РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 декември 2011 година
относно прилагането на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз за държавната помощ под формата на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес
(нотифицирано под номер C(2011) 9380)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/21/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 106, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 14 от Договора изисква, без да се засягат членове 93, 106 и 107 от Договора, Съюзът да използва своите правомощия по такъв начин, че да осигури извършването на услуги от общ икономически интерес на основата на принципи и условия, които да им позволяват да изпълняват своите задачи.
(2)
За да могат определени услуги от общ икономически интерес да се извършват въз основа на принципи и при условия, които да им позволяват да изпълняват своите задачи, може да се окаже необходима финансова подкрепа от държавата, предназначена да покрие някои или всички специфични разходи, възникващи от задълженията за предоставяне на обществена услуга. В съответствие с член 345 от Договора, както е тълкуван от Съда на Европейския съюз, няма значение дали такива услуги от общ икономически интерес се извършват от публични или от частни предприятия.
(3)
Член 106, параграф 2 от Договора постановява в това отношение, че предприятията, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес или които имат характер на фискален монопол, се подчиняват на разпоредбите, съдържащи се в Договора, и в частност на правилата за конкуренцията, доколкото прилагането на тези правила не препятства юридически или фактически изпълнението на възложените задачи. Това обаче не следва да засяга развитието на търговията до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза.
(4)
В своето решение по делото Altmark (1) Съдът на Европейския съюз постанови, че компенсацията за обществена услуга не представлява държавна помощ по смисъла на член 107 от Договора, при условие че са изпълнени четири кумулативни критерия. Първо, за получаващото предприятие трябва в действителност да съществуват задължения за изпълнение на обществена услуга и задълженията трябва да са ясно определени. Второ, параметрите, въз основа на които се изчислява компенсацията, трябва да бъдат установени предварително по обективен и прозрачен начин. Трето, компенсацията не трябва да надвишава това, което е необходимо за покриване изцяло или частично на разходите, възникнали при изпълнението на задълженията, свързани с предоставянето на обществената услуга, като се отчитат съответните приходи и приемлива печалба. И накрая, когато предприятието, което трябва да изпълнява задължения за обществена услуга, в конкретен случай не е избрано вследствие на процедура за възлагане на обществена поръчка, която би позволила да бъде избран оферентът, който е в състояние да предостави тези услуги на най-ниската цена за общността, равнището на нужната компенсация трябва да се определи въз основа на анализ на разходите, които би направило едно типично предприятие, добре управлявано и снабдено с достатъчно оборудване.
(5)
Когато тези критерии не са спазени, но общите условия за приложимост на член 107, параграф 1 от Договора са спазени, компенсацията за обществена услуга представлява държавна помощ и се подчинява на членове 93, 106, 107 и 108 от Договора.
(6)
В допълнение към посоченото решение, три инструмента са от значение за прилагането на правилата за държавна помощ към компенсации, дадени за предоставянето на услуги от общ икономически интерес:
а)
ново съобщение относно прилагането на правилата на Европейския съюз за държавна помощ към компенсация, дадена за предоставяне на услуги от общ икономически интерес (2), което пояснява прилагането на член 107 от Договора и критериите, установени в решението по делото Altmark за такава компенсация;
б)
нов регламент, който Комисията възнамерява да приеме, относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора към минималната помощ за предоставяне на УОИИ, с който се определят някои условия, включително размера на компенсацията, при които се счита, че компенсациите за обществена услуга не отговарят на всички критерии на член 107, параграф 1;
в)
преразгледана рамка за държавна помощ под формата на компенсация за обществени услуги (3), която посочва как Комисията ще анализира случаите, които не са обхванати от настоящото решение и поради това за тях трябва да се подаде уведомление до Комисията.
(7)
Решение 2005/842/ЕО на Комисията от 28 ноември 2005 г. относно прилагането на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО за държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес (4) определя смисъла и степента на изключението по член 106, параграф 2 от Договора, както и определя правилата, които имат за цел да направят възможен ефективен мониторинг на изпълнението на критериите, посочени в тази разпоредба. Настоящото решение заменя Решение 2005/842/ЕО и определя условията, при които държавната помощ във вид на компенсация за услуга от общ икономически интерес не подлежи на изискването за предварително уведомяване от член 108, параграф 3 от Договора, тъй като тя може да се счита за съвместима с член 106, параграф 2 от Договора.
(8)
Такава помощ може да се счита за съвместима само ако се предоставя с цел да се гарантира предоставянето на услуги от общ икономически интерес, както е посочено в член 106, параграф 2 от Договора. От съдебната практика е ясно, че при липса на секторни правила на Съюза, уреждащи този въпрос, държавите-членки разполагат с голяма свобода при дефинирането на услугите, които могат да бъдат класифицирани като услуги от общ икономически интерес. Ето защо задачата на Комисията е да гарантира, че няма видима грешка при определянето на услугите от общ икономически интерес.
(9)
При условие че са спазени известен брой условия, компенсация в ограничен размер, предоставена на предприятия, натоварени с предоставянето на услуги от общ икономически интерес, не засяга развитието на търговията и конкуренцията до такава степен, че да противоречи на интересите на Съюза. Ето защо следва да не се изисква да се изпраща уведомление за индивидуална държавна помощ за компенсация, по-ниска от определен годишен размер на компенсация, при условие че са спазени изискванията на настоящото решение.
(10)
Предвид развитието на търговията в Съюза по отношение на предоставянето на услуги от общ икономически интерес, изразено например чрез интензивно развитие на мултинационални доставчици в редица сектори, които са от голямо значение за развитието на вътрешния пазар, е уместно да се определи по-нисък лимит за размера на компенсация, която може да бъде изключена от изискването за уведомление в съответствие с настоящото решение, отколкото лимита, установен в Решение 2005/842/ЕО, като в същото време се даде възможност размерът да се изчислява като средногодишен за периода на възлагането.
(11)
Болниците и предприятията за социални услуги, на които са възложени задачи от общ икономически интерес, имат специфични характеристики, които трябва да бъдат отчитани. По-специално следва да се вземе предвид фактът, че при сегашните икономически условия и на сегашния етап на развитие на вътрешния пазар за социалните услуги може да е необходим размер на помощ над прага, посочен в настоящото решение, за да се компенсират разходите за обществена услуга. По-голям размер на компенсация за социални услуги така не води непременно до по-голям риск от нарушаване на конкуренцията. Съответно предприятията, отговарящи за социални услуги, включително предоставянето на социално настаняване на граждани или групи от граждани в неравностойно социално положение, които поради ограничена платежоспособност нямат възможност да намерят жилище по пазарни условия, следва също да се ползват с освобождаване от изискването за уведомяване, предоставено с настоящото решение, дори и ако размерът на компенсацията, която получават, надвишава общия праг за компенсация, предвиден в настоящото решение. Същото следва да се прилага и за болници, предоставящи медицинско обслужване, включително, където е възможно, спешно обслужване и допълнителни услуги, пряко свързани с основните им дейности, в частност в областта на научните изследвания. За да извлекат полза от освобождаването от изискването за уведомяване, социалните услуги следва да бъдат ясно определени услуги, които посрещат социални нужди, свързани със здравеопазването и дългосрочните грижи, грижите за децата, достъпа до пазара на труда и реинтегрирането в него, социалното жилищно настаняване и грижите и социалното приобщаване на уязвимите групи.
