irkuprati mingħand Deutsche Post AG.
Artikolu 7
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Repubblika Federali tal-Ġermanja.
Magħmula fi Brussell, il-25 ta’ Jannar 2012