РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 282/2011 НА СЪВЕТА
от 15 март 2011 година
за установяване на мерки за прилагане на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност
(преработена версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 397 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1777/2005 на Съвета от 17 октомври 2005 г. за установяване на мерки за прилагане на Директива 77/388/ЕИО относно общата система на данъка върху добавената стойност (2) трябва да бъде съществено изменен. С оглед постигане на яснота и рационалност въпросните разпоредби следва да бъдат преработени.
(2)
Директива 2006/112/ЕО съдържа правила за данъка върху добавената стойност (ДДС), които в някои случаи са предмет на тълкуване от страна на държавите-членки. Приемането на общи разпоредби за прилагане на Директива 2006/112/ЕО следва да гарантира, че прилагането на системата на ДДС съответства в по-голяма степен на целите на вътрешния пазар в случаите, в които са възникнали или могат да възникнат различия при прилагането, несъвместими с надлежното функциониране на този вътрешен пазар. Тези мерки за прилагане на директивата са с обвързваща правна сила от датата на влизане в сила на настоящия регламент и не засягат валидността на законодателството и тълкуването, приети на по-ранен етап от държавите-членки.
(3)
В настоящия регламент следва да бъдат отразени промените, приети с Директива 2008/8/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година за изменение на Директива 2006/112/ЕО по отношение на мястото на доставка на услуги (3).
(4)
Целта на настоящия регламент е да се гарантира еднакво прилагане на действащата система на ДДС чрез установяване на правила за прилагане на Директива 2006/112/ЕО, и по-специално по отношение на данъчнозадължените лица, доставката на стоки и услуги и мястото на облагаемите доставки. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен в член 5, параграф 4 от Договора за Европейския съюз, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел. Еднаквото прилагане ще бъде гарантирано по най-добър начин посредством регламент, тъй като той е задължителен и се прилага пряко във всички държави-членки.
(5)
Тези разпоредби за прилагането съдържат специфични правила, които регулират отделни въпроси на прилагането и имат за цел да доведат до еднаквото третиране в рамките на Съюза само на тези специфични въпроси. Поради това те не са определящи в други случаи и предвид тяхното формулиране, трябва да бъдат прилагани ограничено.
(6)
Ако при смяна на местоживеенето данъчно незадължено лице премества ново превозно средство или ново превозно средство е върнато в държавата-членка, от която е доставено първоначално с освобождаване от ДДС, на данъчно незадълженото лице, което го връща, следва да бъде уточнено, че не става въпрос за вътреобщностното придобиване на ново превозно средство.
(7)
При някои видове доставки на услуги е достатъчно предоставящият услугите да докаже, че получателят на тези услуги, бил той данъчнозадължено лице, или данъчно незадължено лице, е установен извън Общността, за да не попада предоставянето на тези услуги в обхвата на ДДС.
(8)
Следва да се уточни, че предоставянето на идентификационен номер по ДДС на данъчнозадължено лице, което извършва или получава доставка на услуги за или от друга държава-членка, за която лице-платец на ДДС е единствено получателят, не засяга правото на това данъчнозадължено лице да се възползва от правото да не облага вътреобщностните си придобивания на стоки. Въпреки това обаче, когато данъчнозадълженото лице съобщи идентификационния си номер по ДДС на доставчика при извършването на вътреобщностно придобиване на стоки, във всички случаи се счита, че той е избрал да подложи тези операции на облагане.
(9)
По-нататъшната интеграция в рамките на вътрешния пазар доведе до засилена необходимост от трансгранично сътрудничество от страна на икономическите оператори, установени в различни държави-членки, както и до развитието на европейски обединения по икономически интереси (ЕОИИ), създадени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2137/85 на Съвета от 25 юли 1985 година относно Европейското обединение по икономически интереси (ЕОИИ) (4), поради което следва да се уточни, че ЕОИИ са данъчнозадължени лица, ако извършват възмездни доставки на стоки или услуги.
(10)
Необходимо е да се даде ясно определение на ресторантьорските услуги и на кетъринг услугите, да се направи разграничение между тях и да се определи съответният начин на третиране на тези услуги.
(11)
За да се внесе по-голяма яснота, операциите, считани за предоставени по електронен път услуги, следва да бъдат изброени, без тези списъци да са окончателни или изчерпателни.
(12)
Съществува необходимост, от една страна, да се определи, че дадена операция, която се състои единствено в монтаж на предоставените от клиента различни части на машина, следва да се разглежда като доставка на услуги, и от друга страна - да се определи мястото на тази доставка, когато тя е извършена към данъчно незадължено лице.
(13)
Продажбата на опция като финансов инструмент следва да бъде третирана като доставка на услуги, разглеждана отделно от базисните операции, с които е свързана опцията.
(14)
За да се осигури еднаквото прилагане на правилата за определяне на мястото на облагаемата доставка, следва да се изяснят някои понятия, като „място на установяване на стопанска дейност“, „постоянен обект“, „постоянен адрес“ и „обичайно местоживеене“. Съобразяването със заключенията на Съда на Европейския съюз, както и изборът на възможно най-ясни и обективни критерии, би следвало да улесни прилагането на тези понятия на практика.
(15)
Следва да бъдат създадени правила за гарантиране на еднаквото третиране на доставките на стоки, когато доставчикът е превишил прага за дистанционни продажби, определен за доставките в друга държава-членка.
(16)
Следва да се уточни, че за определяне на частта от услугата по превоза на пътници, извършвана в Общността, се взема предвид пробегът на превозното средство, а не маршрутът, изминат от всеки от пътниците в него.
(17)
В случай на вътреобщностно придобиване на стоки държавата-членка по придобиването следва да запази правото си на облагане, независимо от начина, по който се третира доставката за целите на ДДС в държавата-членка, от където е тръгнала.
(18)
Правилното прилагане на правилата за определяне на мястото на доставка на услуги зависи главно от статута на получателя, данъчнозадължено лице или данъчно незадължено лице, и от това в какво качество действа. За да се определи статут на данъчнозадължено лице на получателя, следва да се установят доказателствата, които доставчикът на услуги трябва да получи от него.
(19)
Би следвало да се поясни, че когато услугите, предоставени на данъчнозадължено лице са предназначени за лични нужди, включително за лични нужди на персонала на получател, той не може да се счита за действащ в качеството си на данъчнозадължено лице. За да се определи дали получателят действа в качеството на данъчнозадължено лице или данъчно незадължено лице, е достатъчно неговият идентификационен номер по ДДС да бъде съобщен на доставчика на услуги, освен ако доставчикът на услуги не разполага с информация за обратното. Също така е важно да се гарантира, че една и съща услуга, придобита едновременно за стопанската дейност на лицето и за лични нужди, се облага само на едно място.
(20)
За да се определи точно мястото на установяване на получателя, от доставчика на услуги се изисква да провери предоставената от получателя информация.
(21)
Без да се засяга общото правило за мястото на доставка на услуги на данъчнозадължено лице, когато услугите се доставят на получател, установен на две или повече места, следва да съществуват правила, позволяващи на доставчика да определи постоянния обект на получателя, на който се доставя услугата, като се вземат предвид обстоятелствата. Ако доставчикът на услуги не е в състояние да определи това място, следва да се определят правила, които поясняват задълженията на доставчика. Тези правила не следва да затрудняват изпълнението на задълженията на получателя или да ги изменят.
(22)
Следва също така да се уточни моментът, в който доставчикът на услуги трябва да определи статутът, качеството и местоположението на получателя, независимо дали той е данъчнозадължено лице или данъчно незадължено лице.
(23)
Без да се засяга общото прилагане на принципа за практиките на злоупотреба към разпоредбите на настоящия регламент, уместно е все пак да се припомни съвсем специфичното му прилагане в рамките на някои разпоредби от този регламент.
(24)
Някои специфични услуги, такива като предоставяне на права за телевизионно излъчване на футболни мачове, превод на текстове, услуги, свързани с исканията за възстановяване на ДДС, услугите по посредничество, доставени на данъчно незадължени лица, включват трансгранични доставки или дори участие на икономически оператори, установени извън Общността. Необходимо е мястото на доставка на тези услуги да бъде ясно определено, за да се създаде по-голяма правна сигурност.
(25)
Следва да се уточни, че услугите, предоставени от посредник, който действа от името и за сметка на друго лице и който посредничи при услуги по настаняване в сферата на хотелиерството, не попадат в обхвата на специалното правило за предоставяне на услуги, свързани с недвижимо имущество.
(26)
Важно е да се определи приложимото правило за определяне на мястото на доставка, когато в рамките на организирането на погребения бъдат предоставени различни услуги, които са част от единична услуга.
(27)
За да се следи за еднаквото третиране на предоставянето на услуги в областта на културата, изкуствата, спорта, науката, образованието и развлеченията, както и други подобни събития, следва да се определи обхватът на достъпа до такива събития и допълнителните услуги, свързани с достъпа.
(28)
Необходимо е да се внесе яснота по отношение на третирането на ресторантьорските услуги и на кетъринг услугите, доставяни на борда на превозно средство, доколкото превозването на пътниците се осъществява на територията на няколко страни.
(29)
Предвид факта, че специалните правила за отдаването под наем на превозните средства зависят от продължителността на тяхното притежаване или използване, е необходимо както да се установи кои транспортни средства се считат за превозни средства, така и да се уточни третирането на доставка, при която договорите са последователни. Необходимо е също така да се определи мястото, където превозното средство се предоставя на разположение на получателя.
(30)
При някои специфични обстоятелства данъчната основа на доставка не следва да се намалява с таксата за обработка на плащанията с кредитна или дебитна карта, която се заплаща във връзка с тази доставка.
(31)
Необходимо е да се уточни, че може да се прилага намалена ставка към отдаването под наем на палатки, каравани и подвижни жилища, разположени на терен на къмпинг и използвани за настаняване.
(32)
Под понятието „професионално обучение или преквалификация“ следва да се разбира обучение, което се отнася пряко до занятие или професия, както и всяко обучение, което цели придобиване или актуализиране на знания за професионални цели, независимо от времетраенето на курса.
(33)
„Благородната платина“ следва да бъде третирана извън обхвата на данъчното освобождаване за валута, банкноти и монети.
(34)
Следва да се уточни, че о свобождаването от облагане на доставката на услуги, свързани с внос на стоки, чиято стойност е включена в данъчната основа на тези стоки, следва да включва транспортните услуги, извършени при смяната на местоживеенето.
(35)
Стоките, превозвани извън Общността от техния купувач и използвани за оборудването, зареждането с гориво или материалното снабдяване на превозни средства, които се използват за нестопански цели от лица, различни от физически лица, като органи, предмет на публичното право, и асоциации, би следвало да бъдат изключени от обхвата на данъчното освобождаване за доставки при износ.
(36)
За да се гарантират еднакви административни практики за изчисляване на минималната стойност за данъчно освобождаване при износ на стоки, пренасяни в личния багаж на пътници, разпоредбите за това изчисляване следва да се хармонизират.
(37)
Следва да се уточни, че освобождаването на някои доставки, приравнявани с износ, следва да се прилага и за услугите, които попадат в обхвата на специалния режим за облагане на услуги, предоставяни по електронен път.
(38)
Орган, създаден по силата на правната рамка за консорциум за европейска научноизследователска инфраструктура (ERIC), следва да бъде разглеждан като международен орган за целите на освобождаването от ДДС, само ако отговаря на някои условия. Следва да се определят характеристиките, въз основа на които такъв орган ще се ползва от освобождаване.
(39)
Доставки на стоки и услуги под дипломатически или консулски режим, за признати международни органи или за определени въоръжени сили се освобождават от ДДС в определени граници и при определени условия. За да може данъчнозадължено лице, което извършва такава доставка от друга държава-членка, да установи, че съответните условия и граници за освобождаване са спазени, следва да се изготви удостоверение за освобождаване.
(40)
Електронните документи при внос следва също да бъдат приемани, за да се упражни правото на приспадане, ако отговарят на същите изисквания, както документите на хартиен носител.
(41)
Когато доставчикът на стоки или услуги има постоянен обект на територията на държавата-членка, в която се дължи данъкът, следва да се уточни при какви обстоятелства този обект следва да бъде платец на данъка.
(42)
Следва да се уточни, че данъчнозадължено лице, което е установило мястото на стопанската си дейност на територията на държава-членка, в която е дължим ДДС, трябва да бъде считано за данъчнозадължено лице, установено в тази държава членка по отношение на заплащането на данъка, дори когато това място на стопанска дейност не участва в доставката на стоките или предоставянето на услугите.