(12)
Степента, до която определени мерки за компенсация засягат търговията и конкуренцията, зависи не само от средния годишен размер на компенсацията, получена за година и за съответния сектор, но и от общата продължителност на възлагането. Следователно, освен ако по-дълъг срок не е обоснован от необходимостта от значителни инвестиции, например в областта на социалното настаняване, прилагането на настоящото решение следва да бъде ограничено за срокове на възлагане, които не надхвърлят 10 години.
(13)
За да се прилага член 106, параграф 2 от Договора, на въпросното предприятие трябва да бъде специално възложено от държавата-членка да извършва определена услуга от общ икономически интерес.
(14)
За да се осигури изпълнението на критериите, посочени в член 106, параграф 2 от Договора, е необходимо да се установят по-точни условия, които трябва да бъдат изпълнени във връзка с възлагането на извършването на услуги от общ икономически интерес. Размерът на компенсацията може да бъде точно изчислен и проверен само ако задълженията за предоставяне на обществени услуги, възложени на предприятията, и всички задължения, възложени на държавата, са ясно определени в един или повече актове на компетентните публични органи в съответната държава-членка. Формата на инструмента може да варира в различните държави-членки, но в него следва да се уточняват поне съответните предприятия, точното съдържание и продължителност на наложените задължения за обществена услуга, както и съответната територия, където е приложимо, предоставянето на всякакви изключителни или специални права, и да са описани компенсационният механизъм и параметрите за определяне на компенсацията и за избягване и възстановяване на всяка възможна свръхкомпенсация. За да се гарантира прозрачност във връзка с прилагането на настоящото решение, в акта на възлагането следва да се прави и позоваване на него.
(15)
С цел да бъдат избегнати неоправдани нарушения на конкуренцията, компенсацията не следва да надвишава необходимото за покриване на нетните разходи, направени от предприятието за извършването на услугата, като към тях се добавя разумна печалба.
(16)
Компенсацията, извън това, което е необходимо, за да се покрият нетните разходи, направени от съответното предприятие за извършването на услугата, не е необходима за извършване на услугата от общ икономически интерес и следователно представлява несъвместима държавна помощ и следва да бъде върната на държавата. Компенсация, предоставена за извършване на услуга от общ икономически интерес, но в действителност използвана от съответното предприятие, за да извършва дейност на друг пазар за цели, различни от посочените в акта на възлагане, не е необходима за извършване на услугата от общ икономически интерес и следователно може също да представлява несъвместима държавна помощ, която следва да бъде върната на държавата.
(17)
Нетният разход, който трябва да бъде взет предвид, следва да бъде изчислен като разликата между разхода, направен за извършването на услугата от общ икономически интерес и прихода, получен от услугата от общ икономически интерес или, алтернативно, като разликата между нетния разход при функциониране със задължение за обществена услуга и нетния разход или печалба при функциониране без задължение за обществена услуга. По-специално, ако задължението за обществена услуга води до намаляване на прихода, например поради регулирани тарифи, но не засяга разходите, следва да бъде възможно да се определи нетният разход, направени при изпълнението на задължението за обществена услуга въз основа на пропуснатия приход. За да се избегнат неоправдани нарушения на конкуренцията, всички приходи, получени от услугата от общ икономически интерес, тоест всички приходи, които доставчикът не би получил, ако не му бе възложено задължението, следва да се вземат предвид за целите на изчисляването на размера на компенсацията. Ако въпросното предприятие притежава специални или изключителни права, свързани с дейности, различни от услуга от общ икономически интерес, за която помощта е предоставена, които генерират печалба, надвишаваща разумната печалба, или се ползва от други предимства, предоставени от държавата, те следва да бъдат включени в неговия приход, независимо от класифицирането им за целите на член 107 от Договора.
(18)
Разумната печалба следва да бъде определена като възвръщаемостта на капитала, изразена в проценти, в която е взета предвид степента на поетия риск или липсата на риск. Процентът на възвръщаемост на капитала следва да се определи като вътрешен процент на възвръщаемост, който предприятието получава от инвестирания капитал за периода на възлагане.
(19)
Печалба, която не превишава съответния суапов процент плюс 100 базисни пункта, следва да не бъде смятана за неразумна. В този контекст за съответния суапов процент се смята процентът на възвръщаемост за безрискова инвестиция. Премията от 100 базисни пункта служи наред с другото за компенсиране на ликвидния риск, свързан с предоставянето на капитал, който е използван за функционирането на услугата през периода на възлагане.
(20)
В случаите, в които предприятието, на което е възложена услугата от общ икономически интерес, не поема значителен търговски риск, например защото разходите, които прави при извършването на услугата са напълно компенсирани, печалбите, надхвърлящи показателя от съответния суапов процент плюс 100 базисни пункта, следва да не бъдат смятани за разумни.
(21)
Ако поради специфични обстоятелства не е уместно да се използва процентът на възвръщаемост на капитала, държавите-членки трябва да могат да разчитат на други показатели за равнището на печалбата, за да определят каква следва да бъде разумната печалба, като средната възвръщаемост на собствения капитал, възвръщаемостта на вложения капитал, възвръщаемостта на активите или възвръщаемостта на продажбите.
(22)
Когато се определя какво означава разумна печалба, държавите-членки следва да могат да въведат стимулиращи критерии, свързани по-специално с качеството на предоставената услуга и ползите от производствената ефективност. Увеличената ефективност не следва да бъде за сметка на качеството на предоставената услуга. Например държавите-членки следва да могат да зададат в акта на възлагане цели за производствена ефективност, при което равнището на компенсация се обвързва със степента, до която са постигнати целите. В акта на възлагане може да се предвиди, че ако предприятието не постигне целите, компенсацията се намалява, като се прилага метод за изчисляване, уточнен в акта на възлагане, а ако обаче предприятието надхвърли целите, компенсацията може да се увеличи съгласно метод, уточнен в акта на възлагане. Възнаграждението за постигната увеличена производствена ефективност следва да се определи на такова равнище, че да се позволи балансираното ѝ споделяне между предприятието и държавата-членка и/или потребителите.
