ДИРЕКТИВА 2011/70/ЕВРАТОМ НА СЪВЕТА
от 19 юли 2011 година
за създаване на рамка на Общността за отговорно и безопасно управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално членове 31 и 32 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, изготвено след получаване на становището на група лица, определени от Научния и технически комитет измежду научни експерти на държавите-членки,
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
В член 2, буква б) от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия (наричан по-нататък „Договорът за Евратом“) се предвижда установяването на единни стандарти за сигурност с цел опазване здравето на работниците и на населението.
(2)
В член 30 от Договора за Евратом се предвижда установяването на основни стандарти за опазване здравето на населението и на работещите срещу опасностите, произтичащи от йонизиращите лъчения.
(3)
В член 37 от Договора за Евратом се изисква държавите-членки да предоставят на Комисията общи данни за всеки план за погребване на радиоактивни отпадъци.
(4)
В Директива 96/29/Евратом на Съвета (3) се определят основните стандарти на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращото лъчение. Посочената директива е допълнена от по-конкретно законодателство.
(5)
Както се признава от Съда на Европейския съюз в неговата практика, разпоредбите на глава 3 от Договора за Евратом относно здравеопазването и безопасността съставляват единно цяло, предоставящо на Комисията правомощия с широк обхват с цел защита на населението и опазване на околната среда от рисковете от радиоактивно замърсяване (4).
(6)
С Решение 87/600/Евратом на Съвета от 14 декември 1987 г. относно договорености на Общността за ранен обмен на информация в случай на радиационна опасност (5) се създаде рамка за уведомяване и предоставяне на информация, която да бъде използвана от държавите-членки с цел защита на населението в случай на радиационна опасност. С Директива 89/618/Евратом на Съвета от 27 ноември 1989 г. за информиране на широката общественост относно мерки, които да бъдат наложени за защита на здравето, и стъпките, които да се предприемат в случай на радиационна авария (6) на държавите-членки се налагат задължения да информират населението в случай на радиационна авария.
(7)
В Директива 2003/122/Евратом на Съвета (7) се предвижда контрол на високоактивните закрити радиоактивни източници и безстопанствените източници, включително на извадените от употреба източници. В съответствие с Единната конвенция за безопасност при управление на отработено гориво и за безопасност при управление на радиоактивни отпадъци (наричана по-нататък „Единната конвенция“) и с Кодекса на поведение за безопасност и сигурност на радиоактивните източници на Международната агенция за атомна енергия (МААЕ), както и със сегашните промишлени практики, извадените от употреба закрити източници могат да бъдат използвани отново, рециклирани или погребани. В много случаи за тази цел е необходимо източникът или оборудването заедно с източника да се върне на доставчика или производителя за преквалифициране или преработване.
(8)
Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии (8) се прилага за управлението на отпадъците от миннодобивните отрасли, които могат да бъдат радиоактивни, но като се изключват специфичните за радиоактивността аспекти, които са въпроси, уредени в Договора за Евратом.
(9)
С Директива 2006/117/Евратом на Съвета (9) се създава система на Европейската общност за атомна енергия (наричана по-нататък „Общността“) за надзор и контрол на трансграничния превоз на радиоактивни отпадъци и отработено гориво. Посочената директива бе допълнена от Препоръка 2008/956/Евратом на Комисията от 4 декември 2008 г. относно критериите за износ на радиоактивни отпадъци и отработено гориво за трети страни (10).
(10)
С Директива 2009/71/Евратом на Съвета от 25 юни 2009 г. за установяване на общностна рамка за ядрената безопасност на ядрените инсталации (11) на държавите-членки се налага задължението да създадат и поддържат национална рамка за ядрена безопасност. Въпреки че посочената директива се отнася основно до ядрената безопасност на ядрените инсталации, в нея се посочва, че е важно също така да се гарантира безопасното управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, включително в съоръженията за съхранение и погребване. Следователно тези съоръжения, които се уреждат както в Директива 2009/71/Евратом, така и в настоящата директива, не следва да бъдат предмет на непропорционални или ненужни задължения, особено по отношение на докладите.
(11)
Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда (12) се прилага за някои планове и програми, попадащи в приложното поле на Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 г. относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (13).
(12)
Препоръка 2006/851/Евратом на Комисията от 24 октомври 2006 г. относно управлението на финансови ресурси за извеждането от експлоатация на ядрени инсталации, отработено гориво и радиоактивни отпадъци (14) е насочена основно към достатъчност на финансирането, неговата финансова сигурност и неговата прозрачност с цел да се гарантира, че средствата се използват само за набелязаните цели.
(13)
Съгласно специалните условия на присъединяване на Литва, Словакия и България към Европейския съюз, при които някои атомни електроцентрали бяха затворени предсрочно, Общността взе участие в набирането на финансови средства и, при определени условия, предоставя финансова подкрепа на различни проекти за извеждане от експлоатация, включително за управление на радиоактивни отпадъци и отработено гориво.
(14)
Единната конвенция, сключена под егидата на МААЕ, представлява инструмент за насърчаване, който цели при управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци да бъде постигнато и поддържано високо ниво на безопасност в световен мащаб чрез засилване на националните мерки и международното сътрудничество.
(15)
Някои държави-членки вече са участвали и възнамеряват и занапред да участват в осъществяваната от САЩ и Русия програма, наречена Global Threat Reduction Initiative (Инициатива за намаляване на глобалната заплаха), като изпращат отработено гориво от изследователски реактори в Съединените американски щати и в Руската федерация.
(16)
През 2006 г. МААЕ актуализира структурата от стандарти и публикува „Основни принципи за безопасност“, които бяха спонсорирани съвместно от Общността, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие/Агенцията за атомна енергия и други международни организации. Прилагането на основните принципи за безопасност ще улесни прилагането на международните стандарти за безопасност и ще спомогне за по-голяма съгласуваност между мерките в различните държави.
(17)
В резултат на поканата на Съвета за създаване на група на високо равнище на ниво ЕС, отбелязана в заключенията му от 8 май 2007 г. за ядрена безопасност и безопасно управление на отработено ядрено гориво и радиоактивни отпадъци, с Решение 2007/530/Евратом на Комисията от 17 юли 2007 г. за създаване на Европейска група на високо равнище за ядрена безопасност и управление на отпадъците (15) бе създадена Група на европейските регулатори в областта на ядрената безопасност (ENSREG) с цел да допринесе за постигането на целите на Общността в областта на управлението на отработено ядрено гориво и радиоактивни отпадъци. Заключенията и препоръките на ENSREG бяха отразени в Резолюцията на Съвета от 16 декември 2008 г. относно управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци и в заключенията на Съвета от 10 ноември 2009 г. относно доклада на Групата на европейските регулатори в областта на ядрената безопасност.
(18)
На 10 май 2007 г. Европейският парламент прие Резолюцията „Оценка на Евратом - 50 години европейска политика за ядрена енергия“, в която призова за хармонизирани стандарти за управление на радиоактивните отпадъци и прикани Комисията да преразгледа съответните проекти на своето законодателно предложение и да представи ново предложение за директива относно управлението на радиоактивни отпадъци.
(19)
При все че всяка държава-членка има право сама да определя своя енергиен микс, всички държави-членки генерират радиоактивни отпадъци при производството на електричество или при осъществяването на дейности в областта на промишлеността, селското стопанство, медицината и научните изследвания, или чрез извеждане от експлоатация на ядрени инсталации или в случаи на възстановяване и намеса.
(20)
При експлоатацията на ядрените реактори се генерира отработено гориво. Всяка държава-членка има право сама да определя своята политика за горивния цикъл. Отработеното гориво може да се разглежда като ценен ресурс, който може да бъде преработен, или като радиоактивен отпадък, който може да бъде предназначен направо за погребване. Който и вариант да бъде избран, следва да се разгледа възможността за погребването на високоактивните отпадъци, получени при преработване на отработеното гориво, или на отработеното гориво, разглеждано като отпадък.