(43)
Следва да се уточни, че от всяко данъчнозадължено лице се изисква да съобщи при някои облагаеми операции своя идентификационен номер по ДДС, веднага щом получи такъв, с цел по-справедливо събиране на данъка.
(44)
За да се гарантира еднаквото третиране на икономическите оператори, следва да се определи кои тегла на инвестиционното злато се приемат със сигурност на пазарите на злато и на коя дата следва да се констатира стойността на златните монети.
(45)
Специалният режим за данъчнозадължените лица, които не са установени в Общността и които предоставят услуги по електронен път на данъчно незадължени лица, установени или пребиваващи в Общността, се прилага при определени условия. Когато лицето престане да отговаря на тези условия, последствията от това следва да бъдат ясно посочвани.
(46)
Директива 2008/8/ЕО води до някои изменения. Доколкото тези изменения засягат, от една страна, облагането от 1 януари 2013 г. на дългосрочното отдаване под наем на превозни средства, а, от друга страна, облагането от 1 януари 2015 г. на услугите, предоставяни по електронен път, следва да се уточни, че съответните членове от настоящия регламент се прилагат от посочените дати,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ
Член 1
С настоящия регламент се установяват мерки за изпълнение на определени разпоредби на дялове I-V и VII-XII от Директива 2006/112/ЕО.
ГЛАВА II
ОБХВАТ
(ДЯЛ I ОТ ДИРЕКТИВА 2006/112/ЕО)
Член 2
Не пораждат вътреобщностни придобивания по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО:
а)
преместването от данъчно незадължено лице на ново превозно средство при смяна на местоживеенето, при условие че освобождаването, предвидено в член 138, параграф 2, буква а) от Директива 2006/112/ЕО не е могло да бъде приложено при доставката;
б)
връщането от данъчно незадължено лице на ново превозно средство в държавата-членка, от която му е доставено първоначално с освобождаване по член 138, параграф 2, буква а) от Директива 2006/112/ЕО.
Член 3
Без да се засягат разпоредбите на член 59а, първа алинея, буква б) от Директива 2006/112/ЕО, доставката на следните услуги не подлежи на облагане с ДДС, ако доставчикът на услуги докаже, че мястото на доставка, определено в съответствие с глава V, раздел 4, подраздели 3 и 4 от настоящия регламент, се намира извън Общността:
а)
от 1 януари 2013 г., услугата, посочена в член 56, параграф 2, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО;
б)
от 1 януари 2015 г., услугите, изброени в член 58 от Директива 2006/112/ЕО;
в)
услугите, изброени в член 59 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 4
Данъчнозадължено лице, което има право да не облага вътреобщностните си придобивания на стоки в съответствие с член 3 от Директива 2006/112/ЕО, запазва това си право дори ако, по силата на член 214, параграф 1, буква г) или д) от посочената директива, на това данъчнозадължено лице е предоставен идентификационен номер по ДДС за получени от него услуги, за които то е лице - платец на ДДС или за доставени от него услуги на територията на друга държава-членка, за които ДДС се плаща единствено от получателя.
Ако обаче това данъчнозадължено лице предостави този идентификационен номер по ДДС на доставчик във връзка с вътреобщностно придобиване на стоки, то се смята, че е упражнило правото на избор, предвиден в член 3, параграф 3 от посочената директива.
ГЛАВА III
ДАНЪЧНОЗАДЪЛЖЕНИ ЛИЦА
(ДЯЛ III ОТ ДИРЕКТИВА 2006/112/ЕО)
Член 5
Европейското обединение по икономически интереси (ЕОИИ), създадено в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2137/85, което извършва възмездни доставки на стоки или услуги за своите членове или за трети страни, е данъчнозадължено лице по смисъла на член 9, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО.
ГЛАВА IV
ОБЛАГАЕМИ ДОСТАВКИ
(ЧЛЕНОВЕ 24-29 ОТ ДИРЕКТИВА 2006/112/ЕО)
Член 6
1. Ресторантьорските услуги и кетъринг услугите са услуги, които се състоят в доставката на приготвени или неприготвени храни или напитки, или и на двете, за консумация от човека, придружени от достатъчно помощни услуги, за да могат да се консумират непосредствено. Доставката на храна, на напитки, или и на двете е само един компонент от едно цяло, в което услугите играят по-голяма роля. Ресторантьорски услуги е доставката на такива услуги в заведенията на доставчика, а кетъринг е доставката на такива услуги извън помещенията на доставчика.
2. Доставката на приготвени или неприготвени храни или напитки или и на двете, независимо дали е включен превозът, но без каквито и да било други помощни услуги, не се смята за ресторантьорска услуга, нито за кетъринг услуга по смисъла на параграф 1.
Член 7
1. Понятието „услуги, предоставяни по електронен път“ съгласно Директива 2006/112/ЕО, включва услуги, които се предоставят чрез интернет или електронна мрежа, както и които се предоставят по принцип автоматизирано - предвид естеството им, при минимална намеса на човешки фактор и които е невъзможно да бъдат предоставени при отсъствието на информационни технологии.
2. Параграф 1 обхваща, по-специално, следните случаи:
а)
в общия случай доставката на дигитални продукти, включително софтуер и промени или актуализиране на софтуер;
б)
услуги, които осигуряват или подпомагат присъствие за стопански или лични цели в електронна мрежа като интернет пространство или интернет страница;
в)
услуги, които се генерират автоматично от компютър чрез интернет или електронна мрежа, в отговор на специфично подаване на данни от получателя;
г)
възмездно прехвърляне на правото на предлагане за продажба на стоки или услуги на интернет страница, функционираща като пазар онлайн, на който потенциалните купувачи правят офертите си посредством автоматизирана процедура и на който страните се уведомяват за продажбата с електронно съобщение, генерирано автоматично от компютър;
д)
информационни пакети за интернет обслужване (ПИО), в които телекомуникационният компонент е съпътстваща и подчинена част (например пакети, които включват не само интернет достъп, а и други елементи, като страници, даващи достъп до новини, информация за времето или за пътувания; игри; поддържане на интернет пространство; достъп до онлайн бази данни и прочие);
е)
услугите, изброени в приложение I.
3. Параграф 1 не обхваща, по-специално, следните случаи:
а)
услуги за радио и телевизионно излъчване;
б)
телекомуникационни услуги;
в)
стоки, за които заявката и нейната обработка се извършват по електронен път;
г)
компактдискове, дискети и подобни материални носители;
д)
печатни материали като книги, бюлетини, вестници или списания;
е)
дискове и аудиокасети;
ж)
видеокасети и дигитални видеодискове;
з)
игри на компактдиск;
и)
консултантски услуги като юридически услуги и услуги на финансови консултанти, предоставяни на получателите по електронна поща;
й)
услуги по обучение, при които съдържанието на курса се преподава от учител чрез интернет или електронна мрежа (а именно чрез дистанционна връзка);
к)
услуги за физически ремонт на компютърно оборудване, извършвани в автономен режим;
л)
услуги за съхраняване на данни, в автономен режим;
м)
услуги за рекламиране, и по-специално във вестници, афиши и по телевизията;
н)
услуги от тип телефонни служби;
о)
учебни услуги за дистанционно обучение като курсове по пощата;
п)
стандартни услуги по продажби на търг, основани на пряка намеса на човешки фактор, независимо от това по какъв начин се правят офертите;
р)
телефонни услуги с видеокомпонент, наричани още „услуги за видеотелефония“;
с)
достъп до интернет и глобалното интернет пространство;
т)
телефонни услуги, предоставяни през интернет.
Член 8
Когато дадено данъчнозадължено лице извършва само монтаж на различни части на машина, всички от които са му предоставени от получателя на неговата услуга, тази доставка е доставка на услуги по смисъла на член 24, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 9
Продажбата на опция, когато тази продажба е сделка, попадаща в обхвата на член 135, параграф 1, буква е) от Директива 2006/112/ЕО, е доставка на услуги по смисъла на член 24, параграф 1 от посочената директива. Тази доставка на услуги се отделя от базисните операции, с които са свързани услугите.
ГЛАВА V
МЯСТО НА ОБЛАГАЕМИТЕ ДОСТАВКИ
РАЗДЕЛ 1
Понятия
Член 10
1. За целите на прилагане на членове 44 и 45 от Директива 2006/112/ЕО мястото на установяване на стопанската дейност на данъчнозадължено лице е мястото, където се изпълняват функциите на централната администрация на стопанската дейност.
2. За да се определи мястото по параграф 1, се вземат предвид мястото, където се вземат основните решения относно общото управление на стопанската дейност, мястото, където стопанската дейност е регистрирана, и мястото, където се провеждат срещите на ръководството.
Когато тези критерии не позволяват да се определи със сигурност мястото на установяване на стопанската дейност, мястото, където се вземат основните решения относно общото управление на стопанската дейност, е решаващият критерий.
3. Мястото, където данъчнозадължено лице има единствено пощенски адрес, не може да се смята за място на установяване на стопанската дейност на това лице.
Член 11
1. За прилагането на член 44 от Директива 2006/112/ЕО „постоянен обект“ е всеки обект, различен от мястото на установяване на стопанска дейност по член 10 от настоящия регламент, който се характеризира с достатъчно равнище на постоянство и има подходяща структура от гледна точка на човешките и техническите ресурси, за да може да получава и ползва услугите, доставени за собствените нужди на този обект.
2. За прилагането на следващите членове „постоянен обект“ означава всеки обект, различен от мястото на установяване на стопанска дейност, посочен в член 10 от настоящия регламент, който се характеризира с достатъчно равнище на постоянство и има подходяща структура от гледна точка на човешките и техническите ресурси, за да може да доставя услугите, които престира:
а)
член 45 от Директива 2006/112/ЕО;
б)
от 1 януари 2013 г., член 56, параграф 2, втора алинея от Директива 2006/112/ЕО;
в)
до 31 декември 2014 г., член 58 от Директива 2006/112/ЕО;
г)
член 192а от Директива 2006/112/ЕО.
3. Притежанието на идентификационен номер по ДДС само по себе си не е достатъчно, за да се приеме, че данъчнозадължено лице има постоянен обект.
Член 12
За прилагането на Директива 2006/112/ЕО „постоянният адрес“ на физическо лице, независимо дали е данъчнозадължено лице или не, е адресът, вписан в регистъра на населението или друг подобен регистър, изпълняващ същата функция, или адресът, посочен от въпросното лице на съответните данъчни органи, освен ако съществуват доказателства, съгласно които този адрес не отговаря на действителността.
Член 13
„Обичайното местоживеене“ на физическо лице, независимо от това дали то е данъчнозадължено лице или не, посочено в Директива 2006/112/ЕО, е мястото, където физическото лице обичайно живее поради лични и професионални връзки.
Когато държавите на професионалните връзки и на личните връзки са различни или когато не съществуват професионални връзки, мястото на обичайното местоживеене се определя от личните връзки, които показват тясна връзка между лицето и мястото, където то живее.
РАЗДЕЛ 2
Място на доставка на стоки
(Членове 31-39 от Директива 2006/112/ЕО)
Член 14
Ако прагът, прилаган от държава-членка в съответствие с член 34 от Директива 2006/112/ЕО, е превишен в рамките на календарна година, то член 33 от посочената директива не променя мястото на доставка на стоки, различни от продукти, подлежащи на облагане с акцизи, извършена през същата календарна година преди превишаването на прилагания от държавата-членка праг за текущата календарна година, при условие че всички изброени по-долу условия са изпълнени:
а)
доставчикът не се е възползвал от възможността за избор, предоставена в член 34, параграф 4 от посочената директива;
б)
стойността на неговите доставки на стоки не е превишила прага през предходната календарна година.
В съответствие с член 33 от Директива 2006/112/ЕО обаче се променя мястото на следните доставки за държавата-членка, в която завършва изпращането или превозът:
а)
доставката на стоки, с която прилаганият от държавата-членка за текущата календарна година праг е превишен през същата календарна година;
б)
всички последващи доставки на стоки в рамките на тази държава-членка, извършени през дадената календарна година;
в)
доставки на стоки в рамките на тази държава-членка, извършени през календарната година, следваща годината на възникване на посоченото в буква а) събитие.
Член 15
Частта от операцията по превоза на пътници, извършвана в Общността, посочена в член 37 от Директива 2006/112/ЕО, се определя от пробега на превозното средство, а не от маршрута, изминат от всеки от пътниците.
