ДИРЕКТИВА 2010/76/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 24 ноември 2010 година
за изменение на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО по отношение на капиталовите изисквания за търговските портфейли и за пресекюритизация и на надзорния преглед на политиките за възнагражденията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Прекомерното и неразумно поемане на риск в банковия сектор доведе до фалит на отделни финансови институции и до проблеми във финансовата система на някои държави-членки и в целия свят. Въпреки че причините за подобно поемане на риск са многобройни и сложни, съществува съгласие сред надзорните и регулаторни органи, включително Г20 и Комитета на европейските банкови надзорници (КЕБН), че неподходящите структури за възнаграждения на някои финансови институции са допринесли за това. Политиките за възнагражденията, които предлагат стимули за поемане от институцията на рискове, надхвърлящи общото ниво на риск, допускано от институцията, могат да затруднят разумното и ефективно управление на риска и да засилят склонността към прекомерно поемане на риск. Ето защо особено важни в тази връзка са международно приетите и въведени Принципи на Съвета за финансова стабилност (принципи на СФС) относно разумни практики за възнагражденията.
(2)
Съгласно Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (4), от кредитните институции се изисква да имат правила и мерки, стратегии, процеси и механизми за управление на рисковете, на които са изложени. По силата на Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (5), това изискване се прилага към инвестиционни посредници по смисъла на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (6). Директива 2006/48/ЕО изисква компетентните власти да извършват преглед на тези правила и мерки, стратегии, процеси и механизми и да преценят дали собствените средства на съответната кредитната институция или инвестиционен посредник осигуряват разумно управление и покритие на рисковете, на които институцията или посредника са или могат да бъдат изложени. Този надзор се извършва на консолидирана основа по отношение на банкови групи и включва финансови холдингови дружества и свързани финансови институции във всички юрисдикции.
(3)
За да се предотврати потенциално отрицателния ефект, който неподходящи структури за възнаграждения могат да имат върху разумното управление на риска и върху контрола по отношение на склонността на отделни лица да поемат риск, изискванията на Директива 2006/48/ЕО следва да бъдат допълнени от изрично задължение за кредитните институции и инвестиционните посредници да създадат и поддържат за категориите персонал, чиито професионални дейности имат съществено въздействие върху техния рисков профил, политики и практики за възнагражденията, които са в съответствие с ефективното управление на риска. Тези категории персонал следва да включват най-малко висшето ръководство, служителите, поемащи рискове, служителите с контролни функциии и всички служители, чието общо възнаграждение, включително пенсионните обезщетения по преценка на работодателя, ги поставя в същата категория възнаграждения като висшето ръководство и служителите, поемащи риск.
(4)
Тъй като прекомерното и неразумно поемане на риск може да наруши финансовата стабилност на финансовите институции или инвестиционните посредници и да дестабилизира банковата система, е важно новото задължение относно политиките и практиките за възнагражденията да се прилага последователно и следва да обхваща всички аспекти на възнагражденията, включително заплати, пенсионни обезщетения по преценка на работодателя и други подобни. В този контекст пенсионни обезщетения по преценка на работодателя означават плащания по преценка на кредитна институция или инвестиционен посредник, отпускани на служител на индивидуална основа във връзка с или в очакване на пенсиониране, които могат да бъдат приравнени към променливи възнаграждения. Затова е уместно да се конкретизират ясни принципи за разумно възнаграждение, с които да се гарантира, че структурата на възнагражденията не поощрява поемането от отделни лица на прекомерен риск или риск поради безотговорност и е съобразена със склонността към поемане на риск, ценностната система и дългосрочните интереси на кредитната институция или инвестиционния посредник. Възнагражденията следва също да бъдат съобразени с ролята на финансовия сектор като механизъм, чрез който финансовите ресурси се разпределят ефективно в икономиката. По-специално тези принципи следва да гарантират, че при формулирането на политиките за променливи възнаграждения се гарантира, че стимулите съответстват на дългосрочните интереси на кредитната институция или инвестиционния посредник и че методите на заплащане укрепват капиталовата ѝ/му база. Обвързаните с постигнатите резултати елементи на възнаграждението следва също да спомагат за постигане на по-голяма справедливост в рамките на структурите на възнаграждения на кредитната институция или инвестиционния посредник. Принципите следва да са съобразени с факта, че кредитните институции и инвестиционните посредници могат да прилагат разпоредбите по различен начин в зависимост от своя размер, вътрешна организация и естеството, обхвата и сложността на своята дейност и по-специално, че може да се окаже несъразмерно за инвестиционните посредници, посочени в член 20, параграфи 2 и 3 от Директива 2006/49/ЕО, да спазват всички принципи. За да се гарантира, че формулирането на политиките за възнаграждения е част от управлението на риска на кредитната институция или инвестиционния посредник, управителният орган на всяка кредитна институция или инвестиционен посредник, в изпълнение на своите надзорни функции, следва да приеме и периодично да подлага на преглед принципите, които да се прилагат. Във връзка с това управителният орган, при изпълнението на своите надзорни функции, би могъл да се разглежда като надзорен съвет, когато това е приложимо и в зависимост от националното дружествено право.
(5)
От кредитните институции и инвестиционните посредници, които са значими от гледна точка на техния размер, вътрешна организация и естеството, обхвата и сложността на тяхната дейност, следва да се изисква да създадат комитет по възнагражденията, като неделима част от тяхната управленска структура и организация.
(6)
До 1 април 2013 г. Комисията следва да направи преглед на принципите на политиката за възнагражденията, като обърне специално внимание на тяхната ефективност, изпълнение и осигуряване прилагането им, като взема предвид тенденциите в международен план, включително по-нататъшни предложения на СФС и прилагането на принципите СФС и в други юрисдикции, в това число връзката между определянето на променливи възнаграждения и поведението, свързано с поемане на прекомерен риск.
(7)
Политиката за възнаграждения следва да е насочена към обвързване на личните цели на членовете на персонала с дългосрочните интереси на съответната кредитна институция или инвестиционен посредник. Оценката на елементите от възнаграждението, обвързани с резултатите от дейността, следва да се базира на дългосрочните резултати и да отчита основните рискове, свързани с дейността. Оценката на резултатите следва да се осъществява за период от най-малко три до пет години, за да се гарантира, че процесът на оценяване се основава на дългосрочните резултати и че фактическото плащане на елементите от възнаграждението, обвързани с резултатите от дейността, е разпределено през бизнес цикъла на кредитната институция или инвестиционния посредник. За да се приведат още повече в съответствие стимулите, значителна част от променливите възнаграждения на всички служители, обхванати от тези изисквания, следва да се състои от акции, свързани с акции инструменти на кредитната институция или инвестиционния посредник, в зависимост от правната структура на съответната кредитна институция или инвестиционен посредник или в случай на други равностойни непарични инструменти и когато е подходящо, други дългосрочни финансови инструменти, които адекватно отразяват кредитното качество на кредитната институция или инвестиционния посредник. Инструментите биха могли да включват капиталови инструменти, които при сериозни финансови проблеми на институцията се превръщат в акции или се обезценяват по друг начин. В случаи, когато съответната кредитна институция не е емитирала дългосрочни финансови инструменти, следва да ѝ се разреши да емитира значителна част от променливите възнаграждения под формата на акции, свързани с акции инструменти и други подобни непарични инструменти. Държавите-членки или техните компетентни власти следва да могат да наложат ограничения по отношение на вида и формата на тези инструменти или да забранят определени инструменти, по целесъобразност.
(8)
За да се сведат до минимум стимулите за прекомерно поемане на риск, променливото възнаграждение следва да представлява балансиран дял от общото възнаграждение. От съществено значение е фиксираната заплата на даден служител да представлява достатъчно висок дял от общото му възнаграждение, за да позволява прилагането на напълно гъвкава политика по отношение на променливите възнаграждения, включително възможността да не се изплащат променливи възнаграждения. За да се гарантира последователност на практиките за възнагражденията в целия сектор, е подходящо да бъдат определени ясни изисквания. Гарантираните променливи възнаграждения не са съвместими нито с разумното управление на риска, нито с принципа за заплащане според резултатите и като общо правило следва да бъдат забранени.
(9)
Получаването на съществена част от променливия елемент на възнагражденията, например между 40 и 60 %, следва да бъде отложено за подходящ период от време. Тази част следва да се увеличава значително, успоредно с повишаването на ранга или отговорността на лицето, което получава възнаграждението. Освен това съществена част от променливия елемент на възнагражденията следва да се състои от акции, свързани с акции инструменти на кредитната институция или инвестиционния посредник, в зависимост от правната структура на съответната кредитна институция или инвестиционен посредник, или в случай на некотирана на фондовата борса кредитна институция или инвестиционен посредник - други равностойни непарични инструменти и, когато е подходящо, други дългосрочни финансови инструменти, които адекватно отразяват кредитното качество на кредитната институция или инвестиционния посредник. В тази връзка принципът на пропорционалност е от голямо значение, тъй като е възможно прилагането на тези изисквания да не е винаги подходящо за малки кредитни институции или инвестиционни посредници. Като се вземат предвид ограниченията по отношение на размера на променливото възнаграждение, платимо авансово в брой, размерът на променливото възнаграждение, което може да се плаща с пари в брой или парични еквиваленти и не подлежи на отлагане, следва да се ограничи, с оглед допълнително привеждане на личните цели на служителите в съответствие с дългосрочните интереси на кредитната институция или инвестиционния посредник.
(10)
Кредитните институции и инвестиционните посредници следва да гарантират, че общият размер на променливите възнаграждения не ограничава способността им да укрепват своята капиталова база. Размерът на подлежащия на натрупване капитал следва да зависи от настоящата капиталова позиция на кредитната институция или инвестиционния посредник. В тази връзка компетентните власти на държавите-членки следва да имат правомощието да ограничават, inter alia, променливите възнаграждения като процент от общите нетни приходи, когато те са несъвместими с поддържането на разумна капиталова база.
(11)
Кредитните институции и инвестиционните посредници следва да изискват от своите служители да се ангажират да не използват лични стратегии за хеджиране или застраховане, за да не се нарушава ефектът на отчитане на риска, заложен в механизмите им на възнаграждение.
(12)
Образувания, които ползват извънредна държавна помощ, следва приоритетно да укрепят своята капиталова база и да вземат мерки за връщане на помощите, получени от данъкоплатците. Всички плащания на променливи възнаграждения следва да отразяват тези приоритети.
(13)
Принципите за разумна политика за възнагражденията, установени с Препоръката на Комисията от 30 април 2009 г. относно политиката на възнаграждения в сектора на финансовите услуги (7), са в съответствие с принципите, заложени в настоящата директива, и ги допълват.
(14)
Разпоредбите за възнагражденията следва да не засягат пълното упражняване на основните права, гарантирани от Договорите, и по-специално член 153, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), общите принципи на националното договорно и трудово право, законодателството относно правата и участието на акционерите и общите отговорности на административните и надзорните органи на съответната институция, както и правата, ако са приложими, на социалните партньори да сключват и прилагат колективни трудови договори, в съответствие с националното право и обичаи.
(15)
С цел да се гарантира бързо и ефективно правоприлагане, компетентните власти следва да имат също правомощията да налагат финансови или нефинансови санкции или други мерки за неспазване на изискване съгласно Директива 2006/48/ЕО, включително на изискването за политики за възнаграждения, съответстващи на разумното и ефективно управление на риска. Тези мерки и санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. С цел гарантиране на съгласуваност и равни условия, Комисията следва да направи преглед на приемането и прилагането от държавите-членки на тези правомощия за налагане на санкции и други мерки на обща основа по отношение на съгласуваността им на територията на Съюза.
(16)
С цел да се гарантира ефективен надзор над рисковете, породени от неподходящи структури на възнаграждения, приетите от кредитните институции и инвестиционните посредници политики и практики за възнагражденията следва да бъдат включени в обхвата на надзорния преглед съгласно Директива 2006/48/ЕО. В хода на този преглед надзорните органи следва да оценяват дали тези политики и практики насърчават прекомерното поемане на риск от съответния персонал. В допълнение, КЕБН следва да гарантира наличието на насоки за оценка на пригодността на лицата, които ефективно ръководят стопанската дейност на кредитната институция.
(17)
В Зелената книга на Комисията от 2 юни 2010 г. относно корпоративното управление на финансовите институции и политиките за възнагражденията се посочват редица грешки в корпоративното управление на кредитните институции и инвестиционните посредници, които следва да бъдат отстранени. Сред намерените решения Комисията посочва необходимостта от значително завишаване на изискванията, свързани с лицата, които ефективно ръководят стопанската дейност на кредитната институция, които следва да имат достатъчно добра репутация и подходящ опит, като следва да бъде оценена тяхната способност да изпълняват професионалните си задължения. В Зелената книга също се подчертава необходимостта от увеличаване на участието на акционерите в одобряването на политиките за възнагражденията. Европейският парламент и Съвета отбелязват намерението на Комисията като последваща мярка, да изготви законодателни предложения по тези въпроси, когато това е подходящо.
(18)
С цел постигане на още по-голяма прозрачност по отношение на практиките за възнагражденията на кредитните институции и инвестиционните посредници, компетентните власти на държавите-членки следва да събират информация за възнагражденията, за да се осигури база за сравнение за тенденциите в развитието на възнагражденията, в съответствие с категориите количествена информация, които кредитните институции и инвестиционните посредници са задължени да оповестяват съгласно настоящата директива. Компетентните власти следва да предоставят тази информация на КЕБН, за да може той да извърши подобна оценка на равнището на Съюза.
(19)
С цел да се насърчи уеднаквяването на надзорните практики при оценяване на политиките и практиките за възнагражденията и да се улесни събирането на информация и съгласуваното прилагане на принципите за възнагражденията в банковия сектор, КЕБН следва да изготви насоки за разумни политики за възнаграждения в банковия сектор. Европейският комитет на регулаторите на ценни книжа следва да съдейства за изготвянето на такива насоки, тъй като те са приложими и за политиките за възнагражденията на лицата, участващи в предоставянето на инвестиционни услуги и упражняването на инвестиционни дейности от кредитни институции и инвестиционни посредници по смисъла на Директива 2004/39/ЕО. КЕБН следва да провежда открити публични консултации във връзка с техническите стандарти и да извършва анализ на потенциално свързаните с тях разходи и ползи. Комисията следва да може да прави законодателни предложения, възлагащи на Европейския надзорен орган, отговарящ за банковите въпроси, и доколкото е подходящо, на Европейския надзорен орган, отговарящ за пазарите и ценните книжа, както беше определено в съответствие с процеса дьо Ларозиер за финансовия надзор, изготвянето на проекти за технически регулаторни стандарти и стандарти за изпълнение, за да се улесни събирането на информация и последователното изпълнение на принципите за възнагражденията в банковия сектор, които да бъдат приети от Комисията.
(20)
Тъй като неподходящите политики за възнаграждения и схеми за стимулиране могат да увеличат в недопустими размери риска, на който са изложени кредитните институции и инвестиционните посредници, следва да бъдат предприети незабавни коригиращи действия и, ако е необходимо, да бъдат взети подходящи коригиращи мерки. Следователно е уместно да се гарантира, че компетентните власти разполагат с правомощията да налагат качествени или количествени мерки на съответните образувания, които имат за цел да отстранят установените по време на надзорния преглед по Стълб II проблеми по отношение на политиките за възнагражденията. Качествените мерки, с които разполагат компетентните власти, включват изискване кредитните институции и инвестиционните посредници да намалят риска, присъщ на техните дейности, продукти или системи, включително като внесат промени в своята структура на възнагражденията или замразят променливите елементи на възнагражденията, до степента, до която те са в несъответствие с ефективното управление на риска. Количествените мерки включват изискване за набиране на допълнителен собствен капитал.
(21)
Структурите за добро управление, прозрачността и разкриването на информация са от съществено значение за прилагането на разумни политики за възнагражденията. С цел да се гарантира адекватна пазарна прозрачност по отношение на техните структури на възнаграждение и на свързания с това риск, кредитните институции и инвестиционните посредници следва да оповестяват подробна информация относно своите политики и практики за възнагражденията и от съображения за поверителност - общата сума на възнагражденията за членовете на персонала, чиито професионални дейности имат съществено въздействие върху рисковия профил на кредитната институция и инвестиционния посредник. Достъп до тази информация следва да се предоставя на всички заинтересовани лица (акционерите, служителите и широката общественост). Това задължение обаче не следва да засяга Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (8).
(22)
За да се гарантира пълната им ефективност и с цел избягване на всякаква дискриминация при тяхното прилагане, разпоредбите за възнагражденията, посочени в настоящата директива, следва да се прилагат към дължимото възнаграждение въз основа на договори, сключени преди датата на тяхното ефективно изпълнение им във всяка държава-членка и възложени или изплатени след тази дата. Освен това, за да се гарантира постигането на целите на настоящата директива, по-специално ефективното управление на риска, по отношение на периодите, които все още се характеризират с висока степен на финансова нестабилност, и за да се избегне всякакъв риск от заобикаляне на разпоредбите за възнагражденията, установени в настоящата директива за периода преди изпълнението им, е необходимо тези разпоредби да се прилагат за начислените, но все още неизплатени възнаграждения преди датата на тяхното ефективно изпълнение във всяка държава-членка, за услуги, предоставени през 2010 г.
