РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1218/2010 НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2010 година
относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз за някои категории споразумения за специализация
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2821/71 на Съвета от 20 декември 1971 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора за категории споразумения, решения и съгласувани практики (1),
след като публикува проект на настоящия регламент,
след като се консултира с Консултативния комитет по ограничителни практики и господстващо положение,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2821/71 оправомощава Комисията да прилага чрез регламент член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (*1) към някои категории споразумения, решения и съгласувани практики, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора, които имат за предмет специализацията, включително и споразуменията, необходими за осъществяването ѝ.
(2)
Регламент (ЕО) № 2658/2000 на Комисията от 29 ноември 2000 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите споразумения за специализация (2) определя категориите споразумения за специализация, за които Комисията смята, че по принцип отговарят на условията, посочени в член 101, параграф 3 от Договора. Предвид общия положителен опит от прилагането на посочения регламент, чието действие изтича на 31 декември 2010 г., и като се вземе предвид допълнителният придобит опит след приемането му, е целесъобразно да се приеме нов регламент за групово освобождаване.
(3)
Настоящият регламент следва да отговаря на двете изисквания за осигуряване на ефикасна защита на конкуренцията и да предоставя достатъчна правна сигурност за предприятията. Постигането на тези цели следва да бъде съобразено с необходимостта от възможно най-голямо опростяване на административния надзор и законодателната рамка. Под определено ниво на пазарна мощ може да се приеме като цяло, за прилагането на член 101, параграф 3 от Договора, че положителното въздействие на споразуменията за специализация ще бъде по-голямо в сравнение с каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(4)
За целите на прилагането на член 101, параграф 3 от Договора чрез регламент не е необходимо да се определят тези споразумения, които могат да попаднат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. При индивидуалната оценка на споразуменията съгласно член 101, параграф 1 от Договора трябва да се вземат предвид няколко фактора, и по-специално пазарната структура на съответния пазар.
(5)
Предимствата на освобождаването, въведено с настоящия регламент, следва да се ограничат до тези споразумения, за които може да се допусне с достатъчна степен на сигурност, че отговарят на условията по член 101, параграф 3 от Договора.
(6)
Споразуменията за производствена специализация най-вероятно ще допринесат за подобряване на производството или дистрибуцията на стоките, ако страните притежават допълващи се квалификации, активи или дейности, тъй като те могат да съсредоточат усилията си върху производството на определени продукти и по този начин да повишат ефективността си и да предлагат по-евтини продукти. По принцип същото важи и за споразуменията за специализация в подготовката на услуги. При наличието на ефективна конкуренция е твърде вероятно потребителите да получат справедлив дял от полученото предимство.
(7)
Такива предимства могат да възникнат от споразумения, при които една от страните се отказва изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („едностранна специализация“), от споразумения, при които всички страни се отказват изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („реципрочна специализация“), и от споразумения, при които участниците се задължават съвместно да произвеждат определени продукти или да подготвят определени услуги („съвместно производство“). В контекста на настоящия регламент концепциите за едностранна и реципрочна специализация не изискват от дадена страна да намали капацитета, тъй като е достатъчно тя да намали своя производствен обем. Концепцията за съвместното производство обаче не изисква страните да намалят своите индивидуални производствени дейности извън обхвата на тяхното планирано споразумение за съвместно производство.
(8)
Същността на споразуменията за едностранна и реципрочна специализация предполага страните да са активни на един и същ продуктов пазар. Не е необходимо страните да са активни на един и същ географски пазар. Вследствие на това прилагането на настоящия регламент за споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да се ограничи до сценарии, при които страните извършват дейност на един и същ продуктов пазар. Споразумения за съвместно производство могат да бъде сключвани от страни, които вече са активни на един и същ продуктов пазар, но също и от страни, които искат да навлязат на даден продуктов пазар чрез споразумението. Следователно споразуменията за съвместно производство следва да попаднат в приложното поле на настоящия регламент, независимо от това дали страните вече извършват дейност на един и същ продуктов пазар.
(9)
За да се осигури получаването на предимства от специализацията, без да се наложи някоя от страните надолу по производствената верига да напусне изцяло пазара, споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да бъдат предмет на настоящия регламент само когато в тях са предвидени задължения за доставка и покупка или съвместна дистрибуция. Задълженията за доставка и покупка могат, без това да е задължително, да бъдат изключителни по своето естество.