РАЗДЕЛ 3
Място на вътреобщностно придобиване на стоки
(Членове 40, 41 и 42 от Директива 2006/112/ЕО)
Член 16
Ако е извършено вътреобщностно придобиване на стоки по смисъла на член 20 от Директива 2006/112/ЕО, държавата-членка, в която завършва изпращането или превозът на стоките, упражнява правото на данъчно облагане независимо от третирането с ДДС, прилагано за доставката в държавата-членка, в която е започнало изпращането или превозът на стоките.
Всяко искане на доставчик на стоки за коригиране на ДДС, начислен и отчетен от него пред държавата-членка, в която е започнало изпращането или превозът на стоките, се третира от тази държава -членка в съответствие с нейните вътрешни правила.
РАЗДЕЛ 4
Място на доставка на услуги
(Членове 43-59 от Директива 2006/112/ЕО)
Подраздел 1
Статут на получателя
Член 17
1. Ако мястото на доставка на услуги зависи от това дали получателят е данъчнозадължено лице или данъчно незадължено лице, статутът на получателя се определя въз основа на членове 9-13 и член 43 от Директива 2006/112/ЕО.
2. Данъчно незадължено юридическо лице, което е регистрирано или е задължено да се регистрира за целите на ДДС в съответствие с член 214, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО поради това, че извършваните от него вътреобщностни придобивания на стоки подлежат на облагане с ДДС или защото е упражнило правото си на избор да подлежи на облагане с ДДС за извършваните от него придобивания, е данъчнозадължено лице по смисъла на член 43 от посочената директива.
Член 18
1. Освен ако не разполага с информация за противното, доставчикът на услуги може да счита, че получател, установен в Общността, има статут на данъчнозадължено лице:
а)
когато получателят му е съобщил идентификационния си номер по ДДС и доставчикът получи потвърждение за валидността на този идентификационен номер и за свързаното с него име и адрес в съответствие с член 31 от Регламент (ЕО) № 904/2010 на Съвета от 7 октомври 2010 г. относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност (5);
б)
когато получателят все още не е получил идентификационен номер по ДДС, но информира доставчика, че е подал заявление за такъв и доставчикът се сдобива с каквото и да е друго доказателство за това, че получателят е данъчнозадължено лице или данъчно незадължено юридическо лице, което е задължено да се регистрира за целите на ДДС, и извърши проверка в разумна степен на точността на информацията, предоставена му от получателя, с помощта на обичайните търговски мерки за сигурност като мерките, свързани с проверките на самоличността и на плащанията.
2. Освен ако не разполага с информация за противното, доставчикът на услуги може да счита, че получател, установен в Общността, има статут на данъчно незадължено лице, когато докаже, че този получател не му е съобщил идентификационния си номер по ДДС.
3. Освен ако не разполага с информация за противното, доставчикът на услуги може да счита, че получател, установен извън Общността, има статут на данъчнозадължено лице:
а)
ако получи от получателя удостоверение, издадено от компетентния данъчен орган на получателя, в потвърждение на факта, че получателят извършва стопанска дейност, с цел да му се предостави възможност да получи възстановяване на ДДС по силата на Директива 86/560/ЕИО на Съвета от 17 ноември 1986 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки в областта на данъците върху оборота - правила за възстановяване на данъка върху добавената стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на Общността (6);
б)
когато получателят не разполага с това удостоверение, ако доставчикът разполага с идентификационния номер по ДДС или подобен номер, изпълняващ същата функция, предоставен на получателя от страната по установяване и използван за идентифициране на данъчнозадължени лица или с всяко друго доказателство за това, че получателят е данъчнозадължено лице и ако доставчикът извърши проверка в разумна степен на точността на информацията, предоставена му от получателя, с помощта на обичайните търговски мерки за сигурност като мерките, свързани с проверките на самоличността и на плащанията.
Подраздел 2
Качество на получателя
Член 19
За целите на прилагане на правилата относно мястото на доставка на услугите, установени в членове 44 и 45 от Директива 2006/112/ЕО, данъчнозадължено лице или данъчно незадължено юридическо лице, считано за данъчнозадължено лице, което получава услуги изключително за лично ползване, включително за нуждите на своя персонал, се счита за данъчно незадължено лице.
Освен ако не разполага с информация за противното, например относно естеството на предоставените услуги, доставчикът може да счита, че услугите са предназначени за целите на стопанската дейност на получателя, когато за съответната доставка той му е съобщил идентификационния си номер по ДДС.
Когато една-единствена услуга е предназначена както за лично ползване, включително за нуждите на персонала на получателя, така и за целите на стопанската дейност, предоставянето на тази услуга попада изключително в обхвата на член 44 от Директива 2006/112/ЕО, ако не съществува никаква практика на злоупотреба.
Подраздел 3
Местоположение на получателя
Член 20
Когато дадена доставка на услуги, извършена в полза на данъчнозадължено лице или данъчно незадължено юридическо лице, считано за данъчнозадължено лице, попада в обхвата на член 44 от Директива 2006/112/ЕО, и когато това данъчнозадължено лице е установено в една-единствена държава или, при отсъствие на място на установяване на стопанска дейност или на постоянен обект, постоянният му адрес и обичайното му местоживеене се намират в една-единствена държава, доставката на услуги се облага в тази държава.
Доставчикът установява това място въз основа на информация от получателя и проверява тази информация с помощта на обичайните търговски мерки за сигурност като проверките на самоличността и на плащанията.
Информацията може да включва идентификационния номер по ДДС, предоставен от държавата-членка, в която е установен получателят.
Член 21
Когато дадена доставка на услуги към данъчнозадължено лице или на данъчно незадължено юридическо лице, считано за данъчнозадължено лице, попада в обхвата на член 44 от Директива 2006/112/ЕО, и данъчнозадълженото лице е установено в повече от една държава, тази доставка на услуги се облага в държавата, в която посоченото данъчнозадължено лице е установило мястото на стопанската си дейност.
При все това когато услугата се доставя на постоянен обект на данъчнозадължено лице, който се намира в място, различно от това, където получателят е установил мястото на стопанската си дейност, тази доставка се облага в мястото на постоянния обект, който получава услугата и я ползва за собствените си нужди.
Когато данъчнозадълженото лице няма място на установяване на стопанска дейност, нито постоянен обект, услугата се облага на мястото на неговия постоянен адрес или обичайно местоживеене.
Член 22
1. С оглед да се определи постоянният обект на получателя, на който се предоставя услугата, доставчикът разглежда естеството и използването на предоставената услуга.
В случай че естеството и използването на предоставените услуги не му позволяват да установи постоянния обект, на който са предоставени услугите, определяйки този постоянен обект, доставчикът обръща особено внимание на това дали в договора, във формуляра за поръчка и от идентификационния номер по ДДС, предоставен от държавата-членка на получателя и съобщен му от получателя, постоянният обект се определя като получател на услугите и дали постоянният обект е субектът, който плаща за услугите.
Когато постоянният обект на получателя, на когото са предоставени услугите, не може да бъде определен по смисъла на първата и втората алинея от настоящия параграф или когато услуги, попадащи в обхвата на член 44 от Директива 2006/112/ЕО, са доставени на данъчнозадължено лице по силата на договор, обхващащ една или повече услуги, предназначени за използване по неустановим и количествено неизмерим начин, доставчикът на услуги може с пълно основание да счита, че услугите са доставени там, където получателят е установил стопанската си дейност.
2. Прилагането на настоящия член не засяга задълженията на получателя.
Член 23
1. От 1 януари 2013 г., когато, в съответствие с член 56, параграф 2, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО, дадена доставка на услуги се облага в мястото, където е установен получателят, или при отсъствие на такова, в мястото на постоянния му адрес или на обичайното му местоживеене, доставчикът установява това място въз основа на фактическа информация, предоставена от получателя, и проверява тази информация с помощта на обичайните търговски мерки за сигурност като мерките, свързани с проверките на самоличността и на плащанията.
2. Когато, в съответствие с членове 58 и 59 от Директива 2006/112/ЕО, дадена доставка на услуги се облага в мястото, където е установен получателят, или при отсъствие на такова, в мястото на постоянния му адрес или на обичайното му местоживеене, доставчикът установява това място въз основа на фактическа информация, предоставена от получателя, и проверява тази информация с помощта на обичайните търговски мерки за сигурност като мерките, свързани с проверките на самоличността и на плащанията.
Член 24
1. От 1 януари 2013 г., когато доставки, обхванати от член 56, параграф 2, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО, са доставени на данъчно незадължено лице, което е установено в повече от една държава, има постоянен адрес в една държава, а обичайното му местоживеене е в друга държава, при определяне на мястото на доставка на тези услуги предимство се предоставя на мястото, в което облагането е осигурено най-добре, пред мястото на действителното потребление на услугите.
2. Когато услуги, обхванати от членове 58 и 59 от Директива 2006/112/ЕО, са доставени на данъчно незадължено лице, което е установено в повече от една държава или има постоянен адрес в една държава, а обичайното му местоживеене е в друга държава, при определяне на мястото на доставка на тези услуги предимство се предоставя на мястото, в което облагането е осигурено най-добре, пред мястото на действителното потребление на услугите.
Подраздел 4
Общи разпоредби относно определянето на статута, качеството и местоположението на получателя
Член 25
За прилагане на правилата относно мястото на доставка на услугите се вземат предвид само обстоятелствата, съществуващи в момента на данъчното събитие. Последващите промени в използването на получената услуга не засягат определянето на мястото на доставката, ако не съществува никаква практика на злоупотреба
Подраздел 5
Доставка на услуги по общия режим
Член 26
Доставка, при която дадена организация даде права за телевизионно излъчване на футболни мачове на данъчнозадължени лица, е обхваната от член 44 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 27
Доставката на услуги, които се състоят в кандидатстването за или възстановяване на ДДС по силата на Директива 2008/9/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г. за определяне на подробни правила за възстановяването на данъка върху добавената стойност, предвидено в Директива 2006/112/ЕО, на данъчнозадължени лица, неустановени в държавата-членка по възстановяване, но установени в друга държава-членка (7), е обхваната от член 44 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 28
Доколкото става дума за единична услуга, доставката на услуги, извършена при организирането на погребения, попада в обхвата на членове 44 и 45 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 29
Без да се засяга член 41 от настоящия регламент, доставката на услуги по „превод на текстове“ попада в обхвата на членове 44 и 45 от Директива 2006/112/ЕО.
Подраздел 6
Доставка на услуги от посредници
Член 30
Доставката на услуги на посредници, посочени в член 46 от Директива 2006/112/ЕО, обхваща услугите на посредници, които действат от името и за сметка на получателя на доставяната услуга, както и услугите, които се изпълняват от посредници, действащи от името и за сметка на доставчика на съответните услуги.
Член 31
Услугите, предоставяни от посредници, които действат от името или за сметка на друго лице и които имат за цел да посредничат при услуги по настаняване в хотелиерския сектор или в сектори с подобни функции, попадат в обхвата на:
а)
член 44 от Директива 2006/112/ЕО, ако са извършени в полза на данъчнозадължено лице, действащо като такова, или на данъчно незадължено юридическо лице, считано за данъчнозадължено лице;
б)
член 46 от посочената директива, ако са извършени в полза на данъчно незадължено лице.
Подраздел 7
Доставка на културни, художествени, спортни, научни, образователни, развлекателни и други подобни услуги
Член 32
1. Услуги, които се отнасят до предоставяне на достъп до културни, художествени, спортни, научни, образователни, развлекателни или подобни събития, съгласно посоченото в член 53 от Директива 2006/112/ЕО, включват предоставянето на услуги, чиито основни характеристики се състоят в предоставянето на право на достъп до дадено събитие срещу билет или заплащане, включително срещу заплащане под формата на абонамент, сезонен билет или периодичен членски внос.
2. Параграф 1 се прилага по-конкретно в следните случаи:
а)
право на достъп до шоуспектакли, театрални представления, циркови представления, панаири, паркове за забавления, концерти, изложби, както и други подобни културни събития;
б)
право на достъп до спортни събития като мачове или състезания;
в)
право на достъп до образователни и научни събития като конференции и семинари.
3. В параграф 1 не е включено използването на съоръжения като гимнастически или други зали срещу заплащане на членски внос.
Член 33
Посочените в член 53 от Директива 2006/112/ЕО спомагателни услуги включват услуги, свързани пряко с достъпа до културни, артистични, спортни, научни, образователни, развлекателни или подобни събития и които са отделно предоставяни срещу възнаграждение на лицето, което присъства на събитието.
Тези спомагателни услуги включват по-конкретно използването на гардеробни или санитарни помещения, но не включват обикновените посреднически услуги, свързани с продажбата на билети.