(23)
Прегледът на рисковете, на които може да бъде изложена кредитната институция, следва да води до ефективни надзорни мерки. Затова е необходимо да се постигне още по-голямо сближаване в подкрепа на съвместни решения от надзорните органи и за осигуряване на еднакви условия за конкуренция в рамките на Съюза.
(24)
Кредитни институции, които инвестират в пресекюритизации, са задължени съгласно Директива 2006/48/ЕО да извършват предварителни проверки по отношение на базисните секюритизации и на съответните първични базисни несекюритизирани експозиции. Кредитните институции следва да преценят дали експозициите в рамките на програми от търговски книжа, покрити с активи, представляват пресекюритизирани експозиции, включително в рамките на програми, при които се придобиват първостепенни траншове от отделни групи от цели заеми, при което нито един от тези заеми не е секюритизирана или пресекюритизирана експозиция, а защитата срещу „първа загуба“ за всяка инвестиция се осигурява от продавача на заема. При втората ситуация специфичното за дадена група ликвидно улеснение по правило не следва да бъде считано за пресекюритизирана експозиция, тъй като то представлява транш от еднородна група активи (т.е. приложимата група от цели заеми), който не съдържа секюритизирани експозиции. За разлика от това, кредитното подобрение за цяла програма, което покрива само някои от загубите над осигурената от продавача защита в различните групи, по принцип представлява разделяне на траншове на риска от дадена група разнородни активи, съдържаща поне една секюритизирана експозиция, и поради това се разглежда като пресекюритизирана експозиция. Въпреки това, ако подобна програма се финансира изцяло посредством единичен клас от търговски книжа и ако кредитното подобрение за цялата програма не е пресекюритизация или ако търговските книжа се обезпечават изцяло от кредитната институция спонсор, като по този начин инвеститорът в търговските книжа на практика е изложен на риск от неизпълнение от страна на спонсора, а не от страна на базисните групи или активи, то въпросните търговски книжа по правило не следва да се считат за пресекюритизирана експозиция.
(25)
Разпоредбите за достоверна оценка в Директива 2006/49/ЕО следва да се прилагат за всички инструменти, оценени по справедлива стойност, независимо дали са в търговския или в нетърговския портфейл на институциите. Следва да се уточни, че когато прилагането на достоверна оценка би довело до по-ниска балансова стойност от действително признатата при счетоводното отчитане, абсолютната стойност на разликата следва да се приспадне от собствения капитал.
(26)
Институциите следва да имат избор дали да прилагат капиталово изискване към секюритизационните позиции, които получават 1 250 % рисково тегло съгласно настоящата директива, или да ги приспаднат от собствения си капитал, независимо дали позициите са в търговския или в нетърговския портфейл.
(27)
Капиталовите изисквания за сетълмънт рисковете следва също да се прилагат към нетърговския портфейл.
(28)
Кредитни институции инициатори или кредитни институции спонсори следва да не могат да избягват забраната за непряка подкрепа, като използват своите търговски портфейли, за да осигуряват такава подкрепа.
(29)
Без да се засягат оповестяванията, изисквани изрично от настоящата директива, целта на изискванията за оповестяване следва да бъде предоставянето на вярна и задълбочена информация на участниците на пазара относно рисковия профил на отделните институции. Поради това от институциите следва да се изисква да оповестяват допълнителна информация, която не е изрично описана в настоящата директива, ако такова оповестяване е необходимо за постигане на тази цел.
(30)
С цел да се създадат условия за съгласуваното изпълнение в целия Съюз на Директива 2006/48/ЕО, Комисията и КЕБН създадоха работна група (Група за транспониране на Директивата за капиталовите изисквания - CRDTG) през 2006 г., на която беше възложена задачата да обсъжда и разрешава въпроси, свързани с изпълнението на същата директива. Според CRDTG някои технически разпоредби на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО се нуждаят от допълнително поясняване. Следователно е уместно тези разпоредби да бъдат конкретизирани.
(31)
Когато във външна кредитна оценка за секюритизационна позиция се включва ефектът от кредитната защита, осигурявана от самата институция, извършваща инвестицията, институцията следва да не може да извлича ползи от по-ниското рисково тегло в резултат на тази защита. Това не следва да води до приспадане на секюритизацията от капитала, ако съществуват други начини за определяне на рисковото тегло в съответствие с действителния риск на позицията, без да се взима предвид такава кредитна защита.
(32)
В областта на секюритизацията следва значително да се повишат изискванията за оповестявания от страна на институциите. По-специално те следва да отчитат рисковете на секюритизационните позиции в търговския портфейл. Освен това, за да се гарантира достатъчна прозрачност по отношение естеството на секюритизационните дейности, оповестяването следва да отразява степента, до която институцията спонсорира секюритизационни дружества със специална цел и участието на някои свързани образувания, тъй като тясно обвързаните лица могат да породят текущи рискове за въпросната институция.
(33)
Конкретното капиталово изискване във връзка с риска на секюритизационните позиции следва да отговаря на капиталовите изисквания за банковия портфейл, тъй като последните предвиждат по-диференцирано и обвързано с риска третиране на секюритизационните позиции.
(34)
Имайки предвид последните им слаби резултати, стандартите за вътрешните модели за изчисляване на капиталовите изисквания за пазарен риск следва да станат по-строги. По-специално, отчитането на риска чрез тях следва да се допълни по отношение на кредитните рискове в търговския портфейл. Освен това, капиталовите изисквания следва да включват елемент, който отговаря на условията на стрес, за да се засилят капиталовите изисквания при влошаващи се пазарни условия и за да се намали възможността за проциклично развитие. Институциите следва също така да провеждат обратни стрес тестове, за да проучат какъв сценарий би могъл да представлява предизвикателство пред устойчивостта на дадена институция, освен ако институцията може да докаже, че подобен тест е излишен. С оглед на неотдавнашните особени трудности при третиране на секюритизационни позиции с помощта на подходи на базата на вътрешни модели, способността на институциите да моделират рисковете, свързани със секюритизацията, в търговския портфейл следа да се ограничи и да се изисква като правило стандартизирано капиталово изискване за секюритизационните позиции в търговския портфейл.
(35)
Настоящата директива определя ограничен брой изключения за някои дейности на корелационно търгуване, при които надзорният орган може да разреши на дадена институция да начислява цялостно капиталово изискване, при спазването на строги минимални изисквания. В такива случаи от институцията ще се изисква да прилага към тези дейности капиталово изискване, равняващо се на по-високото капиталово изискване от това, в съответствие с вътрешно разработения подход и 8 % от капиталовото изискване за специфичен риск съгласно стандартизирания метод на измерване. За тези експозиции няма да се изисква прилагането на „изискването за допълнителен риск“, но те следва да бъдат включени както в мярката за стойност под риск, така и мярката за стрес стойността под риск.
(36)
Член 152 от Директива 2006/48/ЕО изисква от определени кредитни институции да осигурят собствен капитал, който е най-малкото равен на определени минимални суми за трите 12-месечни периода между 31 декември 2006 г. и 31 декември 2009 г. Предвид настоящата ситуация в банковия сектор и удължаването на срока на действие на преходните разпоредби за минимален капитал, приети от Базелския комитет за банков надзор, е подходящо това изискване да бъде подновено за ограничен период от време до 31 декември 2011 г.
(37)
За да не бъдат обезкуражени кредитните институции от вътрешно- рейтинговия подход (IRB подход) или усъвършенстваните подходи за измерване при изчисляването на капиталовите изисквания през преходния период поради прекомерни и непропорционални разходи, свързани с тяхното въвеждане, кредитните институции, които преминават към вътрешно-рейтингов подход или усъвършенствани подходи за измерване от 1 януари 2010 г. и които преди това са изчислявали своите капиталови изисквания чрез други по-прости подходи, следва да могат, след одобрение от надзорния орган, да използват тези по-прости подходи като база за изчисляване на преходните прагови стойности. Компетентните власти следва да наблюдават отблизо пазарите и да осигуряват равни условия в рамките на всички пазари и пазарни сегменти, за които отговарят, като избягват изкривяване на вътрешния пазар.
(38)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (9) държавите-членки се насърчават да съставят за себе си и в интерес на Съюза таблици, илюстриращи, доколкото е възможно, съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране и да ги направят обществено достояние.
(39)
Разпоредбите на настоящата директива представляват стъпки напред в процеса на реформи в отговор на финансовата криза. Съгласно заключенията на Г-20, СФС и Базелския комитет за банков надзор може да се наложи извършването на допълнителни реформи, в това число създаване на антициклични буфери, „динамично провизиране“, обосновка за изчисляване на капиталовите изисквания в Директива 2006/48/ЕО и допълнителни мерки към основаните на риск изисквания за кредитните институции, с цел ограничаване натрупването на ливъридж в банковата система. За да бъде осигурен подходящ демократичен контрол върху процеса, Европейският парламент и Съветът следва да бъдат включени своевременно и ефективно в него.
(40)
Комисията следва да направи преглед на прилагането на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, за да гарантира, че техните разпоредби се прилагат еднакво и не водят до различно третиране на кредитните институции въз основа на тяхната правна структура или модел на собственост.
(41)
Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на техническите корекции на Директива 2006/48/ЕО за разясняване на определенията с оглед гарантиране на еднакво прилагане на посочената директива или с оглед отчитане на промените на финансовите пазари; за уеднаквяване на терминологията и определенията в съответствие с последващи релевантни актове; за разширяване на съдържанието или коригиране на списъка с дейности, подлежащи на взаимно признаване съгласно посочената директива с оглед отчитане на промените на финансовите пазари; за адаптиране на областите в които компетентните власти се изисква да обменят информация; за коригиране на разпоредбите на посочената директива относно собствения капитал с оглед отчитане на промените в счетоводните стандарти или законодателството на Съюза или с оглед сближаването на надзорните практики; за разширяване на списъка на класовете експозиции за целите на стандартизирания или вътрешно-рейтинговия подход с оглед отчитане на промените на финансовите пазари; за коригиране на някои стойности от значение за тези класове експозиции с оглед отчитане на последиците от инфлацията; за коригиране на списъка и класификацията на задбалансовите позиции; и за коригиране на конкретни разпоредби и технически критерии относно третирането на кредитния риск на контрагента, организацията и третирането на риска, стандартизирания и вътрешно-рейтинговия подход, смекчаване на кредитния риск, секюритизация, операционен риск, преглед и оценка от компетентните власти и оповестяване с оглед отчитане на промените на финансовите пазари или в счетоводните стандарти или законодателството на Съюза или с оглед сближаването на надзорните практики. Комисията следва също така да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на мерките за определяне на размера на внезапна и неочаквана промяна на лихвени проценти, релевантен за целите на осъществяваните от компетентните власти съгласно Директива 2008/46/ЕО преглед и оценка на лихвения риск от нетърговски дейности; да предписва временно намаление на минималното ниво на собствения капитал или на рисковите тегла, предвидено в посочената директива, с оглед отчитането на особените обстоятелства; да дава разяснения във връзка с освобождаването на някои експозиции от разпоредбите на директивата относно големите експозиции; да адаптира критериите за оценка от страна на надзорните органи на пригодността на лицата, предлагащи да придобият кредитна институция, и на финансовата надеждност на предложенията за придобиване.
(42)
Комисията следва също така да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на техническите корекции на Директива 2006/49/ЕО за разясняване на определенията с цел осигуряване еднаквото прилагане на посочената директива с оглед развитието на финансовите пазари; да адаптира размера на първоначалния капитал, изискуем от някои разпоредби на директивата и различните размери, които се вземат предвид при изчисляване на капиталовите изисквания за търговския портфейл, с цел да се отчете развитието в икономическата и паричната област; да адаптира категориите инвестиционни посредници, които могат да се ползват от някои дерогации във връзка с изискуемите минимални нива на собствен капитал, с цел да се отчете развитието на финансовите пазари; да разясни изискването към инвестиционните посредници да притежават собствени средства равни на една четвърт от фиксираните разходи за предходната година с оглед осигуряване на еднаквото прилагане на настоящата директива; да приведе термините и определенията съответствие с приеманите впоследствие относими актове; да адаптира техническите разпоредби на посочената директива относно изчисляването на капиталовите изисквания за различните класове рискове и големи експозиции, използването на вътрешни модели за изчисляване на капиталовите изисквания и за търговия, с цел да се отчете развитието на финансовите пазари, измерването на риска, счетоводните стандарти или законодателството на Съюза, или във връзка със сближаването на практиките за надзор, както и с цел да се отчетат резултатите от прегледа на различните въпроси, попадащи в приложното поле на Директива 2004/39/ЕО.
(43)
Европейският парламент и Съветът следва да разполагат със срок от три месеца, считано от датата на нотификацията, за представяне на възражения срещу делегиран акт. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок също така следва да може да бъде удължен с три месеца. Европейският парламент и Съветът следва да могат да уведомят другите институции, че не възнамеряват да правят възражения. Одобрението на делегирани актове на ранен етап се налага по-специално в случаите, когато е необходимо спазването на срокове, например когато в основния акт да предвидени срокове в рамките на които Комисията да приеме делегирани актове.
(44)
В съответствие с Декларация 39 по член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, приложена към Заключителния акт на Междуправителствената конференция, на която беше приет Договорът от Лисабон, подписан на 13 декември 2007 г., Конференцията отбеляза намерението на Комисията при изготвяне на проектите на делегирани актове в областта на финансовите услуги да продължи да се консултира с определените от държавите-членки експерти в съответствие с нейната установена практика.
(45)
Доколкото целите на настоящата директива, а именно изиска кредитните институции и инвестиционните посредници да установят политики за възнагражденията, които са съвместими с ефективното управление на риска и да адаптират някои капиталови изисквания, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради мащаба и последиците на действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнище Съюз, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(46)
Следователно Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2006/48/ЕО
Директива 2006/48/ЕО се изменя, както следва:
(1)
Член 4 се изменя както следва:
а)
вмъкват се следните точки:
„(40a)
„пресекюритизация“ означава секюритизация, при която рискът, свързан с базисна група от експозиции, е разделен на траншове, като поне една от базисните експозиции е секюритизационна позиция;
(40б)
„пресекюритизационна позиция“ означава експозиция към пресекюритизация;
б)
добавя се следната точка:
„(49)
„пенсионни обезщетения по преценка на работодателя“ са по-големи пенсионни обезщетения, предоставяни по преценка от кредитна институция на служител, като част от пакета на променливото му възнаграждение, което не включва натрупаните обезщетения, предоставяни на служителите при условията на пенсионната схема на дружеството.“
(2)
В член 11, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Комитетът на европейските банкови надзорници гарантира наличието на насоки за оценка на пригодността на лицата, които ефективно ръководят стопанската дейност на кредитната институция.“
(3)
Член 22 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Компетентните власти на държавата-членка по произход изискват всяка кредитна институция да разполага с надеждни управленски правила и мерки, включващи ясна организационна структура с добре определена, прозрачна и последователна йерархия на отговорностите, ефективни процеси за установяване, управление, наблюдение и докладване на рисковете, на които тя е изложена или може да бъде изложена, адекватни механизми за вътрешен контрол, включващи разумни административни и счетоводни процедури, и политики и практики за възнагражденията, които отговарят и насърчават разумно и ефективно управление на риска.“;
б)
добавят се следните параграфи:
„3. Компетентните власти на държавата-членка по произход използват събраната информация в съответствие с критериите за оповестяване на информация, посочени в приложение XII, част 2, точка 15, буква е), с цел сравняване тенденциите и практиките за възнагражденията. Компетентните власти предоставя тази информация на Комитета на европейските банкови надзорници.
4. Комитетът на европейските банкови надзорници гарантира наличието на насоки за разумни политики за възнагражденията, които са в съответствие с принципите, посочени в приложение V, точки 23 и 24. Насоките отразяват принципите за разумна политика за възнагражденията, посочени в препоръката на Комисията от 30 април 2009 г. относно политиката на възнаграждения в сектора на финансовите услуги (10).
Европейският комитет на регулаторите на ценни книжа, inter alia, гарантира наличието на насоки за:
а)
набор от специфични критерии за определяне на подходящото съотношение между фиксирания и променливия елемент на общото възнаграждение по смисъла на точка 23, параграф 1 от приложение V;
б)
определяне на инструментите, които.отговарят на изискванията за инструменти по смисъла на точка 23, параграф о), подточка ii) от приложение V, които адекватно отразяват кредитното качество на кредитната институция по смисъла на точка 23, буква о) от посоченото приложение.
Европейският комитет на регулаторите на ценни книжа си сътрудничи тясно с Комитета на европейските банкови надзорници за гарантиране наличието на насоки за политиките за възнагражденията на категориите персонал, участващ в предоставянето на инвестиционни услуги и дейности по смисъла на член 4, параграф 1, точка 2 от Директива 2004/39/ЕО.
Комитетът на европейските банкови надзорници използва информацията, получена от компетентните власти в съответствие с параграф 3, за сравняване на тенденциите и практиките за възнагражденията на равнище Съюз.