(10)
Може да се приеме, че когато делът на страните на съответния пазар за продуктите, предмет на споразумение за специализация, не надвишава определено равнище, споразуменията по принцип ще осигурят икономически предимства под формата на икономии от мащаба или от обхвата или по-добри производствени технологии, като същевременно потребителите ще получат справедлив дял от произтичащите от тях предимства. При все това, когато продуктите, произведени съгласно споразумение за специализация, са междинни продукти, които една или повече от страните напълно или частично използват като вложен материал за собственото си производство на определени продукти надолу по веригата, които те впоследствие продават на пазара, освобождаването, предоставено от настоящия регламент, следва също да зависи от дела на страните на съответния пазар за тези продукти надолу по веригата, който да не надвишава определено равнище. В такъв случай само наблюдаването на пазарния дял на страните на ниво междинен продукт не би отчел потенциалния риск от изключване от пазара или увеличаване на цената на вложения материал за конкурентите на ниво продукти надолу по веригата. Не се предполага обаче, че споразуменията за специализация влизат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора или че не отговарят на условията на член 101, параграф 3 от Договора, след като е надхвърлен прагът на пазарния дял, определен в настоящия регламент, или не са удовлетворени други условия на настоящия регламент. В такъв случай трябва да се проведе индивидуална оценка на споразумението за специализация съгласно член 101 от Договора.
(11)
Настоящият регламент не следва да освобождава споразумения, съдържащи ограничения, които не са необходими за постигането на положително въздействие, получено чрез споразумение за специализация. По принцип споразуменията, съдържащи определени видове строги ограничения на конкуренцията, свързани с фиксиране на цени, начислени на трети страни, ограничаване на производството или продажбите и разпределяне на пазари и клиенти, следва да се изключат от предимствата на освобождаването, установено в настоящия регламент, независимо от пазарния дял на страните.
(12)
Ограничаването на пазарния дял, неосвобождаването на някои споразумения и условията, предвидени в настоящия регламент, обикновено гарантират, че със споразуменията, по отношение на които се прилага груповото освобождаване, не се дава възможност на страните да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти или услуги.
(13)
Съгласно член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (3), Комисията може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага, когато констатира в конкретен случай, че споразумение, за което се прилага освобождаването, предвидено в настоящия регламент, има въпреки това въздействие, несъвместимо с член 101, параграф 3 от Договора.
(14)
По силата на член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 органите по конкуренция на държава-членка могат да оттеглят възможността настоящият регламент да се прилага по отношение на територията на тази държава-членка или на част от нея, когато, в определен случай, споразумение, към което се прилага установеното в настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко има въздействие, което е несъвместимо с член 101, параграф 3 от Договора, на територията на тази държава-членка или на част от нея и когато тази територия има всички характеристики на отделен географски пазар.
(15)
Възможността да се прилага настоящият регламент може да бъде оттеглена съгласно член 29 от Регламент (ЕО) № 1/2003, когато например съответният пазар е много концентриран и конкуренцията е вече слаба, по-специално поради индивидуалните пазарни позиции на други участници на пазара или поради връзки между други участници на пазара, създадени от паралелни споразумения за специализация.