(23)
Член 93 от Договора представлява lex specialis по отношение на член 106, параграф 2 от Договора. В него се установяват правилата, приложими за компенсацията за обществена услуга в сектора на наземния транспорт. Член 93 се тълкува в Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 1191/69 и (ЕИО) № 1107/70 на Съвета (5), в който се посочват правилата, приложими за компенсация за задължения за обществена услуга в пътническия превоз. Държавите-членки го прилагат по собствено усмотрение към вътрешноводния пътнически превоз. В Регламент (ЕО) № 1370/2007 се освобождава от задължение за уведомяване съгласно член 108, параграф 3 от Договора всяка компенсация в сектора на наземния транспорт, която изпълнява условията по посочения регламент. В съответствие с решението по делото Altmark компенсацията в сектора на наземния транспорт, при която не са спазени разпоредбите на член 93 от Договора, не може да бъде обявена за съвместима с Договора въз основа на член 106, параграф 2 от Договора или въз основа на която и да е друга разпоредба от Договора. Следователно настоящото решение не се прилага към сектора на наземния транспорт.
(24)
За разлика от наземния транспорт секторите на морския и въздушния транспорт са предмет на член 106, параграф 2 от Договора. Някои правила, приложими за компенсацията за обществена услуга в секторите на морския и въздушния транспорт, са посочени в Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 г. относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (6) и в Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 г. относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите-членки (морски каботаж) (7). Обаче за разлика от Регламент (ЕО) № 1370/2007 тези регламенти не се позовават на съвместимостта на възможните елементи на държавна помощ, нито съдържат изключение от задължението за уведомяване съгласно член 108, параграф 3 от Договора. Следователно настоящото решение следва да се прилага при компенсация за обществена услуга в секторите на въздушния и морския транспорт, при условие че в допълнение към изпълнението на условията, посочени в настоящото решение, тази компенсация съответства също така на секторните правила, съдържащи се в регламенти (ЕО) № 1008/2008 и (ЕИО) № 3577/92, когато е приложимо.
(25)
В специфичните случаи на компенсация за обществена услуга за въздушни или морски връзки към острови и за летища и пристанища, които представляват услуги от общ икономически интерес, както е посочено в член 106, параграф 2 от Договора, е целесъобразно да се предвидят прагове въз основа на средния брой пътници на година, тъй като това по-точно отразява икономическата реалност на тези дейности и тяхното естество на услуги от общ икономически интерес.
(26)
Изключението от изискването за предварително уведомление за определени услуги от общ икономически интерес не изключва възможността държавите-членки да уведомяват за специфичен проект за помощ. Ако е подадено такова уведомление или ако Комисията оценява съвместимостта на специфична мярка за помощ вследствие на жалба или ex officio, Комисията ще прецени дали са изпълнени условията от настоящото решение. Ако това не е така, мярката ще се оценява в съответствие с принципите на Съобщението на Комисията относно рамката за държавна помощ под формата на компенсация за обществена услуга.
(27)
Настоящото решение следва да се прилага, без да се засягат разпоредбите на Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 г. относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия, както и за финансовата прозрачност в определени предприятия (8).
(28)
Настоящото решение следва да се прилага, без да се засягат разпоредбите на Съюза в областта на конкуренцията, и по-специално членове 101 и 102 от Договора.
(29)
Настоящото решение следва да се прилага, без да се засягат разпоредбите на Съюза в областта на обществените поръчки.
(30)
Настоящото решение следва да се прилага, без да се засягат по-строгите разпоредби, свързани със задълженията за обществена услуга, съдържащи се в секторното законодателство на Съюза.
(31)
Следва да бъдат установени преходни разпоредби за индивидуална помощ, предоставена преди влизането в сила на настоящото решение. Схемите за помощ, въведени в съответствие с Решение 2005/842/ЕО преди влизането в сила на настоящото решение, следва да продължат да бъдат съвместими с вътрешния пазар и да бъдат освободени от изискването за уведомяване за допълнителен срок от две години. Помощ, предоставена преди влизането в сила на настоящото решение, която не е била предоставена в съответствие с Решение 2005/842/ЕО, но отговаря на посочените в настоящото решение условия, следва да е съвместима с вътрешния пазар и да се освободи от изискването за уведомяване.
(32)
Комисията възнамерява да преразгледа настоящото решение пет години след влизането му в сила,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
С настоящото решение се определят условията, при които държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес, е съвместима с вътрешния пазар и изключена от изискването за уведомяване, посочено в член 108, параграф 3 от Договора.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящото решение се прилага за държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес, както е посочено в член 106, параграф 2 от Договора, която попада в една от следните категории:
а)
компенсация, която не надвишава размер от 15 млн. EUR на година за предоставянето на услуги от общ икономически интерес в области, различни от транспорт и транспортна инфраструктура;
когато размерът на компенсацията варира по време на периода на възлагане, годишният размер се изчислява като средноаритметичната стойност на годишните размери на компенсацията, която се очаква да бъде получена през периода на възлагане;
б)
компенсация за предоставяне на услуги от общ икономически интерес от болници, предоставящи медицинско обслужване, включително, според случая, спешно обслужване; извършването на допълнителни дейности, пряко свързани с основните дейности, особено в областта на научните изследвания, не предотвратява обаче прилагането на настоящия параграф;
в)
компенсация за предоставяне на услуги от общ икономически интерес за посрещане на социални нужди във връзка със здравеопазването и дългосрочните грижи, грижите за децата, достъпа до пазара на труда и реинтегрирането в него, социалното жилищно настаняване и грижите и социалното включване на уязвимите групи;
г)
компенсация за предоставяне на услуги от общ икономически интерес във връзка с въздушни или морски връзки към острови, за които средният годишен трафик през двете финансови години, предшестващи годината на възлагане на услугата от общ икономически интерес, не надвишава 300 000 пътници;
д)
компенсация за предоставяне на услуги от общ икономически интерес във връзка с летища и пристанища, за които средният годишен трафик през двете финансови години, предшестващи годината на възлагане на услугата от общ икономически интерес, не надвишава 200 000 пътници за летищата и 300 000 пътници за пристанищата.
2. Настоящото решение се прилага само когато срокът, за който на дадено предприятие се възлага извършването на услугата от общ икономически интерес, не надвишава 10 години. Когато срокът на възлагане надвишава 10 години, настоящото решение се прилага само в степента, в която от доставчика на услуги се изискват значителни инвестиции, които трябва да бъдат амортизирани през по-дълъг период от време в съответствие с общоприетите счетоводни принципи.
3. Ако по време на периода на възлагане престанат да бъдат спазвани условията за прилагането на настоящото решение, за помощта се изпраща уведомление в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора.
4. В областта на въздушния и морския транспорт настоящото решение се прилага само за държавна помощ във вид на компенсация за обществени услуги, предоставена на предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес, както е посочено в член 106, параграф 2 от Договора, която е в съответствие с Регламент (ЕО) № 1008/2008 и съответно Регламент (ЕИО) № 3577/92, когато е приложимо.