Подраздел 8
Доставка на спомагателни услуги при транспорт, оценки на и работа върху движими вещи
Член 34
С изключение на случаите, в които монтираните стоки станат част от недвижимо имущество, мястото на доставка на услуги на данъчно незадължено лице, при която дадено данъчнозадължено лице извършва само монтаж на различни части на машина, които са му изцяло предоставени от получателя на неговите услуги, се определя в съответствие с член 54 от Директива 2006/112/ЕО.
Подраздел 9
Доставка на ресторантьорски услуги и кетъринг услуги на борда на превозно средство
Член 35
Частта от операцията по превоза на пътници, извършвана в Общността, посочена в член 57 от Директива 2006/112/ЕО, се определя от пробега на превозното средство, а не от маршрута, изминат от всеки от пътниците.
Член 36
Когато ресторантьорските услуги и кетъринг услугите се доставят по време на частта от услугата по превоза на пътници, извършвана в Общността, тази доставка попада в обхвата на член 57 от Директива 2006/112/ЕО.
Когато ресторантьорските услуги и кетъринг услугите се доставят извън частта от услугата по превоза на пътници, извършвана в Общността, но на територията на държава-членка или на трета държава, или на трета територия, тази доставка попада в обхвата на член 55 от посочената директива.
Член 37
Мястото на доставка на ресторантьорска услуга или кетъринг услуга, която се извършва в рамките на Общността отчасти по време на частта от операцията по превоза на пътници, извършвана в Общността, и отчасти извън тази част, но на територията на държава-членка, се определя в своята цялост в съответствие с правилата за определяне на мястото на доставка, приложими в началото на доставката на ресторантьорската или кетъринг услуга.
Подраздел 10
Отдаване под наем на превозни средства
Член 38
1. Понятието „превозни средства“, посочено в член 56 и член 59, първа алинея, буква ж) от Директива 2006/112/ЕО, включва моторни и немоторни превозни средства, както и други съоръжения и устройства, предназначени за превоз на хора или предмети от едно място до друго, които могат да бъдат дърпани, теглени или бутани от превозни средства и които по принцип са предназначени и действително могат да бъдат използвани за превоз.
2. Превозни средства по смисъла на параграф 1 са по-специално следните транспортни средства:
а)
наземни превозни средства като автомобили, мотоциклети, велосипеди, велосипеди на три колела и каравани;
б)
ремаркета и полуремаркета;
в)
железопътни вагони;
г)
плавателни съдове;
д)
въздухоплавателни средства;
е)
превозни средства, специално предназначени за превоз на болни или пострадали;
ж)
селскостопански трактори и други селскостопански превозни средства;
з)
механично или електронно придвижвани инвалидни колички.
3. Не са превозни средства по смисъла на параграф 1 транспортните средства, които са спрени от движение за постоянно, и контейнерите.
Член 39
1. За прилагането на член 56 от Директива 2006/112/ЕО, продължителността на непрекъснатото притежание или използване на превозно средство, обект на отдаване под наем, се определя въз основа на договора, сключен между заинтересованите страни.
Договорът се използва по презумпция, която може да бъде оборена с всички фактически или правни средства, с цел да се установи действителната продължителност на непрекъснатото притежание или използване.
Надхвърлянето поради непреодолима сила на продължителността съгласно договора за краткосрочно наемане по смисъла на член 56 от Директива 2006/112/ЕО не се отразява върху установяването на продължителността на непрекъснатото притежание или използване на превозното средство.
2. Когато отдаването под наем на едно и също превозно средство се извършва въз основа на последователни договори между едни и същи страни, продължителността на непрекъснато притежание или използване на превозното средство е тази, определена по силата на договорите като цяло.
За целите на първа алинея даден договор и неговите продължения се считат за последователни договори.
При все това продължителността на краткосрочните договори за отдаване под наем, които предшестват дългосрочен договор, не се поставя под въпрос, при условие че не съществува практика на злоупотреба.
3. Освен ако няма практика на злоупотреба, последователните договори за отдаване под наем между едни и същи страни, но за различни превозни средства, не се считат за последователни договори за целите на параграф 2.
Член 40
Мястото, където превозното средство действително се предоставя на разположение на получателя, както е посочено в член 56, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО, е мястото, където получателят или трета страна, действаща от негово име, физически встъпва във владение на това превозно средство.
Подраздел 11
Доставка на услуги на данъчно незадължени лица извън Общността
Член 41
Доставката на услуги по превод на текстове, предоставени на данъчно незадължено лице, установено извън Общността, е обхваната от член 59, първа алинея, буква в) от Директива 2006/112/ЕО.
ГЛАВА VI
ДАНЪЧНА ОСНОВА
(ДЯЛ VII ОТ ДИРЕКТИВА 2006/112/ЕО)
Член 42
Когато даден доставчик на стоки или услуги изисква от получателя, като условие за приемане на плащане с кредитна или дебитна карта, да заплати към него или друго предприятие определена сума и ако заплащаната от получателя цена остава непроменена независимо от начина на приемане на плащането, то тази сума представлява неразделна част от данъчната основа за доставката на стоките или услугите съгласно членове 73-80 от Директива 2006/112/ЕО.
ГЛАВА VII
ДАНЪЧНИ СТАВКИ
Член 43
„Предоставянето на ваканционно настаняване“, посочено в точка 12 от приложение III към Директива 2006/112/ЕО, включва отдаването под наем на палатки, каравани или на подвижни жилища, които се намират в рамките на къмпинг и се използват за настаняване.
ГЛАВА VIII
ОСВОБОЖДАВАНИЯ
РАЗДЕЛ 1
Освобождавания за някои дейности от обществен интерес
(Членове 132, 133 и 134 от Директива 2006/112/ЕО)
Член 44
Услугите за професионално обучение или преквалификация, които се предоставят при изложените в член 132, параграф 1, буква и) от Директива 2006/112/ЕО условия, включват обучение, което се отнася пряко до занятието или професията, както и всяко друго обучение с цел придобиване или актуализиране на знанията за професионални цели. Времетраенето на професионалното обучение или преквалификацията няма отношение към случая.
РАЗДЕЛ 2
Освобождавания в полза на други дейности
(Членове 135, 136 и 137от Директива 2006/112/ЕО)
Член 45
Данъчното освобождаване, предвидено в член 135, параграф 1, буква д) от Директива 2006/112/ЕО, не се прилага за благородна платина.
РАЗДЕЛ 3
Освобождавания при внос
(Членове 143, 144 и 145 от Директива 2006/112/ЕО)
Член 46
Освобождаването по член 144 от Директива 2006/112/ЕО се прилага за транспортните услуги, свързани с вноса на движими вещи, извършван като част от смяна на местоживеенето.
РАЗДЕЛ 4
Освобождавания при износ
(Членове 146 и 147 от Директива 2006/112/ЕО)
Член 47
Понятието „превозни средства за лични цели“, по смисъла на член 146, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО, включва превозни средства, които се използват за нестопански цели от лица, различни от физически лица, такива като публично-правни субекти, по смисъла на член 13 от посочената директива, както и от асоциации.
Член 48
За да се установи дали като условие за освобождаване на доставката на стоки, които се пренасят в личния багаж на пътниците, горната граница, определена от държава-членка в съответствие с член 147, параграф 1, първа алинея, буква в) от Директива 2006/112/ЕО, е превишена, изчисляването се базира на стойността на фактурата. Общата стойност на няколко стоки може да бъде използвана само ако всички тези стоки са включени в една фактура, издадена от едно и също данъчнозадължено лице, което доставя стоките на един и същ получател.
РАЗДЕЛ 5
Освобождавания, отнасящи се до някои доставки, третирани като износ
(Членове 151 и 152 от Директива 2006/112/ЕО)
Член 49
Освобождаването по член 151 от Директива 2006/112/ЕО се прилага и за електронните услуги, когато те са предоставени от данъчнозадължено лице, за което се прилага специалният режим за услуги, предоставяни по електронен път, предвидени в членове 357-369 от посочената директива.
Член 50
1. За да бъде признат като международен орган за прилагането на член 143, параграф 1 буква ж) и член 151, параграф 1, първа алинея, буква б) от Директива 2006/112/ЕО, органът, който трябва да бъде създаден под формата на консорциум за европейска научноизследователска инфраструктура (ERIC), посочен в Регламент (ЕО) № 723/2009 на Съвета от 25 юни 2009 г. относно правната рамка на Общността за консорциум за европейска научноизследователска инфраструктура (ERIC) (8), отговаря на всяко от изброените по-долу условия:
а)
той е самостоятелен правен субект с пълна правоспособност;
б)
създаден е в съответствие със и е субект на правото на Съюза;
в)
в него участват държави-членки и, когато е целесъобразно, трети страни и междуправителствени организации, но не и частни субекти;
г)
преследва едновременно специфични и легитимни цели, които по същество имат нестопански характер.
2. Освобождаването по член 143, параграф 1 буква ж) и член 151, параграф 1, първа алинея, буква б) от Директива 2006/112/ЕО са прилага за ERIC, посочен в параграф 1, когато той е признат за международен орган от държавата-членка домакин.
Ограниченията и условията на предвидените в тези разпоредби освобождавания се определят в споразумение, сключено от членовете на ERIC, в съответствие с член 5, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 723/2009. В случаите когато стоките не се изпращат или превозват извън държавата-членка, в която се извършва доставката, и в случаите на предоставянето на услуги, освобождаването може да се даде чрез възстановяване на ДДС в съответствие с член 151, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 51
1. Когато лицето, което получава доставка на стоки или услуги, е установено в Общността, но не в държавата-членка, в която се извършва доставката, удостоверението за освобождаване от ДДС и /или от акциз, предвидено в приложение II към настоящия регламент, служи, в съответствие с обяснителните бележки от приложението към посоченото удостоверение, за потвърждение, че сделката попада в обхвата на освобождаването по силата на член 151 от Директива 2006/112/ЕО.
Когато използва удостоверението, държавата-членка, в която е установено лицето, което получава доставката на стоки или услуги, може да реши дали да използва общо удостоверение за ДДС и акцизи или две различни удостоверения.
2. Удостоверението по параграф 1 се подпечатва от компетентните органи в държавата-членка домакин. Ако обаче доставените стоки или услуги са предназначени за служебно ползване, държавите-членки при определени от тях условия могат да освободят получателя от задължението да подпечатва удостоверението. Това освобождаване може да бъде отменено в случай на злоупотреба.
Държавите-членки уведомяват Комисията за звеното за контакт, определено да посочи службите, които отговарят за подпечатването на удостоверението, и за това при кои случаи освобождават получателя от задължението да подпечатва удостоверението. Комисията информира останалите държави-членки за информацията, получена от държавите-членки.
3. Когато в държавата-членка, в която се извършва доставката, се прилага пряко освобождаване, доставчикът получава удостоверението по параграф 1 от настоящия член от получателя на стоките или услугите и го съхранява в документацията си. Ако, по силата на член 151, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО, освобождаването е предоставено чрез възстановяване на ДДС, удостоверението се прикачва към искането за възстановяване, отправено към съответната държава-членка.
ГЛАВА IX
ПРИСПАДАНЕ НА ДАНЪК
(ДЯЛ X ОТ ДИРЕКТИВА 2006/112/ЕО)
Член 52
Когато държавата-членка на вноса е въвела електронна система за извършване на митническите формалности, понятието „документ за внос“, посочено в член 178, буква д) от Директива 2006/112/ЕО, означава електронните версии на документите за вноса, при условие че позволяват извършването на проверка относно упражняването на правото за приспадане.
ГЛАВА Х
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ДАНЪЧНОЗАДЪЛЖЕНИТЕ ЛИЦА И НА НЯКОИ ДАНЪЧНО НЕЗАДЪЛЖЕНИ ЛИЦА
(ДЯЛ XI ОТ ДИРЕКТИВА 2006/112/ЕО)
РАЗДЕЛ 1
Лица - платци на ДДС на данъчните органи
(Членове 192а-205 от Директива 2006/112/ЕО)
Член 53
1. За прилагането на член 192а от Директива 2006/112/ЕО се взема предвид само постоянен обект, с който разполага данъчнозадълженото лице, когато същият е с достатъчно постоянен характер и подходяща структура по отношение на човешките и техническите ресурси, който му позволява да извършва доставки на стоки и услуги, в които участва.
2. Когато данъчнозадължено лице разполага с постоянен обект на територията на държавата-членка, където ДДС е дължим, се счита, че този обект не участва в доставката на стоки или услуги по смисъла на член 192а, буква б) от Директива 2006/112/ЕО, освен ако техническите и човешките ресурси на този постоянен обект се използват от данъчнозадълженото лице за операции, свързани с изпълнението на облагаемата доставка на тези стоки или услуги на територията на тази държава-членка, преди или по време на изпълнението ѝ.