(16)
За да се улесни сключването на споразумения за специализация, които могат да повлияят на структурата на страните, срокът на действие на настоящия регламент следва да се фиксира на 12 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„споразумение за специализация“ означава споразумение за едностранна специализация, споразумение за реципрочна специализация или споразумение за съвместно производство;
б)
„споразумение за едностранна специализация“ означава споразумение между две страни, които извършват дейност на един и същ продуктов пазар, по силата на което едната от страните се съгласява да спре изцяло или частично производството на определени продукти или да се въздържа от производството на тези продукти и да ги купува от другата страна, която се съгласява да произвежда и доставя тези продукти;
в)
„споразумение за реципрочна специализация“ означава споразумение между две или повече страни, които извършват дейност на един и същ продуктов пазар, по силата на което две или повече страни се съгласяват на реципрочна основа изцяло или частично да спрат или да се въздържат от производството на определени, но различни продукти, и да купуват тези продукти от другите страни, които се съгласяват да ги произвеждат и доставят;
г)
„споразумение за съвместно производство“ означава споразумение, по силата на което две или повече страни се съгласяват да произвеждат определени продукти съвместно;
д)
„споразумение“ означава споразумение, решение на сдружение от предприятия или съгласувана практика;
е)
„продукт“ означава стока или услуга, включително както междинните стоки или услуги, така и крайните стоки или услуги, с изключение на услугите за дистрибуция и даване под наем;
ж)
„производство“ означава произвеждането на стоки или подготовката на услуги и включва и производството чрез подизпълнение;
з)
„подготовка на услуги“ означава дейностите нагоре по веригата по предоставянето на услуги на клиентите;
и)
„съответен пазар“ означава съответният продуктов и географски пазар, на който принадлежат продуктите на специализацията, и освен това, когато продуктите на специализацията са междинни продукти, използвани за вътрешни нужди изцяло или частично от една или повече от страните за производството на продукти надолу по веригата, съответният продуктов и географски пазар, на който принадлежат продуктите надолу по веригата;
й)
„продукт на специализацията“ означава продукт, който е произведен съгласно споразумение за специализация;
к)
„продукт надолу по веригата“ означава продукт, за чието производство се използва продукт на специализацията от една или повече страни, като тези страни продават този продукт на пазара;
л)
„конкурентно предприятие“ означава действителен или потенциален конкурент;
м)
„действителен конкурент“ означава предприятие, което извършва дейност на същия съответен пазар;
н)
„потенциален конкурент“ означава предприятие, което при отсъствие на споразумение за специализация, в случай на малко, но постоянно увеличение на относителните цени, е вероятно да предприеме в рамките на не повече от три години необходимите допълнителни инвестиции или други необходими разходи, за да навлезе на съответния пазар, като това е реална, а не само теоретична възможност;
о)
„задължение за изключителна доставка“ означава задължение да не се доставя на конкурентно предприятие, което не е страна по споразумението, продуктът на специализацията;
п)
„задължение за изключителна покупка“ означава задължение за закупуване на продукта на специализацията само от страна по споразумението;
р)
„съвместно“ в контекста на дистрибуцията означава, че страните:
i)
извършват дистрибуцията на продуктите чрез съвместен екип, съвместна организация или съвместно предприятие, или
ii)
назначават трета страна като дистрибутор с изключителни права или без изключителни права, при условие че третата страна не е конкурентно предприятие;
с)
„дистрибуция“ означава дистрибуция, включително продажбата на стоки и предоставянето на услуги.
2. За целите на настоящия регламент термините „предприятие“ и „страна“ включват техните съответни свързани предприятия.
„Свързани предприятия“ означава:
а)
предприятия, в които страна по споразумението за специализация, пряко или непряко:
i)
притежава повече от половината акции с право на глас,
ii)
притежава правомощието да назначи повече от половината от членовете на надзорния съвет, управителния съвет или другите органи, които законно представляват предприятието, или
iii)
притежава правото да управлява дейността на предприятието;
б)
предприятия, които пряко или непряко притежават изброените в буква а) права или правомощия по отношение на страна по споразумението;
в)
предприятия, в които предприятие, посочено в буква б), пряко или непряко притежава посочените в буква а) права или правомощия;
г)
предприятия, в които страна по споразумението за специализация заедно с едно или повече от предприятията, посочени в буква а), б) или в), или в които две или повече от последно посочените предприятия съвместно притежават изброените в буква а) права или правомощия;
д)
предприятия, в които правата или правомощията, изброени в буква a), се държат съвместно от:
i)
страните по споразумението за специализация или техните съответни свързани предприятия, посочени в букви а)-г), или
ii)
една или повече от страните по споразумението за специализация, или едно или повече от техните свързани предприятия, посочени в букви а)-г), и една или повече трети страни.
Член 2
Освобождаване
1. Съгласно член 101, параграф 3 от Договора и при спазване на разпоредбите на настоящия регламент се постановява, че член 101, параграф 1 от Договора не се прилага към споразуменията за специализация.
Това освобождаване се прилага дотолкова, доколкото тези споразумения съдържат ограничения на конкуренцията, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора.
2. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага за споразумения за специализация, съдържащи разпоредби, които се отнасят до прехвърлянето или лицензирането на правата на интелектуална собственост на една или повече страни, при условие че тези разпоредби не съставляват основният предмет на такива споразумения, а са пряко свързани с осъществяването им и са необходими за него.
3. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага към споразуменията за специализация, когато:
а)
страните приемат задължение за изключителна покупка или задължение за изключителна доставка; или
б)
страните не продават самостоятелно продуктите на специализацията, а осигуряват съвместна дистрибуция на тези продукти.
Член 3
Праг на пазарния дял
Освобождаването, предвидено в член 2, се прилага, при условие че общият пазарен дял на страните не надвишава 20 % от който и да е съответен пазар.
Член 4
Твърди ограничения
Освобождаването, предвидено в член 2, не се прилага за споразумения за специализация, които пряко или непряко, самостоятелно или в съчетание с други фактори под контрола на страните, имат за предмет едно от следните неща:
а)
фиксиране на цени при продажба на продуктите на трети страни с изключение на фиксирането на цените, начислени на преките клиенти в рамките на съвместната дистрибуция;
б)
ограничаването на продукцията или продажбите с изключение на:
i)
разпоредбите за договореното количество продукти в рамките на споразуменията за едностранна или реципрочна специализация или разпоредбите за определяне на производствените мощности и обема на производството в рамките на споразумение за съвместно производство, и
ii)
определянето на цели на продажби в рамките на съвместната дистрибуция;
в)
разпределянето на пазари или клиенти.
Член 5
Определяне на праг на пазарния дял
За целите на прилагането на прага на пазарния дял, предвиден в член 3, се прилагат следните правила:
а)
пазарният дял се изчислява въз основа на стойността на реализираните продажби; ако няма на разположение данни за реализираните продажби, за да се определи пазарният дял на страните, могат да се използват разчети, основани на друга надеждна пазарна информация, включително и обема на реализираните продажби;
б)
пазарният дял се изчислява въз основа на данни за предходната календарна година;
в)
пазарният дял, държан от предприятията, посочени в член 1, параграф 2, втора алинея, буква д), се разпределя поравно между всички предприятия, които притежават правата или правомощията, изброени в буква а) от същата алинея;
г)
ако пазарният дял, посочен в член 3, не надвишава първоначално 20 %, но впоследствие се повиши над това ниво, без да превишава 25 %, освобождаването, предвидено в член 2, продължава да бъде приложимо за срок от две последователни календарни години след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 20 %;
д)
ако пазарният дял, посочен в член 3, не надвишава първоначално 20 %, но впоследствие се повиши над 25 %, освобождаването, предвидено в член 2, продължава да бъде приложимо за срок от една календарна година след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 25 %;
е)
ползите от букви г) и д) не могат да се съчетават, така че да се надхвърли периодът от две календарни години.
Член 6
Преходен период
Забраната, предвидена в член 101, параграф 1 от Договора, не се прилага през периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2012 г. по отношение на споразумения, които вече са в сила на 31 декември 2010 г., които не отговарят на условията за освобождаване, предвидени в настоящия регламент, но отговарят на условията за освобождаване, предвидени в Регламент (ЕО) № 2658/2000.
Член 7
Срок на валидност
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2011 г.
Срокът му на действие изтича на 31 декември 2022 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2010 година.
COMMISSION REGULATION (EU) No 1218/2010
of 14 December 2010
on the application of Article 101(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union to certain categories of specialisation agreements
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EEC) No 2821/71 of the Council of 20 December 1971 on application of Article 85(3) of the Treaty to categories of agreements, decisions and concerted practices (1),
Having published a draft of this Regulation,
After consulting the Advisory Committee on Restrictive Practices and Dominant Positions,
Whereas:
(1)
Regulation (EEC) No 2821/71 empowers the Commission to apply Article 101(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union (*1) by regulation to certain categories of agreements, decisions and concerted practices falling within the scope of Article 101(1) of the Treaty which have as their object specialisation, including agreements necessary for achieving it.
(2)
Commission Regulation (EC) No 2658/2000 of 29 November 2000 on the application of Article 81(3) of the Treaty to categories of specialisation agreements (2) defines categories of specialisation agreements which the Commission regarded as normally satisfying the conditions laid down in Article 101(3) of the Treaty. In view of the overall positive experience with the application of that Regulation, which expires on 31 December 2010, and taking into account further experience acquired since its adoption, it is appropriate to adopt a new block exemption regulation.