5. Настоящото решение не се прилага за държавна помощ във вид на компенсация за обществени услуги, предоставена на предприятия в областта на наземния транспорт.
Член 3
Съвместимост и освобождаване от изискването за уведомяване
Държавната помощ във вид на компенсация за извършване на обществена услуга, която изпълнява условията, посочени в настоящото решение, е съвместима с вътрешния пазар и се освобождава от задължението за предварително уведомяване, предвидено в член 108, параграф 3 от Договора, при условие че тя също съответства на изискванията, произтичащи от Договора или от секторното законодателство на Съюза.
Член 4
Възлагане
Извършването на услугата от общ икономически интерес се възлага на съответното предприятие чрез един или повече актове, чиято форма може да се определя от всяка държава-членка. В акта или актовете се включва, по-специално:
а)
съдържанието и продължителността на задълженията за обществена услуга;
б)
предприятието и където е приложимо - съответната територия;
в)
същността на всички изключителни или специални права, предоставени на предприятието от предоставящия орган;
г)
описание на компенсационния механизъм и параметрите за изчисляване, контролиране и преглед на компенсацията;
д)
мерките за избягване и възстановяване на свръхкомпенсации; и
е)
позоваване на настоящото решение.
Член 5
Компенсация
1. Размерът на компенсацията не надвишава това, което е необходимо за покриване на нетния разход, направен при изпълнение на задълженията за обществена услуга, включително разумна печалба.
2. Нетният разход може да се изчисли като разликата между разходите, определени в параграф 3, и приходите, определени в параграф 4. Като алтернатива, той може да се изчисли като разликата между нетния разход, понесени от предприятието при изпълнение на задължението за обществена услуга, и нетния разход или печалба на същото предприятие, когато функционира без задължение за обществена услуга.
3. Разходите, които трябва да се отчитат, съдържат всички разходи, направени при извършването на услугата от общ икономически интерес. Те се изчисляват въз основа на общоприети счетоводни принципи, както следва:
а)
когато дейностите на въпросното предприятие се ограничават до услугата от общ икономически интерес, могат да се отчетат всички разходи на това предприятие;
б)
когато предприятието извършва също така дейности, попадащи извън обхвата на услугата от общ икономически интерес, се отчитат само разходите, свързани с услугата от общ икономически интерес;
в)
разходите, определени за услугата от общ икономически интерес, могат да включват всички преки разходи, направени при извършването на услугата от общ икономически интерес, и подходящ дял от разходите, които са общи както за услугата от общ икономически интерес, така и за другите дейности;
г)
разходите, свързани с инвестиции, особено във връзка с инфраструктурата, могат да бъдат отчетени, когато е необходимо, за извършването на услугата от общ икономически интерес.
4. Приходът, който трябва да се вземе предвид, включва най-малко всички приходи, получени от услугата от общ икономически интерес, независимо дали приходите са определени като държавна помощ по смисъла на член 107 от Договора. Ако въпросното предприятие притежава специални или изключителни права, свързани с дейности, различни от услуга от общ икономически интерес, за която е предоставена помощта, които генерират печалба, надвишаваща разумната печалба, или се ползва от други предимства, предоставени от държавата, те следва да бъдат включени в неговия приход, независимо от класифицирането им за целите на член 107 от Договора. Съответната държава-членка може да реши, че печалбите, натрупани от други дейности извън обхвата на въпросната услуга от общ икономически интерес, трябва да бъдат прехвърлени изцяло или частично за финансирането на услугата от общ икономически интерес.
5. За целите на настоящото решение „разумна печалба“ означава процентът на възвръщаемост на капитала, който би бил изискван от типично предприятие, което обмисля дали да предоставя или не услуга от общ икономически интерес за целия срок на възлагането, като се взема предвид равнището на риска. „Процентът на възвръщаемост на капитала“ означава вътрешният процент на възвръщаемост, който предприятието получава от инвестирания капитал за периода на възлагане. Равнището на риска зависи от съответния сектор, вида на услугата и характеристиките на компенсацията.
6. Когато се определя какво означава разумна печалба, държавите-членки могат да въведат стимулиращи критерии, свързани по-специално с качеството на предоставената услуга и ползите от производствената ефективност. Увеличената ефективност не е за сметка на качеството на предоставената услуга. Възнаграждението за постигната увеличена производствена ефективност се определя на такова равнище, че да се позволи балансираното ѝ споделяне между предприятието и държавата-членка и/или потребителите.
7. За целите на настоящото решение процент на възвръщаемост на капитала, който не надхвърля съответния суапов процент плюс 100 базисни пункта, се смята за разумен при всички положения. Съответният суапов процент е суаповият процент, чиито падеж и валута съответстват на продължителността и валутата на акта за възлагане. Когато предоставянето на услуга от общ икономически интерес не е свързано със значителен търговски или договорен риск, по-специално когато нетният разход, направен при предоставянето на услуга от общ икономически интерес, е като цяло напълно компенсиран ex post, разумната печалба не може да надхвърля съответния суапов процент плюс 100 базисни пункта.
8. Когато поради специфични обстоятелства не е уместно да се използва процентът на възвръщаемост на капитала, държавите-членки могат да разчитат на други показатели за равнището на печалбата, освен процента на възвръщаемост на капитала, за да определят каква следва да бъде разумната печалба, като средната възвръщаемост на собствения капитал, възвръщаемостта на вложения капитал, възвръщаемостта на активите или възвръщаемостта на продажбите. „Възвръщаемостта“ означава приходите преди лихви и данъци за годината. Средната възвръщаемост се получава, като се използва сконтовият коефициент за продължителността на договора, както е уточнено в съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (9). Какъвто и показател да се избере, държавата-членка трябва да е в състояние да предостави на Комисията при поискване доказателства, че печалбата не надхвърля това, което се изисква от типично предприятие, което обмисля дали да предоставя или не услуга от общ икономически интерес, например като предостави информация за постигнатата възвръщаемост при подобен тип договори, възложени при конкурентни условия.
9. Когато предприятието извършва дейности, които попадат както в обхвата на услугата от общ икономически интерес, така и извън него, вътрешните му сметки трябва да показват разходите и приходите, свързани с услугата от общ икономически интерес, отделно от тези за останалите услуги, както и параметрите за разпределяне на тези разходи и приходи. Разходите, свързани с други дейности извън обхвата на услугата от общ икономически интерес, покриват всички преки разходи, съответна част от общите разходи и адекватна възвръщаемост на капитала. Във връзка с тези разходи не се предоставя никаква компенсация.
10. Държавите-членки изискват съответното предприятие да върне обратно всички получени свръхкомпенсации.