5. Компетентните власти на държавата-членка по произход събират информация за броя на лицата за съответната кредитна институция, получаващи възнаграждения, равняващи се на най-малко 1 милион евро, включително съответната сфера на дейност и основните елементи на заплатата, премиите, дългосрочните облаги и пенсионните вноски. Тази информация се изпраща на Комитета на европейските банкови надзорници, който я оповестява общо за всички държави-членки по произход, с еднакъв формат на отчитане. Комитетът на европейските банкови надзорници може да разработи насоки за улесняване на изпълнението на настоящия параграф и за осигуряване на съгласуваност на събраната информация.“
(4)
В член 54 се добавя следната алинея:
„Държавите-членки гарантират, че за целите на първа алинея, техните съответни компетентни власти разполагат с правомощия да налагат или прилагат финансови и нефинансови санкции или други мерки. Тези санкции или мерки са ефективни, пропорционални и възпиращи.“
(5)
В първа алинея на член 57 буква с) се заменя със следното:
„с)
стойността на експозицията на секюритизационни позиции, които получават рисково тегло 1 250 % съгласно настоящата директива, и стойността на експозицията на секюритизационни позиции в търговския портфейл, които биха получили рисково тегло 1 250 %, ако бяха част от нетърговския портфейл на същите кредитни институции.
(6)
В член 64 се добавя следният параграф:
„5. Кредитните институции прилагат изискванията на част Б от приложение VII към Директива 2006/49/ЕО спрямо всички свои активи, измервани по справедлива стойност, когато изчисляват размера на собствения капитал и изваждат от разликата на общата стойност по член 57, букви а) - ва) минус букви и) - к) сумата на всички необходими допълнителни корекции на стойността. Комитетът на европейските банкови надзорници изготвя насоки относно подробностите по прилагането на настоящата разпоредба.“
(7)
Член 66, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Половината от общата стойност на позициите по член 57, букви л) - с) се изважда от общата стойност на позициите по букви а) - ва) минус букви и) - к) на същия член, и половината от общия размер на позициите по букви г) - з) на същия член, след прилагането на лимитите, предвидени в параграф 1 от настоящия член. Доколкото тази половина от общата стойност на позициите от букви л) - с) надвишава общата стойност на позициите в член 57, букви г) - з), превишението следва да се приспада от общата стойност на позициите от букви а) - ва) минус букви и) - к) на същия член.
Позициите в член 57, буква с) не се приспадат, ако са включени в изчисленията на размера на рисково претегленият размер на експозициите за целите на член 75, както е указано в настоящата директива, или в изчисленията на капиталовите изисквания, както е посочено в приложение I или V към Директива 2006/49/ЕО.“
(8)
Член 75, букви б) и в) се заменят със следното:
„б)
по отношение на дейността им в търговския портфейл, за позиционен риск и риск от контрагента и доколкото е позволено да се превишават лимитите, предвидени в членове 111 - 117 за големи експозиции, превишаващи тези лимити, капиталовите изисквания, определени в съответствие с член 18 и членове 28 -32 от Директива 2006/49/ЕО;
в)
по отношение на цялостната им стопанска дейност, за валутен риск, за сетълмент риск и за стоков риск, капиталовите изисквания, определени в съответствие с член 18 от Директива 2006/49/ЕО;“.
(9)
Член 101, параграф 1 се заменя със следното:
„1. Кредитна институция спонсор или кредитна институция инициатор, която по отношение на дадена секюритизация е приложила член 95 при изчисляването на размера на рисково претеглените експозиции или е продала инструменти от търговския си портфейл на секюритизационно дружество със специална цел, в резултат на което от нея вече не се изисква да държи собствен капитал срещу риска от тези инструменти, не осигурява с оглед на намаляване на потенциалните или реални загуби на инвеститорите подкрепа на секюритизацията, която излиза извън договорните ѝ задължения.“
(10)
Член 136 се изменя както следва:
а)
в параграф 1, втора алинея се добавят следните букви:
„е)
изискване към кредитните институции да ограничат променливите възнаграждения като процент от общите нетни приходи, когато това е несъвместимо с поддържането на разумна капиталова база;
ж)
изискване към кредитните институции да използват нетната печалба за укрепване на капиталовата база.“;
б)
в параграф 2 се добавя следната алинея:
„За целите на определяне на подходящото равнище на собствен капитал въз основа на прегледа и оценката, извършени в съответствие с член 124, компетентните власти оценяват дали следва да се наложи конкретно изискване за собствен капитал в допълнение към минималното равнище, за да се отчетат рисковете, на които е изложена или може да бъде изложена кредитната институция, като вземат предвид следното:
а)
количествените и качествените аспекти в процеса на оценка на кредитната институция, посочен в член 123;
б)
посочените в член 22 управленски правила и мерки, процеси и механизми на кредитните институции;
в)
резултатите от прегледа и оценката, извършени в съответствие с член 124.“
(11)
Член 145, параграф 3 се заменя със следното:
„3. Кредитните институции приемат официална политика с цел спазване на предвидените в параграфи 1 и 2 изисквания за оповестяване и разполагат с политики за оценка на уместността на извършваните от тях оповестявания, включително за тяхната проверка и честотата, с която се извършват. Кредитните институции разполагат и с политика за оценка дали извършваните от тях оповестявания предоставят достатъчно информация на участниците на пазара относно рисковия профил на институциите.
Когато тези оповестявания не предоставят достатъчно информация на участниците на пазара относно рисковия профил на институциите, кредитните институции публично оповестяват необходимата информация в допълнение към тази, изисквана съгласно параграф 1. Те разкриват обаче само информация, която е съществена и не представлява търговска тайна или не е поверителна съгласно техническите критерии, посочени в приложение ХII, част 1.“
(12)
Заглавието на глава VI се заменя със следното:
„ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ И ИЗПЪЛНИТЕЛНИ ПРАВОМОЩИЯ“.
(13)
Член 150 се изменя както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. По отношение на собствения капитал, без това да засяга изискването Комисията да представи предложение съгласно член 62, техническите корекции в следните сфери се приемат чрез делегирани актове съгласно член 151а, и при условията на членове 151б и 151в:
а)
поясняване на определенията с оглед еднаквото прилагане на настоящата директива;
б)
поясняване на определенията с оглед отчитане промените на финансовите пазари при прилагането на настоящата директива;
в)
уеднаквяване на терминологията и определенията в съответствие с последващи закони за кредитните институции и други свързани с тях въпроси;
г)
разширяване на съдържанието на списъка, посочен в членове 23 и 24 и предвиден в приложение I, или адаптиране на терминологията, използвана в този списък, с оглед отчитане на промените на финансовите пазари;
д)
областите, в които компетентните власти обменят информацията, посочена в член 42;
е)
технически корекции в членове 56 - 67 и в член 74 в резултат на промените в счетоводните стандарти или изискванията, за да се отчете законодателството на Съюза или във връзка с хармонизирането на надзорните практики;
и)
промяна на списъка на класовете експозиции в членове 79 и 86 с оглед отчитане на промените на финансовите пазари;
й)
сумата, посочена в член 79, параграф 2, буква в), член 86, параграф 4, буква а), приложение VII, част 1, точка 5 и приложение VII, част 2, точка 15, с оглед отчитане на последиците от инфлацията;
к)
списъка и класификацията на задбалансовите позиции в приложения II и IV;
л)
коригиране на разпоредбите на приложение III и приложения V - ХII, за да се отчетат промените на финансовите пазари (по-специално нови финансови продукти), или в счетоводните стандарти или изисквания, които отчитат законодателството на Съюза, или във връзка с хармонизирането на надзорните практики.
1а. Следните мерки се приемат в съответствие с процедурата по регулиране, посочена в член 151, параграф 2а:
г)
технически корекции на списъка в член 2;
д)
промяна на размера на първоначалния капитал, предвиден в член 9, с оглед промените в икономическата и паричната област;“;
б)
параграф 2 се изменя както следва:
i)
в първата алинея, уводната част се заменя със следното:
„Комисията може да приеме следните мерки:“;
ii)
втората алинея се заменя със следното:
„Мерките, посочени в първа алинея, букви а), б), в) и е), се приемат чрез делегирани актове в съответствие с член 151а, и при условията на членове 151б и 151в. Мерките, посочени в първа алинея, букви г) и д) се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 151, параграф 2а.“
(14)
Член 151, параграфи 2 и 3 се заличават.
(15)
Вмъкват се следните членове:
„Член 151а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 150, параграф 1 и член 150, параграф 2, втора алинея, първо изречение се предоставят на Комисията за срок от четири години считано от 15 декември 2010 г. Комисията изготвя доклад относно делегираното правомощия най-късно шест месеца преди края на четиригодишния срок. Делегирането на правомощието се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 151б.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощието да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в член 151б и член 151в.“
Член 151б
Отмяна на делегирането
1. Делегирането на правомощието, посочено в член 150, параграф 1 и член 150, параграф 2, втора алинея, първо изречение може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок преди да вземе окончателното решение, като посочва делегираното правомощие, което може да бъде оттеглено.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощието, посочено в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 151в
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от три месеца от датата на нотификацията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения в параграф 1 срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата. Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент и Съветът са информирали Комисията за намерението им да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт в рамките на предвидения в параграф 1 срок, то той не влиза в сила. В съответствие с член 296 от ДФЕС институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва основанията за това.“
(16)
В член 152 се добавят следните параграфи:
„5а. До 31 декември 2011 г. кредитните институции, изчисляващи размера на рисково претеглената експозиция съгласно членове 84-89, осигуряват собствен капитал, който е при всички случаи по-голям или равен на стойността, посочена в параграф 5в или параграф 5г, ако е приложимо.
5б. До 31 декември 2011 г. кредитните институции, използващи усъвършенстваните подходи за измерване, посочени в член 105, при изчисляването на своите капиталови изисквания за операционен риск осигуряват собствен капитал, който при всички случаи е по-голям или равен на стойността, посочена в параграфи 5в или 5г, ако е приложимо.
5в. Посочената в параграфи 5а и 5б стойност е 80 % от общия минимален размер на собствения капитал, който кредитните институции са задължени да поддържат съгласно член 4 от Директива 93/6/ЕИО и Директива 2000/12/ЕО за периода преди 1 януари 2007 г.
5г. При условие че бъде одобрено от компетентните власти, за кредитните институции, посочени в параграф 5д, определената в параграфи 5а и 5б стойност може да бъде до 80 % от общия минимален размер на собствения капитал, който кредитните институции са задължени да поддържат съгласно членове 78-83, 103 или 104 и Директива 2006/49/ЕО за периода преди 1 януари 2011 г.
5д. Кредитна институция може да прилага параграф 5г, единствено ако е започнала да използва вътрешно-рейтингов подход или усъвършенствания подход на измерване при изчислението на своите капиталови изисквания на 1 януари 2010 г. или след това.“
(17)
В член 154, параграф 5 се заменя със следното:
„5. До 31 декември 2012 г. претеглената по експозициите загуба при неизпълнение за всички експозиции на дребно, обезпечени с жилищни имоти, без да се ползват гаранции от централни правителства, не може да бъде по-ниска от 10 %.“
(18)
В член 156, след трета алинея се вмъкват следните алинеи:
„До 1 април 2013 г. Комисията прави преглед и докладва относно разпоредбите за възнагражденията, включително тези, посочени в приложения V и XII, по-специално във връзка с тяхната ефективност, прилагане и изпълнение, като взема предвид тенденциите в международен план. При този преглед се установяват евентуални пропуски, свързани с прилагането на принципа на пропорционалност по отношение на тези разпоредби. Комисията предоставя този доклад на Европейския парламент и на Съвета, заедно с подходящи предложения.
За осигуряване на съгласуваност и равни условия Комисията прави преглед на изпълнението на член 54, с цел установяване на степента на съгласуваност на санкциите и другите мерки, налагани в рамките на Съюза и, при необходимост, изготвя предложения.
Периодичният преглед на Комисията по отношение на прилагането на настоящата директива гарантира, че начинът на нейното прилагане не води до явна дискриминация между кредитните институции въз основа на тяхната правна структура или модел на собственост.
За да се гарантира съгласуваност на разумния подход към капитала, Комисията прави преглед на относимостта на позоваването на актове по смисъла на член 66, параграф 1а, буква а) в приложение V, точка 23, буква о), подточка ii) веднага след като поеме инициатива за преглед на определението за капиталови инструменти, както е предвидено в членове 56-67.“
(19)
Вмъква се следният член:
„Член 156а
До 31 декември 2011 г. Комисията извършва преглед и докладва относно целесъобразността от извършването на промени за привеждане в съответствие на приложение IX от настоящата директива, като взема под внимание международните споразумения относно капиталовите изисквания към кредитните институции за секюритизационните позиции. Комисията представя този доклад на Европейския парламент и на Съвета, заедно с подходящи законодателни предложения.“
(20)
Приложенията се изменят, както е посочено в приложение I към настоящата директива.
Член 2
Изменения на Директива 2006/49/ЕО
Директива 2006/49/ЕО се изменя, както следва:
(1)
В член 3, параграф 1, първа алинея се добавя следната буква:
„у)
„секюритизационна позиция“ и „пресекюритизационна позиция“ означават съответно секюритизационна позиция и пресекюритизационна позиция според определението в Директива 2006/48/ЕО.“
(2)
В член 17, параграф 1, първа алинея уводната част се заменя със следното:
„Когато институцията изчислява размера на рисково претеглената експозиция за целите на приложение II към настоящата директива в съответствие с членове 84-89 от Директива 2006/48/ЕО, тогава за целите на изчислението, предвидено в приложение VII, част 1, точка 36 от Директива 2006/48/ЕО, се прилагат следните правила:“.
(3)
Член 18, параграф 1, буква а) се заменя със следното:
„а)
капиталовите изисквания, изчислени в съответствие с методите и вариантите, предвидени в членове 28-32 и в приложения I, II и VI, и, когато е приложимо, в приложение V, за дейността си в търговския портфейл и в точки 1-4 от приложение II за дейността си в нетърговския портфейл.“
(4)
Заглавието на Раздел 2 от Глава VIII се заменя със следното:
„Делегирани актове и изпълнителни правомощия“.
(5)
Член 41, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Мерките, посочени в параграф 1, се приемат чрез делегирани актове в съответствие с член 42а, и при условията на членове 42б и 42в.“
(6)
Член 42, параграф 2 се заличава.
(7)
Вмъкват се следните членове:
„Член 42а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 41 се предоставят на Комисията за срок от четири години считано от 15 декември 2010 г. Комисията изготвя доклад относно делегираното правомощие най-късно шест месеца преди края на четиригодишния срок. Делегирането на правомощието се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 42б.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощието да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 42б и 42в.
Член 42б
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощието, посочено в член 41 може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегиране на правомощиe, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок преди да вземе окончателното решение, като посочва делегираното правомощие, което може да бъде оттеглено.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощието, посочено в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 42в
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от три месеца от датата на нотификацията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения в параграф 1 срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата. Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако Европейският парламент и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт в рамките на посочения в параграф 1 срок, то той не влиза в сила. В съответствие с член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва основанията за това.“
(8)
Член 47 се заменя със следното:
„До 30 декември 2011 г. или по-ранна дата, определена от компетентните власти на индивидуална основа, институциите, които са получили признаване на модела за специфичен риск преди 1 януари 2007 г. в съответствие с приложение V, точка 1, могат по отношение на това съществуващо признаване да прилагат точки 4 и 8 от приложение VIII към Директива 93/6/ЕИО съгласно тяхното състояние преди 1 януари 2007 г.“
(9)
Приложенията се изменят, както е посочено в приложение II към настоящата директива.
Член 3
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с:
а)
член 1, точки 3, 4, 16 и 17 и приложение I, точка 1, точка 2, буква в), точка 3, и точка 5, буква б), подточка iii) най-късно до 1 януари 2011 г.; и
б)
разпоредбите на настоящата директива, различни от посочените в буква а) до 31 декември 2011 г.
Когато държавите-членки приемат мерките посочени в настоящия параграф, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с приложение I, точка 1 изискват от кредитните институции да прилагат установените там принципи по отношение на
i)
дължимите възнаграждения въз основа на договори, сключени преди дата на действително изпълнение във всяка държава-членка и начислени или изплатени след тази дата; и
ii)
начислените, но все още неизплатени вънаграждения преди датата на действително изпълнение във всяка държава-членка за услуги предоставени през 2010 г.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Доклад
Предвид международния характер на Базелската рамка и рисковете, свързани с неедновеременното изпълнение на промените в тази рамка в основните юрисдикции, Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета до 31 декември 2010 г. относно постигнатия напредък в международното изпълнение на измененията на рамката за капиталовата адекватност, като отправя подходящи предложения.
Член 5
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 24 ноември 2010 година.
DIRETTIVA 2010/76/UE TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL
tal-24 ta’ Novembru 2010
li temenda d-Direttivi 2006/48/KE u 2006/49/KE dwar ir-rekwiżiti kapitali għall-kotba tal-kummerċ u għar-rititolizzazzjonijiet, u r-reviżjoni superviżorja tal-politika dwar ir-rimunerazzjoni
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
IL-PARLAMENT EWROPEW U L-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidraw it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 53(1) tiegħu,
Wara li kkunsidraw il-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Bank Ċentrali Ewropew (1),
Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Kumitat Ekonomiku u Soċjali Ewropew (2),
Filwaqt li jaġixxu skont il-proċedura leġislattiva ordinarja (3),
Billi:
(1)
It-teħid eċċessiv u imprudenti ta’ riskji fis-settur bankarju wassal għall-falliment ta’ istituzzjonijiet finanzjarji individwali u għal problemi sistemiċi fl-Istati Membri u globalment. Filwaqt li l-kawżi ta’ dan it-teħid tar-riskji huma ħafna u kumplessi, hemm qbil mis-superviżuri u korpi regolatorji, fosthom il-G20 u l-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej (KSBE), li l-istrutturi inadegwati tar-rimunerazzjoni ta’ xi istituzzjonijiet finanzjarji kienu fattur kontributorju. Il-linji politiċi dwar ir-rimunerazzjoni li jagħtu inċentivi sabiex jittieħdu riskji li jaqbżu l-livell ġenerali tar-riskju ttollerat mill-istituzzjoni jistgħu jimminaw l-immaniġġar tajjeb u effikaċi tar-riskji u jiggravaw l-imġiba tat-teħid eċċessiv tar-riskji. Il-prinċipji internazzjonalment maqbula u approvati, il-Prinċipji ta’ Prattiċi Tajba ta’ Kumpens (il-prinċipji FSB) tal-Bord għall-Istabbiltá Finanzjarja (FSB), għaldaqstant huma ta’ importanza partikolari.