(21)
Радиоактивните отпадъци, включително отработеното гориво, разглеждано като отпадък, изискват мерки за съхраняване и изолиране от хората и жизнената среда в дългосрочен план. Особеното им естество, а именно фактът, че съдържат радионуклиди, изисква мерки за защита на човешкото здраве и околната среда срещу опасностите, произтичащи от йонизиращи лъчения, включително погребване в подходящи съоръжения като крайна точка за разполагането им. Съхраняването на радиоактивни отпадъци, включително дългосрочното съхраняване, е временно решение, но не и алтернатива на погребването.
(22)
Посочените мерки следва да бъдат допълнени с национална схема за класификация на радиоактивните отпадъците, която е напълно съобразена със специфичните видове и свойства на радиоактивните отпадъци.
(23)
Типичната концепция за погребването на ниско- и средноактивни отпадъци е да се погребват близо до повърхността. На техническо ниво е широко възприето, че дълбокото геоложко погребване на този етап представлява най-безопасният и най-устойчив вариант за крайна точка на управлението на високоактивни отпадъци и отработено гориво, разглеждано като отпадък. Като запазват своята отговорност за съответните си политики по отношение на управлението на своето отработено гориво и ниско-, средно- и високоактивните радиоактивни отпадъци, държавите-членки следва да включат планирането и прилагането на варианти за погребване в своите национални политики. Тъй като проектирането и изграждането на отделно съоръжение за погребване ще продължи много десетилетия, при много програми се признава, че е необходимо да останат гъвкави и приспособими, например за да се включат нови знания за характеристиките на площадката или за евентуалното развитие на системата за погребване. Дейностите, извършвани в рамките на „Технологичната платформа за прилагане на геоложко погребване на радиоактивни отпадъци“, биха могли да улеснят достъпа до експертни познания и технологии в това отношение. За тази цел обратимостта на процеса и изваждането на отпадъците като критерии при експлоатацията и проектирането могат да бъдат използвани като насоки за техническото разработване на система за погребване. Все пак тези критерии не следва да заместват добре проектирани съоръжения за погребване, чието затваряне може да бъде осъществено на приемливо основание. Необходим е компромис, тъй като управлението на радиоактивни отпадъци и отработено гориво е основано на последните достижения на науката и технологиите.
(24)
Всяка държава-членка следва да има моралното задължение да избягва прехвърлянето върху идните поколения на неоправдана тежест, свързана с отработено гориво и радиоактивни отпадъци, включително всякакви радиоактивни отпадъци, очаквани от извеждането от експлоатация на съществуващите ядрени инсталации. Чрез изпълнението на настоящата директива държавите-членки ще покажат, че са предприели разумни стъпки, за да осигурят постигането на тази цел.
(25)
Крайната отговорност на държавите-членки за безопасността на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци е основен принцип, потвърден в Единната конвенция. Този принцип за национална отговорност, както и принципът, че притежателят на лицензия носи основната отговорност за безопасността на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци под надзора на своя компетентен регулаторен орган, следва да бъдат засилени, а ролята и независимостта на компетентния регулаторен орган - допълнително затвърдени с настоящата директива.
(26)
Приема се, че използването от страна компетентния регулаторен орган на радиоактивни източници с цел изпълнение на регулаторните му задачи не влияе на неговата независимост.
(27)
Държавите-членки следва да гарантират наличието на подходящо финансиране за управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци.
(28)
Държавите-членки следва да изготвят национални програми, за да се гарантира отразяването на политическите решения в ясни разпоредби за своевременно предприемане на всички стъпки по управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци - от генерирането до погребването им. Следва да е възможно подобни национални програми да бъдат под формата на единен базов документ или на набор от документи.
(29)
Приема се, че националните мерки за безопасност на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци ще се прилагат чрез някакъв вид правен, регулаторен или организационен инструмент, изборът на който е от компетентността на държавите-членки.
(30)
Различните етапи при управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци са тясно взаимосвързани. Решения, взети на един отделен етап, могат да повлияят върху последващ етап. Следователно тези взаимовръзки следва да бъдат взети предвид при разработването на националните програми.
(31)
Важно е да има прозрачност при управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци. Прозрачността следва да бъде осигурена чрез изискване за ефективно информиране на общността и възможности за участие на всички заинтересовани страни, включително на местните власти и обществеността, в процесите на вземане на решения в съответствие с националните и международните задължения.
(32)
Сътрудничеството между държавите-членки и на международно равнище може да улесни и ускори вземането на решения чрез осигуряване на достъп до експертни познания и технологии.
(33)
Някои държави-членки считат, че съвместното ползване на съоръжения за отработено гориво и радиоактивни отпадъци, включително на съоръжения за погребване, може да бъде полезен, безопасен и икономически ефективен вариант, когато е основан на споразумение между съответните държави-членки.
(34)
Документирането на процеса на вземане на решения, които се отнасят до безопасността, следва да бъде съответно на нивото на опасност (степенуван подход) и следва да осигурява основа за решенията, свързани с управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци. Това следва да даде възможност да бъдат установени областите на несигурност, върху които трябва да се съсредоточи вниманието при оценките на безопасността. Решенията, свързани с безопасността, следва да се основават на резултатите от оценката на безопасността и информацията за точността и надеждността на тази оценка на безопасността, както и на допусканията, направени в нея. Ето защо процесът на вземане на решения следва да се основава на набора от аргументи и доказателства, чиято цел е да покажат, че изискваният стандарт на безопасност е постигнат за дадено съоръжение или дейност, свързани с управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци. В конкретния случай на съоръжение за погребване документацията следва да подобри разбирането на онези аспекти, които влияят върху безопасността на системата за погребване, включително природните (геоложки) и изкуствено създадените бариери, и върху очакваното развитие на системата за погребване с течение на времето.
(35)
Държава-членка, която няма отработено гориво, няма непосредствени перспективи да има отработено гориво, нито има текущи или планирани дейности, свързани с отработено гориво, би се оказала непропорционално и ненужно задължена, ако трябва да транспонира и изпълнява разпоредбите на настоящата директива по отношение на отработеното гориво. Ето защо такава държава-членка следва да бъде освободена от задължението да транспонира и изпълнява свързаните с отработеното гориво разпоредби на настоящата директива, докато не вземе решение да развива някаква дейност, свързана с ядрено гориво.
(36)
Съществува Договор между правителството на Република Словения и правителството на Република Хърватия относно регулирането на статуса и други правни отношения, свързани с инвестирането, използването и извеждането от експлоатация на атомната електроцентрала Krško, който урежда съсобствеността върху атомна електроцентрала. Този договор предвижда споделена отговорност за управлението и погребването на радиоактивни отпадъци и отработено гориво. Поради това следва да се предвиди освобождаване от някои разпоредби на настоящата директива, за да не се възпрепятства пълното прилагане на този двустранен договор.
(37)
Въпреки че свързаните с радиацията и останалите опасности, съпътстващи отработеното гориво и радиоактивните отпадъци, следва да бъдат взети предвид в националната рамка, настоящата директива не се прилага за опасностите, които не са свързани с радиацията и които попадат в приложното поле на Договора за функционирането на Европейския съюз.
(38)
Поддържането и доразвиването на компетенции и умения в областта на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци като основен елемент за осигуряване на високи нива на безопасност, следва да се основават на трупане на знания посредством експлоатационен опит.
(39)
Научните изследвания и технологичните разработки, за които допринася техническото сътрудничество между участниците, могат да открият нови възможности за подобряване на безопасното управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, както и да спомогнат за намаляването на опасността от радиотоксичност на високоактивните отпадъци.
(40)
Партньорските проверки биха могли да послужат като отлично средство за изграждане на доверие в управлението на радиоактивни отпадъци и отработено гориво в Европейския съюз с цел да се развива и обменя опит и да бъдат гарантирани високи стандарти,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА 1
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 1
Предмет
1. С настоящата директива се създава рамка на Общността за осигуряване на отговорно и безопасно управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, за да се избегне прехвърлянето на неоправдана тежест върху идните поколения.