Когато средствата от постоянния обект се използват единствено за целите на административното обслужване, като счетоводство, фактуриране и събиране на вземания, не се счита, че те се използват за изпълнение на доставка на стоки или услуги.
Ако обаче се издаде фактура с идентификационния номер по ДДС, предоставен му от държавата-членка на постоянния обект, се счита, че постоянният обект участва в доставката на стоки или услуги, извършена в тази държава-членка, освен ако съществува доказателство за противното.
Член 54
Когато данъчнозадължено лице е установило мястото на стопанската си дейност на територията на държавата-членка, където ДДС е дължим, член 192а от Директива 2006/112/ЕО не се прилага независимо дали мястото на стопанска дейност участва в доставката на стоки или услуги, която то извършва в тази държава-членка.
РАЗДЕЛ 2
Други разпоредби
(Членове 272 и 273 от Директива 2006/112/ЕО)
Член 55
При операциите, посочени в член 262 от Директива 2006/112/ЕО данъчнозадължените лица, на които следва да бъде издаден идентификационен номер по ДДС съгласно член 214 от същата директива, и данъчно незадължените юридически лица, регистрирани за целите на ДДС, когато действат в качеството си на такива, са длъжни незабавно да предоставят идентификационния си номер по ДДС на доставчиците си на стоки или услуги.
Посочените в член 3, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО данъчнозадължени лица, които са освободени от данък върху вътреобщностните си придобивания на стоки в съответствие с член 4, първа алинея от настоящия регламент, не са длъжни да предоставят идентификационния си номер по ДДС на своите доставчици на стоки, когато имат идентификационен номер по ДДС в съответствие с член 214, параграф 1, буква г) или д) от посочената директива.
ГЛАВА XI
СПЕЦИАЛНИ РЕЖИМИ
РАЗДЕЛ 1
Специален режим за инвестиционно злато
(Членове 344-356 от Директива 2006/112/ЕО)
Член 56
Понятието „общоприето от пазарите на злато тегло“ съгласно член 344, параграф 1, точка 1 от Директива 2006/112/ЕО означава най-малкото единиците и теглата, изложени в приложение III към настоящия регламент.
Член 57
За целите на съставяне на списъка от златни монети, посочен в член 345 от Директива 2006/112/ЕО, понятия „цена“ и „цена на открития пазар“, посочени в член 344, параграф 1, точка 2, означават съответно цената и цената на открития пазар на 1 април на всяка година. Ако 1 април не се пада ден, в който тези цени са фиксирани, то се използват цените на следващия ден, в който те бъдат фиксирани.
РАЗДЕЛ 2
Специален режим за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи електронни услуги на данъчно незадължени лица
(Членове 357-369 от Директива 2006/112/ЕО)
Член 58
Когато в рамките на календарно тримесечие неустановено данъчнозадължено лице, което използва предвидения в членове 357-369 от Директива 2006/112/ЕО специален режим относно услуги, предоставяни по електронен път, отговаря поне на един от критериите за изключване, установен в член 363 от посочената директива, то държавата-членка по идентификация изключва това неустановено данъчнозадължено лице от специалния режим. В тези случаи неустановеното данъчнозадължено лице може да бъде изключено от специалния режим във всеки един момент през въпросното тримесечие.
По отношение на предоставяните по електронен път услуги, които са доставени преди изключването, но през календарното тримесечие, през което е извършено изключването, неустановеното данъчнозадължено лице представя справка-декларация по ДДС за цялото тримесечие в съответствие с член 364 от Директива 2006/112/ЕО. Изискването за представяне на тази справка-декларация не засяга изискването за регистрация за целите на ДДС съгласно обичайните правила в държава-членка, в случай че има такова изискване.
Член 59
По смисъла на член 364 от Директива 2006/112/ЕО всеки период за деклариране (календарно тримесечие) е самостоятелен период за деклариране.
Член 60
След подаване на справка-декларацията по ДДС съгласно член 364 от Директива 2006/112/ЕО, последващи промени в съдържащите се в нея данни могат да бъдат извършвани само чрез промяна на тази справка-декларация, а не чрез коригиране в справка-декларация за по-късен период.
Член 61
Сумите в справка-декларацията по ДДС, представена съгласно специалния режим относно услуги, предоставяни по електронен път, предвиден в членове 357-369 от Директива 2006/112/ЕО, не се закръгляват нагоре или надолу до най-близкото цяло число в съответната парична единица. Посочва се и се превежда точната сума на ДДС.
Член 62
Ако държавата-членка по идентификация е получила по-висока сума от сумата, която отговаря на справка-декларацията по ДДС, представена за услуги, предоставяни по електронен път съгласно член 364 от Директива 2006/112/ЕО, то тя възстановява надплатената сума директно на въпросното данъчнозадължено лице.
Ако държавата-членка по идентификация е получила сума съгласно справка-декларация по ДДС, за която впоследствие се установи, че е неправилна, както и ако тази държава-членка вече е разпределила сумата между държавите-членки по потребление, то тези държави-членки възстановяват директно надплатената сума на неустановеното данъчнозадължено лице, и уведомяват държавата-членка по идентификация за корекцията, която следва да се направи.
Член 63
Сумата на ДДС, платен съгласно член 367 от Директива 2006/112/ЕО, се отнася само за справка-декларацията по ДДС, представена в сответствие с член 364 от посочената директива. Последващи промени на платените суми могат да бъдат извършвани само при позоваване на тази справка-декларация и не могат да бъдат отнасяни към друга справка-декларация или да бъдат извършвани в справка-декларация за по-късен период.
ГЛАВА XII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 64
Регламент (ЕО) № 1777/2005 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието, посочена в приложение IV.
Член 65
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 юли 2011 г.
При все това:
-
член 3, буква а), член 11, параграф 2, буква б), член 23, параграф 1 и член 24, параграф 1 се прилагат от 1 януари 2013 г.;
-
член 3, буква б) се прилага от 1 януари 2015 г.;
-
член 11, параграф 2, буква в) се прилага до 31 декември 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 март 2011 година.
COUNCIL IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 282/2011
of 15 March 2011
laying down implementing measures for Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax
(recast)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Directive 2006/112/EC of 28 November 2006 on the common system of value added tax (1), and in particular Article 397 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
Whereas:
(1)
A number of substantial changes are to be made to Council Regulation (EC) No 1777/2005 of 17 October 2005 laying down implementing measures for Directive 77/388/EEC on the common system of value added tax (2). It is desirable, for reasons of clarity and rationalisation, that the provisions in question should be recast.
(2)
Directive 2006/112/EC contains rules on value added tax (VAT) which, in some cases, are subject to interpretation by the Member States. The adoption of common provisions implementing Directive 2006/112/EC should ensure that application of the VAT system complies more fully with the objective of the internal market, in cases where divergences in application have arisen or may arise which are incompatible with the proper functioning of such internal market. These implementing measures are legally binding only from the date of the entry into force of this Regulation and are without prejudice to the validity of the legislation and interpretation previously adopted by the Member States.
(3)
Changes resulting from the adoption of Council Directive 2008/8/EC of 12 February 2008 amending Directive 2006/112/EC as regards the place of supply of services (3) should be reflected in this Regulation.
(4)
The objective of this Regulation is to ensure uniform application of the current VAT system by laying down rules implementing Directive 2006/112/EC, in particular in respect of taxable persons, the supply of goods and services, and the place of taxable transactions. In accordance with the principle of proportionality as set out in Article 5(4) of the Treaty on European Union, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve this objective. Since it is binding and directly applicable in all Member States, uniformity of application will be best ensured by a Regulation.
(5)
These implementing provisions contain specific rules in response to selective questions of application and are designed to bring uniform treatment throughout the Union to those specific circumstances only. They are therefore not conclusive for other cases and, in view of their formulation, are to be applied restrictively.
(6)
If a non-taxable person changes residence and transfers a new means of transport, or a new means of transport returns to the Member State from which it was originally supplied exempt of VAT to the non-taxable person returning it, it should be clarified that such a transfer does not constitute the intra-Community acquisition of a new means of transport.
(7)
For certain services, it is sufficient for the supplier to demonstrate that the customer for these services, whether or not a taxable person, is located outside the Community for the supply of those services to fall outside the scope of VAT.
(8)
It should be specified that the allocation of a VAT identification number to a taxable person who makes or receives a supply of services to or from another Member State, and for which the VAT is payable solely by the customer, does not affect the right of that taxable person to benefit from non-taxation of his intra-Community acquisitions of goods. However, if the taxable person communicates his VAT identification number to the supplier in respect of an intra-Community acquisition of goods, he is in any event deemed to have opted to make those transactions subject to VAT.
(9)
The further integration of the internal market has led to an increased need for cooperation by economic operators established in different Member States across internal borders and the development of European economic interest groupings (EEIGs), constituted in accordance with Council Regulation (EEC) No 2137/85 of 25 July 1985 on the European Economic Interest Grouping (EEIG) (4). It should therefore be clarified that EEIGs are taxable persons where they supply goods or services for consideration.
(10)
It is necessary to clearly define restaurant and catering services, the distinction between the two, and the appropriate treatment of these services.
(11)
In order to enhance clarity, the transactions identified as electronically supplied services should be listed without the lists being definitive or exhaustive.
(12)
It is necessary, on the one hand, to establish that a transaction which consists solely of assembling the various parts of a machine provided by a customer must be considered as a supply of services, and, on the other hand, to establish the place of such supply when the service is supplied to a non-taxable person.
(13)
The sale of an option as a financial instrument should be treated as a supply of services separate from the underlying transactions to which the option relates.
(14)
To ensure the uniform application of rules relating to the place of taxable transactions, concepts such as the place where a taxable person has established his business, fixed establishment, permanent address and the place where a person usually resides should be clarified. While taking into account the case law of the Court of Justice, the use of criteria which are as clear and objective as possible should facilitate the practical application of these concepts.
(15)
Rules should be established to ensure the uniform treatment of supplies of goods once a supplier has exceeded the distance selling threshold for supplies to another Member State.
(16)
It should be clarified that the journey of the means of transport determines the section of a passenger transport operation effected within the Community, and not the journey of the passengers within it.
(17)
In the case of intra-Community acquisition of goods, the right of the Member State of acquisition to tax the acquisition should remain unaffected by the VAT treatment of the transaction in the Member States of departure.
(18)
The correct application of the rules governing the place of supply of services relies mainly on the status of the customer as a taxable or non-taxable person, and on the capacity in which he is acting. In order to determine the customer’s status as a taxable person, it is necessary to establish what the supplier should be required to obtain as evidence from his customer.
(19)
It should be clarified that when services supplied to a taxable person are intended for private use, including use by the customer’s staff, that taxable person cannot be deemed to be acting in his capacity as a taxable person. Communication by the customer of his VAT identification number to the supplier is sufficient to establish that the customer is acting in his capacity as a taxable person, unless the supplier has information to the contrary. It should also be ensured that a single service acquired for the business but also used for private purposes is only taxed in one place.
(20)
In order to determine the customer’s place of establishment precisely, the supplier of the service is required to verify the information provided by the customer.
(21)
Without prejudice to the general rule on the place of supply of services to a taxable person, where services are supplied to a customer established in more than one place, there should be rules to help the supplier determine the customer’s fixed establishment to which the service is provided, taking account of the circumstances. If the supplier of the services is not able to determine that place, there should be rules to clarify the supplier’s obligations. Those rules should not interfere with or change the customer’s obligations.
(22)
The time at which the supplier of the service must determine the status, the capacity and the location of the customer, whether a taxable person or not, should also be specified.
(23)
Without prejudice to the general application of the principle with respect to abusive practices to the provisions of this Regulation, it is appropriate to draw specific attention to its application to certain provisions of this Regulation.
(24)
Certain specific services such as the assignment of television broadcasting rights in respect of football matches, the translation of texts, services for claiming VAT refunds, and services as an intermediary to a non-taxable person involve cross-border scenarios or even the participation of economic operators established outside the Community. The place of supply of these services needs to be clearly determined in order to create greater legal certainty.
(25)
It should be specified that services supplied by an intermediary acting in the name and on behalf of another person who takes part in the provision of accommodation in the hotel sector are not governed by the specific rule for the supply of services connected with immovable property.
(26)
Where various services supplied in the framework of organising a funeral form part of a single service, the rule on the place of supply should also be determined.
(27)
In order to ensure uniform treatment of supplies of cultural, artistic, sporting, scientific, educational, entertainment and similar services, admission to such events and ancillary services which are related to admission need to be defined.