(2)
Id-Direttiva 2006/48/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-14 ta’ Ġunju 2006 dwar il-bidu u s-segwitu tan-negozju tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu (4) tirrikjedi li l-istituzzjonijiet ta’ kreditu jkollhom arranġamenti, strateġiji, proċessi u mekkaniżmi sabiex jimmaniġġaw ir-riskji li jkunu esposti għalihom. Bis-saħħa tad-Direttiva 2006/49/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-14 ta’ Ġunju 2006 dwar l-adegwatezza kapitali tal-impriżi ta’ investiment u l-istituzzjonijiet ta’ kreditu (5), dak ir-rekwiżit japplika għal impriżi ta’ investiment skont id-Direttiva 2004/39/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-21 ta’ April 2004 dwar is-swieq fl-istrumenti finanzjarji (6) Id-Direttiva 2006/48/KE tobbliga lill-awtoritajiet kompetenti li jirrivedu dawk l-arranġamenti, strateġiji, proċessi u mekkaniżmi, u li jistabbilixxu jekk il-fondi proprji li jkollha l-istituzzjoni ta’ kreditu jew l-impriża ta’ investiment konċernata jiżgurawx immaniġġar u kopertura tajba tar-riskji li l-istituzzjoni jew l-impriża hija jew tista’ tkun esposta għalihom. Dik is-superviżjoni titwettaq fuq bażi konsolidata fir-rigward ta’ gruppi bankarji, u tinkludi kumpaniji ta’ parteċipazzjoni finanzjarja u istituzzjonijiet finanzjarji affiljati fil-ġuriżdizzjonijiet kollha.
(3)
Sabiex jiġi indirizzat l-effett detrimentali potenzjali ta’ strutturi ta’ rimunerazzjoni mfassla ħażin fuq l-immaniġġar tajjeb tar-riskji u l-kontroll tal-imġiba tat-teħid tar-riskju mill-individwi, ir-rekwiżiti tad-Direttiva 2006/48/KE għandhom jiġu ssupplimentati minn obbligu ċar għall-istituzzjonijiet tal-kreditu u l-impriżi ta’ investiment sabiex jistabbilixxu u jżommu, għal dawk il-kategoriji ta’ ħaddiema li l-attivitajiet professjonali tagħhom għandhom impatt materjali fuq il-profil tar-riskju tagħhom, il-politika u prattiċi tar-rimunerazzjoni li jkunu konsistenti ma’ mmaniġġar effikaċi tar-riskji. Dawk il-kategoriji tal-persunal għandhom jinkludu tal-anqas lill-maniġment ta’ livell għoli, lil dawk li jieħdu r-riskji u persunal fil-karigi ta’ kontroll, u kwalunkwe impjegat li r-rimunerazzjoni totali tiegħu, inklużi l-provvedimenti diskrezzjonarji għall-pensjoni, teħodhom fl-istess kategorija ta’ rimunerazzjoni bħall-maniġment ta’ livell għoli u ta’ dawk li jieħdu r-riskji.
(4)
Minħabba li teħid tar-riskji eċċessiv u imprudenti jista’ jimmina s-saħħa finanzjarja tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment u jiddestabbilizza s-sistema bankarja, huwa importanti li l-obbligu l-ġdid rigward il-politika u l-prattiċi tar-rimunerazzjoni għandu jiġi implimentat b’mod konsistenti u għandu jkopri l-aspetti kollha tar-rimunerazzjoni inklużi s-salarji, il-benefiċċji diskrezzjonarji tal-pensjoni u benefiċċji simili. F’dak il-kuntest, benefiċċji diskrezzjonarji tal-pensjoni għandhom ifissru pagamenti diskrezzjonarji mogħtija lil impjegat minn istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment fuq bażi individwali pagabbli b’referenza għal jew fl-istennija ta’ rtirar u li jista’ jkun assimilat għar-rimunerazzjoni varjabbli. Għalhekk huwa xieraq li jiġu speċifikati prinċipji ċari dwar rimunerazzjoni għaqlija sabiex jiġi żgurat li l-istruttura tar-rimunerazzjoni ma tinkoraġġix teħid eċċessiv ta’ riskji mill-individwi jew periklu morali u tkun allinjata mal-aptit ta’ riskju, il-valuri u l-interessi fit-tul tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment. Ir-rimunerazzjoni għandha tkun allinjata mar-rwol tas-settur finanzjarju bħala l-mekkaniżmu li permezz tiegħu ir-riżorsi finanzjarji jiġu allokati fl-ekonomija b’mod effiċjenti. B’mod partikolari, dawn il-prinċipji għandhom jipprevedu li t- tfassil tal-politika dwar ir-rimunerazzjoni varjabbli jiżgura li l-inċentivi huma allinjati mal-interessi fit-tul tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment u li l-metodi ta’ pagament isaħħu l-bażi kapitali tagħha. Komponenti tar-rimunerazzjoni bbażati fuq il-prestazzjoni għandhom jgħinu biex iqawwu l-karattru ekwu tal-istrutturi ta’ rimunerazzjoni tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment. Il-prinċipji għandhom jirrikonoxxu li l-istituzzjonijiet ta’ kreditu u l-impriżi ta’ investiment jistgħu japplikaw id-dispożizzjonijiet b’modi differenti skont id-daqs tagħhom, l-organizzazzjoni interna u n-natura, l-ambitu u l-kumplessità tal-attivitajiet tagħhom, u b’mod partikolari, li jista’ ma jkunx proporzjonat li l-impriżi ta’ investiment imsemmija fl-Artikoli 20(2) u (3) tad-Direttiva 2006/49/KE jikkonformaw mal-prinċipji kollha. Sabiex jiġi żgurat li t-tfassil tal-politika dwar ir-rimunerazzjoni jkun integrat fl-immaniġġar tar-riskji tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment, il-korp maniġerjali, fir-rwol superviżorju tiegħu, ta’ kull istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment għandu jadotta u perjodikament jirrivedi l-prinċipji ġenerali li għandhom jiġu applikati. F’dan il-kuntest, għandu jkun possibbli, fejn ikun applikabbli u skont il-liġi nazzjonali dwar il-kumpaniji, li l-korp maniġerjali fir-rwol superviżorju tiegħu jinftiehem bħala l-bord superviżorju.
(5)
L-istituzzjonijiet ta’ kreditu u impriżi ta’ investiment li huma sinifikanti fid-daqs tagħhom, l-organizzazzjoni interna u n-natura, l-ambitu u l-kumplessità tal-attivitajiet tagħhom għandhom ikunu obbligati jistabbilixxu kumitat ta’ rimunerazzjoni bħala parti integrali mill-istruttura u l-organizzazzjoni ta’ governanza tagħhom.
(6)
Sa l-1 ta’ April 2013, il-Kummissjoni għandha tirrivedi l-prinċipji dwar il-politika ta’ rimunerazzjoni b’attenzjoni partikolari għall-effikaċja, implimentazzjoni u infurzar tagħhom, b’ kont meħud tal-iżviluppi internazzjonali inklużi kwalunkwe proposta ulterjuri mill-FSB u l-implimentazzjoni tal-prinċipji FSB f’ġurisdizzjonijiet oħra inkluża r-rabta bejn it-tfassil tar-rimunerazzjonijiet varjabbli u l-aġir ta’ teħid eċċessiv tar-riskji.
(7)
Il-politika dwar ir-rimunerazzjoni għandha tfittex li tallinja l-għanijiet personali tal-membri tal-persunal mal-interessi fit-tul tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew tal-impriża ta’ investiment konċernata. Il-valutazzjoni tal-komponenti tar-rimunerazzjoni bbażati fuq il-prestazzjoni għandha tkun ibbażata fuq prestazzjoni aktar fit-tul u tqis ir-riskji pendenti assoċjati mal-prestazzjoni. Il-valutazzjoni tal-prestazzjoni għandha tiġi stabbilita f’qafas multiannwali, ta’ mhux anqas minn tlieta sa ħames snin, sabiex jiġi żgurat li l-proċess ta’ valutazzjoni jkun ibbażat fuq prestazzjoni aktar fit-tul u li l-ħlas attwali tal-komponenti tar-rimunerazzjoni bbażati fuq il-prestazzjoni jkun mifrux fuq iċ-ċiklu kummerċjali tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment. Sabiex l-inċentivi jkomplu jiġu allinjati, parti sostanzjali mir-rimunerazzjoni varjabbli tal-membri kollha tal-persunal koperi b’dawk ir-rekwiżiti għandha tikkonsisti f’ishma, strumenti marbuta mal-ishma tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment, suġġett għall-istruttura legali tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment ikkonċernata jew, fil-każ ta’ istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment mhux elenkata, strumenti oħra ekwivalenti mhux kontanti tal-istituzzjoni ta’ kreditu u, fejn ikun il-każ, strumenti finanzjarji oħra b’data fit-tul li adegwatament jirriflettu l-kwalità ta’ kreditu tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment. Għandu jkun possibbli li talistrumenti jinkludu strument kapitali li meta l-istituzzjoni tkun suġġetta għal problemi finanzjarji gravi tal-istituzzjonijiet jiġi kkonvertit f’ekwità jew inkella jitnaqqas mod ieħor. F’każijiet fejn l-istituzzjoni ta’ kreditu konċernata ma toħroġx strumenti finanzjarji b’data fit-tul, għandha tkun permessa toħroġ il-porzjon sostanzjali tar-rimunerazzjoni varjabbli f’ishma u fi strumenti marbuta mal-ishma u strumenti ekwivalenti oħra mhux kontanti. l-Istati membri jew l-awtoritajiet kompetenti tagħhom għandhom ikunu jistgħu jimponu restrizzjonijiet fuq it-tipi u t-tfassil ta’ dawn l-istrumenti jew jipprojbixxu ċerti strumenti skont kif xieraq.
(8)
Sabiex jiġu mminimizzati l-inċentivi għal teħid eċċessiv ta’ riskji r-rimunerazzjoni varjabbi għandha tikkostitwixxi proporzjoni bbilanċjata tar-rimunerazzjoni totali. Hu essenzjali li s-salarju ta’ impjegat jirrappreżenta proporzjon għoli biżżejjed tar-rimunerazzjoni totali tiegħu sabiex jippermetti t-tħaddim ta’ politika kompletament flessibbli dwar ir-rimunerazzjoni, fosthom il-possibbiltà li ma titħallas l-ebda rimunerazzjoni varjabbli. Sabiex tiġi żgurata prattika ta’ rimunerazzjoni koerenti fis-settur kollu, huwa xieraq li jiġu speċifikati ċerti rekwiżiti ċari. Rimunerazzjonijiet varjabbli garantiti mhumiex konsistenti mal-immaniġġar tajjeb tar-riskji jew il-prinċipju ta’ ħlas għal prestazzjoni u, bħala regola ġenerali, għandhom ikunu pprojbiti.
(9)
Porzjon sostanzjali tal-komponent ta’ rimunerazzjoni varjabbli, bħal 40 sa 60 %, għandu jiġi differit fuq perjodu adatt ta’ żmien. Dak il-porzjon għandu jiżdied b’mod sinifikanti flimkien mal-livell ta’ superjorità ġerarkika u/jew responsabbiltà tal-persuna rimunerata. Barra minn hekk, porzjon sostanzjali tal-komponent tar-rimunerazzjoni varjabbli għandu jkun f’ishma jew fi strumenti marbuta ma’ ishma tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment, suġġett għall-istruttura legali tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment ikkonċernata jew, fil-każ ta’ istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment mhux kwotata, fi strumenti oħra ekwivalenti mhux kontanti tal-istituzzjoni ta’ kreditu u, fejn ikun f’loku, strumenti finanzjarji oħra b’data fit-tul li adegwatament jirriflettu l-kwalità ta’ kreditu ta’ din l-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment. F’dan il-kuntest, il-prinċipju ta’ proporzjonalità huwa ta’ importanza kbira peress li jista’ ma jkunx dejjem adatt li dawn ir-rekwiżiti jiġu applikati fil-kuntest ta’ istituzzjonijiet ta’ kreditu u impriżi ta’ investiment żgħar. b’ kont meħud tar-restrizzjonijiet li jillimitaw l-ammont ta’ rimunerazzjoni varjabbli pagabbli fi flus kontanti u pagabbli inizjalment, l-ammont ta’ rimunerazzjoni varjabbli li jista’ jitħallas fi flus kontanti jew fl-ekwivalenti tal-kontanti mhux suġġett għad-differiment għandu jkun limitat biex l-objettivi personali tal-persunal jkunu allinjati ulterjorment mal-interessi fit-tul tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment.
(10)
L-istituzzjonijiet ta’ kreditu u l-impriżi ta’ investiment għandhom jiżguraw li r-rimunerazzjoni totali varjabbli ma tillimitax il-kapaċità tagħhom biex isaħħu l-bażi tal-kapital tagħhom. Il-punt safejn il-kapital jeħtieġ li jinbena għandu jkun funzjoni tal-pożizzjoni attwali tal-kapital tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment. F’dak il-kuntest, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri għandhom ikollhom is-setgħa li jillimitaw ir-rimunerazzjoni varjabbli, inter alia, bħala perċentwali tad-dħul totali nett meta dan ikun konsistenti maż-żamma ta’ bażi soda tal-kapital.
(11)
L-istituzzjonijiet ta’ kreditu u l-impriżi ta’ investiment għandhom jirrikjedu li l-persunal tagħhom jaċċetta li ma jużax strateġiji ta’ kopertura personali jew assigurazzjonijiet li jdgħajfu l-effetti tal-allinjament tar-riskju integrat fl-arranġamenti ta’ rimunerazzjoni tiegħu.
(12)
Fir-rigward ta’ entitajiet li qed jibbenefikaw minn intervent eċċezzjonali tal-gvern, għandha tingħata prijorità lil bini ta’ bażi kapitali tagħhom u jipprovdu għall-irkupru tal-assistenza ta’ min iħallas it-taxxi. Kwalunkwe pagament ta’ rimunerazzjoni għandu jirrifletti dawn il-prijoritajiet.
(13)
Il-prinċipji rigward il-linji politiċi ta’ rimunerazzjoni għaqlija stabbiliti fir-Rakkomandazzjoni tal-Kummissjoni tat-30 ta’ April 2009 dwar il-politika ta’ rimunerazzjoni fis-settur tas-servizzi finanzjarji (7) huma konsistenti mal-prinċipji speċifikati f’din id-Direttiva u jikkumplementawha.
(14)
Id-dispożizzjonijiet dwar ir-rimunerazzjoni għandhom ikunu mingħajr ħsara għall-eżerċizzju tad-drittijiet fundamentali garantiti bit-Trattati, b’mod partikolari għad-dipożizzjonijiet tal-Artikolu 153(5) tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea (TFUE), il-prinċipji ġenerali tal-liġi nazzjonali dwar il-kuntratti u l-impjieg, il-leġislazzjoni rigward id-drittijiet u l-involviment tal-azzjonisti u r-responsabbiltajiet ġenerali tal-korpi amministrattivi u superviżorji tal-istituzzjoni kkonċernata, kif ukoll id-drittijiet, fejn applikabbli, tas-sħab soċjali li jikkonkludu u jinfurzaw ftehim kollettiv, f’konformità mal-liġijiet u t-tradizzjonijiet nazzjonali.
(15)
Sabiex jiġi żgurat infurzar rapidu u effikaċi, l-awtoritajiet kompetenti għandhom ikollhom ukoll is-setgħa li jimponu jew japplikaw penali jew miżuri finanzjarji jew mhux finanzjarji għall-ksur ta’ rekwiżit skont id-Direttiva 2006/48/KE, fosthom ir-rekwiżit li jkun hemm linji politiċi dwar ir-rimunerazzjoni li jkunu konsistenti ma’ mmaniġġar tajjeb u effikaċi tar-riskji. Dawn il-miżuri u penali għandhom ikunu effikaċi, proporzjonati u dissważivi. Sabiex tiżgura l-konsistenza u kundizzjonijiet ugwali għal kulħadd, il-Kummissjoni għandha tirrivedi l-adozzjoni u l-applikazzjoni mill-Istati Membri ta’ dawk il-miżuri u penalifuq bażi aggregata fir-rigward tal-konsistenza tagħhom fi ħdan l-Unjoni.