2. С нея се гарантира, че държавите-членки вземат подходящи национални мерки за постигането на високо ниво на безопасност на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци с цел защита на работниците и на населението от опасностите, произтичащи от йонизиращи лъчения.
3. С нея се гарантира предоставянето на необходимата информация и участието на обществеността във връзка с управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, като същевременно в нея надлежно се вземат предвид въпросите, свързани със сигурността и правата на интелектуална собственост върху информацията.
4. Настоящата директива допълва основните стандарти, посочени в член 30 от Договора за Евратом, по отношение на ядрената безопасност на отработеното гориво и радиоактивните отпадъци, без да се засяга Директива 96/29/Евратом.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за всички етапи на:
а)
управлението на отработено гориво, когато отработеното гориво е резултат от граждански дейности;
б)
управлението на радиоактивни отпадъци от генерирането до погребването им, когато радиоактивните отпадъци са резултат от граждански дейности.
2. Настоящата директива не се прилага за:
а)
отпадъци от миннодобивните отрасли, които могат да бъдат радиоактивни и които попадат в приложното поле на Директива 2006/21/ЕО;
б)
разрешени изхвърляния.
3. Член 4, параграф 4 от настоящата директива не се прилага за:
а)
репатриране на излезли от употреба закрити източници към доставчик или производител;
б)
изпращането на отработено гориво от изследователски реактори в държавата, в която се доставя или произвежда гориво за изследователски реактори, като се отчитат приложимите международни споразумения;
в)
отпадъците и отработеното гориво от съществуващата атомна електроцентрала Krško, когато става въпрос за превози между Словения и Хърватия.
4. Настоящата директива не засяга правото на държава-членка или на предприятие в тази държава-членка след преработване да върне радиоактивните отпадъци в държавата по произход, когато:
а)
радиоактивните отпадъци трябва да бъдат изпратени на тази държава-членка или предприятие за преработване; или
б)
на тази държава-членка или предприятие трябва да бъде изпратен друг материал с цел извличане на радиоактивните отпадъци.
Настоящата директива не засяга правото на държава-членка или на предприятие в тази държава-членка, в която отработеното гориво трябва да бъде изпратено за обработване или преработване, да върне в държавата по произход радиоактивните отпадъци, извлечени при операцията по обработване или преработване, или договорен еквивалент.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1.
„затваряне“ означава завършване на всички операции в определен момент след разполагането на отработено гориво или радиоактивни отпадъци в съоръжение за погребване, включително заключителните инженерни или други работи, необходими за привеждане на съоръжението в състояние, което е безопасно в дългосрочен план;
2.
„компетентен регулаторен орган“ означава орган или система от органи, определени в държава-членка в областта на регулирането на безопасността на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, съгласно посоченото в член 6;
3.
„погребване“ означава разполагане на отработено гориво или радиоактивни отпадъци в съоръжение без намерение за изваждане;
4.
„съоръжение за погребване“ означава всяко съоръжение или инсталация, чието основно предназначение е погребване на радиоактивни отпадъци;
5.
„лицензия“ означава всеки юридически документ, предоставен в рамките на юрисдикцията на държава-членка, за провеждане на всякакви дейности, свързани с управление на отработено гориво или радиоактивни отпадъци, или с който се предоставя отговорност за избор на площадка, проектиране, изграждане, въвеждане в експлоатация, експлоатация, извеждане от експлоатация или затваряне на съоръжение за управление на отработено гориво или съоръжение за управление на радиоактивни отпадъци;
6.
„притежател на лицензия“ означава юридическо или физическо лице, което носи цялата отговорност за всякакви дейности или съоръжения, свързани с управлението на отработено гориво или радиоактивни отпадъци, съгласно посоченото в лицензията;
7.
„радиоактивни отпадъци“ означава радиоактивен материал в газообразно, течно или твърдо състояние, за който не се предвижда или обмисля по-нататъшна употреба от държавата-членка или от физическо или юридическо лице, с чието решение е съгласна държавата-членка, и който се регулира като радиоактивен отпадък от компетентен регулаторен орган съгласно законодателната и регулаторната рамка на държавата-членка;
8.
„управление на радиоактивни отпадъци“ означава всички дейности, които са свързани с манипулирането, предварителното обработване, обработването, кондиционирането, съхраняването или погребването на радиоактивни отпадъци, с изключение на превозването извън площадката;
9.
„съоръжение за управление на радиоактивни отпадъци“ означава всяко съоръжение или инсталация, чието основно предназначение е управление на радиоактивни отпадъци;
10.
„преработване“ означава процес или действие, чиято цел е извличане на делящи се и използваеми материали от отработено гориво за по-нататъшна употреба;
11.
„отработено гориво“ означава ядрено гориво, което е било облъчено в активната зона на ядрен реактор и е окончателно извадено от нея; отработеното гориво може да се счита за използваем ресурс, който може да се преработи, или да е предназначено за погребване, ако се счита за радиоактивен отпадък;
12.
„управление на отработено гориво“ означава всички дейности, които са свързани с манипулирането, съхраняването, преработването или погребването на отработено гориво, с изключение на превозването извън площадката;
13.
„съоръжение за управление на отработено гориво“ означава всяко съоръжение или инсталация, чието основно предназначение е управление на отработено гориво;
14.
„съхраняване“ означава складиране на отработено гориво или радиоактивни отпадъци в съоръжение с намерение за изваждане.
Член 4
Общи принципи
1. Държавите-членки създават и поддържат национални политики за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци. Без да се засяга член 2, параграф 3, всяка държава-членка носи крайната отговорност за управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, генерирани в нея.
2. Когато радиоактивните отпадъци или отработеното гориво бъдат изпратени за преработване в държава-членка или трета държава, крайната отговорност за безопасното и отговорно погребване на тези материали, включително на всякакви отпадъци, получени като страничен продукт, се носи от тази държава-членка или трета държава, от която са изпратени радиоактивните материали.
3. Националните политики се основават на всички принципи, изброени по-долу:
а)
генерирането на радиоактивни отпадъци се поддържа на практически възможния минимум по отношение както на активността, така и на обема, посредством подходящи мерки за проектиране и практики на експлоатация и извеждане от експлоатация, включително рециклиране и повторна употреба на материалите;
б)
вземат се предвид взаимовръзките между всички етапи на генерирането и управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци;
в)
отработеното гориво и радиоактивните отпадъци се управляват безопасно, включително в дългосрочен план с елементи на пасивна безопасност;
г)
изпълнението на мерките става съгласно степенуван подход;
д)
разходите за управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци се поемат от тези, които са генерирали тези материали;
е)
прилага се основан на доказателства и документиран процес на вземане на решения по отношение на всички етапи на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци.
4. Радиоактивните отпадъци се погребват в държавата-членка, в която са генерирани, освен ако по време на изпращането между съответната държава-членка и друга държава-членка или трета държава не е влязло в сила споразумение за използване на съоръжение за погребване в една от тях, като това споразумение е съобразено с установените от Комисията критерии в съответствие с член 16, параграф 2 от Директива 2006/117/Евратом.
Преди изпращането в трета държава държавата-членка износител уведомява Комисията за съдържанието на всяко такова споразумение и взема разумни мерки, за да се увери, че:
а)
държавата по местоназначение е сключила с Общността споразумение за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци или е страна по Единната конвенция за безопасност при управление на отработено гориво и за безопасност при управление на радиоактивни отпадъци (наричана по-нататък „Единната конвенция“);
б)
държавата по местоназначение има програми за управление и погребване на радиоактивните отпадъци с цели, насочени към постигането на високо ниво на безопасност, които са равностойни на установените с настоящата директива; и
в)
съоръжението за погребване в държавата по местоназначение е получило разрешение за изпращаните радиоактивни отпадъци, влязло е в експлоатация преди тяхното изпращане и е ръководено в съответствие с изискванията, определени в програмата за управление и погребване на радиоактивните отпадъци на държавата по местоназначение.
