ДИРЕКТИВА 2010/23/ЕС НА СЪВЕТА
от 16 март 2010 година
за изменение на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност по отношение на незадължително и временно прилагане на механизма за самоначисляване във връзка с доставки на някои услуги, при които съществува риск от измами
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специалната законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2006/112/ЕО на Съвета (3) определя, че данъкът върху добавената стойност (ДДС) е платим от всяко данъчнозадължено лице, извършващо облагаеми доставки на стоки и услуги. Същевременно, в случай на трансгранични сделки и в определени национални сектори с висок риск от измами, например строителство или отпадъци, се предвижда прехвърляне на задължението за плащане на ДДС към лицето, което получава доставката.
(2)
Предвид мащаба на измамите с ДДС, на държавите-членки следва да бъде позволено временно да прилагат механизъм, при който задължението за плащане на ДДС се прехвърля към лицето, на което са прехвърлени квоти за емисии на парникови газове, както са определени в член 3 на Директива 2003/87/ЕО (4), и други единици, които могат да се използват за постигане на съответствие с посочената директива.
(3)
Въвеждането на такъв механизъм, насочен към посочените услуги, при които според придобития напоследък опит съществува особено висок риск от измами, за разлика от общото му прилагане, не следва да окаже неблагоприятно въздействие върху основните принципи на системата на ДДС, като например плащането на части.
(4)
Държавите-членки следва да изготвят доклад за оценка на прилагането на механизма, за да се даде възможност за оценяване на неговата ефикасност.
(5)
С оглед на оценяването по прозрачен начин на ефекта от прилагането на механизма относно дейностите с цел измама, докладите за оценка от държавите-членки следва да се основават на предварително определени критерии, установени от държавите-членки. Всяка такава оценка следва ясно да оценява равнището на измамите преди и след прилагането на механизма и всяка последваща промяна в тенденциите при дейностите с цел измама, включително доставки на други услуги. Докладът следва да съдържа и оценка на разходите за съответствие за данъчнозадължени лица.
(6)
Всяка държава-членка, която е установила промяна в тенденциите при дейностите с цел измама на своя територия във връзка с услугите по настоящата директива, следва да изготви доклад относно това.
(7)
С оглед осигуряване на възможност на всички държави-членки за прилагане на такъв механизъм е необходимо определено изменение на Директива 2006/112/ЕО.
(8)
Доколкото целта настоящата директива, а именно борбата с измамите с ДДС чрез временна мярка, с дерогация от съществуващите правила на ЕС, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и поради това може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(9)
Поради това Директива 2006/112/ЕО следва да се измени по съответния начин,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
В Директива 2006/112/ЕО се вмъква следният член:
„Член 199а
1. Държавите-членки могат да предвидят, до 30 юни 2015 г. и за минимален срок от две години, лицето платец на ДДС да е данъчнозадълженото лице, за което се извършва която и да е от следните доставки:
а)
прехвърлянето на квоти за емисии на парникови газове, както са определени в член 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (5), които могат да се прехвърлят в съответствие с член 12 от посочената директива;
б)
прехвърлянето на други единици, които могат да се използват от операторите за постигане на съответствие със същата директива.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за прилагането на механизма, предвиден в параграф 1, при въвеждането на такъв механизъм и предоставят на Комисията следната информация:
а)
декларация относно обхвата на мярката за прилагане на механизма и подробно описание на придружаващите мерки, включително всички задължения за отчитане по отношение на данъчнозадължените лица, както и всички мерки за контрол;
б)
критериите за оценка, които позволяват сравнение между дейностите с цел измама по отношение на услугите, посочени в параграф 1, преди и след прилагането на механизма, дейностите с цел измама по отношение на други услуги преди и след прилагането на механизма, както и за увеличението на други видове дейности с цел измама преди и след прилагането на механизма;
в)
началната дата на мярката за прилагане на механизма и срокът, който трябва да бъде обхванат от нея.
3. Въз основа на критериите за оценка, посочени в параграф 2, буква б), държавите-членки, които прилагат предвидения в параграф 1 механизъм, представят доклад на Комисията не по-късно от 30 юни 2014 г. В доклада се посочва ясно информацията, която трябва да се третира като поверителна, и информацията, която може да се публикува.
Докладът представя подробна оценка на цялостната ефективност и ефикасност на мярката, по-специално по отношение на:
а)
въздействието върху дейностите с цел измама във връзка с доставки на услуги, обхванати от мярката;
б)
евентуално прехвърляне на дейности с цел измама към стоки или други услуги;
в)
разходите за съответствие за данъчнозадължени лица в резултат на мярката.
4. Всяка държава-членка, която е установила, считано от влизането в сила на настоящия член, промяна в тенденциите при дейностите с цел измама на своя територия във връзка с услугите, изброени в параграф 1, представя на Комисията доклад по този въпрос не по-късно от 30 юни 2014 г.