(16)
Sabiex jiġi żgurat monitoraġġ superviżorju effikaċi tar-riskji maħluqa minn strutturi ta’ rimunerazzjoni inadegwati, il-politika u l-prattiċi tar-rimunerazzjoni adottati mill-istituzzjonijiet ta’ kreditu u l-impriżi ta’ investiment għandhom ikunu inklużi fl-ambitu tar-reviżjoni superviżorja skont id-Direttiva 2006/48/KE. Matul dik ir-reviżjoni, is-superviżuri għandhom jivvalutaw jekk ikunx probabbli li dawk il-linji politiċi u l-prattiċi jinkoraġġixxu teħid eċċessiv ta’ riskju mill-persunal inkwistjoni. Barra minn hekk, is-CEBS għandu jiżgura li jkun hemm linji gwida għall-valutazzjoni tal-idonjetà tal-persuni li effettivament imexxu n-negozju ta’ istituzzjoni ta’ kreditu.
(17)
Il-Green Paper tal-Kummissjoni tat-2 ta’ Ġunju 2010 dwar it-tmexxija korporattiva fl-istituzzjonijiet finanzjarji u l-politika ta’ rimunerazzjoni tidentifika sensiela ta’ fallimenti fil-governanza korporattiva ta’ istituzzjonjiet tal-kreditu u ta’ azjendi tal-investiment li għandhom jiġu indirizzati. Fost is-soluzzjonijiet identifikati, il-Kummissjoni tirriferi għall-ħtieġa li jissaħħu b’mod sinifikanti r-rekwiżiti relatati mal-persuni li effettivament imexxu n-negozju tal-istituzzjoni ta’ kreditu li għandhom ikollhom fama tajba biżżejjed u jkollhom esperjenza adegwata u wkoll jiġu vvalutati rigward l-idonjeta tagħhom biex iwettqu l-attivitajiet professjonali tagħhom. Il-Green Paper tenfasizza wkoll il-ħtieġa li jittejjeb l-involviment tal-azzjonisti fl-approvazzjoi tal-politika dwar ir-rimunerazzjoni. Il-Parlament Ewropew u l-Kunsill jieħdu nota tal-intenzjoni tal-Kummissjoni li, bħala segwitu, tressaq proposti leġiżlattivi, fejn ikun f’loku, dwar dawk il-kwistjonijiet.
(18)
Bil-għan li jtejbu aktar it-trasparenza rigward il-politika ta’ rimunerazzjoni tal-istituzzjonjiet ta’ kreditu u tal-impriżi ta’ investiment, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri għandhom jiġbru informazzjoni dwar ir-rimunerazzjoni biex jimmudellaw ix-xejriet tar-rimunerazzjoni f’konformità mal-kategoriji ta’ informazzjoni kwantitattiva tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu u impriżi ta’ investiment huma obbligati jiżvelaw skont din id-Direttiva. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jipprovdu lis-CEBS b’ dik l-informazzjoni sabiex tkun tista’ twettaq valutazzjonijiet simili fil-livell tal-Unjoni.
(19)
Sabiex jippromwovi konverġenzi superviżorji fil-valutazzjoni tal-politika u l-prattiċi tar-rimunerazzjoni, jiffaċilita l-ġbir ta’ informazzjoni u l-implimentazzjoni konsistenti tal-prinċipji tar-rimunerazzjoni fis-settur bankarju, is-CEBS għandu jelabora linji gwida dwar il-politika għaqlija tar-rimunerazzjoni fis-settur bankarju. Il-Kumitat tar-Regolaturi Ewropej tat-Titoli għandu jassisti fl-iżvilupp ta’ dawn il-linji gwida safejn dawn japplikaw ukoll għall-politika dwar ir-rimunerazzjoni għal persuni involuti fl-għoti ta’ servizzi ta’ investiment u t-twettiq ta’ attivitajiet ta’ investiment minn istituzzjonijiet ta’ kreditu u minn impriżi ta’ investiment skont id-Direttiva 2004/39/KE. Is-CEBS għandu jwettaq konsultazzjonijiet pubbliċi miftuħa fir-rigward tal-istandards tekniċi u janalizza il-kosts u l-benefiċċji potenzjalment relatati. Il-Kummissjoni għandha tkun tista’ tagħmel proposti leġislattivi li jafdaw f’idejn l-awtorità superviżorja Ewropea għall-affarijiet bankarji u, safejn ikun f’loku, lill-Awtorità superviżorja Ewropea għall-affarijiet tas-swieq u tat-titoli, kif stabbiliti skont il-proċess de Larosière dwar is-superviżjoni finanzjarja it-tfassil ta’ abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji u implimentattivi biex tiffaċilita l-ġbir tal-informazzjoni u l-implimentazzjoni konsistenti tal-prinċipji tar-rimunerazzjoni fis-settur bankarju u li għandhom ikunu adottati mill-Kummissjoni.
(20)
Minħabba li politika dwar rimunerazzjoni u skemi ta’ inċentivi mfassla ħażin jistgħu jżidu r-riskji li jkunu esposti għalihom l-istituzzjonijiet ta’ kreditu u l-impriżi ta’ investiment għal livell inaċċettabbli, għandha tittieħed azzjoni ta’ rimedju fil-pront u, jekk ikun hemm bżonn, għandhom jittieħdu l-miżuri korrettivi xierqa. Konsegwentement, huwa xieraq li jiġi żgurat li l-awtoritajiet kompetenti jkollhom is-setgħat li jimponu miżuri kwalitattivi jew kwantitattivi fuq l-entitajiet rilevanti li jkunu mfassla sabiex jindirizzaw problemi li jkunu ġew identifikati b’rabta mal-politika dwar ir-rimunerazzjoni fir-reviżjoni superviżorja tal-Pilastru 2. Il-miżuri kwalitattivi disponibbli għall-awtoritajiet kompetenti jinkludu li jitolbu lill-istituzzjonijiet ta’ kreditu u lill-impriżi ta’ investiment sabiex inaqqsu r-riskju inerenti fl-attivitajiet, il-prodotti jew is-sistemi tagħhom, anke billi jintroduċu bidliet fl-istrutturi ta’ rimunerazzjoni tagħhom jew li jiffriżaw il-partijiet varjabbli tar-rimunerazzjoni sal-punt li jkunu inkonsistenti ma’ mmaniġġar effikaċi tar-riskji. Il-miżuri kwantitattivi jinkludu rekwiżit li jkollhom fondi proprji addizzjonali.
(21)
L-istrutturi ta’ governanza tajba, it-trasparenza u l-iżvelar huma essenzjali għal linji politiċi għaqlija ta’ rimunerazzjoni. Sabiex jiżguraw trasparenza adegwata lis-suq rigward l-istrutturi tagħhom ta’ rimunerazzjoni u r-riskju assoċjat, l-istituzzjonijiet ta’ kreditu u l-impriżi ta’ investiment għandhom jiżvelaw informazzjoni dettaljata dwar il-politika u l-prattiċi tagħhom ta’ rimunerazzjoni u, minħabba raġunijiet ta’ kunfidenzjalità, l-ammonti aggregati għal dawk il-membri tal-persunal li l-attivitajiet professjonali tagħhom għandhom impatt materjali fuq il-profil tar-riskju tal-istituzzjoni ta’ kreditu jew impriża ta’ investiment. Dik l-informazzjoni għandha tkun disponibbli għall-partijiet interessati kollha (l-azzjonisti, l-impjegati u l-pubbliku ġenerali). Madankollu, dan l-obbligu għandu jkun mingħajr ħsara għad-Direttiva 95/46/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-24 ta’ Ottubru 1995 dwar il-protezzjoni ta’ individwi fir-rigward tal-ipproċessar ta’ data personali u dwar il-moviment liberu ta’ dik id-data (8).
(22)
Biex tkun garantita l-effikaċja sħiħa u biex ma jkun hemm l-ebda effett diskriminatorju fl-applikazzjoni tagħhom, id-dispożizzjonijiet dwar ir-rimunerazzjoni stipulati f’din id-Direttiva għandhom ikunu applikati għar-rimunerazzjoni dovuta abbażi ta’ kuntratti konklużi qabel id-data tal-implimentazzjoni effettiva tagħhom f’kull Stat Membru u assenjati jew imħallsa wara dik id-data. Barra minn hekk, biex ikunu salvagwardjati l-għanijiet li din id-Direttiva tfittex tilħaq, speċjalment l-immaniġġar effikaċi tar-riskji, fir-rigward ta’ perjodi li għadhom ikkaratterizzati minn grad għoli ta’ instabbiltà finanzjarja, u biex jiġi evitat kull riskju ta’ tidwir mad-dispożizzjonijiet dwar ir-rimunerazzjoni stipulati f’din id-Direttiva matul il-perjodu ta’ qabel l-implimentazzjoni tagħhom, jeħtieġ li dawn id-dispożizzjonijiet ikunu applikati għar-rimunerazzjoni assenjata, imma mhux imħallsa, qabel id-data tal-implimentazzjoni effettiva tagħhom f’kull Stat Membru, għas-servizzi pprovduti fl-2010.
(23)
Ir-reviżjoni tar-riskji li għalihom tista’ tkun esposta l-istituzzjoni ta’ kreditu għandha twassal għal miżuri superviżorji effikaċi. Għaldaqstant huwa neċessarju li tintlaħaq aktar konverġenza sabiex issostni deċiżjonijiet konġunti mis-superviżuri u tiżgura kundizzjonijiet ugwali ta’ kompetizzjoni fl-Unjoni.
(24)
L-istituzzjonijiet ta’ kreditu li jinvestu f’rititolizzazzjonijiet huma meħtieġa skont id-Direttiva 2006/48/KE li jeżerċitaw id-diliġenza dovuta anki fir-rigward tat-titolizzazzjonijiet sottostanti u l-espożizzjonijiet mhux ta’ titolizzazzjoni li finalment huma bbażati fuqhom tal-ewwel. L-istituzzjonijiet ta’ kreditu għandhom jivvalutaw jekk l-espożizzjonijiet fil-kuntest ta’ programmi ta’ karti kummerċjali appoġġati mill-assi jikkostitwixxux espożizzjonijiet ta’ rititolizzazzjonijiet, inklużi dawk fil-kuntest ta’ programmi li jakkwistaw segmenti superjuri ta’ gruppi separati ta’ self sħiħ fejn l-ebda wieħed minn dan is-self ma jkun espożizzjoni ta’ titolizzazzjoni jew rititolizzazzjoni, u fejn il-protezzjoni għall-ewwel telf għal kull investiment ikun ipprovdut mill-bejjiegħ tas-self. Fis-sitwazzjoni tal-aħħar, faċilità tal-likwidità speċifika għal grupp ġeneralment m’għandhiex tiġi kkunsidrata bħala espożizzjoni ta’ rititolizzazzjoni peress li din tirrappreżenta segment minn grupp ta’ ass wieħed (jiġifieri, il-grupp applikabbli ta’ self sħiħ) li ma jkun fiha l-ebda espożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni. B’kuntrast, titjib tal-kreditu mifrux mal-programm kollu li jkopri biss parti mit-telf lil hinn mill-protezzjoni pprovduta mill-bejjiegħ fid-diversi gruppi ġeneralment ikun jikkostitwixxi t-tqassim f’segmenti tar-riskju ta’ grupp ta’ assi multipli li jkun fiha tal-anqas espożizzjoni ta’ titolizzazzjoni waħda, u għalhekk tkun espożizzjoni ta’ rititolizzazzjoni. Madankollu, jekk tali programm jiffinanzja lilu nnifsu kompletament bi klassi waħda ta’ karta kummerċjali, u jekk it-titjib tal-kreditu mifrux mal-programm kollu ma jkunx rititolizzazzjoni jew il-karta kummerċjali tkun appoġġata għal kollox mill-istituzzjoni ta’ kreditu li tkun qed tisponsorjah, u b’hekk l-investitur fil-karta kummerċjali jibqa’ effettivament espost għar-riskju ta’ inadempjenza tal-isponsor minflok tal-gruppi jew l-assi sottostanti, għalhekk dik il-karta kummerċjali ġeneralment m’għandhiex tiġi kkunsidrata bħala espożizzjoni ta’ rititolizzazzjoni.
(25)
Id-dispożizzjonijiet dwar il-valutazzjoni prudenti fid-Direttiva 2006/49/KE għandhom japplikaw għall-istrumenti kollha mkejla fil-valur ġust, kemm jekk fil-ktieb tal-kummerċ kif ukoll jekk fil-ktieb mhux tal-kummerċ tal-istituzzjonijiet. Għandu jiġi kkjarifikat li, fejn l-applikazzjoni tal-valutazzjoni prudenti twassal għal valur miżmum fil-kotba aktar baxx milli fil-fatt rikonoxxut fil-kontijiet, il-valur assolut tad-differenza għandu jitnaqqas mill-fondi proprji.
(26)
L-istituzzjonijiet għandhom ikollhom għażla jekk japplikawx rekwiżit kapitali għal jew inaqqsu mill-fondi proprji dawk il-pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni li jirċievu piż ta’ riskju ta’ 1 250 % skont din id-Direttiva, irrispettivament minn jekk il-pożizzjonijiet ikunux fil-ktieb tal-kummerċ jew mhux tal-kummerċ.
(27)
Ir-rekwiżiti kapitali għar-riskji tas-saldu għandhom japplikaw ukoll għall-ktieb mhux tal-kummerċ.
(28)
L-istituzzjonijiet oriġinaturi jew sponsor ma għandhomx ikunu kapaċi jduru mal-projbizzjoni ta’ appoġġ impliċitu billi jużaw il-kotba tal-kummerċ tagħhom sabiex jipprovdu tali appoġġ.
(29)
Mingħajr ħsara għall-iżvelar mitlub b’mod espliċitu minn din id-Direttiva, l-għan tar-rekwiżiti ta’ żvelar għandu jkun li jipprovdi lill-parteċipanti tas-suq b’informazzjoni preċiża u komprensiva dwar il-profil tar-riskju ta’ istituzzjonijiet individwali. Għaldaqstant l-istituzzjonijiet għandhom ikunu meħtieġa li jiżvelaw informazzjoni addizzjonali mhux imsemmija espliċitament f’din id-Direttiva jekk tali żvelar ikun meħtieġ sabiex jintlaħaq dan l-għan.
(30)
Sabiex tkun żgurata implimentazzjoni koerenti tad-Direttiva 2006/48/KE madwar l-Unjoni, fl-2006 il-Kummissjoni u s-CEBS waqqfu grupp ta’ ħidma (Grupp għat-Traspożizzjoni tad-Direttiva dwar ir-Rekwiżiti Kapitali - CRDTG), li ġie afdat il-kompitu li jiddiskuti u jsolvi kwistjonijiet relatati mal-implimentazzjoni ta’ dik id-Direttiva. Skont is-CRDTG, ċerti dispożizzjonijiet tekniċi tad-Direttivi 2006/48/KE u 2006/49/KE jeħtieġ li jiġu speċifikati aktar. Għaldaqstant huwa xieraq li jiġu speċifikati dawk id-dispożizzjonijiet.
(31)
Meta valutazzjoni esterna tal-kreditu għal pożizzjoni ta’ titolizzazzjoni tinkorpora l-effett ta’ protezzjoni tal-kreditu pprovduta mill-istituzzjoni nnifisha li tinvesti, l-istituzzjoni ma għandhiex tkun tista’ tibbenefika mill-piż inqas tar-riskju li jirriżulta minn dik il-protezzjoni. Dan ma għandux iwassal għat-tnaqqis tat-titolizzazzjoni mill-kapital jekk ikun hemm modi oħra kif jiġi stabbilit piż ta’ riskju konformi mar-riskju attwali tal-pożizzjoni, mingħajr ma tiġi kkunsidrata protezzjoni tal-kreditu bħal din.
(32)
Fil-qasam tat-titolizzazzjoni, ir-rekwiżiti ta’ żvelar tal-istituzzjonijiet għandhom jissaħħu b’mod konsiderevoli. Partikolarment huma għandhom jikkunsidraw ukoll ir-riskji tal-pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni fil-ktieb tal-kummerċ. Barra minn hekk, sabiex tiġi żgurata trasparenza adegwata rigward in-natura tal-attivitajiet ta’ titolizzazzjoni ta’ istituzzjoni, l-iżvelar għandu jirrifletti l-punt safejn l-istituzzjoni tisponsorja l-entitatiet ta’ sikurizzazzjoni b’skop speċjali u l-involviment ta’ ċerti entitajiet affiljati, peress li partijiet relatati mill-qrib jistgħu jkunu ta’ riskju kontinwu għall-istituzzjoni kkonċernata.
(33)
L-allokazzjonijiet għal riskju speċifiku għal pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni għandhom jiġu allinjati mar-rekwiżiti kapitali fil-ktieb tal-bank billi dawn tal-aħħar jipprovdu għal trattament aktar differenzjat u sensittiv għar-riskju tal-pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni.