ГЛАВА 2
ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 5
Национална рамка
1. Държавите-членки създават и поддържат национална законодателна, регулаторна и организационна рамка (наричана по-нататък „национална рамка“) за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, с която се разпределя отговорността и се осигурява координацията между съответните компетентни органи. Националната рамка включва всички елементи, изброени по-долу:
а)
национална програма за прилагането на политиката за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци;
б)
национални мерки за безопасност на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци. Определянето на начина на приемането на тези мерки и на инструмента за прилагането им е от компетентността на държавите-членки;
в)
система за лицензиране на дейности, съоръжения или на двете, за управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, включително за забраната на дейности за управление на отработено гориво или радиоактивни отпадъци или на експлоатацията на съоръжение за управление на отработено гориво или радиоактивни отпадъци без лицензия, или за забрана на двете, като установява по целесъобразност условия за по-нататъшното управление на дейностите, на съоръжението или на двете;
г)
система за подходящ контрол, система за управление, регулаторни инспекции, задължения за документиране и докладване за дейностите, съоръженията за управление на радиоактивни отпадъци и отработено гориво или за двете, включително подходящи мерки за периода след затваряне на съоръженията за погребване;
д)
действия за осигуряване на изпълнението, включително прекратяване на дейности и изменение, изтичане на срока на валидност или отнемане на лицензия, ако е целесъобразно, заедно с изисквания за алтернативни решения, които водят до по-голяма безопасност;
е)
разпределението на отговорностите на органите, участващи в различните етапи на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци. По-конкретно, националната рамка възлага основната отговорност за отработеното гориво и радиоактивните отпадъци на лицата, които са ги генерирали, или, при особени обстоятелства, на притежателя на лицензия, на когото тази отговорност е била възложена от компетентни органи;
ж)
национални изисквания за информирането на обществеността и нейното участие;
з)
схемата(ите) за финансиране на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци в съответствие с член 9.
2. Държавите-членки гарантират, че националната рамка се подобрява, когато е целесъобразно, при отчитане на експлоатационния опит, изводите, направени в процеса на вземане на решения, посочен в член 4, параграф 3, буква е), и развитието на съответните технологии и научни изследвания.
Член 6
Компетентен регулаторен орган
1. Всяка държава-членка създава и поддържа компетентен регулаторен орган в областта на безопасността на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци.
2. Държавите-членки гарантират, че компетентният регулаторен орган е функционално отделен от всеки друг орган или организация, свързана с насърчаването или използването на ядрена енергия или радиоактивен материал, включително производство на електроенергия и приложения на радиоактивни изотопи, или с управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, с цел да гарантират действителна независимост от неоправдано влияние върху неговата регулаторна функция.
3. Държавите-членки гарантират, че компетентният регулаторен орган разполага със законовите правомощия и с човешките и финансови ресурси, които са му необходими за изпълнение на неговите задължения във връзка с националната рамка, описани в член 5, параграф 1, букви б), в), г) и д).
Член 7
Притежатели на лицензии
1. Държавите-членки гарантират, че основната отговорност за ядрената безопасност на съоръженията и/или дейностите за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци се носи от притежателя на лицензия. Тази отговорност не може да се делегира.
2. Държавите-членки гарантират, че в установената национална рамка се изисква от притежателите на лицензия под регулаторния контрол на компетентния регулаторен орган, редовно да оценяват, верифицират и непрекъснато да подобряват, в рамките на разумно постижимото, безопасността на съоръжението или на дейността за управление на радиоактивни отпадъци и отработено гориво по систематичен и подлежащ на проверка начин. Това се постига чрез подходяща оценка на безопасността, други аргументи и доказателства.
(3) Като част от процеса на лицензиране на дадено съоръжение или дейност демонстрацията на безопасността включва развитието и реализацията на дадена дейност и разработването, експлоатацията и извеждането от експлоатация на дадено съоръжение или затварянето на съоръжение за погребване, както и периода след затваряне на дадено съоръжение за погребване. Обхватът на демонстрацията на безопасността е съответен на сложността на операциите и размера на опасностите, свързани с радиоактивни отпадъци и отработено гориво, и със съоръжението или дейността. Процесът на лицензиране допринася за безопасността на съоръжението или дейността при нормални условия на експлоатация, очаквани експлоатационни събития и проектни аварии. Чрез него се осигурява необходимата увереност относно безопасността на съоръжението или на дейността. Въвеждат се мерки за предотвратяване на инциденти и за смекчаване на последиците от инциденти, включително проверки на физическите бариери и на административните процедури за защита на притежателя на лицензия, които би следвало да са нарушени, преди работниците и населението да бъдат засегнати в значителна степен от йонизираща радиация. С този подход се установява и намалява несигурността.
4. Държавите-членки гарантират, че в националната рамка се изисква притежателите на лицензия да създават и прилагат интегрирани системи за управление, включително за осигуряване на качеството, в които се дава необходимият приоритет на цялостното управление на безопасността на отработеното гориво и радиоактивните отпадъци и които биват редовно проверявани от компетентния регулаторен орган.
5. Държавите-членки гарантират, че в националната рамка се изисква от притежателите на лицензия да осигуряват и поддържат достатъчни финансови и човешки ресурси за изпълнение на своите задължения във връзка с безопасността при управлението на отработено ядрено гориво и радиоактивни отпадъци, предвидени в параграфи 1-4.
Член 8
Експертни познания и умения
Държавите-членки гарантират, че в националната рамка се изисква от всички лица да вземат мерки за образованието и обучението на своите служители, както и за свързани с научни изследвания и разработки дейности, които да покрият нуждите на националните програми за управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, за да се придобият, поддържат и доразвиват необходимите експертни познания и умения.
Член 9
Финансови ресурси
Държавите-членки гарантират, че в националната рамка се изисква наличието на достатъчни финансови ресурси, когато те са необходими за изпълнението на националните програми, посочени в член 11, особено за управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, при надлежно отчитане на отговорността на лицата, които генерират отработено гориво и радиоактивни отпадъци.
Член 10
Прозрачност
1. Държавите-членки гарантират, че необходимата информация за управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци е на разположение на работниците и на населението. Това задължение включва и гарантиране на това, че компетентният регулаторен орган информира населението в рамките на своята компетентност. Информацията се предоставя на населението в съответствие с националното законодателство и международните задължения, при условие че това не излага на опасност други интереси, като inter alia сигурността, признати в националното законодателство или чрез международни задължения.
2. Държавите-членки гарантират, че на населението се предоставят необходимите възможности да участва ефективно в процеса на вземане на решения относно управлението на отработено ядрено гориво и радиоактивни отпадъци в съответствие с националното законодателство и международните задължения.
Член 11
Национални програми
1. Всяка държава-членка прави необходимото за изпълнение на своята национална програма за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци (наричана по-нататък „национална програма“), която се прилага за всички видове отработено гориво и радиоактивни отпадъци под нейна юрисдикция, както и за всички етапи на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци - от генерирането до погребването им.
2. Всяка държава-членка редовно прави преглед на своята национална програма и я актуализира, като отчита по целесъобразност техническия и научния напредък, както и препоръките, извлечените поуки и добрите практики от партньорски проверки.