(28)
It is necessary to clarify the treatment of restaurant services and catering services supplied on board a means of transport when passenger transport is being carried out on the territory of several countries.
(29)
Given that particular rules for the hiring of a means of transport depend on the duration of its possession or use, it is necessary not only to establish which vehicles should be considered means of transport, but also to clarify the treatment of such a supply where one successive contract follows another. It is also necessary to determine the place where a means of transport is actually put at the disposal of the customer.
(30)
In certain specific circumstances a credit or debit card handling fee which is paid in connection with a transaction should not reduce the taxable amount for that transaction.
(31)
It is necessary to clarify that the reduced rate may be applied to the hiring out of tents, caravans and mobile homes installed on camping sites and used as accommodation.
(32)
Vocational training or retraining should include instruction relating directly to a trade or profession as well as any instruction aimed at acquiring or updating knowledge for vocational purposes, regardless of the duration of a course.
(33)
Platinum nobles should be treated as being excluded from the exemptions for currency, bank notes and coins.
(34)
It should be specified that the exemption of the supply of services relating to the importation of goods the value of which is included in the taxable amount of those goods should cover transport services carried out during a change of residence.
(35)
Goods transported outside the Community by the purchaser thereof and used for the equipping, fuelling or provisioning of means of transport used for non-business purposes by persons other than natural persons, such as bodies governed by public law and associations, should be excluded from the exemption for export transactions.
(36)
To guarantee uniform administrative practices for the calculation of the minimum value for exemption on exportation of goods carried in the personal luggage of travellers, the provisions on such calculations should be harmonised.
(37)
It should be specified that the exemption for certain transactions treated as exports should also apply to services covered by the special scheme for electronically supplied services.
(38)
A body to be set up under the legal framework for a European Research Infrastructure Consortium (ERIC) should only qualify as an international body for the purposes of exemption from VAT where it fulfils certain conditions. The features necessary for it to benefit from exemption should therefore be identified.
(39)
Supplies of goods and services under diplomatic and consular arrangements, or to recognised international bodies, or to certain armed forces are exempt from VAT subject to certain limits and conditions. In order that a taxable person making such a supply from another Member State can establish that the conditions and limits for this exemption are met, an exemption certificate should be established.
(40)
Electronic import documents should also be admitted to exercise the right to deduct, where they fulfil the same requirements as paper-based documents.
(41)
Where a supplier of goods or services has a fixed establishment within the territory of the Member State where the tax is due, the circumstances under which that establishment should be liable for payment of VAT should be specified.
(42)
It should be clarified that a taxable person who has established his business within the territory of the Member State where the tax is due must be deemed to be a taxable person established in that Member State for the purposes of liability for the tax, even when that place of business is not involved in the supply of goods or services.
(43)
It should be clarified that every taxable person is required to communicate his VAT identification number, as soon as he has one, for certain taxable transactions in order to ensure fairer collection of the tax.
(44)
Weights for investment gold which are definitely accepted by the bullion market should be named and a common date for establishing the value of gold coins be determined to ensure equal treatment of economic operators.
(45)
The special scheme for taxable persons not established in the Community, supplying services electronically to non-taxable persons established or resident within the Community, is subject to certain conditions. Where those conditions are no longer fulfilled, the consequences thereof should, in particular, be made clear.
(46)
Certain changes result from Directive 2008/8/EC. Since those changes concern, on the one hand, the taxation of the long-term hiring of means of transport as from 1 January 2013 and, on the other, the taxation of electronically supplied services as from 1 January 2015, it should be specified that the corresponding Articles of this Regulation apply only as from those dates,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
CHAPTER I
SUBJECT MATTER
Article 1
This Regulation lays down measures for the implementation of certain provisions of Titles I to V, and VII to XII of Directive 2006/112/EC.
CHAPTER II
SCOPE
(TITLE I OF DIRECTIVE 2006/112/EC)
Article 2
The following shall not result in intra-Community acquisitions within the meaning of point (b) of Article 2(1) of Directive 2006/112/EC:
(a)
the transfer of a new means of transport by a non-taxable person upon change of residence provided that the exemption provided for in point (a) of Article 138(2) of Directive 2006/112/EC could not apply at the time of supply;
(b)
the return of a new means of transport by a non-taxable person to the Member State from which it was initially supplied to him under the exemption provided for in point (a) of Article 138(2) of Directive 2006/112/EC.
Article 3
Without prejudice to point (b) of the first paragraph of Article 59a of Directive 2006/112/EC, the supply of the following services is not subject to VAT if the supplier demonstrates that the place of supply determined in accordance with Subsections 3 and 4 of Section 4 of Chapter V of this Regulation is outside the Community:
(a)
from 1 January 2013, the service referred to in the first subparagraph of Article 56(2) of Directive 2006/112/EC;
(b)
from 1 January 2015, the services listed in Article 58 of Directive 2006/112/EC;
(c)
the services listed in Article 59 of Directive 2006/112/EC.
Article 4
A taxable person who is entitled to non-taxation of his intra-Community acquisitions of goods, in accordance with Article 3 of Directive 2006/112/EC, shall remain so where, pursuant to Article 214(1)(d) or (e) of that Directive, a VAT identification number has been attributed to that taxable person for the services received for which he is liable to pay VAT or for the services supplied by him within the territory of another Member State for which VAT is payable solely by the recipient.
However, if that taxable person communicates this VAT identification number to a supplier in respect of an intra-Community acquisition of goods, he shall be deemed to have exercised the option provided for in Article 3(3) of that Directive.
CHAPTER III
TAXABLE PERSONS
(TITLE III OF DIRECTIVE 2006/112/EC)
Article 5
A European Economic Interest Grouping (EEIG) constituted in accordance with Regulation (EEC) No 2137/85 which supplies goods or services for consideration to its members or to third parties shall be a taxable person within the meaning of Article 9(1) of Directive 2006/112/EC.
CHAPTER IV
TAXABLE TRANSACTIONS
(ARTICLES 24 TO 29 OF DIRECTIVE 2006/112/EC)
Article 6
1. Restaurant and catering services mean services consisting of the supply of prepared or unprepared food or beverages or both, for human consumption, accompanied by sufficient support services allowing for the immediate consumption thereof. The provision of food or beverages or both is only one component of the whole in which services shall predominate. Restaurant services are the supply of such services on the premises of the supplier, and catering services are the supply of such services off the premises of the supplier.
2. The supply of prepared or unprepared food or beverages or both, whether or not including transport but without any other support services, shall not be considered restaurant or catering services within the meaning of paragraph 1.
Article 7
1. ‘Electronically supplied services’ as referred to in Directive 2006/112/EC shall include services which are delivered over the Internet or an electronic network and the nature of which renders their supply essentially automated and involving minimal human intervention, and impossible to ensure in the absence of information technology.
2. Paragraph 1 shall cover, in particular, the following:
(a)
the supply of digitised products generally, including software and changes to or upgrades of software;
(b)
services providing or supporting a business or personal presence on an electronic network such as a website or a webpage;
(c)
services automatically generated from a computer via the Internet or an electronic network, in response to specific data input by the recipient;
(d)
the transfer for consideration of the right to put goods or services up for sale on an Internet site operating as an online market on which potential buyers make their bids by an automated procedure and on which the parties are notified of a sale by electronic mail automatically generated from a computer;
(e)
Internet Service Packages (ISP) of information in which the telecommunications component forms an ancillary and subordinate part (i.e. packages going beyond mere Internet access and including other elements such as content pages giving access to news, weather or travel reports; playgrounds; website hosting; access to online debates etc.);
(f)
the services listed in Annex I.
3. Paragraph 1 shall not, in particular, cover the following:
(a)
radio and television broadcasting services;
(b)
telecommunications services;
(c)
goods, where the order and processing is done electronically;
(d)
CD-ROMs, floppy disks and similar tangible media;
(e)
printed matter, such as books, newsletters, newspapers or journals;
(f)
CDs and audio cassettes;
(g)
video cassettes and DVDs;
(h)
games on a CD-ROM;
(i)
services of professionals such as lawyers and financial consultants, who advise clients by e-mail;
(j)
teaching services, where the course content is delivered by a teacher over the Internet or an electronic network (namely via a remote link);
(k)
offline physical repair services of computer equipment;
(l)
offline data warehousing services;
(m)
advertising services, in particular as in newspapers, on posters and on television;
(n)
telephone helpdesk services;
(o)
teaching services purely involving correspondence courses, such as postal courses;
(p)
conventional auctioneers’ services reliant on direct human intervention, irrespective of how bids are made;
(q)
telephone services with a video component, otherwise known as videophone services;
(r)
access to the Internet and World Wide Web;
(s)
telephone services provided through the Internet.
Article 8
If a taxable person only assembles the various parts of a machine all of which were provided to him by his customer, that transaction shall be a supply of services within the meaning of Article 24(1) of Directive 2006/112/EC.
Article 9
The sale of an option, where such a sale is a transaction falling within the scope of point (f) of Article 135(1) of Directive 2006/112/EC, shall be a supply of services within the meaning of Article 24(1) of that Directive. That supply of services shall be distinct from the underlying transactions to which the services relate.
CHAPTER V
PLACE OF TAXABLE TRANSACTIONS
SECTION 1
Concepts
Article 10
1. For the application of Articles 44 and 45 of Directive 2006/112/EC, the place where the business of a taxable person is established shall be the place where the functions of the business’s central administration are carried out.
2. In order to determine the place referred to in paragraph 1, account shall be taken of the place where essential decisions concerning the general management of the business are taken, the place where the registered office of the business is located and the place where management meets.
Where these criteria do not allow the place of establishment of a business to be determined with certainty, the place where essential decisions concerning the general management of the business are taken shall take precedence.
3. The mere presence of a postal address may not be taken to be the place of establishment of a business of a taxable person.
Article 11
1. For the application of Article 44 of Directive 2006/112/EC, a ‘fixed establishment’ shall be any establishment, other than the place of establishment of a business referred to in Article 10 of this Regulation, characterised by a sufficient degree of permanence and a suitable structure in terms of human and technical resources to enable it to receive and use the services supplied to it for its own needs.
2. For the application of the following Articles, a ‘fixed establishment’ shall be any establishment, other than the place of establishment of a business referred to in Article 10 of this Regulation, characterised by a sufficient degree of permanence and a suitable structure in terms of human and technical resources to enable it to provide the services which it supplies:
(a)
Article 45 of Directive 2006/112/EC;
(b)
from 1 January 2013, the second subparagraph of Article 56(2) of Directive 2006/112/EC;
(c)
until 31 December 2014, Article 58 of Directive 2006/112/EC;
(d)
Article 192a of Directive 2006/112/EC.
3. The fact of having a VAT identification number shall not in itself be sufficient to consider that a taxable person has a fixed establishment.
Article 12
For the application of Directive 2006/112/EC, the ‘permanent address’ of a natural person, whether or not a taxable person, shall be the address entered in the population or similar register, or the address indicated by that person to the relevant tax authorities, unless there is evidence that this address does not reflect reality.
Article 13
The place where a natural person ‘usually resides’, whether or not a taxable person, as referred to in Directive 2006/112/EC shall be the place where that natural person usually lives as a result of personal and occupational ties.
Where the occupational ties are in a country different from that of the personal ties, or where no occupational ties exist, the place of usual residence shall be determined by personal ties which show close links between the natural person and a place where he is living.
SECTION 2
Place of supply of goods
(Articles 31 to 39 of Directive 2006/112/EC)
Article 14
Where in the course of a calendar year the threshold applied by a Member State in accordance with Article 34 of Directive 2006/112/EC is exceeded, Article 33 of that Directive shall not modify the place of supplies of goods other than products subject to excise duty carried out in the course of the same calendar year which are made before the threshold applied by the Member State for the calendar year then current is exceeded provided that all of the following conditions are met:
(a)
the supplier has not exercised the option provided for under Article 34(4) of that Directive;
(b)
the value of his supplies of goods did not exceed the threshold in the course of the preceding calendar year.
However, Article 33 of Directive 2006/112/EC shall modify the place of the following supplies to the Member State in which the dispatch or transport ends:
(a)
the supply of goods by which the threshold applied by the Member State for the calendar year then current was exceeded in the course of the same calendar year;
(b)
any subsequent supplies of goods within that Member State in that calendar year;
(c)
supplies of goods within that Member State in the calendar year following the calendar year in which the event referred to in point (a) occurred.
Article 15
The section of a passenger transport operation effected within the Community referred to in Article 37 of Directive 2006/112/EC, shall be determined by the journey of the means of transport and not by the journey completed by each of the passengers.