Член 6
Контрол на свръхкомпенсацията
1. Държавите-членки гарантират, че компенсацията, предоставена за извършване на услуга от общ икономически интерес, отговаря на изискванията, посочени в настоящото решение, и по-специално че предприятието не получава компенсация над сумата, определена в съответствие с член 5. При поискване от страна на Комисията те представят доказателства за това. Те извършват редовни проверки или осигуряват тяхното извършване най-малко на всеки три години през периода на възлагане и в края на този период.
2. Когато предприятие е получило компенсация над сумата, определена в съответствие с член 5, държавата-членка изисква съответното предприятие да върне обратно всички получени свръхкомпенсации. Параметрите за изчисляване на компенсациите се актуализират в бъдеще. Когато сумата на свръхкомпенсацията не надвишава 10 % от сумата на средната годишна компенсация, тази свръхкомпенсация може да се пренесе към следващия период и да се приспадне от сумата на компенсацията, платима във връзка с този период.
Член 7
Прозрачност
За компенсациите, надхвърлящи 15 млн. EUR, предоставени на предприятие, което извършва и дейности извън обхвата на услугата от общ икономически интерес, съответната държава-членка публикува следната информация в интернет или по друг подходящ начин:
а)
актът на възлагане или обобщение, в което се съдържат елементите, изброени в член 4;
б)
размерът на помощта, предоставена на предприятието, на годишна основа.
Член 8
Наличност на информация
Държавите-членки съхраняват за срока на възлагането и най-малко за срок от десет години, считано от края на срока на възлагане, цялата информация, необходима за определяне на съвместимостта на предоставената компенсация с настоящото решение.
При писмено искане на Комисията държавите-членки ѝ предоставят цялата информация, която Комисията счита за необходима, за да реши дали мерките за компенсация, които са в сила, са съвместими с настоящото решение.
Член 9
Доклади
На всеки две години всяка държава-членка представя на Комисията доклад за изпълнението на настоящото решение. В доклада се представя подробен преглед на прилагането на настоящото решение за различните категории услуги, посочени в член 2, параграф 1, включително:
а)
описание на прилагането на настоящото решение към услугите, попадащи в приложното му поле, включително дейностите, извършвани от самото предприятие;
б)
общия размер на помощта, предоставена в съответствие с настоящото решение, с разбивка по икономически сектори на получателите;
в)
посочване на това, дали прилагането на настоящото решение е довело за определен вид услуга до трудности или оплаквания от трети страни;
и
г)
всяка друга информация относно прилагането на настоящото решение, изисквана от Комисията, която ще бъде своевременно уточнена, преди да бъде представен докладът.
Първият доклад се представя до 30 юни 2014 г.
Член 10
Преходни разпоредби
Настоящото решение се прилага за индивидуална помощ и схеми за помощ, както следва:
а)
всяка схема за помощ, въведена преди влизането в сила на настоящото решение, която е била в съответствие с вътрешния пазар и е била освободена от изискването за уведомяване в съответствие с Решение 2005/842/ЕО, продължава да бъде съвместима с вътрешния пазар и да бъде освободена от изискването за уведомяване за допълнителен срок от две години;
б)
всяка помощ, предоставена преди влизането в сила на настоящото решение, която не е била съвместима с вътрешния пазар, нито освободена от изискването за уведомяване в съответствие с Решение 2005/842/ЕО, но отговаря на посочените в настоящото решение условия, е съвместима с вътрешния пазар и се освобождава от изискването за предварително уведомяване.
Член 11
Отмяна
Решение 2005/842/ЕО се отменя.
Член 12
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на 31 януари 2012 г.
Член 13
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2011 година.
COMMISSION DECISION
of 20 December 2011
on the application of Article 106(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest
(notified under document C(2011) 9380)
(Text with EEA relevance)
(2012/21/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 106(3) thereof,
Whereas:
(1)
Article 14 of the Treaty requires the Union, without prejudice to Articles 93, 106 and 107 of the Treaty, to use its powers in such a way as to make sure that services of general economic interest operate on the basis of principles and conditions which enable them to fulfil their missions.
(2)
For certain services of general economic interest to operate on the basis of principles and under conditions which enable them to fulfil their missions, financial support from the State may prove necessary to cover some or all of the specific costs resulting from the public service obligations. In accordance with Article 345 of the Treaty, as interpreted by the Court of Justice of the European Union, it is irrelevant whether such services of general economic interest are operated by public or private undertakings.
(3)
Article 106(2) of the Treaty states in this respect that undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-producing monopoly are subject to the rules contained in the Treaty, in particular to the rules on competition, in so far as the application of these rules does not obstruct, in law or in fact, the performance of the tasks entrusted. This should however not affect the development of trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Union.
(4)
In its judgment in Altmark (1), the Court of Justice held that public service compensation does not constitute State aid within the meaning of Article 107 of the Treaty provided that four cumulative criteria are met. First, the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined. Second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner. Third, the compensation must not exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in the discharge of the public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit. Finally, where the undertaking that is to discharge public service obligations, in a specific case, is not chosen pursuant to a public procurement procedure which would allow for the selection of the tenderer capable of providing those services at the least cost to the community, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs that a typical undertaking, well-run and adequately provided with the relevant means, would have incurred.
(5)
Where those criteria are not fulfilled and the general conditions for the applicability of Article 107(1) of the Treaty are met, public service compensation constitutes State aid and is subject to Articles 93, 106, 107 and 108 of the Treaty.
(6)
In addition to this Decision, three instruments are relevant for the application of the State aid rules to compensation granted for the provision of services of general economic interest:
(a)
a new Communication on the application of the European Union State aid rules to compensation granted for the provision of services of general economic interest (2) clarifies the application of Article 107 of the Treaty and the criteria set by the Altmark ruling to such compensation;
(b)
a new Regulation, which the Commission intends to adopt, on the application of Articles 107 and 108 of the Treaty to de minimis aid for the provision of SGEI lays down certain conditions - including the amount of the compensation - under which public service compensations shall be deemed not to meet all the criteria of Article 107(1);
(c)
a revised framework for State aid in the form of public service compensation (3) specifies how the Commission will analyse cases that are not covered by this Decision and therefore have to be notified to the Commission.
(7)
Commission Decision 2005/842/EC of 28 November 2005 on the application of Article 86(2) of the EC Treaty to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest (4) specifies the meaning and extent of the exception pursuant to Article 106(2) of the Treaty and sets out rules intended to enable effective monitoring of the fulfilment of the criteria set out in that provision. This Decision replaces Decision 2005/842/EC and lays down the conditions under which State aid in the form of compensation for a service of general economic interest is not subject to the prior notification requirement of Article 108(3) of the Treaty as it can be deemed compatible with Article 106(2) of the Treaty.
(8)
Such aid may be deemed compatible only if it is granted in order to ensure the provision of services of general economic interest as referred to in Article 106(2) of the Treaty. It is clear from the case-law that, in the absence of sectoral Union rules governing the matter, Member States have a wide margin of discretion in the definition of services that could be classified as being services of general economic interest. Thus the Commission’s task is to ensure that there is no manifest error as regards the definition of services of general economic interest.