Член 12
Съдържание на националните програми
1. В националните програми се посочва как държавите-членки възнамеряват да прилагат своите национални политики, посочени в член 4, за отговорно и безопасно управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци, така че да гарантират изпълнението на целите на настоящата директива; в тези програми са включени всички елементи, изброени по-долу:
а)
общите цели на националната политика на държавата-членка по отношение на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци;
б)
важните етапи и ясни срокове за завършването на тези етапи предвид водещите цели в националните програми;
в)
отчет за цялото количество отработено гориво и радиоактивни отпадъци и прогнози за бъдещите количества, включително тези от извеждане от експлоатация, в който ясно се посочва местоположението и количеството на радиоактивните отпадъци и отработеното гориво в съответствие с подходяща класификация на радиоактивните отпадъци;
г)
концепциите или плановете и техническите решения за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци от генерирането до погребването;
д)
концепциите или плановете за периода след затваряне от жизнения цикъл на съоръжението за погребване, включително периода, през който се поддържа подходящ контрол, и средствата, които се използват за съхраняване на информация за съоръжението в дългосрочен план;
е)
научните изследвания, развойните и демонстрационни дейности, които са необходими за прилагането на решенията за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци;
ж)
отговорността за изпълнението на националната програма и ключовите показатели за наблюдението на напредъка по изпълнението;
з)
оценка на разходите по националната програма и използваните за тази оценка основа и хипотези, която трябва да включва част, отразяваща развитието във времето;
и)
действащата(ите) схема(и) за финансиране;
й)
политика или процес на прозрачност съгласно посоченото в член 10;
к)
ако има такова(ива), споразумението(ята), сключено(и) с държава-членка или трета държава за управление на отработено гориво или радиоактивни отпадъци, включително за употребата на съоръжения за погребване.
2. Националната програма и националната политика могат да бъдат изложени в един или в няколко отделни документа.
Член 13
Уведомяване
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за своите национални програми и за всякакви значими последващи промени.
2. В рамките на шест месеца след уведомяването Комисията може да поиска разяснения и/или да изрази своето становище относно това, дали съдържанието на националните програми е в съответствие с член 12.
3. В срок от шест месеца след получаване на отговора на Комисията държавите-членки осигуряват исканите разяснения и/или информират Комисията за всяко преразглеждане на националните програми.
4. При вземането на решение относно предоставянето на финансова или техническа помощ на Общността за съоръжения или дейности за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци Комисията взема под внимание разясненията на държавите-членки и напредъка по националните програми.
Член 14
Доклади
1. Държавите-членки представят на Комисията доклад относно изпълнението на настоящата директива за първи път до 23 август 2015 г. и на всеки три години след това, като използват прегледа и докладването съгласно Единната конвенция.
2. Въз основа на докладите на държавите-членки Комисията представя на Европейския парламент и Съвета:
а)
доклад за напредъка, постигнат по изпълнението на настоящата директива и
б)
отчет за радиоактивните отпадъци и отработеното гориво на територията на Общността, както и прогнози за бъдещето.
3. Периодично и най-малко веднъж на 10 години държавите-членки организират самооценки на своята национална рамка, компетентен регулаторен орган, национална програма и нейното прилагане и отправят покана за международна партньорска проверка на националната рамка, компетентния регулаторен орган и/или националната програма с цел постигане на високи стандарти на безопасност при управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци. Резултатите от всички партньорски проверки се докладват на Комисията и на останалите държави-членки и могат да бъдат оповестени публично, когато това не засяга изискванията за сигурност и правата на интелектуална собственост върху информацията.
ГЛАВА 3
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, преди 23 август 2013 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Задълженията за транспониране и изпълнение на разпоредбите от настоящата директива, свързани с отработеното гориво, не се прилагат за Дания, Естония, Ирландия, Кипър, Латвия, Люксембург и Малта, докато те не вземат решение да развиват някаква дейност, свързана с ядрено гориво.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива, както и всички последващи изменения на тези разпоредби.
4. Държавите-членки уведомяват за пръв път Комисията за съдържанието на своята национална програма, която включва всички елементи, предвидени в член 12, възможно най-скоро и не по-късно от 23 август 2015 г.
Член 16
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 17
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 юли 2011 година.
COUNCIL DIRECTIVE 2011/70/EURATOM
of 19 July 2011
establishing a Community framework for the responsible and safe management of spent fuel and radioactive waste
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Atomic Energy Community, and in particular Articles 31 and 32 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission, drawn up after obtaining the opinion of a group of persons appointed by the Scientific and Technical Committee from among scientific experts in the Member States,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
Having regard to the opinion of the European Parliament (2),
Whereas:
(1)
Article 2(b) of the Treaty establishing the European Atomic Energy Community (‘Euratom Treaty’) provides for the establishment of uniform safety standards to protect the health of workers and of the general public.
(2)
Article 30 of the Euratom Treaty provides for the establishment of basic standards for the protection of the health of workers and the general public against the dangers arising from ionising radiations.
(3)
Article 37 of the Euratom Treaty requires Member States to provide the Commission with general data relating to any plan for the disposal of radioactive waste.
(4)
Council Directive 96/29/Euratom (3) establishes basic safety standards for the protection of the health of workers and the general public against the dangers arising from ionising radiation. That Directive has been supplemented by more specific legislation.
(5)
As recognised by the Court of Justice of the European Union in its case-law, the provisions of Chapter 3 of the Euratom Treaty, on health and safety, form a coherent whole conferring upon the Commission powers of some considerable scope in order to protect the population and the environment against the risks of nuclear contamination (4).
(6)
Council Decision 87/600/Euratom of 14 December 1987 on Community arrangements for the early exchange of information in the event of a radiological emergency (5) established a framework for notification and provision of information to be used by the Member States in order to protect the general public in case of a radiological emergency. Council Directive 89/618/Euratom of 27 November 1989 on informing the general public about health protection measures to be applied and steps to be taken in the event of a radiological emergency (6) imposed obligations on the Member States to inform the general public in the event of a radiological emergency.
(7)
Council Directive 2003/122/Euratom (7) provides for the control of high-activity sealed radioactive sources and orphan sources, including disused sources. In accordance with the Joint Convention on the Safety of Spent Fuel Management and on the Safety of Radioactive Waste Management (‘the Joint Convention’) and the International Atomic Energy Agency (IAEA) Code of Conduct on the Safety and Security of Radioactive Sources, and current industrial practices, disused sealed sources can be reused, recycled or disposed of. In many cases, this needs a return of the source or return of the equipment, including the source, to a supplier or a manufacturer, for requalification or processing.
(8)
Directive 2006/21/EC of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 on the management of waste from extractive industries (8) covers the management of waste from extractive industries which may be radioactive, but excluding such aspects as are specific to radioactivity, which are matters dealt with under the Euratom Treaty.
(9)
Council Directive 2006/117/Euratom (9) lays down a European Atomic Energy Community (‘Community’) system of supervision and control of transboundary shipments of radioactive waste and spent fuel. That Directive was supplemented by Commission Recommendation 2008/956/Euratom of 4 December 2008 on criteria for the export of radioactive waste and spent fuel to third countries (10).
(10)
Council Directive 2009/71/Euratom of 25 June 2009 establishing a Community framework for the nuclear safety of nuclear installations (11) imposes obligations on the Member States to establish and maintain a national framework for nuclear safety. While that Directive concerns principally the nuclear safety of nuclear installations, it states that it is also important to ensure the safe management of spent fuel and radioactive waste, including at storage and disposal facilities. Therefore, those facilities, addressed both in Directive 2009/71/Euratom and in this Directive, should not be subject to disproportionate or unnecessary obligations, especially as regards reporting.
(11)
Directive 2003/35/EC of the European Parliament and of the Council of 26 May 2003 providing for public participation in respect of the drawing up of certain plans and programmes relating to the environment (12) applies to certain plans and programmes within the scope of Directive 2001/42/EC of the European Parliament and of the Council of 27 June 2001 on the assessment of the effects of certain plans and programmes on the environment (13).
(12)
Commission Recommendation 2006/851/Euratom of 24 October 2006 on the management of the financial resources for the decommissioning of nuclear installations, spent fuel and radioactive waste (14) focuses on the adequacy of funding, its financial security and its transparency in order to ensure that the funds are only used for the intended purposes.
(13)
Under the specific terms of accession of Lithuania, Slovakia and Bulgaria to the European Union, where certain nuclear power plants were subject to early shutdown, the Community has taken part in the raising of financial resources and provides financial support subject to certain conditions to various decommissioning projects, including management of radioactive waste and spent fuel.
(14)
The Joint Convention, concluded under the auspices of the IAEA, represents an incentive instrument which aims at achieving and maintaining a high level of safety worldwide in spent fuel and radioactive waste management through the enhancement of national measures and international cooperation.