SECTION 3
Place of intra-Community acquisitions of goods
(Articles 40, 41 and 42 of Directive 2006/112/EC)
Article 16
Where an intra-Community acquisition of goods within the meaning of Article 20 of Directive 2006/112/EC has taken place, the Member State in which the dispatch or transport ends shall exercise its power of taxation irrespective of the VAT treatment applied to the transaction in the Member State in which the dispatch or transport began.
Any request by a supplier of goods for a correction in the VAT invoiced by him and reported by him to the Member State where the dispatch or transport of the goods began shall be treated by that Member State in accordance with its own domestic rules.
SECTION 4
Place of supply of services
(Articles 43 to 59 of Directive 2006/112/EC)
Subsection 1
Status of the customer
Article 17
1. If the place of supply of services depends on whether the customer is a taxable or non-taxable person, the status of the customer shall be determined on the basis of Articles 9 to 13 and Article 43 of Directive 2006/112/EC.
2. A non-taxable legal person who is identified or required to be identified for VAT purposes under point (b) of Article 214(1) of Directive 2006/112/EC because his intra-Community acquisitions of goods are subject to VAT or because he has exercised the option of making those operations subject to VAT shall be a taxable person within the meaning of Article 43 of that Directive.
Article 18
1. Unless he has information to the contrary, the supplier may regard a customer established within the Community as a taxable person:
(a)
where the customer has communicated his individual VAT identification number to him, and the supplier obtains confirmation of the validity of that identification number and of the associated name and address in accordance with Article 31 of Council Regulation (EC) No 904/2010 of 7 October 2010 on administrative cooperation and combating fraud in the field of value added tax (5);
(b)
where the customer has not yet received an individual VAT identification number, but informs the supplier that he has applied for it and the supplier obtains any other proof which demonstrates that the customer is a taxable person or a non-taxable legal person required to be identified for VAT purposes and carries out a reasonable level of verification of the accuracy of the information provided by the customer, by normal commercial security measures such as those relating to identity or payment checks.
2. Unless he has information to the contrary, the supplier may regard a customer established within the Community as a non-taxable person when he can demonstrate that the customer has not communicated his individual VAT identification number to him.
3. Unless he has information to the contrary, the supplier may regard a customer established outside the Community as a taxable person:
(a)
if he obtains from the customer a certificate issued by the customer’s competent tax authorities as confirmation that the customer is engaged in economic activities in order to enable him to obtain a refund of VAT under Council Directive 86/560/EEC of 17 November 1986 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Arrangements for the refund of value added tax to taxable persons not established in Community territory (6);
(b)
where the customer does not possess that certificate, if the supplier has the VAT number, or a similar number attributed to the customer by the country of establishment and used to identify businesses or any other proof which demonstrates that the customer is a taxable person and if the supplier carries out a reasonable level of verification of the accuracy of the information provided by the customer, by normal commercial security measures such as those relating to identity or payment checks.
Subsection 2
Capacity of the customer
Article 19
For the purpose of applying the rules concerning the place of supply of services laid down in Articles 44 and 45 of Directive 2006/112/EC, a taxable person, or a non-taxable legal person deemed to be a taxable person, who receives services exclusively for private use, including use by his staff, shall be regarded as a non-taxable person.
Unless he has information to the contrary, such as information on the nature of the services provided, the supplier may consider that the services are for the customer’s business use if, for that transaction, the customer has communicated his individual VAT identification number.
Where one and the same service is intended for both private use, including use by the customer’s staff, and business use, the supply of that service shall be covered exclusively by Article 44 of Directive 2006/112/EC, provided there is no abusive practice.
Subsection 3
Location of the customer
Article 20
Where a supply of services carried out for a taxable person, or a non-taxable legal person deemed to be a taxable person, falls within the scope of Article 44 of Directive 2006/112/EC, and where that taxable person is established in a single country, or, in the absence of a place of establishment of a business or a fixed establishment, has his permanent address and usually resides in a single country, that supply of services shall be taxable in that country.
The supplier shall establish that place based on information from the customer, and verify that information by normal commercial security measures such as those relating to identity or payment checks.
The information may include the VAT identification number attributed by the Member State where the customer is established.
Article 21
Where a supply of services to a taxable person, or a non-taxable legal person deemed to be a taxable person, falls within the scope of Article 44 of Directive 2006/112/EC, and the taxable person is established in more than one country, that supply shall be taxable in the country where that taxable person has established his business.
However, where the service is provided to a fixed establishment of the taxable person located in a place other than that where the customer has established his business, that supply shall be taxable at the place of the fixed establishment receiving that service and using it for its own needs.
Where the taxable person does not have a place of establishment of a business or a fixed establishment, the supply shall be taxable at his permanent address or usual residence.
Article 22
1. In order to identify the customer’s fixed establishment to which the service is provided, the supplier shall examine the nature and use of the service provided.
Where the nature and use of the service provided do not enable him to identify the fixed establishment to which the service is provided, the supplier, in identifying that fixed establishment, shall pay particular attention to whether the contract, the order form and the VAT identification number attributed by the Member State of the customer and communicated to him by the customer identify the fixed establishment as the customer of the service and whether the fixed establishment is the entity paying for the service.
Where the customer’s fixed establishment to which the service is provided cannot be determined in accordance with the first and second subparagraphs of this paragraph or where services covered by Article 44 of Directive 2006/112/EC are supplied to a taxable person under a contract covering one or more services used in an unidentifiable and non-quantifiable manner, the supplier may legitimately consider that the services have been supplied at the place where the customer has established his business.
2. The application of this Article shall be without prejudice to the customer’s obligations.
Article 23
1. From 1 January 2013, where, in accordance with the first subparagraph of Article 56(2) of Directive 2006/112/EC, a supply of services is taxable at the place where the customer is established, or, in the absence of an establishment, where he has his permanent address or usually resides, the supplier shall establish that place based on factual information provided by the customer, and verify that information by normal commercial security measures such as those relating to identity or payment checks.
2. Where, in accordance with Articles 58 and 59 of Directive 2006/112/EC, a supply of services is taxable at the place where the customer is established, or, in the absence of an establishment, where he has his permanent address or usually resides, the supplier shall establish that place based on factual information provided by the customer, and verify that information by normal commercial security measures such as those relating to identity or payment checks.
Article 24
1. From 1 January 2013, where services covered by the first subparagraph of Article 56(2) of Directive 2006/112/EC, are supplied to a non-taxable person who is established in more than one country or has his permanent address in one country and his usual residence in another, priority shall be given to the place that best ensures taxation at the place of actual consumption when determining the place of supply of those services.
2. Where services covered by Articles 58 and 59 of Directive 2006/112/EC are supplied to a non-taxable person who is established in more than one country or has his permanent address in one country and his usual residence in another, priority shall be given to the place that best ensures taxation at the place of actual consumption when determining the place of supply of those services.
Subsection 4
Common provision regarding determination of the status, the capacity and the location of the customer
Article 25
For the application of the rules governing the place of supply of services, only the circumstances existing at the time of the chargeable event shall be taken into account. Any subsequent changes to the use of the service received shall not affect the determination of the place of supply, provided there is no abusive practice.
Subsection 5
Supply of services governed by the general rules
Article 26
A transaction whereby a body assigns television broadcasting rights in respect of football matches to taxable persons, shall be covered by Article 44 of Directive 2006/112/EC.
Article 27
The supply of services which consist in applying for or receiving refunds of VAT under Council Directive 2008/9/EC of 12 February 2008 laying down detailed rules for the refund of value added tax, provided for in Directive 2006/112/EC, to taxable persons not established in the Member State of refund but established in another Member State (7) shall be covered by Article 44 of Directive 2006/112/EC.
Article 28
In so far as they constitute a single service, the supply of services made in the framework of organising a funeral shall fall within the scope of Articles 44 and 45 of Directive 2006/112/EC.
Article 29
Without prejudice to Article 41 of this Regulation, the supply of services of translation of texts shall fall within the scope of Articles 44 and 45 of Directive 2006/112/EC.
Subsection 6
Supply of services by intermediaries
Article 30
The supply of services of intermediaries as referred to in Article 46 of Directive 2006/112/EC shall cover the services of intermediaries acting in the name and on behalf of the recipient of the service procured and the services performed by intermediaries acting in the name and on behalf of the provider of the services procured.
Article 31
Services supplied by intermediaries acting in the name and on behalf of another person consisting of the intermediation in the provision of accommodation in the hotel sector or in sectors having a similar function shall fall within the scope of:
(a)
Article 44 of Directive 2006/112/EC if supplied to a taxable person acting as such, or a non-taxable legal person deemed to be a taxable person;
(b)
Article 46 of that Directive, if supplied to a non-taxable person.
Subsection 7
Supply of cultural, artistic, sporting, scientific, educational, entertainment, and similar services
Article 32
1. Services in respect of admission to cultural, artistic, sporting, scientific, educational, entertainment or similar events as referred to in Article 53 of Directive 2006/112/EC shall include the supply of services of which the essential characteristics are the granting of the right of admission to an event in exchange for a ticket or payment, including payment in the form of a subscription, a season ticket or a periodic fee.
2. Paragraph 1 shall apply in particular to:
(a)
the right of admission to shows, theatrical performances, circus performances, fairs, amusement parks, concerts, exhibitions, and other similar cultural events;
(b)
the right of admission to sporting events such as matches or competitions;
(c)
the right of admission to educational and scientific events such as conferences and seminars.
3. Paragraph 1 shall not cover the use of facilities such as gymnastics halls and suchlike, in exchange for the payment of a fee.
Article 33
The ancillary services referred to in Article 53 of Directive 2006/112/EC shall include services which are directly related to admission to cultural, artistic, sporting, scientific, educational, entertainment or similar events and which are supplied separately for a consideration to a person attending an event.
Such ancillary services shall include in particular the use of cloakrooms or sanitary facilities but shall not include mere intermediary services relating to the sale of tickets.
Subsection 8
Supply of ancillary transport services and valuations of and work on movable property
Article 34
Except where the goods being assembled become part of immovable property, the place of the supply of services to a non-taxable person consisting only of the assembly by a taxable person of the various parts of a machine, all of which were provided to him by his customer, shall be established in accordance with Article 54 of Directive 2006/112/EC.
Subsection 9
Supply of restaurant and catering services on board means of transport
Article 35
The section of a passenger transport operation effected within the Community as referred to in Article 57 of Directive 2006/112/EC shall be determined by the journey of the means of transport and not by the journey completed by each of the passengers.
Article 36
Where restaurant services and catering services are supplied during the section of a passenger transport operation effected within the Community, that supply shall be covered by Article 57 of Directive 2006/112/EC.
Where restaurant services and catering services are supplied outside such a section but on the territory of a Member State or a third country or third territory, that supply shall be covered by Article 55 of that Directive.
Article 37
The place of supply of a restaurant service or catering service carried out within the Community partly during a section of a passenger transport operation effected within the Community, and partly outside such a section but on the territory of a Member State, shall be determined in its entirety according to the rules for determining the place of supply applicable at the beginning of the supply of the restaurant or catering service.
Subsection 10
Hiring of means of transport
Article 38
1. ‘Means of transport’ as referred to in Article 56 and point (g) of the first paragraph of Article 59 of Directive 2006/112/EC shall include vehicles, whether motorised or not, and other equipment and devices designed to transport persons or objects from one place to another, which might be pulled, drawn or pushed by vehicles and which are normally designed to be used and actually capable of being used for transport.
2. The means of transport referred to in paragraph 1 shall include, in particular, the following vehicles:
(a)
land vehicles, such as cars, motor cycles, bicycles, tricycles and caravans;
(b)
trailers and semi-trailers;
(c)
railway wagons;
(d)
vessels;
(e)
aircraft;
(f)
vehicles specifically designed for the transport of sick or injured persons;
(g)
agricultural tractors and other agricultural vehicles;
(h)
mechanically or electronically propelled invalid carriages.
3. Vehicles which are permanently immobilised and containers shall not be considered to be means of transport as referred to in paragraph 1.
Article 39
1. For the application of Article 56 of Directive 2006/112/EC, the duration of the continuous possession or use of a means of transport which is the subject of hiring shall be determined on the basis of the contract between the parties involved.
The contract shall serve as a presumption which may be rebutted by any means in fact or law in order to establish the actual duration of the continuous possession or use.
The fact that the contractual period of short-term hiring within the meaning of Article 56 of Directive 2006/112/EC is exceeded on grounds of force majeure shall have no bearing on the determination of the duration of the continuous possession or use of the means of transport.