(34)
Fid-dawl tal-prestazzjoni dgħajfa riċenti tagħhom, l-istandards għall-mudelli interni biex jiġu kkalkulati r-rekwiżiti kapitali tar-riskju tas-suq għandhom jissaħħu. Partikolarment, il-kopertura tagħhom tar-riskji għandha tiġi kkompletata fir-rigward tar-riskji tal-krediti fil-ktieb tal-kummerċ. Barra minn hekk, l-allokazzjonijiet kapitali għandhom jinkludu komponent adegwat għall-kundizzjonijiet ta’ tensjoni sabiex jissaħħu r-rekwiżiti kapitali minħabba l-kundizzjonijiet tas-suq li qegħdin jiddeterjoraw u sabiex jitnaqqas il-potenzjal għall-proċiklikalità. L-istituzzjonijiet għandhom iwettqu wkoll testijiet tal-kawżi possibbli ta’ eżiti ta’ kriżi speċifiċi (“reverse stress testing”) sabiex jiġu eżaminati liema xenarji jistgħu jkunu ta’ sfida għall-vijabilità tal-istituzzjonijiet sakemm ma jkunux jistgħu jipprovaw li jistgħu jgħaddu mingħajr test ta’ dan it-tip. Minħabba d-diffikultajiet partikolari riċenti sabiex il-pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni jiġu ttrattati bl-użu ta’ approċċi bbażati fuq mudelli interni, il-kapaċità tal-istituzzjonijiet li jimmudellaw ir-riskji tat-titolizzazzjoni fil-kotba tal-kummerċ għandha tkun limitata u allokazzjoni kapitali standard għall-pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni fil-ktieb tal-kummerċ għandha tkun meħtieġa b’mod awtomatiku.
(35)
Din id-Direttiva tistipula eċċezzjonijiet limitati għal ċerti attivitajiet ta’ kummerċ ta’ korrelazzjoni, li f’konformità magħhom, istituzzjoni tista’ titħalla mis-superviżur tagħha tikkalkola allokazzjoni kapitali komprensiva ta’ riskju suġġetti għal rekwiżiti minimi stretti. F’każijiet bħal dawn l-istituzzjoni għandha tkun obbligata li tissuġġetta tali attivitajiet għal allokazzjoni kapitali daqs jew akbar mill-allokazzjoni kapitali skont dan l-approċċ żviluppat internament u 8 % tal-allokazzjoni kapitali għal riskji speċifiċi skont il-metodu standardizzat ta’ kejl. M’għandhiex tiġi obbligata jissuġġetta dawk l-espożizzjonijiet għall-allokazzjoni kapitali inkrimentali tar-riskju, iżda għandhom madankollu, jiġu inkorporati fil-miżuri tal-valur fir-riskju u fil-miżuri tal-valur fir-riskju taħt tensjoni.
(36)
L-Artikolu 152 tad-Direttiva 2006/48/KE jesiġi li ċerti istituzzjonijiet ta’ kreditu jipprovdu fondi proprji li jkunu tal-anqas ugwali għal ċerti ammonti minimi speċifikati għat-tliet perjodi ta’ tnax-il xahar bejn il-31 ta’ Diċembru 2006 u l-31 ta’ Diċembru 2009. Fid-dawl tas-sitwazzjoni attwali fis-settur bankarju u l-estensjoni tal-arranġamenti tranżizzjonali għal kapital minimu adottati mill-Kumitat ta’ Basel dwar is-Superviżjoni Bankarja, huwa f’loku li dan ir-rekwiżit jiġġedded għal perjodu limitat sal-31 ta’ Diċembru 2011.
(37)
Sabiex l-istituzzjonijiet ta’ kreditu ma jiġux skoraġġuti milli jgħaddu għall-Approċċ Ibbażat fuq Klassifkazzjonijiet Interni (l-Approċċ IRB, Internal Ratings-Based Approach) jew Approċċi ta’ Kejl Avvanzati (Advanced Measurement Approaches) għall-kalkolu tar-rekwiżiti kapitali matul il-perijodu transitorju minħabba spejjeż ta’ implimentazzjoni sproporzjonati u mhux raġonevoli, għandu jkun possibbli li l-istituzzjonijiet ta’ kreditu li għaddew għall-approċ IRB jew Approċċi ta’ Kejl Avvanzati mill-1 ta’ Jannar 2010 ‘l hawn u li preċedentement ikkalkulaw ir-rekwiżiti kapitali tagħhom skont approċċi anqas sofistikati jitħallew, suġġett għall-approvazzjoni superviżorja, jużaw l-approċċi anqas sofistikati bħala l-bażi għall-kalkolu tal-minimu tranżitorju. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jissorveljaw is-swieq tagħhom mill-qrib u jiżguraw kundizzjonijiet ugwali fis-swieq u s-segmenti tas-swieq kollha tagħhom u jevitaw distorsjonijiet fis-suq intern.
(38)
Skont il-punt 34 tal-Ftehim Interistituzzjonali dwar Tfassil Aħjar tal-Liġijiet (9), l-Istati Membri huma mħeġġa biex ifasslu, għalihom infushom u fl-interess tal-Unjoni t-tabelli tagħhom stess li, safejn ikun possibbli, juru l-korrelazzjoni bejn din id-Direttiva u l-miżuri ta’ traspożizzjoni, u biex jagħmluhom pubbliċi.
(39)
Id-dispożizzjonijiet f’din id-Direttiva jikkostitwixxu passi fil-proċess ta’ riforma b’risposta għall-kriżi finanzjarja. F’konformità mal-konklużjonijiet tal-G-20, il-Bord għall-Istabbiltà Finanzjarja u l-Kumitat ta’ Basel dwar is-Superviżjoni Bankarja, għandu mnejn ikun jeħtieġisiru riformi ulterjuri, inkluża l-ħtieġa li jinbnew marġnijiet ta’ lqugħ kontraċikliċi, “il-provvista dinamika”, ir-razzjonal sottostanti għall-kalkolu tar-rekwiżiti ta’ kapital fid-Direttiva 2006/48/KE u miżuri supplimentari għar-rekwiżiti bbażati fuq ir-riskju għall-istituzzjonijiet ta’ kreditu biex jgħinu jrażżnu l-kumulazzjoni tal-leverage fis-sistema bankarja. Biex tkun żgurata s-superviżjoni demokratika xierqa tal-proċess, jeħtieġ li l-Parlament Ewropew u l-Kunsill għandhom jiġu nvoluti b’mod f’waqtu u effikaċi.
(40)
Il-Kummissjoni għandha tirrivedi l-applikazzjoni tad-Direttivi 2006/48/KE u 2006/49/KE biex tiżgura li d-dispożizzjonijiet tagħhom jiġu applikati b’mod ekwu li ma jwassalx għal diskriminazzjoni bejn istituzzjonijiet ta’ kreditu abbażi tal-istruttura legali jew tal-mudell ta’ sjieda tagħhom.
(41)
Il-Kummissjoni għandha jkollha s-setgħa li tadotta atti ta’ delega skont l-Artikolu 290 tat-TFUE fir-rigward ta’ aġġustamenti tekniċi tad-Direttiva 2006/48/KE għall-kjarifika ta’ definizzjonijiet biex tkun assigurata l-applikazzjoni uniformi ta’ dik id-Direttiva jew sabiex jittieħed kont tal-iżviluppi fis-swieq finanzjarji; għall-allinjament tat-terminoloġija dwar u l-ifformular tad-definizzjonijiet f’konformità ma’ atti rilevanti sussegwenti; għall-espansjoni tal-kontenut jew l-adattament tat-terminoloġija tal-lista ta’ attivitajiet suġġetti għar-rikonoxximent reċiproku taħt id-Direttiva 2006/48/KE sabiex jittieħed kont tal-iżviluppi fis-swieq finanzjarji; għall-aġġustament tal-oqsma li fihom l-awtoritajiet kompetenti għandhom jagħmlu skambju tal-infomazzjoni; għall-aġġustament tad-dipożizzjonijiet tad-Direttiva 2006/48/KE dwar fondi proprji sabiex ikunu riflessi l-iżviluppi fl-istandards tal-kontabilità jew fil-leġislazzjoni tal-Unjoni, jew fir-rigward tal-konverġenza tal-prattika superviżorja; għall-espansjoni tal-listi ta’ klassijiet ta’ espożizzjoni għall-finijiet tal-Approċċ Standardizzat jew tal-Approċċ IRB sabiex jittieħed kont tal-iżviluppi fis-swieq finanzjarji; għall-aġġustament ta’ ċerti ammonti rilevanti għal dawk il-klassijiet ta’ espożizzjoni sabiex jittieħed kont tal-effetti tal-inflazzjoni; għall-aġġustament tal-lista u l-klassifikazzjoni ta’ elementi li ma jidhrux fuq il-karta tal-bilanċ; u għall-aġġustament ta’ dispożizzjonijiet speċifiċi u kriterji tekniċi dwar it-trattament tar-riskju fir-rigward tal-kreditu tal-kontroparti, l-organizzazzjoni u t-trattament tar-riskju, l-Approċċ Standardizzat u l-Approċċ IRB, il-mitigazzjoni tar-riskji tal-krediti, it-titolizzazzjoni, ir-riskju operattiv, ir-reviżjoni u evalwazzjoni mill-awtoritajiet kompetenti u l-iżvelar sabiex jittieħed kont tal-iżviluppi fis-swieq finanzjarji jew fl-istandards tal-kontabilità jew fil-leġislazzjoni tal-Unjoni, jew fir-rigward tal-konverġenza fil-prattika superviżorja. Il-Kummissjoni għandha jkollha wkoll is-setgħa li tadotta atti ta’ delega skont l- Artikolu 290 tat-TFUE fir-rigward ta’ miżuri sabiex ikun speċifikat id-daqs ta’ bidliet ħesrem u mhux mistennija fir-rati ta’ imgħax rilevanti għall-finijiet tar-reviżjoni u evalwazzjoni mill-awtoritajiet kompetenti taħt id-Direttiva 2006/48/KE tar-riskju fir-rata ta’ imgħax emanenti minn attivitajiet mhux tal-kummerċ; għall-istipulazzjoni ta’ riduzzjoni temporanja fil-livell minimu ta’ fondi proprji jew piżijiet ta’ riskju speċifikati taħt dik id-Direttiva sabiex jittieħed kont ta’ ċirkostanzi speċifiċi; għall-kjarifika tal-eżenzjoni ta’ ċerti espożizzjonijiet mill-applikazzjoni tad-dispożizzjonijiet ta’ dik id-Direttiva dwar espożizzjonijiet kbar; u għall-aġġustament tal-kriterji għall-valutazzjoni mis-superviżuri taħt dik id-Direttiva tal-idoneità ta’ akkwirent propost għal istituzzjoni ta’ kreditu u tal-affidabbiltà finanzjarja ta’ kwalunkwe akkwist propost.
(42)
Il-Kummissjoni għandha jkollha wkoll is-setgħa li tadotta atti ta’ delega skont l-Artikolu 290 tat-TFUE fir-rigward ta’ aġġustamenti tekniċi tad-Direttiva 2006/49/KE għall-kjarifika ta’ definizzjonijiet biex tkun assigurata l-applikazzjoni uniformi ta’ dik id-Direttiva jew sabiex jittieħed kont tal-iżviluppi fis-swieq finanzjarji; għall-aġġustament ta’ ammonti ta’ kapital inizjali stipulati minn ċerti dispożizzjonijiet ta’ dik id-Direttiva u ammonti speċifiċi rilevanti għall-kalkolu ta’ rekwiżiti kapitali għall-ktieb tal-kummerċ sabiex jittieħed kont tal-iżviluppi fil-qasam ekonomiku u monetarju; għall-aġġustament ta’ kategoriji ta’ kumpanniji ta’ investiment eliġibbli għal ċerti derogi fil-livelli minimi rekwiżiti ta’ fondi proprji sabiex jittieħed kont tal-iżviluppi fis-swieq finanzjarji; għall-kjarifika tar-rekwiżit li l-kumpanniji ta’ investiment ikunu fil-pussess ta’ fondi proprji ekwivalenti għall-kwart tal-overheads fissi tagħhom tas-sena preċedenti sabiex tkun assigurata l-applikazzjoni uniformi ta’ dik id-Direttiva; għall-allinjament tat-terminoloġija u tad-definizzjonijiet f’konformità ma’ atti rilevanti sussegwenti; għall-aġġustament ta’ dipożizzjonijiet tekniċi ta’ dik id-Direttiva dwar il-kalkolu ta’ rekwiżiti kapitali għal klassijiet varji ta’ riskju u ta’ espożizzjonijiet kbar, dwar l-użu ta’ mudelli interni għall-kalkolu ta’ rekwiżiti kapitali u dwar il-kummerċ sabiex jittieħed kont tal-iżviluppi fis-swieq finanzjarji jew fil-kalkolu tar-riskju jew fl-istandards tal-kontabilità, jew fil-leġislazzjoni tal-Unjoni, jew li jirrigwardaw il-konverġenza fil-prattika superviżorja; u għall-kunsiderazzjoni tar-riżultati tar-reviżjoni ta’ materji varji relatati mal-kamp ta’ applikazzjoni tad-Direttiva 2006/49/KE.
(43)
Il-Parlament Ewropew u l-Kunsill għandhom ikollhom perjodu ta’ tliet xhur mid-data tan-notifika biex joġġezzjonaw għall-att ta’ delega. Fuq l-inizjattiva tal-Parlament Ewropew jew tal-Kunsill, dan il-perjodu jista’ jittawwal bi tliet xhur. Għandu jkun possibbli wkoll għall-Parlament Ewropew jew il-Kunsill li jgħarrfu lill-istituzzjonijiet l-oħra bl-intenzjoni tagħhom li ma jqajmux oġġezzjonijiet. Din l-approvazzjoni bikrija ta’ atti ta’ delega tkun partikolarment xierqa meta jkun jeħtieġ li jiġu rrispettati l-iskadenzi, pereżempju fejn hemm skemi ta’ skadenzi fl-att bażiku sabiex il-Kummissjoni tadotta atti ta’ delega.
(44)
Fid-Dikjarazzjoni 39 dwar l-Artikolu 290 tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, annessa mal-Att Finali tal-Konferenza Intergovernattiva li adottat it-Trattat ta’ Lisbona, iffirmat fit-13 ta’ Diċembru 2007, il-Konferenza ħadet nota tal-intenzjoni tal-Kummissjoni li tkompli tikkonsulta esperti maħtura mill-istati membri fit-tħejjija tal-abozzi ta’ atti ta’ delega fil-qasam tas-servizzi finanzjarji, f’konformità mal-prattika stabbilita.
(45)
Ladarba l-għanijiet ta’ din id-Direttiva, jiġifieri li l-istituzzjonijiet ta’ kreditu u l-kumpanniji ta’ investiment jiġu meħtieġa jistabbilixxu linji politiċi ta’ rimunerazzjoni li jkunu konsistenti mal-ġestjoni ta’ riskju effettiva u li jaġġustaw ċerti rekwiżiti kapitali, ma jistgħux jinkisbu b’mod suffiċjenti mill-Istati Membri u jistgħu għalhekk minħabba l-iskali u l-effetti tal-azzjoni jinkisbu aħjar fil-livell tal-Unjoni, l-Unjoni tista’ tadotta miżuri, b’konformità mal-prinċipju tas-sussidjarjeta’ kif stabbilit fl-Artikolu 5 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea. B’konformità mal-prinċipju tal-proporzjonalità, kif stabbilit f’dak l-Artikolu, din id-Direttiva ma tmurx lil hinn minn dak li huwa meħtieġ biex jinkisbu dawk l-għanijiet.
(46)
Id-Direttivi 2006/48/KE u 2006/49/KE għandhom għalhekk jiġu emendati kif meħtieġ,
ADOTTAW DIN ID-DIRETTIVA:
Artikolu 1
Emendamenti lid-Direttiva 2006/48/KE
Id-Direttiva 2006/48/KE hija b’dan emendata kif ġej:
(1)
L-Artikolu 4 huwa emendat kif ġej:
(a)
għandhom jiddaħħlu l-punti li ġejjin:
“(40a)
‘rititolizzazzjoni’ tfisser titolizzazzjoni fejn ir-riskju assoċjat ma’ grupp ta’ espożizzjonijiet sottostanti huwa mqassam f’segmenti u tal-anqas waħda mill-espożizzjonijiet sottostanti hija pożizzjoni ta titolizzazzjoni;
(40b)
‘pożizzjoni ta’ rititolizzazzjoni’ tfisser espożizzjoni għal rititolizzazzjoni;”;
(b)
għandu jiddaħħal il-punt li ġej;
“(49)
‘benefiċċji diskrezzjonarji tal-pensjoni’ tfisser benefiċċji mtejba tal-pensjoni mogħtija minn istituzzjoni ta’ kreditu lil impjegat fuq bażi diskrezzjonarja bħala parti mir-rimunerazzjoni varjabbli ta’ dak l-impjegat, li ma’ jinkludux beneffiċċji akkumulati mogħtija lil-impjegat skont it-termini tal-iskema ta’ pensjoni tal-kumpanija.”.
(2)
Fl-Artikolu 11(1), is-subparagrafu li ġej għandu jiżdied:
“Il-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej għandu jiżgura li jkun hemm linji gwida għall-valutazzjoni tal-idonjetà tal-persuni li effettivament imexxu n-negozju tal-istituzzjoni ta’ kreditu.”.
(3)
L-Artikolu 22 huwa emendat kif ġej:
(a)
il-paragrafu 1 jinbidel b’dan li ġej:
“1. L-awtoritajiet kompetenti fl-Istat Membru ta’ domiċilju għandhom jesiġu li kull istituzzjoni ta’ kreditu jkollha arranġamenti għaqlija ta’ governanza, li jinkludu struttura organizzattiva ċara b’linji ta’ responsabbiltà definiti sewwa, trasparenti u konsistenti, proċessi effikaċi sabiex tidentifika, timmaniġġa, timmonitorja u tirrapporta r-riskji li hija esposta għalihom jew li tista’ tkun esposta għalihom, mekkaniżmi interni adegwati ta’ kontroll, fosthom proċeduri tajba ta’ amministrazzjoni u kontabbiltà, u politika u prattiċi tar-rimunerazzjoni li jkunu konsistenti ma’ u jippromwovu mmaniġġar tajjeb u effikaċi tar-riskji.”;
(b)
jiddaħħlu l-paragrafi li ġejjin:
“3. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri għandhom jużaw l-informazzjoni miġbura skont il-kriterji għall-iżvelar stabbiliti fil-punt 15(ea) tal-parti 2 tal-Anness XII biex jagħmlu benchmarks tax-xejriet u prattiċi tar-rimunerazzjoni. L-awtorità kompetenti għandha tipprovdi din l-informazzjoni lill-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej.