(15)
Some Member States have already participated and intend to participate further in the US-Russian driven programme, called the Global Threat Reduction Initiative, by shipping the spent fuel of research reactors to the United States of America and to the Russian Federation.
(16)
In 2006, the IAEA updated the structure of standards and published the Fundamental Safety Principles, which were jointly sponsored by the Community, the Organisation for Economic Cooperation and Development/Nuclear Energy Agency and other international organisations. Applying the Fundamental Safety Principles will facilitate the application of international safety standards and will make for greater consistency between the arrangements of different states.
(17)
Following the Council’s invitation to set up a High Level Group at EU level, as recorded in its Conclusions of 8 May 2007 on Nuclear Safety and Safe Management of Spent Nuclear Fuel and Radioactive Waste, the European Nuclear Safety Regulators Group (ENSREG) was set up by Commission Decision 2007/530/Euratom of 17 July 2007 on establishing the European High Level Group on Nuclear Safety and Waste Management (15) to contribute to the achievement of the Community objectives in the field of spent fuel and radioactive waste management. The conclusions and recommendations of ENSREG were reflected in the Council Resolution of 16 December 2008 on Spent Fuel and Radioactive Waste Management and the Council Conclusions of 10 November 2009 on the report by the European Nuclear Safety Regulators Group.
(18)
The European Parliament adopted on 10 May 2007 a Resolution ‘Assessing Euratom - 50 Years of European nuclear energy policy’ where it called for harmonised standards for radioactive waste management and invited the Commission to review the relevant drafts of its legislative proposal and submit a new proposal for a directive on radioactive waste management.
(19)
While each Member State remains free to define its energy mix, all Member States generate radioactive waste from power generation or in the course of industrial, agricultural, medical and research activities, or through decommissioning of nuclear facilities or in situations of remediation and interventions.
(20)
The operation of nuclear reactors generates spent fuel. Each Member State remains free to define its fuel cycle policy. The spent fuel can be regarded either as a valuable resource that may be reprocessed or as radioactive waste that is destined for direct disposal. Whatever option is chosen, the disposal of high-level waste, separated at reprocessing, or of spent fuel regarded as waste should be considered.
(21)
Radioactive waste, including spent fuel considered as waste, requires containment and isolation from humans and the living environment over the long term. Its specific nature, namely that it contains radionuclides, requires arrangements to protect human health and the environment against dangers arising from ionising radiation, including disposal in appropriate facilities as the end location point. The storage of radioactive waste, including long-term storage, is an interim solution, but not an alternative to disposal.
(22)
A national radioactive waste classification scheme should support those arrangements, taking fully into account the specific types and properties of radioactive waste.
(23)
The typical disposal concept for low and intermediate-level waste is near-surface disposal. It is broadly accepted at the technical level that, at this time, deep geological disposal represents the safest and most sustainable option as the end point of the management of high-level waste and spent fuel considered as waste. Member States, while retaining responsibility for their respective policies in respect of the management of their spent fuel and low, intermediate or high-level radioactive waste, should include planning and implementation of disposal options in their national policies. Since the implementation and development of a disposal facility will take place over many decades, many programmes recognise the necessity of remaining flexible and adaptable, e.g. in order to incorporate new knowledge about site conditions or the possible evolution of the disposal system. The activities conducted under the Implementing Geological Disposal of Radioactive Waste Technology Platform (IGD-TP) could facilitate access to expertise and technology in this respect. To that end, reversibility and retrievability as operating and design criteria may be used to guide the technical development of a disposal system. However, those criteria should not be a substitute for a well designed disposal facility that has a defensible basis for closure. A compromise is needed as the management of radioactive waste and spent fuel is based on state-of-the-art science and technology.
(24)
It should be an ethical obligation of each Member State to avoid any undue burden on future generations in respect of spent fuel and radioactive waste including any radioactive waste expected from decommissioning of existing nuclear installations. Through the implementation of this Directive Member States will have demonstrated that they have taken reasonable steps to ensure that that objective is met.
(25)
The ultimate responsibility of Member States for the safety of spent fuel and radioactive waste management is a fundamental principle reaffirmed by the Joint Convention. That principle of national responsibility, as well as the principle of prime responsibility of the licence holder for the safety of spent fuel and radioactive waste management under the supervision of its competent regulatory authority, should be enhanced and the role and independence of the competent regulatory authority should be reinforced by this Directive.
(26)
It is understood that the utilisation of radioactive sources by a competent regulatory authority for the purpose of carrying out its regulatory tasks does not affect its independence.
(27)
Member States should ensure that adequate funding is available for the management of spent fuel and radioactive waste.
(28)
Member States should establish national programmes to ensure the transposition of political decisions into clear provisions for the timely implementation of all steps of spent fuel and radioactive waste management from generation to disposal. It should be possible for such national programmes to be in the form of a single reference document or a set of documents.
(29)
It is understood that national arrangements for the safety of spent fuel and radioactive waste management will be applied through some form of legal, regulatory or organisational instrument, the choice of which rests within the competence of the Member States.
(30)
The different steps in spent fuel and radioactive waste management are closely interrelated. Decisions taken in one individual step may affect a subsequent step. Therefore such interdependencies should be taken into account when developing national programmes.
(31)
Transparency is important in the management of spent fuel and radioactive waste. Transparency should be provided by ensuring effective public information and opportunities for all stakeholders concerned, including local authorities and the public, to participate in the decision-making processes in accordance with national and international obligations.
(32)
Cooperation between Member States and at an international level could facilitate and accelerate decision-making through access to expertise and technology.
(33)
Some Member States consider that the sharing of facilities for spent fuel and radioactive waste management, including disposal facilities, is a potentially beneficial, safe and cost-effective option when based on an agreement between the Member States concerned.
(34)
The documentation of the decision-making process as it relates to safety should be commensurate with the levels of risk (graded approach) and should provide a basis for decisions related to the management of spent fuel and radioactive waste. This should enable the identification of areas of uncertainty on which attention needs to be focused in an assessment of safety. Safety decisions should be based on the findings of an assessment of safety and information on the robustness and reliability of that assessment and the assumptions made therein. The decision-making process should therefore be based on a collection of arguments and evidence that seek to demonstrate that the required standard of safety is achieved for a facility or activity related to the management of spent fuel and radioactive waste. In the particular case of a disposal facility, the documentation should improve understanding of those aspects influencing the safety of the disposal system, including natural (geological) and engineered barriers, and the expected development of the disposal system over time.
(35)
A Member State which has no spent fuel, no immediate prospect of having spent fuel and no present or planned activities related to spent fuel, would be under a disproportionate and unnecessary obligation if it had to transpose and implement the provisions of this Directive with regard to spent fuel. Therefore, such Member States should be exempted, for as long as they have not taken a decision to develop any activity related to nuclear fuel, from the obligation to transpose and implement the provisions related to spent fuel of this Directive.
(36)
A Treaty between the government of the Republic of Slovenia and the government of the Republic of Croatia on the regulation of the status and other legal relations regarding investment, exploitation and decommissioning of the Krško nuclear power plant governs the co-ownership of a nuclear power plant. That Treaty provides for shared responsibility for the management and disposal of radioactive waste and spent fuel. Therefore an exemption to certain provisions of this Directive should be laid down in order not to hinder the full implementation of that bilateral Treaty.
(37)
While recognising that radiological and non-radiological hazards associated with spent fuel and radioactive waste should be taken into account in the national framework, this Directive does not cover non-radiological hazards, which fall under the Treaty on the Functioning of the European Union.
(38)
Maintenance and further development of competences and skills in the management of spent fuel and radioactive waste, as an essential element to ensure high levels of safety, should be based on learning through operational experience.
(39)
Scientific research and technological development supported by technical cooperation between actors may open horizons to improve the safe management of spent fuel and radioactive waste, as well as contribute to reducing the risk of the radiotoxicity of high-level waste.