(9)
Provided a number of conditions are met, limited amounts of compensation granted to undertakings entrusted with the provision of services of general economic interest do not affect the development of trade and competition to such an extent as would be contrary to the interests of the Union. An individual State aid notification should therefore not be required for compensation below a specified annual amount of compensation provided the requirements of this Decision are met.
(10)
Given the development of intra-Union trade in the provision of services of general economic interest, demonstrated for instance by the strong development of multi-national providers in a number of sectors which are of great importance for the development of the internal market, it is appropriate to set a lower limit for the amount of compensation which can be exempted from the notification requirement in accordance with this Decision than what was set by Decision 2005/842/EC, while allowing for that amount to be computed as an annual average over the entrustment period.
(11)
Hospitals and undertakings in charge of social services, which are entrusted with tasks of general economic interest, have specific characteristics that need to be taken into consideration. In particular, account should be taken of the fact that, in the present economic conditions and at the current stage of development of the internal market, social services may require an amount of aid beyond the threshold in this Decision to compensate for the public service costs. A larger amount of compensation for social services does thus not necessarily produce a greater risk of distortions of competition. Accordingly, undertakings in charge of social services, including the provision of social housing for disadvantaged citizens or socially less advantaged groups, who due to solvency constraints are unable to obtain housing at market conditions, should also benefit from the exemption from notification provided for in this Decision, even if the amount of compensation they receive exceeds the general compensation threshold laid down in this Decision. The same should apply to hospitals providing medical care, including, where applicable, emergency services and ancillary services directly related to their main activities, in particular in the field of research. In order to benefit from the exemption from notification, social services should be clearly identified services, meeting social needs as regards health and long-term care, childcare, access to and reintegration into the labour market, social housing and the care and social inclusion of vulnerable groups.
(12)
The extent to which a particular compensation measure affects trade and competition depends not only on the average amount of compensation received per year and the sector concerned, but also on the overall duration of the period of entrustment. Unless a longer period is justified due to the need for a significant investment, for example in the area of social housing, the application of this Decision should therefore be limited to periods of entrustment not exceeding 10 years.
(13)
In order for Article 106(2) of the Treaty to apply, the undertaking in question must have been specifically entrusted by the Member State with the operation of a particular service of general economic interest.
(14)
In order to ensure that the criteria set out in Article 106(2) of the Treaty are met, it is necessary to lay down more precise conditions that must be fulfilled in respect of the entrustment of the operation of services of general economic interest. The amount of compensation can be properly calculated and checked only if the public service obligations incumbent on the undertakings and any obligations incumbent on the State are clearly set out in one or more acts of the competent public authorities in the Member State concerned. The form of the instrument may vary from one Member State to another but it should specify, at least, the undertakings concerned, the precise content and duration of and, where appropriate, the territory concerned by the public service obligations imposed, the granting of any exclusive or special rights, and describe the compensation mechanism and the parameters for determining the compensation and avoiding and recovering any possible overcompensation. In order to ensure transparency in relation to the application of this Decision, the act of entrustment should also include a reference to it.
(15)
In order to avoid unjustified distortions of competition, the compensation should not exceed what is necessary to cover the net costs incurred by the undertaking in operating the service, including a reasonable profit.
(16)
Compensation in excess of what is necessary to cover the net costs incurred by the undertaking concerned in operating the service is not necessary for the operation of the service of general economic interest, and consequently constitutes incompatible State aid that should be repaid to the State. Compensation granted for the operation of a service of general economic interest but actually used by the undertaking concerned to operate on another market for purposes other than those specified in the act of entrustment is not necessary for the operation of the service of general economic interest, and may consequently also constitute incompatible State aid that should be repaid.
(17)
The net cost to be taken into account should be calculated as the difference between the cost incurred in operating the service of general economic interest and the revenue earned from the service of general economic interest or, alternatively, as the difference between the net cost of operating with the public service obligation and the net cost or profit operating without the public service obligation. In particular, if the public service obligation leads to a reduction of the revenue, for instance due to regulated tariffs, but does not affect the costs, it should be possible to determine the net cost incurred in discharging the public service obligation on the basis of the foregone revenue. In order to avoid unjustified distortions of competition, all revenues earned from the service of general economic interest, that is to say, any revenues that the provider would not have obtained had it not been entrusted with the obligation should be taken into account for the purposes of calculating the amount of compensation. If the undertaking in question holds special or exclusive rights linked to activities, other than the service of general economic interest for which the aid is granted, that generate profits in excess of the reasonable profit, or benefits from other advantages granted by the State, these should be included in its revenue, irrespective of their classification for the purposes of Article 107 of the Treaty.
(18)
Reasonable profit should be determined as a rate of return on capital that takes into account the degree of risk, or absence of risk, incurred. The rate of return on capital should be defined as the internal rate of return that the undertaking obtains on its invested capital over the duration of the period of entrustment.
(19)
Profit not exceeding the relevant swap rate plus 100 basis points should not be regarded as unreasonable. In this context, the relevant swap rate is viewed as an appropriate rate of return for a risk-free investment. The premium of 100 basis points serves, inter alia, to compensate for liquidity risk related to the provision of capital which is committed for the operation of the service during the period of entrustment.
(20)
In cases where the undertaking entrusted with a service of general economic interest does not bear a substantial degree of commercial risk, for instance because the costs it incurs in the operation of the service are compensated in full, profits exceeding the benchmark of the relevant swap rate plus 100 basis points should not be viewed as reasonable.
(21)
Where, by reason of specific circumstances, it is not appropriate to use the rate of return on capital, Member States should be able to rely on other profit level indicators to determine what the reasonable profit should be, such as the average return on equity, return on capital employed, return on assets or return on sales.
(22)
In determining what constitutes a reasonable profit, the Member States should be able to introduce incentive criteria relating, in particular, to the quality of service provided and gains in productive efficiency. Efficiency gains should not reduce the quality of the service provided. For instance, Member States should be able to define productive efficiency targets in the entrustment act whereby the level of compensation is made dependent upon the extent to which the targets have been met. The entrustment act may provide that if the undertaking does not meet the objectives, the compensation is to be reduced by applying a calculation method specified in the entrustment act, whereas if the undertaking exceeds the objectives, the compensation may be increased by applying a method specified in the entrustment act. Any rewards linked to productive efficiency gains should be set at a level such as to allow balanced sharing of those gains between the undertaking and the Member State and/or the users.