2. Where hiring of one and the same means of transport is covered by consecutive contracts between the same parties, the duration shall be that of the continuous possession or use of the means of transport provided for under the contracts as a whole.
For the purposes of the first subparagraph a contract and its extensions shall be consecutive contracts.
However, the duration of the short-term hire contract or contracts preceding a contract which is regarded as long-term shall not be called into question provided there is no abusive practice.
3. Unless there is abusive practice, consecutive contracts between the same parties for different means of transport shall not be considered to be consecutive contracts for the purposes of paragraph 2.
Article 40
The place where the means of transport is actually put at the disposal of the customer as referred to in Article 56(1) of Directive 2006/112/EC, shall be the place where the customer or a third party acting on his behalf takes physical possession of it.
Subsection 11
Supply of services to non-taxable persons outside the Community
Article 41
The supply of services of translation of texts to a non-taxable person established outside the Community shall be covered by point (c) of the first paragraph of Article 59 of Directive 2006/112/EC.
CHAPTER VI
TAXABLE AMOUNT
(TITLE VII OF DIRECTIVE 2006/112/EC)
Article 42
Where a supplier of goods or services, as a condition of accepting payment by credit or debit card, requires the customer to pay an amount to himself or another undertaking, and where the total price payable by that customer is unaffected irrespective of how payment is accepted, that amount shall constitute an integral part of the taxable amount for the supply of the goods or services, under Articles 73 to 80 of Directive 2006/112/EC.
CHAPTER VII
RATES
Article 43
‘Provision of holiday accommodation’ as referred to in point (12) of Annex III to Directive 2006/112/EC shall include the hiring out of tents, caravans or mobile homes installed on camping sites and used as accommodation.
CHAPTER VIII
EXEMPTIONS
SECTION 1
Exemptions for certain activities in the public interest
(Articles 132, 133 and 134 of Directive 2006/112/EC)
Article 44
Vocational training or retraining services provided under the conditions set out in point (i) of Article 132(1) of Directive 2006/112/EC shall include instruction relating directly to a trade or profession as well as any instruction aimed at acquiring or updating knowledge for vocational purposes. The duration of a vocational training or retraining course shall be irrelevant for this purpose.
SECTION 2
Exemptions for other activities
(Articles 135, 136 and 137 of Directive 2006/112/EC)
Article 45
The exemption provided for in point (e) of Article 135(1) of Directive 2006/112/EC shall not apply to platinum nobles.
SECTION 3
Exemptions on importation
(Articles 143, 144 and 145 of Directive 2006/112/EC)
Article 46
The exemption provided for in Article 144 of Directive 2006/112/EC shall apply to transport services connected with the importation of movable property carried out as part of a change of residence.
SECTION 4
Exemptions on exportation
(Articles 146 and 147 of Directive 2006/112/EC)
Article 47
‘Means of transport for private use’ as referred to in point (b) of Article 146(1) of Directive 2006/112/EC shall include means of transport used for non-business purposes by persons other than natural persons, such as bodies governed by public law within the meaning of Article 13 of that Directive and associations.
Article 48
In order to determine whether, as a condition for the exemption of the supply of goods carried in the personal luggage of travellers, the threshold set by a Member State in accordance with point (c) of the first subparagraph of Article 147(1) of Directive 2006/112/EC has been exceeded, the calculation shall be based on the invoice value. The aggregate value of several goods may be used only if all those goods are included on the same invoice issued by the same taxable person supplying goods to the same customer.
SECTION 5
Exemptions relating to certain transactions treated as exports
(Articles 151 and 152 of Directive 2006/112/EC)
Article 49
The exemption provided for in Article 151 of Directive 2006/112/EC shall also apply to electronic services where these are provided by a taxable person to whom the special scheme for electronically supplied services provided for in Articles 357 to 369 of that Directive applies.
Article 50
1. In order to qualify for recognition as an international body for the application of point (g) of Article 143(1) and point (b) of the first subparagraph of Article 151(1) of Directive 2006/112/EC a body which is to be set up as a European Research Infrastructure Consortium (ERIC), as referred to in Council Regulation (EC) No 723/2009 of 25 June 2009 on the Community legal framework for a European Research Infrastructure Consortium (ERIC) (8) shall fulfil all of the following conditions:
(a)
it shall have a distinct legal personality and full legal capacity;
(b)
it shall be set up under and shall be subject to European Union law;
(c)
its membership shall include Member States and, where appropriate, third countries and inter-governmental organisations, but exclude private bodies;
(d)
it shall have specific and legitimate objectives that are jointly pursued and essentially non-economic in nature.
2. The exemption provided for in point (g) of Article 143(1) and point (b) of the first subparagraph of Article 151(1) of Directive 2006/112/EC shall apply to an ERIC referred to in paragraph 1 where it is recognised as an international body by the host Member State.
The limits and conditions of such an exemption shall be laid down by agreement between the members of the ERIC in accordance with point (d) of Article 5(1) of Regulation (EC) No 723/2009. Where the goods are not dispatched or transported out of the Member State in which the supply takes place, and in the case of services, the exemption may be granted by means of a refund of the VAT in accordance with Article 151(2) of Directive 2006/112/EC.
Article 51
1. Where the recipient of a supply of goods or services is established within the Community but not in the Member State in which the supply takes place, the VAT and/or excise duty exemption certificate set out in Annex II to this Regulation shall, subject to the explanatory notes set out in the Annex to that certificate, serve to confirm that the transaction qualifies for the exemption under Article 151 of Directive 2006/112/EC.
When making use of that certificate, the Member State in which the recipient of the supply of goods or services is established may decide to use either a common VAT and excise duty exemption certificate or two separate certificates.
2. The certificate referred to in paragraph 1 shall be stamped by the competent authorities of the host Member State. However, if the goods or services are intended for official use, Member States may dispense the recipient from the requirement to have the certificate stamped under such conditions as they may lay down. This dispensation may be withdrawn in the case of abuse.
Member States shall inform the Commission of the contact point designated to identify the services responsible for stamping the certificate and the extent to which they dispense with the requirement to have the certificate stamped. The Commission shall inform the other Member States of the information received from Member States.
3. Where direct exemption is applied in the Member State in which the supply takes place, the supplier shall obtain the certificate referred to in paragraph 1 of this Article from the recipient of the goods or services and retain it as part of his records. If the exemption is granted by means of a refund of the VAT, pursuant to Article 151(2) of Directive 2006/112/EC, the certificate shall be attached to the request for refund submitted to the Member State concerned.
CHAPTER IX
DEDUCTIONS
(TITLE X OF DIRECTIVE 2006/112/EC)
Article 52
Where the Member State of importation has introduced an electronic system for completing customs formalities, the term ‘import document’ in point (e) of Article 178 of Directive 2006/112/EC shall cover electronic versions of such documents, provided that they allow for the exercise of the right of deduction to be checked.
CHAPTER X
OBLIGATIONS OF TAXABLE PERSONS AND CERTAIN NON-TAXABLE PERSONS
(TITLE XI OF DIRECTIVE 2006/112/EC)
SECTION 1
Persons liable to pay the VAT
(Articles 192a to 205 of Directive 2006/112/EC)
Article 53
1. For the application of Article 192a of Directive 2006/112/EC, a fixed establishment of the taxable person shall be taken into consideration only when it is characterised by a sufficient degree of permanence and a suitable structure in terms of human and technical resources to enable it to make the supply of goods or services in which it intervenes.
2. Where a taxable person has a fixed establishment within the territory of the Member State where the VAT is due, that establishment shall be considered as not intervening in the supply of goods or services within the meaning of point (b) of Article 192a of Directive 2006/112/EC, unless the technical and human resources of that fixed establishment are used by him for transactions inherent in the fulfilment of the taxable supply of those goods or services made within that Member State, before or during this fulfilment.
Where the resources of the fixed establishment are only used for administrative support tasks such as accounting, invoicing and collection of debt-claims, they shall not be regarded as being used for the fulfilment of the supply of goods or services.
However, if an invoice is issued under the VAT identification number attributed by the Member State of the fixed establishment, that fixed establishment shall be regarded as having intervened in the supply of goods or services made in that Member State unless there is proof to the contrary.
Article 54
Where a taxable person has established his place of business within the territory of the Member State where the VAT is due, Article 192a of Directive 2006/112/EC shall not apply whether or not that place of business intervenes in the supply of goods or services he makes within that Member State.
SECTION 2
Miscellaneous provisions
(Articles 272 and 273 of Directive 2006/112/EC)
Article 55
For the transactions referred to in Article 262 of Directive 2006/112/EC, taxable persons to whom a VAT identification number has been attributed in accordance with Article 214 of that Directive and non-taxable legal persons identified for VAT purposes shall be required, when acting as such, to communicate their VAT identification number forthwith to those supplying goods and services to them.
The taxable persons referred to in point (b) of Article 3(1) of Directive 2006/112/EC, who are entitled to non-taxation of their intra-Community acquisitions of goods in accordance with the first paragraph of Article 4 of this Regulation, shall not be required to communicate their VAT identification number to those supplying goods to them when a VAT identification number has been attributed to them in accordance with Article 214(1)(d) or (e) of that Directive.
CHAPTER XI
SPECIAL SCHEMES
SECTION 1
Special scheme for investment gold
(Articles 344 to 356 of Directive 2006/112/EC)
Article 56
‘Weights accepted by the bullion markets’ as referred to in point (l) of Article 344(1) of Directive 2006/112/EC shall at least cover the units and the weights traded as set out in Annex III to this Regulation.
Article 57
For the purposes of establishing the list of gold coins referred to in Article 345 of Directive 2006/112/EC, ‘price’ and ‘open market value’ as referred to in point (2) of Article 344(1) of that Directive shall be the price and open market value on 1 April of each year. If 1 April does not fall on a day on which those values are fixed, the values of the next day on which they are fixed shall be used.
SECTION 2
Special scheme for non-established taxable persons supplying electronic services to non-taxable persons
(Articles 357 to 369 of Directive 2006/112/EC)
Article 58
Where, in the course of a calendar quarter, a non-established taxable person using the special scheme for electronically supplied services provided for in Articles 357 to 369 of Directive 2006/112/EC meets at least one of the criteria for exclusion laid down in Article 363 of that Directive, the Member State of identification shall exclude that non-established taxable person from the special scheme. In such cases the non-established taxable person may subsequently be excluded from the special scheme at any time during that quarter.
In respect of services supplied electronically prior to exclusion but during the calendar quarter in which exclusion occurs, the non-established taxable person shall submit a VAT return for the entire quarter in accordance with Article 364 of Directive 2006/112/EC. The requirement to submit this return shall have no effect on the requirement, if any, to be identified for VAT purposes in a Member State under the normal rules.
Article 59
Any return period (calendar quarter) within the meaning of Article 364 of Directive 2006/112/EC shall be a separate return period.
Article 60
Once a VAT return has been submitted as provided for under Article 364 of Directive 2006/112/EC, any subsequent changes to the figures contained therein may be made only by means of an amendment to that return and not by an adjustment to a subsequent return.
Article 61
Amounts on VAT returns made under the special scheme for electronically supplied services provided for in Articles 357 to 369 of Directive 2006/112/EC shall not be rounded up or down to the nearest whole monetary unit. The exact amount of VAT shall be reported and remitted.
Article 62
A Member State of identification which receives a payment in excess of that resulting from the VAT return submitted for electronically supplied services under Article 364 of Directive 2006/112/EC shall reimburse the overpaid amount directly to the taxable person concerned.
Where the Member State of identification has received an amount pursuant to a VAT return subsequently found to be incorrect, and that Member State has already distributed that amount among the Member States of consumption, those Member States shall directly reimburse the overpayment to the non-established taxable person and inform the Member State of identification of the adjustment to be made.
Article 63
Amounts of VAT paid under Article 367 of Directive 2006/112/EC shall be specific to the VAT return submitted pursuant to Article 364 of that Directive. Any subsequent amendments to the amounts paid may be effected only by reference to that return and may not be allocated to another return, or adjusted on a subsequent return.
CHAPTER XII
FINAL PROVISIONS
Article 64
Regulation (EC) No 1777/2005 is hereby repealed.
References made to the repealed Regulation shall be construed as references to this Regulation and shall be read in accordance with the correlation table set out in Annex IV.
Article 65
This Regulation shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 1 July 2011.
However:
-
point (a) of Article 3, point (b) of Article 11(2), Article 23(1) and Article 24(1) shall apply from 1 January 2013,
-
point (b) of Article 3 shall apply from 1 January 2015,
-
point (c) of Article 11(2) shall apply until 31 December 2014.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 15 March 2011.