(3)
This Regulation should meet the two requirements of ensuring effective protection of competition and providing adequate legal security for undertakings. The pursuit of those objectives should take account of the need to simplify administrative supervision and the legislative framework to as great an extent as possible. Below a certain level of market power it can in general be presumed, for the application of Article 101(3) of the Treaty, that the positive effects of specialisation agreements will outweigh any negative effects on competition.
(4)
For the application of Article 101(3) of the Treaty by regulation, it is not necessary to define those agreements which are capable of falling within Article 101(1) of the Treaty. In the individual assessment of agreements under Article 101(1) of the Treaty, account has to be taken of several factors, and in particular the market structure on the relevant market.
(5)
The benefit of the exemption established by this Regulation should be limited to those agreements for which it can be assumed with sufficient certainty that they satisfy the conditions of Article 101(3) of the Treaty.
(6)
Agreements on specialisation in production are most likely to contribute to improving the production or distribution of goods if the parties have complementary skills, assets or activities, because they can concentrate on the manufacture of certain products and thus operate more efficiently and supply the products more cheaply. The same can generally be said about agreements on specialisation in the preparation of services. Given effective competition, it is likely that consumers will receive a fair share of the resulting benefits.
(7)
Such advantages can arise from agreements whereby one party fully or partly gives up the manufacture of certain products or preparation of certain services in favour of another party (unilateral specialisation), from agreements whereby each party fully or partly gives up the manufacture of certain products or preparation of certain services in favour of another party (reciprocal specialisation) and from agreements whereby the parties undertake to jointly manufacture certain products or prepare certain services (joint production). In the context of this Regulation, the concepts of unilateral and reciprocal specialisation do not require a party to reduce capacity, as it is sufficient if they reduce their production volumes. The concept of joint production, however, does not require the parties to reduce their individual production activities outside the scope of their envisaged joint production arrangement.
(8)
The nature of unilateral and reciprocal specialisation agreements presupposes that the parties are active on the same product market. It is not necessary for the parties to be active on the same geographic market. Consequently, the application of this Regulation to unilateral and reciprocal specialisation agreements should be limited to scenarios where the parties are active on the same product market. Joint production agreements can be entered into by parties who are already active on the same product market but also by parties who wish to enter a product market by way of the agreement. Therefore, joint production agreements should fall within the scope of this Regulation irrespective of whether the parties are already active in the same product market.
(9)
To ensure that the benefits of specialisation will materialise without one party leaving the market downstream of production entirely, unilateral and reciprocal specialisation agreements should only be covered by this Regulation where they provide for supply and purchase obligations or joint distribution. Supply and purchase obligations may, but do not have to, be of an exclusive nature.
(10)
It can be presumed that, where the parties’ share of the relevant market for the products which are the subject matter of a specialisation agreement does not exceed a certain level, the agreements will, as a general rule, give rise to economic benefits in the form of economies of scale or scope or better production technologies, while allowing consumers a fair share of the resulting benefits. However, where the products manufactured under a specialisation agreement are intermediary products which one or more of the parties fully or partly use as an input for their own production of certain downstream products which they subsequently sell on the market, the exemption conferred by this Regulation should also be conditional on the parties’ share on the relevant market for these downstream products not exceeding a certain level. In such a case, merely looking at the parties’ market share at the level of the intermediary product would ignore the potential risk of foreclosing or increasing the price of inputs for competitors at the level of the downstream products. However, there is no presumption that specialisation agreements are either caught by Article 101(1) of the Treaty or that they fail to satisfy the conditions of Article 101(3) of the Treaty once the market share threshold set out in this Regulation is exceeded or other conditions of this Regulation are not met. In such cases, an individual assessment of the specialisation agreement needs to be conducted under Article 101 of the Treaty.
(11)
This Regulation should not exempt agreements containing restrictions which are not indispensable to the attainment of the positive effects generated by a specialisation agreement. In principle, agreements containing certain types of severe restrictions of competition relating to the fixing of prices charged to third parties, limitation of output or sales, and allocation of markets or customers should be excluded from the benefit of the exemption established by this Regulation irrespective of the market share of the parties.