(40)
Peer review could serve as an excellent means of building confidence and trust in the management of radioactive waste and spent fuel in the European Union, with the aim of developing and exchanging experience and ensuring high standards,
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
CHAPTER 1
SCOPE, DEFINITIONS AND GENERAL PRINCIPLES
Article 1
Subject-matter
1. This Directive establishes a Community framework for ensuring responsible and safe management of spent fuel and radioactive waste to avoid imposing undue burdens on future generations.
2. It ensures that Member States provide for appropriate national arrangements for a high level of safety in spent fuel and radioactive waste management to protect workers and the general public against the dangers arising from ionising radiation.
3. It ensures the provision of necessary public information and participation in relation to spent fuel and radioactive waste management while having due regard to security and proprietary information issues.
4. Without prejudice to Directive 96/29/Euratom, this Directive supplements the basic standards referred to in Article 30 of the Euratom Treaty as regards the safety of spent fuel and radioactive waste.
Article 2
Scope
1. This Directive shall apply to all stages of:
(a)
spent fuel management when the spent fuel results from civilian activities;
(b)
radioactive waste management, from generation to disposal, when the radioactive waste results from civilian activities.
2. This Directive shall not apply to:
(a)
waste from extractive industries which may be radioactive and which falls within the scope of Directive 2006/21/EC;
(b)
authorised releases.
3. Article 4(4) of this Directive shall not apply to:
(a)
repatriation of disused sealed sources to a supplier or manufacturer;
(b)
shipment of spent fuel of research reactors to a country where research reactor fuels are supplied or manufactured, taking into account applicable international agreements;
(c)
the waste and spent fuel of the existing Krško nuclear power plant, when it concerns shipments between Slovenia and Croatia.
4. This Directive shall not affect the right of a Member State or an undertaking in that Member State to return radioactive waste after processing to its country of origin where:
(a)
the radioactive waste is to be shipped to that Member State or undertaking for processing; or
(b)
other material is to be shipped to that Member State or undertaking with the purpose of recovering the radioactive waste.
This Directive shall not affect the right of a Member State or an undertaking in that Member State to which spent fuel is to be shipped for treatment or reprocessing to return to its country of origin radioactive waste recovered from the treatment or reprocessing operation, or an agreed equivalent.
Article 3
Definitions
For the purpose of this Directive the following definitions shall apply:
(1)
‘closure’ means the completion of all operations at some time after the emplacement of spent fuel or radioactive waste in a disposal facility, including the final engineering or other work required to bring the facility to a condition that will be safe in the long term;
(2)
‘competent regulatory authority’ means an authority or a system of authorities designated in a Member State in the field of regulation of the safety of spent fuel or radioactive waste management as referred to in Article 6;
(3)
‘disposal’ means the emplacement of spent fuel or radioactive waste in a facility without the intention of retrieval;
(4)
‘disposal facility’ means any facility or installation the primary purpose of which is radioactive waste disposal;
(5)
‘licence’ means any legal document granted under the jurisdiction of a Member State to carry out any activity related to the management of spent fuel or radioactive waste, or to confer responsibility for siting, design, construction, commissioning, operation, decommissioning or closure of a spent fuel management facility or of a radioactive waste management facility;
(6)
‘licence holder’ means a legal or natural person having overall responsibility for any activity or facility related to the management of spent fuel or radioactive waste as specified in a licence;
(7)
‘radioactive waste’ means radioactive material in gaseous, liquid or solid form for which no further use is foreseen or considered by the Member State or by a legal or natural person whose decision is accepted by the Member State, and which is regulated as radioactive waste by a competent regulatory authority under the legislative and regulatory framework of the Member State;
(8)
‘radioactive waste management’ means all activities that relate to handling, pretreatment, treatment, conditioning, storage, or disposal of radioactive waste, excluding off-site transportation;
(9)
‘radioactive waste management facility’ means any facility or installation the primary purpose of which is radioactive waste management;
(10)
‘reprocessing’ means a process or operation, the purpose of which is to extract fissile and fertile materials from spent fuel for further use;
(11)
‘spent fuel’ means nuclear fuel that has been irradiated in and permanently removed from a reactor core; spent fuel may either be considered as a usable resource that can be reprocessed or be destined for disposal if regarded as radioactive waste;
(12)
‘spent fuel management’ means all activities that relate to the handling, storage, reprocessing, or disposal of spent fuel, excluding off-site transportation;
(13)
‘spent fuel management facility’ means any facility or installation the primary purpose of which is spent fuel management;
(14)
‘storage’ means the holding of spent fuel or of radioactive waste in a facility with the intention of retrieval.
Article 4
General principles
1. Member States shall establish and maintain national policies on spent fuel and radioactive waste management. Without prejudice to Article 2(3), each Member State shall have ultimate responsibility for management of the spent fuel and radioactive waste generated in it.
2. Where radioactive waste or spent fuel is shipped for processing or reprocessing to a Member State or a third country, the ultimate responsibility for the safe and responsible disposal of those materials, including any waste as a by-product, shall remain with the Member State or third country from which the radioactive material was shipped.
3. National policies shall be based on all of the following principles:
(a)
the generation of radioactive waste shall be kept to the minimum which is reasonably practicable, both in terms of activity and volume, by means of appropriate design measures and of operating and decommissioning practices, including the recycling and reuse of materials;
(b)
the interdependencies between all steps in spent fuel and radioactive waste generation and management shall be taken into account;
(c)
spent fuel and radioactive waste shall be safely managed, including in the long term with passive safety features;
(d)
implementation of measures shall follow a graded approach;
(e)
the costs for the management of spent fuel and radioactive waste shall be borne by those who generated those materials;
(f)
an evidence-based and documented decision-making process shall be applied with regard to all stages of the management of spent fuel and radioactive waste.
4. Radioactive waste shall be disposed of in the Member State in which it was generated, unless at the time of shipment an agreement, taking into account the criteria established by the Commission in accordance with Article 16(2) of Directive 2006/117/Euratom, has entered into force between the Member State concerned and another Member State or a third country to use a disposal facility in one of them.
Prior to a shipment to a third country, the exporting Member State shall inform the Commission of the content of any such agreement and take reasonable measures to be assured that:
(a)
the country of destination has concluded an agreement with the Community covering spent fuel and radioactive waste management or is a party to the Joint Convention on the Safety of Spent Fuel Management and on the Safety of Radioactive Waste Management (‘the Joint Convention’);
(b)
the country of destination has radioactive waste management and disposal programmes with objectives representing a high level of safety equivalent to those established by this Directive; and
(c)
the disposal facility in the country of destination is authorised for the radioactive waste to be shipped, is operating prior to the shipment, and is managed in accordance with the requirements set down in the radioactive waste management and disposal programme of that country of destination.
CHAPTER 2
OBLIGATIONS
Article 5
National framework
1. Member States shall establish and maintain a national legislative, regulatory and organisational framework (‘national framework’) for spent fuel and radioactive waste management that allocates responsibility and provides for coordination between relevant competent bodies. The national framework shall provide for all of the following:
(a)
a national programme for the implementation of spent fuel and radioactive waste management policy;
(b)
national arrangements for the safety of spent fuel and radioactive waste management. The determination of how those arrangements are to be adopted and through which instrument they are to be applied rests within the competence of the Member States;
(c)
a system of licensing of spent fuel and radioactive waste management activities, facilities or both, including the prohibition of spent fuel or radioactive waste management activities, of the operation of a spent fuel or radioactive waste management facility without a licence or both and, if appropriate, prescribing conditions for further management of the activity, facility or both;
(d)
a system of appropriate control, a management system, regulatory inspections, documentation and reporting obligations for radioactive waste and spent fuel management activities, facilities or both, including appropriate measures for the post-closure periods of disposal facilities;
(e)
enforcement actions, including the suspension of activities and the modification, expiration or revocation of a licence together with requirements, if appropriate, for alternative solutions that lead to improved safety;
(f)
the allocation of responsibility to the bodies involved in the different steps of spent fuel and radioactive waste management; in particular, the national framework shall give primary responsibility for the spent fuel and radioactive waste to their generators or, under specific circumstances, to a licence holder to whom this responsibility has been entrusted by competent bodies;
(g)
national requirements for public information and participation;
(h)
the financing scheme(s) for spent fuel and radioactive waste management in accordance with Article 9.