(23)
Article 93 of the Treaty constitutes a lex specialis with regard to Article 106(2) of the Treaty. It lays down the rules applicable to public service compensation in the land transport sector. Article 93 has been interpreted by Regulation (EC) No 1370/2007 of the European Parliament and of the Council of 23 October 2007 on public passenger transport services by rail and by road and repealing Council Regulations (EEC) Nos 1191/69 and 1107/70 (5), which lays down the rules applicable to the compensation of public service obligations in public passenger traffic. Its application to inland waterway passenger traffic is at the discretion of the Member States. Regulation (EC) No 1370/2007 exempts from notification pursuant to Article 108(3) of the Treaty all compensation in the land transport sector that fulfils the conditions of that Regulation. In accordance with the judgment in Altmark, compensation in the land transport sector that does not comply with the provisions of Article 93 of the Treaty cannot be declared compatible with the Treaty on the basis of Article 106(2) of the Treaty, or on the basis of any other Treaty provision. Consequently, this Decision does not apply to the land transport sector.
(24)
Unlike land transport, the maritime and air transport sectors are subject to Article 106(2) of the Treaty. Certain rules applicable to public service compensation in the air and maritime transport sectors are to be found in Regulation (EC) No 1008/2008 of the European Parliament and of the Council of 24 September 2008 on common rules for the operation of air services in the Community (6) and in Council Regulation (EEC) No 3577/92 of 7 December 1992 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport within Member States (maritime cabotage) (7). However, unlike Regulation (EC) No 1370/2007, those Regulations do not refer to the compatibility of the possible State aid elements, nor do they provide for an exemption from the obligation to notify pursuant to Article 108(3) of the Treaty. This Decision should therefore apply to public service compensation in the air and maritime transport sectors provided that, in addition to fulfilling the conditions set out in this Decision, such compensation also complies with the sectoral rules contained in Regulations (EC) No 1008/2008 and (EEC) No 3577/92 where applicable.
(25)
In the specific cases of public service compensation for air or maritime links to islands and for airports and ports which constitute services of general economic interest as referred to in Article 106(2) of the Treaty, it is appropriate to provide thresholds based on the average annual number of passengers as this more accurately reflects the economic reality of these activities and their character of services of general economic interest.
(26)
Exemption from the requirement of prior notification for certain services of general economic interest does not rule out the possibility for Member States to notify a specific aid project. In the event of such a notification, or if the Commission assesses the compatibility of a specific aid measure following a complaint or ex officio, the Commission will assess whether the conditions of this Decision are met. If that is not the case, the measure will be assessed in accordance with the principles contained in the Commission Communication on a framework for State aid in the form of public service compensation.
(27)
This Decision should apply without prejudice to the provisions of Commission Directive 2006/111/EC of 16 November 2006 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings as well as on financial transparency within certain undertakings (8).
(28)
This Decision should apply without prejudice to the Union provisions in the field of competition, in particular Articles 101 and 102 of the Treaty.
(29)
This Decision should apply without prejudice to the Union provisions in the field of public procurement.
(30)
This Decision should apply without prejudice to stricter provisions relating to public service obligations that are contained in sectoral Union legislation.
(31)
Transitional provisions should be laid down for individual aid that was granted before the entry into force of this Decision. Aid schemes put into effect in accordance with Decision 2005/842/EC before the entry into force of this Decision should continue to be compatible with the internal market and exempt from the notification requirement for a further period of 2 years. Aid put into effect before the entry into force of this Decision that was not awarded in accordance with Decision 2005/842/EC but fulfils the conditions laid down in this Decision should be compatible with the internal market and exempt from the notification requirement.
(32)
The Commission intends to carry out a review of this Decision 5 years after its entry into force,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
Subject matter
This Decision sets out the conditions under which State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest is compatible with the internal market and exempt from the requirement of notification laid down in Article 108(3) of the Treaty.
Article 2
Scope
1. This Decision applies to State aid in the form of public service compensation, granted to undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest as referred to in Article 106(2) of the Treaty, which falls within one of the following categories:
(a)
compensation not exceeding an annual amount of EUR 15 million for the provision of services of general economic interest in areas other than transport and transport infrastructure;
where the amount of compensation varies over the duration of the entrustment, the annual amount shall be calculated as average of the annual amounts of compensation expected to be made over the entrustment period;
(b)
compensation for the provision of services of general economic interest by hospitals providing medical care, including, where applicable, emergency services; the pursuit of ancillary activities directly related to the main activities, notably in the field of research, does not, however, prevent the application of this paragraph;
(c)
compensation for the provision of services of general economic interest meeting social needs as regards health and long term care, childcare, access to and reintegration into the labour market, social housing and the care and social inclusion of vulnerable groups;
(d)
compensation for the provision of services of general economic interest as regards air or maritime links to islands on which the average annual traffic during the 2 financial years preceding that in which the service of general economic interest was assigned does not exceed 300 000 passengers;
(e)
compensation for the provision of services of general economic interest as regards airports and ports for which the average annual traffic during the 2 financial years preceding that in which the service of general economic interest was assigned does not exceed 200 000 passengers, in the case of airports, and 300 000 passengers, in the case of ports.
2. This Decision only applies where the period for which the undertaking is entrusted with the operation of the service of general economic interest does not exceed 10 years. Where the period of entrustment exceeds 10 years, this Decision only applies to the extent that a significant investment is required from the service provider that needs to be amortised over a longer period in accordance with generally accepted accounting principles.
3. If during the duration of the entrustment the conditions for the application of this Decision cease to be met, the aid shall be notified in accordance with Article 108(3) of the Treaty.
4. In the field of air and maritime transport, this Decision only applies to State aid in the form of public service compensation, granted to undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest as referred to in Article 106(2) of the Treaty, which complies with Regulation (EC) No 1008/2008 and, respectively, Regulation (EEC) No 3577/92 where applicable.
5. This Decision does not apply to State aid in the form of public service compensation granted to undertakings in the field of land transport.
Article 3
Compatibility and exemption from notification
State aid in the form of public service compensation that meets the conditions laid down in this Decision shall be compatible with the internal market and shall be exempt from the prior notification obligation provided for in Article 108(3) of the Treaty provided that it also complies with the requirements flowing from the Treaty or from sectoral Union legislation.
Article 4
Entrustment
Operation of the service of general economic interest shall be entrusted to the undertaking concerned by way of one or more acts, the form of which may be determined by each Member State. The act or acts shall include, in particular:
(a)
the content and duration of the public service obligations;
(b)
the undertaking and, where applicable, the territory concerned;
(c)
the nature of any exclusive or special rights assigned to the undertaking by the granting authority;
(d)
a description of the compensation mechanism and the parameters for calculating, controlling and reviewing the compensation;
(e)
the arrangements for avoiding and recovering any overcompensation; and
(f)
a reference to this Decision.
Article 5
Compensation
1. The amount of compensation shall not exceed what is necessary to cover the net cost incurred in discharging the public service obligations, including a reasonable profit.