4. Il-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej għandu jiżgura l-eżistenza ta’ linji gwida dwar politika għaqlija tar-rimunerazzjoni li jaqblu mal-prinċipji stipulati fil-punti 23 u 24 tal-Anness V. Il-linji gwida għandhom jieħdu kont tal-prinċipji dwar linji politiċi għaqlija tar-rimunerazzjoni stipulati fir-Rakkomandazzjoni tal-Kummissjoni tat-30 ta’ April 2009 dwar il-politika tar-rimunerazzjoni fis-settur tas-servizzi finanzjarjis (*).
l-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej għandu, inter alia, jiżgura l-eżistenza ta’ linji gwida li:
(a)
iffissaw kriterji speċifiċi għad-determinazzjoni tal-proporzjonijiet xierqa bejn il-komponent fiss u dak varjabbli tar-rimunerazjoni totali fis-sens tal-punt 23(l) tal-Anness V;
(b)
ispeċifikaw strumenti li jistgħu jkunu eliġibbli bħala strumenti fis-sens tal-punt 23(o)(ii) tal-Anness V li jirriflettu adegwatament il-kwalità kreditizja ta’ istitituzzjonijiet ta’ kreditu fis-sens tal-punt 23(o) ta’ dak l-Anness.
Il-Kumitat tar-Regolaturi tat-Titoli Ewropej għandu jikkopera mill-qrib mal-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej fl-iżgurar tal-eżistenza ta’ linji gwida dwar il-politika tar-rimunerazzjoni għal kategoriji ta’ persunal involuti fl-għoti ta’ servizzi ta’ investiment u attivitajiet fis-sens tal-punt 2 tal-Artikolu 4(1) tad-Direttiva 2004/39/KE.
Il-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej għandu juża l-informazzjoni li jirċievi mill-awtoritajiet kompetenti skont il-paragrafu 3 biex jagħmlu benchmarks tax-xejriet u prattiċi ta’ rimunerazzjoni fil-livell tal-Unjoni.
5. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju għandhom jiġbru informazzjoni dwar l-għadd ta’ individwi għal kull istituzzjoni ta’ kreditu li jaqilgħu ta’ lanqas EUR 1 miljun jew aktar inklużi l-qasam ta’ negozju involut u l-elementi ewlenin tas-salarju, bonus, għotjiet fit-tul u kontribuzzjoni tal-pensjoni. Dik l-informazzjoni għandha tingħadda lill-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej li għandu jiżvelha fuq bażi aggregata skont l-Istat Membru ta’ domiċilju f’ format komuni ta’ rappurtar. Il-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej jista’ jfassal linji gwida biex jiffaċilita l-implimentazzjoni ta’ dan il-paragrafu u biex jiżgura l-konsistenza tal-informazzjoni miġbura.
(*) ĠU L 120, 15.5.2009, p. 22.”" 						
(4)
Fl-Artikolu 54, jiddaħħal il-paragrafu li ġej:
“L-Istati Membri għandhom jiżguraw li, għall-finijiet tal-ewwel paragrafu, l-awtoritajiet kompetenti rispettivi tagħhom ikollhom is-setgħa li jimponu jew japplikaw penali finanzjarji u mhux finanzjarji jew miżuri oħra. Dawk il-penali jew miżuri jridu jkunu effikaċi, proporzjonati u dissważivi.”.
(5)
Fl-ewwel paragrafu tal-Artikolu 57, il-punt (r) għandu jinbidel b’dan li ġej:
“(r)
l-ammont ta’ espożizzjoni ta’ pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni li jirċievu piż ta’ riskju ta’ 1 250 % skont din id-Direttiva u l-ammont ta’ espożizzjoni ta’ pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni fil-ktieb tal-kummerċ li jirċievu piż ta’ riskju ta’ 1 250 % li kieku kienu fil-ktieb mhux tal-kummerċ tal-istess istituzzjonijiet ta’ kreditu.”.
(6)
Fl-Artikolu 64, jiddaħħal il-paragrafu li ġej:
“5. L-istituzzjonijiet ta’ kreditu għandhom japplikaw ir-rekwiżiti tal-Parti B tal-Anness VII tad-Direttiva 2006/49/KE għall-assi kollha tagħhom imkejla fil-valur ġust meta jikkalkulaw l-ammont ta’ fondi proprji u għandhom inaqqsu mit-total tal-punti (a) sa (ca) għajr il-punti (i) sa (k) fl-Artikolu 57 l-ammont ta’ kwalunkwe aġġustament addizzjonali meħtieġ tal-valur. Il-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej għandu jistabbilixxi linji gwida rigward id-dettalji tal-applikazzjoni ta’ din id-dispożizzjoni.”.
(7)
Fl-Artikolu 66, il-paragrafu 2 jinbidel b’dawn li ġejjin:
“2. Nofs it-total tal-entrati fil-punti (l) sa (r) tal-Artikolu 57 għandu jitnaqqas nofs mit-total tal-entrati fil-punti (a) sa (ca) għajr il-punti (i) sa (k) ta’ dak l-Artikolu, u nofs mit-total tal-entrati fil-punti (d) sa (h) ta’ dak l-Artikolu, wara l-applikazzjoni tal-limiti stabbiliti fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu. Sakemm nofs it-total tal-entrati fil-punti (l) sa (r) jaqbeż it-total tal-entrati fil-punti (d) sa (h) tal-Artikolu 57, iż-żejjed għandu jitnaqqas mit-total tal-entrati fil-punti (a) sa (ca) għajr il-punti (i) sa (k) ta’ dak l-Artikolu.
L-entrati fil-punt (r) tal-Artikolu 57 ma għandhomx jitnaqqsu jekk ikunu ġew inklużi għall-finijiet tal-Artikolu 75 fil-kalkolu tal-ammonti ta’ espożizzjonijiet peżati għar-riskju kif speċifikat f’din id-Direttiva jew fil-kalkolu tar-rekwiżiti kapitali kif speċifikat fl-Anness I jew V tad-Direttiva 2006/49/KE.”.
(8)
Fl-Artikolu 75, il-punti (b) u (c) jinbidlu b’dan li ġej:
“(b)
fir-rigward tal-kummerċ tagħhom fil-ktieb tal-kummerċ, għar-riskju tal-pożizzjoni u r-riskju tal-kontroparti u, sakemm huwa awtoriżżat li l-limiti stabbiliti fl-Artikoli 111 sa 117 jinqabżu għal espożizzjonijiet kbar li jaqbżu tali limiti, ir-rekwiżiti kapitali stabbiliti skont l-Artikolu 18 u l-Artikoli 28 sa 32 tad-Direttiva 2006/49/KE;
(ċ)
fir-rigward tal-attivitajiet kummerċjali kollha tagħhom, għar-riskju tal-kambju, għar-riskju tas-saldu u għar-riskju tal-komoditajiet, ir-rekwiżiti kapitali stabbiliti skont l-Artikolu 18 tad-Direttiva 2006/49/KE;”.
(9)
Fl-Artikolu 101, il-paragrafu 1 jinbidel b’dan li ġej:
“1. Istituzzjoni ta’ kreditu sponsor, jew istituzzjoni ta’ kreditu oriġinatriċi li fir-rigward ta’ titolizzazzjoni tkun għamlet użu mill-Artikolu 95 fil-kalkolu tal-ammonti ta’ espożizzjoni peżati għar-riskju jew tkun biegħet strumenti mill-ktieb kummerċjali tagħha lil SSPE sabiex ma tkunx għadha rikjesta jkollha l-fondi tagħha stess għar-riskji ta’ dawk l-istrumenti, ma għandhomx, bil-ħsieb li jnaqqsu t-telf potenzjali jew attwali lill-investituri, jipprovdu appoġġ lit-titolizzazzjoni lil hinn mill-obbligi kuntrattwali tagħhom.”.
(10)
L-Artikolu 136 huwa emendat kif ġej:
(a)
fit-tieni subparagrafu tal-paragrafu 1, jiddaħħlu l-punti li ġejjin:
“(f)
jobbligaw lill-istituzzjonijiet ta’ kreditu biex jillimitaw ir-rimunerazzjoni varjabbli bħala perċentwali tad-dħul totali nett fejn tkun inkonsistenti maż-żamma ta’ bażi kapitali soda;
(g)
jobbligaw lill-istituzzjonijiet ta’ kreditu biex jużaw il-profitt netti ħalli jsaħħu l-bażi kapitali.”;
(b)
fil-paragrafu 2, jiddaħħal is-subparagrafu li ġej:
“Għall-finijiet li jiġi stabbilit il-livell xieraq ta’ fondi proprji abbażi tar-reviżjoni u l-evalwazzjoni mwettqa skont l-Artikolu 124, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jivvalutaw jekk tkunx meħtieġa xi impożizzjoni ta’ rekwiżit speċifiku dwar fondi proprji li jaqbeż il-livell minimu sabiex jaqbad riskji li istituzzjoni ta’ kreditu tista’ tkun esposta għalihom, billi tikkunsidra dawn li ġejjin:
(a)
l-aspetti kwantitattivi u kwalitattivi tal-proċess ta’ valutazzjoni tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu msemmija fl-Artikolu 123;
(b)
l-arranġamenti, il-proċessi u l-mekkaniżmi tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu, imsemmija fl-Artikolu 22;
(ċ)
l-eżitu tar-reviżjoni u l-evalwazzjoni mwettqa skont l-Artikolu 124.”.
(11)
Fl-Artikolu 145, il-paragrafu 3 jinbidel b’dan li ġej:
“3. L-istituzzjonijiet ta’ kreditu għandhom jadottaw politika formali sabiex jikkonformaw mar-rekwiżiti ta’ żvelar stipulati fil-paragrafu 1 u 2, u jkollhom linji politiċi biex jivvalutaw l-adegwatezza tal-iżvelar tagħhom, fosthom il-verifika u l-frekwenza ta’ dan l-iżvelar. L-istituzzjonijiet ta’ kreditu għandhom ikollhom ukoll linji politiċi sabiex jivvalutaw jekk l-iżvelar tagħhom jikkomunikax il-profil tar-riskju tagħhom b’mod komprensiv lill-parteċipanti tas-suq.
Fejn dan l-iżvelar ma jikkomunikax il-profil tar-riskju b’mod komprensiv lill-parteċipanti tas-suq, l-istituzzjonijiet ta’ kreditu għandhom jiżvelaw pubblikament l-informazzjoni meħtieġa flimkien ma’ dik rikjesta skont il-paragrafu 1. Madankollu, huma għandhom ikunu meħtieġa biss li jiżvelaw informazzjoni li hija materjali u mhux proprjetarja jew kunfidenzjali skont il-kriterji tekniċi stipulati fil-Parti 1 tal-Anness XII.”.
(12)
It-titolu tat-Titolu VI jinbidel b’dan li ġej:
“ATTI TA’ DELEGA U SETGĦAT TA’ EŻEKUZZJONI”.
(13)
L-Artikolu 150(1) huwa emendat kif ġej:
(a)
il-paragrafu 1 jinbidel b’dan li ġej:
“1. Bla preġudizzju, f’dak li jirrigwarda l-fondi proprji, għall-proposta li l-Kummissjoni għandha tressaq skont l-Artiolu 62, l-aġġustamenti tekniċi […] fl-oqsma li ġejjin għandhom jiġu adottati permezz ta’ atti ta’ delega skont l-Artikoli 151a, 151b u 151c. Il-miżuri msemmija fil-punti (d) u (e) għandhom jiġu adottati skont il-proċedura regolatroja msemmija fl-Artikolu 151a, u suġġetta għall-kundizzjonijiet tal-Artikoli 151b u 151c:
(a)
il-kjarifika tad-definizzjonijiet biex jassiguraw l-applikazzjoni uniformi ta’ din id-Direttiva;
(b)
il-kjarifika tad-definizzjonijiet sabiex jittieħed kont, fl-applikazzjoni ta’ din id-Direttiva, ta’ żviluppi fis-swieq finanzjarji;
(ċ)
l-allinjament tat-terminoloġija dwar u l-ifformular tad-definizzjonijiet f’konformità mal-atti sussegwenti dwar l-istituzzjonijiet ta’ kreditu u l-kwistjonijiet relatati;
(d)
l-espansjoni tal-kontenut tal-lista li hemm referenza dwarha fl-Artikoli 23 u 24 u stabbilita fl-Anness I jew l-adattament tat-terminoloġija użata f’dik il-lista biex jittieħed kont tal-iżviluppi fis-swieq finanzjarji;
(e)
l-oqsma li fihom l-awtoritajiet kompetenti għandhom jagħmlu skambju tal-infomazzjoni kif elenkata fl-Artikolu 42;
(f)
l-aġġustament tekniku fl- Artikoli 56 sa 67 u fl-Artikolu 74 bħala riżultat ta’ żviluppi fl-istandards tal-kontabilità jew fir-rekwiżiti li jieħdu kont tal-leġislazzjoni tal-Unjoni, jew li jirrigwardaw il-konverġenza tal-prattika superviżorja;
(g)
l-emenda tal-lista ta’ klassijiet ta’ espożizzjonijiet fl-Artikoli 79 and 86 sabiex jittieħed kont tal-iżviluppi fis-swieq finanzjarji;
(h)
l-ammont imsemmi fl-Artikolu 79(2)(c), l-Artikolu 86(4)(a),l-Anness VII, Parti 1, punt 5 u l-Anness VII, Parti 2, punt 15, biex jittieħed kont tal-effetti tal-inflazzjoni;
(i)
il-lista u l-klassifikazzjoni ta’ elementi li ma jidhrux fuq il-karta tal-bilanċ fl-Annessi II u IV;
(j)
l-aġġustament tad-dispożizzjonijiet fl-Annessi III u V sa XII sabiex jittieħed kont tal-iżviluppi fis-swieq finanzjarji (b’mod partikolari prodotti finanzjarji ġodda) jew fl-istandards tal-kontabilità jew fir-rekwiżiti li jieħdu kont tal-leġislazzjoni tal-Unjoni, jew li jirrigwardaw il-konverġenza tal-prattiċi superviżorji.
1a. Il-miżuri li ġejjin għandhom jiġu adottati f’konformità mal-proċedura regolatorja msemmija fl-Artikolu 151(2a):
(a)
aġġustament tekniku tal-lista msemmija fl-Artikolu 2;
(b)
tibdil fl-ammont ta’ kapital inizjali tabbilit fl-Artikolu 5 biex jittieħed kont tal-iżviluppi fil-qasam ekonomiku u monetarju.”;
(b)
il-paragrafu 2 huwa emendat kif ġej:
(i)
Fl-ewwel subparagrafu, il-parti introduttorju tinbidel b’dan li ġej:
“Il-Kummissjoni tista’ tadotta l-miżuri li ġejjin:”;
(ii)
it-tieni subparagrafu jinbidel b’dan li ġej:
“Il-miżuri msemmija fil-punti (a), (b), (c) u (f) tal-ewwel subparagrafu għandhom jiġu adottati permezz ta’ atti ta’ delega skont l-Artikoli 151a, u suġġetta għall-kundizzjonijiet tal-Artikoli:151b u 151c. Il-miżuri msemmija fil-punti (d) u (e) tal-ewwel subparagrafu għandhom jiġu adottati skont il-proċedura regolatorja msemmija fl-Artikolu 151(2a).”.
(14)
fl-Artikolu 151, il-paragrafi 2 u 3 huma mħassra.
(15)
Jiddaħħlu l-Artikoli li ġejjin:
“Artikolu 151a
Eżerċizzju tad-delegazzjoni
1. Is-setgħa li tadotta atti ta’ delega msemmija fl-Artikolu 150(1) u fl-ewwel sentenza tat-tieni subparagrafu tal-Artikolu 150(2) għandha tkun konferita lill-Kummissjoni għal perjodu ta’ erba’ snin wara l-15 ta’ Diċembru 2010. Il-Kummissjoni għandha tagħmel rapport rigward is-setgħat delegati mhux aktar tard minn sitt xhur qabel tmiem il-perjodu ta’ erba’ snin. Id-degazzjoni tas-setgħat għandha tiġi estiża awtomatikament għal perjodi ta’ tul identiku, sakemm il-Parlament Ewropew jew il-Kunsill ma jirrevokahiex skont l-Artikolu 151b.
2. Hekk kif tadotta att ta’ delega, il-Kummissjoni għandha tinnotifikah fl-istess waqt lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill.
3. Is-setgħa li tadotta atti ta’ delega hija kkonferita lill-Kummissjoni suġġetta għall-kundizzjonijiet stipulati fl-Artikoli 151b u 151c.