(12)
The market share limitation, the non-exemption of certain agreements and the conditions provided for in this Regulation normally ensure that the agreements to which the block exemption applies do not enable the parties to eliminate competition in respect of a substantial part of the products or services in question.
(13)
The Commission may withdraw the benefit of this Regulation, pursuant to Article 29(1) of Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002 on the implementation of the rules on competition laid down in Articles 81 and 82 of the Treaty (3), where it finds in a particular case that an agreement to which the exemption provided for in this Regulation applies nevertheless has effects which are incompatible with Article 101(3) of the Treaty.
(14)
The competition authority of a Member State may withdraw the benefit of this Regulation pursuant to Article 29(2) of Regulation (EC) No 1/2003 in respect of the territory of that Member State, or a part thereof where, in a particular case, an agreement to which the exemption established by this Regulation applies nevertheless has effects which are incompatible with Article 101(3) of the Treaty in the territory of that Member State, or in a part thereof, and where such territory has all the characteristics of a distinct geographic market.
(15)
The benefit of this Regulation could be withdrawn pursuant to Article 29 of Regulation (EC) No 1/2003 where, for example, the relevant market is very concentrated and competition is already weak, in particular because of the individual market positions of other market participants or links between other market participants created by parallel specialisation agreements.
(16)
In order to facilitate the conclusion of specialisation agreements, which can have a bearing on the structure of the parties, the period of validity of this Regulation should be fixed at 12 years,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Definitions
1. For the purposes of this Regulation, the following definitions shall apply:
(a)
‘specialisation agreement’ means a unilateral specialisation agreement, a reciprocal specialisation agreement or a joint production agreement;
(b)
‘unilateral specialisation agreement’ means an agreement between two parties which are active on the same product market by virtue of which one party agrees to fully or partly cease production of certain products or to refrain from producing those products and to purchase them from the other party, who agrees to produce and supply those products;
(c)
‘reciprocal specialisation agreement’ means an agreement between two or more parties which are active on the same product market, by virtue of which two or more parties on a reciprocal basis agree to fully or partly cease or refrain from producing certain but different products and to purchase these products from the other parties, who agree to produce and supply them;
(d)
‘joint production agreement’ means an agreement by virtue of which two or more parties agree to produce certain products jointly;
(e)
‘agreement’ means an agreement, a decision by an association of undertakings or a concerted practice;
(f)
‘product’ means a good or a service, including both intermediary goods or services and final goods or services, with the exception of distribution and rental services;
(g)
‘production’ means the manufacture of goods or the preparation of services and includes production by way of subcontracting;
(h)
‘preparation of services’ means activities upstream of the provision of services to customers;
(i)
‘relevant market’ means the relevant product and geographic market to which the specialisation products belong, and, in addition, where the specialisation products are intermediary products which one or more of the parties fully or partly use captively for the production of downstream products, the relevant product and geographic market to which the downstream products belong;
(j)
‘specialisation product’ means a product which is produced under a specialisation agreement;
(k)
‘downstream product’ means a product for which a specialisation product is used by one or more of the parties as an input and which is sold by those parties on the market;
(l)
‘competing undertaking’ means an actual or potential competitor;
(m)
‘actual competitor’ means an undertaking that is active on the same relevant market;
(n)
‘potential competitor’ means an undertaking that, in the absence of the specialisation agreement, would, on realistic grounds and not just as a mere theoretical possibility, in case of a small but permanent increase in relative prices be likely to undertake, within not more than 3 years, the necessary additional investments or other necessary switching costs to enter the relevant market;
(o)
‘exclusive supply obligation’ means an obligation not to supply a competing undertaking other than a party to the agreement with the specialisation product;
(p)
‘exclusive purchase obligation’ means an obligation to purchase the specialisation product only from a party to the agreement;
(q)
‘joint’, in the context of distribution, means that the parties:
(i)
carry out the distribution of the products by way of a joint team, organisation or undertaking; or
(ii)
appoint a third party distributor on an exclusive or non-exclusive basis, provided that the third party is not a competing undertaking;
(r)
‘distribution’ means distribution, including the sale of goods and the provision of services.
2. For the purposes of this Regulation, the terms ‘undertaking’ and ‘party’ shall include their respective connected undertakings.