2. Member States shall ensure that the national framework is improved where appropriate, taking into account operating experience, insights gained from the decision-making process referred to in Article 4(3)(f), and the development of relevant technology and research.
Article 6
Competent regulatory authority
1. Each Member State shall establish and maintain a competent regulatory authority in the field of safety of spent fuel and radioactive waste management.
2. Member States shall ensure that the competent regulatory authority is functionally separate from any other body or organisation concerned with the promotion or utilisation of nuclear energy or radioactive material, including electricity production and radioisotope applications, or with the management of spent fuel and radioactive waste, in order to ensure effective independence from undue influence on its regulatory function.
3. Member States shall ensure that the competent regulatory authority is given the legal powers and human and financial resources necessary to fulfil its obligations in connection with the national framework as described in Article 5(1)(b), (c), (d) and (e).
Article 7
Licence holders
1. Member States shall ensure that the prime responsibility for the safety of spent fuel and radioactive waste management facilities and/or activities rest with the licence holder. That responsibility can not be delegated.
2. Member States shall ensure that the national framework in place require licence holders, under the regulatory control of the competent regulatory authority, to regularly assess, verify and continuously improve, as far as is reasonably achievable, the safety of the radioactive waste and spent fuel management facility or activity in a systematic and verifiable manner. This shall be achieved through an appropriate safety assessment, other arguments and evidence.
3. As part of the licensing of a facility or activity the safety demonstration shall cover the development and operation of an activity and the development, operation and decommissioning of a facility or closure of a disposal facility as well as the post-closure phase of a disposal facility. The extent of the safety demonstration shall be commensurate with the complexity of the operation and the magnitude of the hazards associated with the radioactive waste and spent fuel, and the facility or activity. The licensing process shall contribute to safety in the facility or activity during normal operating conditions, anticipated operational occurrences and design basis accidents. It shall provide the required assurance of safety in the facility or activity. Measures shall be in place to prevent accidents and mitigate the consequences of accidents, including verification of physical barriers and the licence holder’s administrative protection procedures that would have to fail before workers and the general public would be significantly affected by ionising radiation. That approach shall identify and reduce uncertainties.
4. Member States shall ensure that the national framework require licence holders to establish and implement integrated management systems, including quality assurance, which give due priority for overall management of spent fuel and radioactive waste to safety and are regularly verified by the competent regulatory authority.
5. Member States shall ensure that the national framework require licence holders to provide for and maintain adequate financial and human resources to fulfil their obligations with respect to the safety of spent fuel and radioactive waste management as laid down in paragraphs 1 to 4.
Article 8
Expertise and skills
Member States shall ensure that the national framework require all parties to make arrangements for education and training for their staff, as well as research and development activities to cover the needs of the national programme for spent fuel and radioactive waste management in order to obtain, maintain and to further develop necessary expertise and skills.
Article 9
Financial resources
Member States shall ensure that the national framework require that adequate financial resources be available when needed for the implementation of national programmes referred to in Article 11, especially for the management of spent fuel and radioactive waste, taking due account of the responsibility of spent fuel and radioactive waste generators.
Article 10
Transparency
1. Member States shall ensure that necessary information on the management of spent fuel and radioactive waste be made available to workers and the general public. This obligation includes ensuring that the competent regulatory authority inform the public in the fields of its competence. Information shall be made available to the public in accordance with national legislation and international obligations, provided that this does not jeopardise other interests such as, inter alia, security, recognised in national legislation or international obligations.
2. Member States shall ensure that the public be given the necessary opportunities to participate effectively in the decision-making process regarding spent fuel and radioactive waste management in accordance with national legislation and international obligations.
Article 11
National programmes
1. Each Member State shall ensure the implementation of its national programme for the management of spent fuel and radioactive waste (‘national programme’), covering all types of spent fuel and radioactive waste under its jurisdiction and all stages of spent fuel and radioactive waste management from generation to disposal.
2. Each Member State shall regularly review and update its national programme, taking into account technical and scientific progress as appropriate as well as recommendations, lessons learned and good practices from peer reviews.
Article 12
Contents of national programmes
1. The national programmes shall set out how the Member States intend to implement their national policies referred to in Article 4 for the responsible and safe management of spent fuel and radioactive waste to secure the aims of this Directive, and shall include all of the following:
(a)
the overall objectives of the Member State’s national policy in respect of spent fuel and radioactive waste management;
(b)
the significant milestones and clear timeframes for the achievement of those milestones in light of the over-arching objectives of the national programme;
(c)
an inventory of all spent fuel and radioactive waste and estimates for future quantities, including those from decommissioning, clearly indicating the location and amount of the radioactive waste and spent fuel in accordance with appropriate classification of the radioactive waste;
(d)
the concepts or plans and technical solutions for spent fuel and radioactive waste management from generation to disposal;
(e)
the concepts or plans for the post-closure period of a disposal facility’s lifetime, including the period during which appropriate controls are retained and the means to be employed to preserve knowledge of that facility in the longer term;
(f)
the research, development and demonstration activities that are needed in order to implement solutions for the management of spent fuel and radioactive waste;
(g)
the responsibility for the implementation of the national programme and the key performance indicators to monitor progress towards implementation;
(h)
an assessment of the national programme costs and the underlying basis and hypotheses for that assessment, which must include a profile over time;
(i)
the financing scheme(s) in force;
(j)
a transparency policy or process as referred to in Article 10;
(k)
if any, the agreement(s) concluded with a Member State or a third country on management of spent fuel or radioactive waste, including on the use of disposal facilities.
2. The national programme together with the national policy may be contained in a single document or in a number of documents.
Article 13
Notification
1. Member States shall notify to the Commission their national programmes and any subsequent significant changes.
2. Within 6 months of the date of notification, the Commission may request clarification and/or express its opinion on whether the content of the national programme is in accordance with Article 12.
3. Within 6 months of receiving the Commission’s reaction Member States shall provide the requested clarification and/or inform the Commission of any revision of the national programmes.
4. The Commission, when deciding on the provision of Community financial or technical assistance for spent fuel and radioactive waste management facilities or activities, shall take into account the Member States’ clarifications and progress regarding the national programmes.
Article 14
Reporting
1. Member States shall submit a report to the Commission on the implementation of this Directive for the first time by 23 August 2015, and every 3 years thereafter, taking advantage of the review and reporting under the Joint Convention.
2. On the basis of the Member States’ reports, the Commission shall submit to the European Parliament and the Council the following:
(a)
a report on progress made with the implementation of this Directive; and
(b)
an inventory of radioactive waste and spent fuel present in the Community’s territory and the future prospects.
3. Member States shall periodically, and at least every 10 years, arrange for self-assessments of their national framework, competent regulatory authority, national programme and its implementation, and invite international peer review of their national framework, competent regulatory authority and/or national programme with the aim of ensuring that high safety standards are achieved in the safe management of spent fuel and radioactive waste. The outcomes of any peer review shall be reported to the Commission and the other Member States, and may be made available to the public where there is no conflict with security and proprietary information.
CHAPTER 3
FINAL PROVISIONS
Article 15
Transposition
1. Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive before 23 August 2013. They shall forthwith inform the Commission thereof.
When Member States adopt these measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
2. The obligations for transposition and implementation of provisions related to spent fuel of this Directive shall not apply to Cyprus, Denmark, Estonia, Ireland, Latvia, Luxembourg and Malta for as long as they decide not to develop any activity related to nuclear fuel.
3. Member States shall communicate to the Commission the text of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive and of any subsequent amendments to those provisions.
4. Member States shall for the first time notify to the Commission the content of their national programme covering all the items provided for in Article 12 as soon as possible, but not later than 23 August 2015.
Article 16
Entry into force
This Directive shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 17
Addressees
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 19 July 2011.