2. The net cost may be calculated as the difference between costs as defined in paragraph 3 and revenues as defined in paragraph 4. Alternatively, it may be calculated as the difference between the net cost for the undertaking of operating with the public service obligation and the net cost or profit of the same undertaking operating without the public service obligation.
3. The costs to be taken into consideration shall comprise all the costs incurred in operating the service of general economic interest. They shall be calculated on the basis of generally accepted cost accounting principles, as follows:
(a)
where the activities of the undertaking in question are confined to the service of general economic interest, all its costs may be taken into consideration;
(b)
where the undertaking also carries out activities falling outside the scope of the service of general economic interest, only the costs related to the service of general economic interest shall be taken into consideration;
(c)
the costs allocated to the service of general economic interest may cover all the direct costs incurred in operating the service of general economic interest and an appropriate contribution to costs common to both the service of general economic interest and other activities;
(d)
the costs linked with investments, notably concerning infrastructure, may be taken into account when necessary for the operation of the service of general economic interest.
4. The revenue to be taken into consideration shall include at least the entire revenue earned from the service of general economic interest, regardless of whether the revenue is classified as State aid within the meaning of Article 107 of the Treaty. If the undertaking in question holds special or exclusive rights linked to activities, other than the service of general economic interest for which the aid is granted, that generate profits in excess of the reasonable profit, or benefits from other advantages granted by the State, these shall be included in its revenue, irrespective of their classification for the purposes of Article 107 of the Treaty. The Member State concerned may decide that the profits accruing from other activities outside the scope of the service of general economic interest in question are to be assigned in whole or in part to the financing of the service of general economic interest.
5. For the purposes of this Decision, ‘reasonable profit’ means the rate of return on capital that would be required by a typical undertaking considering whether or not to provide the service of general economic interest for the whole period of entrustment, taking into account the level of risk. The ‘rate of return on capital’ means the internal rate of return that the undertaking makes on its invested capital over the duration of the period of entrustment. The level of risk depends on the sector concerned, the type of service and the characteristics of the compensation.
6. In determining what constitutes a reasonable profit, Member States may introduce incentive criteria relating, in particular, to the quality of service provided and gains in productive efficiency. Efficiency gains shall not reduce the quality of the service provided. Any rewards linked to productive efficiency gains shall be set at a level such as to allow balanced sharing of those gains between the undertaking and the Member State and/or the users.
7. For the purposes of this Decision, a rate of return on capital that does not exceed the relevant swap rate plus a premium of 100 basis points shall be regarded as reasonable in any event. The relevant swap rate shall be the swap rate the maturity and currency of which correspond to the duration and currency of the entrustment act. Where the provision of the service of general economic interest is not connected with a substantial commercial or contractual risk, in particular when the net cost incurred in providing the service of general economic interest is essentially compensated ex post in full, the reasonable profit may not exceed the relevant swap rate plus a premium of 100 basis points.
8. Where, by reasons of specific circumstances, it is not appropriate to use the rate of return on capital, Member States may rely on profit level indicators other than the rate of return on capital to determine what the reasonable profit should be, such as the average return on equity, return on capital employed, return on assets or return on sales. The ‘return’ means the earnings before interests and taxes in that year. The average return is computed using the discount factor over the life of the contract as specified by the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates (9). Whatever indicator is chosen, the Member State shall be able to provide the Commission upon request with evidence that the profit does not exceed what would be required by a typical undertaking considering whether or not to provide the service, for instance by providing references to returns achieved on similar types of contracts awarded under competitive conditions.
9. Where an undertaking carries out activities falling both inside and outside the scope of the service of general economic interest, the internal accounts shall show separately the costs and receipts associated with the service of general economic interest and those of other services, as well as the parameters for allocating costs and revenues. The costs linked to any activities outside the scope of the service of general economic interest shall cover all the direct costs, an appropriate contribution to the common costs and an adequate return on capital. No compensation shall be granted in respect of those costs.
10. Member States shall require the undertaking concerned to repay any overcompensation received.
Article 6
Control of overcompensation
1. Member States shall ensure that the compensation granted for the operation of the service of general economic interest meets the requirements set out in this Decision and in particular that the undertaking does not receive compensation in excess of the amount determined in accordance with Article 5. They shall provide evidence upon request from the Commission. They shall carry out regular checks, or ensure that such checks are carried out, at least every 3 years during the period of entrustment and at the end of that period.
2. Where an undertaking has received compensation in excess of the amount determined in accordance with Article 5, the Member State shall require the undertaking concerned to repay any overcompensation received. The parameters for the calculation of the compensation shall be updated for the future. Where the amount of overcompensation does not exceed 10 % of the amount of the average annual compensation, such overcompensation may be carried forward to the next period and deducted from the amount of compensation payable in respect of that period.
Article 7
Transparency
For compensation above EUR 15 million granted to an undertaking which also has activities outside the scope of the service of general economic interest, the Member State concerned shall publish the following information on the Internet or by other appropriate means:
(a)
the entrustment act or a summary which includes the elements listed in Article 4;
(b)
the amounts of aid granted to the undertaking on a yearly basis.
Article 8
Availability of information
The Member States shall keep available, during the period of entrustment and for at least 10 years from the end of the period of entrustment, all the information necessary to determine whether the compensation granted is compatible with this Decision.
On written request by the Commission, Member States shall provide the Commission with all the information that the latter considers necessary to determine whether the compensation measures in force are compatible with this Decision.
Article 9
Reports
Each Member State shall submit a report on the implementation of this Decision to the Commission every 2 years. The reports shall provide a detailed overview of the application of this Decision for the different categories of services referred to in Article 2(1), including:
(a)
a description of the application of this Decision to the services falling within its scope, including in-house activities;
(b)
the total amount of aid granted in accordance with this Decision, with a breakdown by the economic sector of the beneficiaries;
(c)
an indication of whether, for a particular type of service, the application of this Decision has given rise to difficulties or complaints by third parties;
and
(d)
any other information concerning the application of this Decision required by the Commission and to be specified in due time before the report is to be submitted.
The first report shall be submitted by 30 June 2014.
Article 10
Transitional provisions
This Decision shall apply to individual aid and aid schemes as follows:
(a)
any aid scheme put into effect before the entry into force of this Decision that was compatible with the internal market and exempted from the notification requirement in accordance with Decision 2005/842/EC shall continue to be compatible with the internal market and exempt from the notification requirement for a further period of 2 years;
(b)
any aid put into effect before the entry into force of this Decision that was not compatible with the internal market nor exempted from the notification requirement in accordance with Decision 2005/842/EC but fulfils the conditions laid down in this Decision shall be compatible with the internal market and exempt from the requirement of prior notification.
Article 11
Repeal
Decision 2005/842/EC is hereby repealed.
Article 12
Entry into force
This Decision shall enter into force on 31 January 2012.
Article 13
Addressees
This Decision is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 20 December 2011.