Член 2
Държавите-членки, които изберат да прилагат механизма, предвиден в член 199а, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО, съобщават на Комисията разпоредбите на мярката за прилагане на механизма в момента на стартирането на механизма.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Директивата се прилага до 30 юни 2015 г.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Член 6
Настоящата директива се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 16 март 2010 година.
COUNCIL DIRECTIVE 2010/23/EU
of 16 March 2010
amending Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax, as regards an optional and temporary application of the reverse charge mechanism in relation to supplies of certain services susceptible to fraud
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 113 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
Having regard to the opinion of the European Parliament (1),
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (2),
Acting in accordance with a special legislative procedure,
Whereas:
(1)
Council Directive 2006/112/EC (3) specifies that value added tax (VAT) shall be payable by any taxable person carrying out transactions involving the taxable supply of goods and services. In the case of cross-border transactions, and for certain domestic high-risk sectors such as construction or waste, it is foreseen, however, to shift the obligation to pay VAT onto the person to whom the supply is made.
(2)
Given the seriousness of VAT fraud, Member States should be allowed to apply, on a temporary basis, a mechanism whereby the obligation to pay VAT shifts onto the person to whom allowances to emit greenhouse gases, as defined in Article 3 of Directive 2003/87/EC (4), and other units that may be used for compliance with the same Directive, are transferred.
(3)
The introduction of such a mechanism targeting these services, which according to recent experience are particularly susceptible to fraud, as opposed to its general application, should not adversely affect the fundamental principles of the VAT system, such as fractionated payments.
(4)
Member States should produce an evaluation report on the application of the mechanism so as to enable an assessment of its efficiency.
(5)
In order to assess the effect of the application of the mechanism on fraudulent activities in a transparent manner, evaluation reports by Member States should be based on pre-defined criteria established by Member States. Any such evaluation should clearly assess the level of fraud before and after the application of the mechanism and any consequent shifts in trends of fraudulent activities, including supplies of other services. The report should also evaluate compliance costs for taxable persons.
(6)
Each Member State that has detected a shift in trends of fraudulent activities in its territory in relation to the services under this Directive should produce a report in that respect.
(7)
In order to provide all Member States with the option of applying such a mechanism, a specific amendment to Directive 2006/112/EC is necessary.
(8)
Since the objective of this Directive, namely to address VAT fraud through a temporary measure which derogates from existing Union rules, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore be better achieved at Union level, the Union may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
(9)
Directive 2006/112/EC should therefore be amended accordingly,
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
In Directive 2006/112/EC the following Article shall be inserted:
‘Article 199a
1. Member States may, until 30 June 2015 and for a minimum period of two years, provide that the person liable for payment of VAT is the taxable person to whom any of the following supplies are made:
(a)
the transfer of allowances to emit greenhouse gases as defined in Article 3 of Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community (5), transferable in accordance with Article 12 of that Directive;
(b)
the transfer of other units that may be used by operators for compliance with the same Directive.
2. Member States shall inform the Commission of the application of the mechanism provided for in paragraph 1 on the introduction of any such mechanism and shall provide the following information to the Commission:
(a)
a statement on the scope of the measure applying the mechanism and a detailed description of accompanying measures, including any reporting obligations on taxable persons and any control measures;
(b)
evaluation criteria to enable comparison between fraudulent activities in relation to the services listed in paragraph 1 before and after the application of the mechanism, fraudulent activities in relation to other services before and after the application of the mechanism, and any increase in other types of fraudulent activities before and after the application of the mechanism;
(c)
the date of commencement and the period to be covered by the measure applying the mechanism.
3. Member States applying the mechanism provided for in paragraph 1 shall, on the basis of the evaluation criteria provided for under paragraph 2(b), submit a report to the Commission no later than 30 June 2014. The report shall clearly indicate the information to be treated as confidential and the information which may be published.
The report shall provide a detailed assessment of the measure’s overall effectiveness and efficiency, in particular as regards:
(a)
the impact on fraudulent activities in relation to supplies of services covered by the measure;
(b)
the possible shift of fraudulent activities to goods or other services;
(c)
the compliance costs for taxable persons resulting from the measure.
4. Each Member State that has detected, as from the entry into force of this Article, a shift in trends of fraudulent activities in its territory in relation to the services listed in paragraph 1, shall submit a report to the Commission in that respect no later than 30 June 2014.
Article 2
Member States choosing to apply the mechanism provided for in Article 199a paragraph 1 of Directive 2006/112/EC shall communicate the provisions of the measure applying the mechanism to the Commission when the mechanism commences.
Article 3
This Directive shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 4
The Directive shall apply until 30 June 2015.
Article 5
This Directive is addressed to the Member States.
Article 6
This Directive shall be published in the Official Journal of the European Union.
Done at Brussels, 16 March 2010.