Artikolu 151b
Revoka tad-delegazzjoni
1. Id-delegazzjoni ta’ setgħa li jirriferi għaliha l-Artikolu 150(1) u fl-ewwel sentenza tat-tieni subparagrafu tal-Artikolu 150(2) tista’ tiġi revokata fi kwalunkwe waqt mill-Parlament Ewropew jew mill-Kunsill.
2. L-istituzzjoni li tniedi proċedura interna biex tiddeċiedi jekk tirrevokax delega tas-setgħa għandha tagħmel ħilitha biex tinforma lill-istituzzjoni l-oħra u lill-Kummissjoni fi żmien raġonevoli qabel tittieħed deċiżjoni finali, filwaqt li tindika s-setgħat delegati li jistgħu jkunu suġġetti għal revoka.
3. Id-deċiżjoni tar-revoka għandha ttemm id-delegazzjoni tas-setgħat speċifikati f’dik id-deċiżjoni. Din tidħol fis-seħħ immedjatament jew f’data aktar tard speċifikata fid-deċiżjoni. Ma għandhiex taffettwa l-validità tal-atti ta’ delega li jkunu diġà fis-seħħ. Id-deċiżjoni għandha tkun ippubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 151c
Oġġezzjonijiet għal atti ta’ delega
1. Il-Parlament Ewropew jew il-Kunsill jistgħu joġġezzjonaw għal att ta’ delega fi żmien perjodu ta’ tliet xhur mid-data tan-notifika. Fuq l-inizjattiva tal-Parlament Ewropew jew tal-Kunsill, dak il-perjodu għandu jiġi estiż bi tliet xhur.
2. Jekk, meta jiskadi il-perjodu msemmi fil-paragrafu 1, la l-Parlament Ewropew u lanqas il-Kunsill ma jkunu oġġezzjonaw għall-att ta’ delega, dan għandu jiġi ppubblikat f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea u għandu jidħol fis-seħħ fid-data stipulata fih. L-att ta’ delega jista’ jiġi ppubblikat f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea u jidħol fis-seħħ fid-data qabel l-iskadenza ta’ dak il-perjodu jekk il-Parlament Ewropew u l-Kunsill ikunu t-tnejn li huma għarrfu lill-Kummissjoni bl-intenzjoni tagħhom li ma jqajmux oġġezzjonijiet.
3. Jekk il-Parlament Ewropew jew il-Kunsill joġġezzjona għal att ta’ delega fil-perjodu msemmi fil-paragrafu 1, dan ma għandux jidħol fis-seħħ. F’konformità mal-Artikolu 296 TFUE, l-istituzzjoni li toġġezzjona għandha tiddikjara r-raġunijiet għall-oġġezzjoni tagħha għall-att ta’ delega.”.
(16)
Fl-Artikolu 152, jiddaħħlu l-paragrafi li ġejjin:
“5a. L-istituzzjonijiet ta’ kreditu li jikkalkulaw ammonti ta’ espożizzjonijiet peżati għar-riskju skont l-Artikoli 84 sa 89 għandhom jipprovdu sal-31 ta’ Diċembru 2011 fondi proprji li jkunu f’kull waqt ogħla minn jew daqs l-ammont indikat fil-paragrafu 5c jew il-paragrafu 5d jekk applikabbli.
5b. L-istituzzjonijiet ta’ kreditu li jużaw l-Approċċi ta’ Kejl Avvanzati kif speċifikati fl-Artikolu 105 għall-kalkolu tar-rekwiżiti kapitali tagħhom għar-riskju operattiv għandhom jipprovdu sal-31 ta’ Diċembru 2011 fondi proprji li jkunu f’kull ħin ogħla minn jew daqs l-ammont indikat fil-paragrafu 5c jew 5d jekk applikabbli.
5c. L-ammont imsemmi fil-paragrafi 5a u 5b għandu jkun 80 % tal-ammont minimu totali tal-fondi proprji li l-istituzzjonijiet ta’ kreditu jkunu meħtieġa jżommu skont l-Artikolu 4 tad-Direttiva 93/6/KEE u d-Direttiva 2000/12/KE, kif applikabbli qabel l-1 ta’ Jannar 2007.
5d. Suġġett għall-approvazzjoni tal-awtoritajiet kompetenti, għall-istituzzjonijiet ta’ kreditu msemmija fil-paragrafu 5e, l-ammont imsemmi fil-paragrafi 5a u 5b jista’ jammonta għal sa 80 % tal-ammont minimu totali tal-fondi proprji li dawk l-istituzzjonijiet ta’ kreditu jkunu meħtieġa jżommu skont l-Artikoli 78 sa 83, l-Artikolu 103 jew 104 u d-Direttiva 2006/49/KE kif applikabbli qabel l-1 ta’ Jannar 2011.
5e. Istituzzjoni ta’ kreditu tista’ tapplika l-paragrafu 5d biss jekk hi tkun bdiet tuża l-Approċċ IRB jew l-Approċċi ta’ Kejl Avvanzati għall-kalkolu tar-rekwiżiti kapitali tagħha fl-1 ta’ Jannar 2010 jew wara.”.
(17)
l-Artikolu 154(5) jinbidel b’dan li ġej:
“5. Sal-31 ta’ Diċembru 2012, il-medja tal-LGD peżata għall-espożizzjonijiet kollha tal-imnut garantiti permezz ta’ proprjetajiet residenzjali u li ma jibbenfikawx minn garanziji minn gvernijiet ċentrali m’għandhiex tkun anqas minn 10 %.”.
(18)
fl-Artikolu 156, il-paragrafi li ġejjin jiddaħħlu wara t-tielet paragrafu:
“Sa April 2013. il-Kummissjoni għandha tirrivedi u tirrapporta fuq id-dispożizzjonijiet dwar ir-rimunerazzjoni, inklużi dawk stipulati fl-Annessi V u XII, partikolarment fir-rigward tal-effiċjenza, l-implimentazzjoni u l-infurzar tagħhom, b’ kont meħud tal-iżviluppi internazzjonali. Dik ir-reviżjoni għandha tidentifika kwalunkwe lakuna li toħroġ mill-applikazzjoni tal-prinċipju tal-proporzjonalità għal dawk id-dispożizzjonijiet. Il-Kummissjoni għandha tressaq ir-rapport tagħha quddiem il-Parlament Ewropew u l-Kunsill flimkien ma’ kwalunkwe proposta leġislattiva xierqa.
Sabiex tiżgura l-konsistenza u kundizzjonijiet ugwali għal kulħadd, il-Kummissjoni għandha tirrivedi l-implimentazzjoni tal-Artikolu 54 fir-rigward tal-konsistenza tal-penali u ta’ miżuri oħra imposti u applikati fl-Unjoni kollha kemm hi u, jekk ikun il-każ, għandha tressaq proposti.
Ir-reviżjoni perjodika min-naħa tal-Kummissjoni tal-applikazzjoni ta’ din id-Direttiva għandha tiżgura li l-mod li bih tkun applikata ma jwassalx għal diskriminazzjoni bejn istituzzjonijiet ta’ kreditu abbażi tal-istruttura legali jew tal-mudell ta’ sjieda tagħhom.
Biex tiżgura l-konsistenza fl-approċċ prudenzjali għall-kapital, il-Kummissjoni għandha tirrivedi -rilevanza tar-referenza għall-istrumenti fis-sens tal-Artikolu 66(1a)(a) fil-punt 23(o)(ii) tal-Anness V hekk kif tieħu inizjattiva biex tirrivedi d-definizzjoni ta’ strumenti kapitali kif dispost fl-Artikoli 56 sa 67.”.
(19)
Għandu jiddaħħal l-Artikolu li ġej:
“Artikolu 156a
Sal-31 ta’ Diċembru 2011 il-Kummissjoni għandha tirrivedi u tirrapporta dwar jekk ikunx tajjeb li jsiru tibdiliet għall-allinjament tal-Anness IX ta’ din id-Direttiva b’kont meħud ta’ ftehim internazzjonali rigward rekwiżiti kapitali tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu għal-pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni. Il-Kummissjoni għandha tressaq dak ir-rapport lill-Parlament Ewropew u l-Kunsill flimkien ma’ kwalunkwe proposta leġislattiva xierqa.”.
(20)
L-Annessi huma emendati kif stipulat fl-Anness I ta’ din id-Direttiva.
Artikolu 2
Emendamenti lid-Direttiva 2006/49/KE
Id-Direttiva 2006/49/KE hija b’dan emendata kif ġej:
(1)
Fl-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 3(1), jiddaħħal il-punt li ġej:
“(t)
‘pożizzjoni ta’ titolizzazzjoni’ u ‘pożizzjoni ta’ rititolizzazzjoni’ jfissru, rispettivament, pożizzjoni ta’ titolizzazzjoni u pożizzjoni ta’ rititolizzazzjoni kif iddefinit fid-Direttiva 2006/48/KE.”.
(2)
Fl-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 17(1), il-parti introduttorja tinbidel b’dan li ġej:
“Meta istituzzjoni tikkalkula l-ammonti ta’ espożizzjonijiet peżati mar-riskju għall-finijiet tal-Anness II ta’ din id-Direttiva skont l-Artikoli 84 sa 89 tad-Direttiva 2006/48/KE, għall-finijiet tal-kalkolu previst fil-punt 36 tal-Parti 1 tal-Anness VII tad-Direttiva 2006/48/KE, għandu japplika dan li ġej:”.
(3)
Fl-Artikolu 18(1), il-punt (a) jinbidel b’dan li ġej:
“(a)
ir-rekwiżiti kapitali, ikkalkulati skont il-metodi u l-alternattivi stabbiliti fl-Artikoli 28 sa 32 u l-Anness I, II, u VI u, kif meħtieġ, l-Anness V, għall-kummerċ tagħhom fil-ktieb tal-kummerċ, u l-punti 1 sa 4 tal-Anness II għall-kummerċ tagħhom fil-ktieb mhux tal-kummerċ.”.
(4)
It-titolu tat-Taqsima 2 tal-Kapitolu VIII jinbidel b’dan li ġej:
“Atti ta’ delega u setgħat ta’ eżekuzzjoni”.
(5)
L-Artikolu 41(2) jinbidel b’dan li ġej:
“2. Il-miżuri msemmija fil-paragrafu 1 għandhom jiġu adottati permezz ta’ atti ta’ delega skont l-Artikolu 42a, u suġġetta għall-kundizzjonijiet tal-Artikoli 42b u 42c.”
(6)
L-Artikolu 42(2) huwa mħassar.
(7)
Jiddaħħlu l-artikoli li ġejjin:
“Artikolu 42a
Eżerċizzju tad-delegazzjoni
1. Is-setgħa li tadotta atti ta’ delega msemmija fl-Artikolu 41 għandha tkun konferita lill-Kummissjoni għal perjodu ta’ erba’ snin mill-15 ta’ Diċembru 2010. Il-Kummissjoni għandha tagħmel rapport rigward is-setgħat delegati mhux aktar tard minn sitt xhur qabel tmiem il-perjodu ta’ erba’ snin. Id-degazzjoni tas-setgħat għandha tiġi estiża awtomatikament għal perjodi ta’ tul identiku, sakemm il-Parlament Ewropew jew il-Kunsill ma jirrevokahiex skont l-Artikolu 42b.
2. Hekk kif tadotta att ta’ delega, il-Kummissjoni għandha tinnotifikah fl-istess waqt lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill.
3. Is-setgħa li tadotta atti ta’ delega hija kkonferita lill-Kummissjoni suġġetta għall-kundizzjonijiet stipulati fl-Artikoli 42b u 42c.
Artikolu 42b
Revoka tad-delegazzjoni
1. Id-delegazjoni ta’ setgħa li jirriferi għaliha l-Artikolu 41 tista’ tiġi revokata fi kwalunkwe waqt mill-Parlament Ewropew jew mill-Kunsill.
2. L-istituzzjoni li tniedi proċedura interna biex tiddeċiedi jekk tirrevokax is-setgħa għandha tagħmel ħilitha biex tinforma lill-istituzzjoni l-oħra u lill-Kummissjoni fi żmien raġonevoli qabel tittieħed deċiżjoni finali, filwaqt li tindika s-setgħat delegati li jistgħu jkunu suġġetti għal revoka.
3. Id-deċiżjoni tar-revoka għandha ttemm id-delegazzjoni tas-setgħat speċifikati f’dik id-deċiżjoni. Din tidħol fis-seħħ immedjatament jew f’data aktar tard speċifikata fid-deċiżjoni. Ma għandhiex taffettwa l-validità tal-atti ta’ delega li jkunu diġà fis-seħħ. Id-deċiżjoni għandha tkun ippubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 42c
Oġġezzjonijiet għal atti ta’ delega
1. Il-Parlament Ewropew jew il-Kunsill jistgħu joġġezzjonaw għal att ta’ delega fi żmien perjodu ta’ tliet xhur mid-data tan-notifika. Fuq l-inizjattiva tal-Parlament Ewropew jew tal-Kunsill, dan il-perjodu għandu jittawwal bi tliet xhur.
2. Jekk, meta jiskadi il-perjodu msemmi fil-paragrafu 1, la l-Parlament Ewropew u lanqas il-Kunsill ma jkunu oġġezzjonaw għall-att ta’ delega, dan għandu jiġi ppubblikat f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea u għandu jidħol fis-seħħ fid-data stipulata fih. L-att ta’ delega jista’ jiġi ppubblikat f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea u jidħol fis-seħħ fid-data qabel l-iskadenza ta’ dak il-perjodu jekk il-Parlament Ewropew u l-Kunsill ikunu t-tnejn li huma għarrfu lill-Kummissjoni bl-intenzjoni tagħhom li ma jqajmux oġġezzjonijiet.
3. Jekk il-Parlament Ewropew jew il-Kunsill joġġezzjona għall-att ta’ delega fil-perjodu msemmi fil-paragrafu 1, dan ma għandux jidħol fis-seħħ. F’konformità mal-Artikolu 296 tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, l-istituzzjoni li toġġezzjona għandha tiddikjara r-raġunijiet għall-oġġezzjoni tagħha għall-att ta’ delega.”.
(8)
L-Artikolu 47 jinbidel b’dan li ġej:
“Sat-30 ta’ Diċembru 2011 jew kwalunkwe data qabel speċifikata mill-awtoritajiet kompetenti skont il-każ, l-istituzzjonijiet li rċevew rikonoxximent ta’ mudell tar-riskju speċifiku qabel l-1 ta’ Jannar 2007 bi qbil mal-punt 1 tal-Anness V jistgħu, għal dak ir-rikonoxximent eżistenti, japplikaw il-punti 4 u 8 tal-Anness VII tad-Direttiva 93/6/KEE peress li dawn il-punti kienu validi qabel l-1 ta’ Jannar 2007.”.
(9)
L-Annessi huma emendati kif stipulat fl-Anness II ta’ din id-Direttiva.
Artikolu 3
Traspożizzjoni
1. L-Istati Membri għandhom idaħħlu fis-seħħ il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi neċessarji biex jikkonformaw ma’:
(a)
il-punti 3, 4, 16 u 17 tal-Artikolu 1, u l-punti 1, 2(c), 3, u 5(b)(iii) tal-Anness I, sal-1 ta’ Jannar 2011; u
(b)
id-dispożizzjonijiet kollha ta’ din id-Direttiva għajr dawk speċifikati fil-punt (a), sal-31 ta’ Diċembru 2011.
Meta l-Istati Membri jadottaw il-miżuri msemmija f’dan il-paragrafu, dawn għandhom jinkludu referenza għal din id-Direttiva jew tali referenza għandha takkumpanjahom meta jiġu pubblikati uffiċjalment. Il-metodi kif issir tali referenza għandhom jiġu stabbiliti mill-Istati Membri.
2. Il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet meħtieġa għall-konformità mal-punt 1 tal-Anness I għandhom jobbligaw lill-istituzzjonjiet ta’ kreditu biex japplikaw il-prinċipji stipulati hemmhekk:
(i)
għar-rimunerazzjoni dovuta abbażi ta’ kuntratti konklużi qabel id-data effettiva tal-implimentazzjoni f’kull Stat Membru u assenjati jew imħallsa wara dik id-data; u
(ii)
fir-rigward ta’ servizzi pprovduti fl-2010, għar-rimunerazzjoni assenjata, imma mhux imħallsa qabel id-data effettiva tal-implimentazzjoni f’kull Stat Membru.
3. L-Istati Membri għandhom jikkomunikaw lill-Kummissjoni t-test tad-dispożizzjonijiet ewlenin tal-liġi nazzjonali li huma jadottaw fil-qasam kopert minn din id-Direttiva.
Artikolu 4
Rapport
Fir-rigward tan-natura internazzjonali tal-qafas ta’ Basel u tar-riskji assoċjati ma’ implimentazzjoni mhux simultanja tal-bidliet f’dak il-qafas f’ġurisdizzjonijiet ewlenin, il-Kummissjoni għandha tirrapporta lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill sal-31 ta’ Diċembru 2010 dwar il-progress li jkun sar lejn l-implimentazzjoni internazzjonali tal-bidliet fil-qafas tal-adegwatezza kapitali, flimkien ma’ kwalunkwe proposta adatta.
Artikolu 5
Dħul fis-seħħ
Din id-Direttiva għandha tidħol fis-seħħ fil-jum wara dak tal-pubblikazzjoni tagħha f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 6
Indirizzati
Din id-Direttiva hija indirizzata lill-Istati Membri.
Magħmul fi Strasburgu, l-24 ta’ Novembru 2010.