‘Connected undertakings’ means:
(a)
undertakings in which a party to the specialisation agreement, directly or indirectly:
(i)
has the power to exercise more than half the voting rights;
(ii)
has the power to appoint more than half the members of the supervisory board, board of management or bodies legally representing the undertaking; or
(iii)
has the right to manage the undertaking’s affairs;
(b)
undertakings which directly or indirectly have, over a party to the specialisation agreement, the rights or powers listed in point (a);
(c)
undertakings in which an undertaking referred to in point (b) has, directly or indirectly, the rights or powers listed in point (a);
(d)
undertakings in which a party to the specialisation agreement together with one or more of the undertakings referred to in points (a), (b) or (c), or in which two or more of the latter undertakings, jointly have the rights or powers listed in point (a);
(e)
undertakings in which the rights or the powers listed in point (a) are jointly held by:
(i)
parties to the specialisation agreement or their respective connected undertakings referred to in points (a) to (d); or
(ii)
one or more of the parties to the specialisation agreement or one or more of their connected undertakings referred to in points (a) to (d) and one or more third parties.
Article 2
Exemption
1. Pursuant to Article 101(3) of the Treaty and subject to the provisions of this Regulation, it is hereby declared that Article 101(1) of the Treaty shall not apply to specialisation agreements.
This exemption shall apply to the extent that such agreements contain restrictions of competition falling within the scope of Article 101(1) of the Treaty.
2. The exemption provided for in paragraph 1 shall apply to specialisation agreements containing provisions which relate to the assignment or licensing of intellectual property rights to one or more of the parties, provided that those provisions do not constitute the primary object of such agreements, but are directly related to and necessary for their implementation.
3. The exemption provided for in paragraph 1 shall apply to specialisation agreements whereby:
(a)
the parties accept an exclusive purchase or exclusive supply obligation; or
(b)
the parties do not independently sell the specialisation products but jointly distribute those products.
Article 3
Market share threshold
The exemption provided for in Article 2 shall apply on condition that the combined market share of the parties does not exceed 20 % on any relevant market.
Article 4
Hardcore restrictions
The exemption provided for in Article 2 shall not apply to specialisation agreements which, directly or indirectly, in isolation or in combination with other factors under the control of the parties, have as their object any of the following:
(a)
the fixing of prices when selling the products to third parties with the exception of the fixing of prices charged to immediate customers in the context of joint distribution;
(b)
the limitation of output or sales with the exception of:
(i)
provisions on the agreed amount of products in the context of unilateral or reciprocal specialisation agreements or the setting of the capacity and production volume in the context of a joint production agreement; and
(ii)
the setting of sales targets in the context of joint distribution;
(c)
the allocation of markets or customers.
Article 5
Application of the market share threshold
For the purposes of applying the market share threshold provided for in Article 3 the following rules shall apply:
(a)
the market share shall be calculated on the basis of the market sales value; if market sales value data are not available, estimates based on other reliable market information, including market sales volumes, may be used to establish the market share of the parties;
(b)
the market share shall be calculated on the basis of data relating to the preceding calendar year;
(c)
the market share held by the undertakings referred to in point (e) of the second subparagraph of Article 1(2) shall be apportioned equally to each undertaking having the rights or the powers listed in point (a) of that subparagraph;
(d)
if the market share referred to in Article 3 is initially not more than 20 % but subsequently rises above that level without exceeding 25 %, the exemption provided for in Article 2 shall continue to apply for a period of 2 consecutive calendar years following the year in which the 20 % threshold was first exceeded;
(e)
if the market share referred to in Article 3 is initially not more than 20 % but subsequently rises above 25 %, the exemption provided for in Article 2 shall continue to apply for a period of 1 calendar year following the year in which the level of 25 % was first exceeded;
(f)
the benefit of points (d) and (e) may not be combined so as to exceed a period of 2 calendar years.
Article 6
Transitional period
The prohibition laid down in Article 101(1) of the Treaty shall not apply during the period from 1 January 2011 to 31 December 2012 in respect of agreements already in force on 31 December 2010 which do not satisfy the conditions for exemption provided for in this Regulation but which satisfy the conditions for exemption provided for in Regulation (EC) No 2658/2000.
Article 7
Period of validity
This Regulation shall enter into force on 1 January 2011.
It shall expire on 31 December 2022.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 14 December 2010.