ДИРЕКТИВА 2010/69/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 22 октомври 2010 година
за изменение на приложенията към Директива 95/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 31 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (2), и по-специално член 53 от него,
след консултации с Научния комитет по храните и Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ),
като има предвид, че:
(1)
С Директива 95/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители (3), се установява списък с добавките в храни, които могат да се използват в Европейския съюз, и условията за тяхната употреба.
(2)
От приемането на Директива 95/2/ЕО досега в областта на добавките в храни е осъществен технически напредък. Посочената директива следва да се адаптира с оглед отчитането на този напредък.
(3)
В съответствие с член 31 от Регламент (ЕО) № 1333/2008 докато приключи изготвянето на списъците на Съюза с добавките в храните съгласно член 30 от посочения регламент, приложенията към Директива 95/2/ЕО се изменят в случаите, когато е необходимо, с мерки, приети от Комисията.
(4)
Понастоящем съгласно Директива 95/2/ЕО за различни видове употреба е разрешено използването на следните стабилизатори: агар (E 406), карагенан (E 407), гума локуст бийн (E 410), гума гуар (E 412), гума ксантан (E 415), пектини (E 440), целулоза (E 460), карбокси метил целулоза (E 466), окислено нишесте (E 1404), мононишестен фосфат (E 1410), динишестен фосфат (E 1412), фосфориран динишестен фосфат (E 1413), ацетилиран динишестен фосфат (E 1414), ацетилирано нишесте (E 1420), ацетилиран динишестен адипат (E 1422), хидроксипропил нишесте (E 1440), хидроксипропил динишестен фосфат (E 1442), октенилсукцинат нишесте натрий (E 1450), ацетилирано окислено нишесте (E 1451) и емулгатор моно- и диглицериди на мастни киселини (E 471). За тези добавки в храните Научният комитет по храните (наричан по-нататък НКХ) посочи допустим дневен прием (ДДП - ADI) „не е определено“, което означава, че те не крият риск за здравето на потребителите. Налице е технологична потребност обхватът на видовете употреба да се разшири така, че да обхване неароматизираните сметанови продукти, ферментирали с използване на жива закваска, и продуктите заместители със съдържание на мазнини под 20 %, за да се гарантира стабилността и целостта на емулсията. Тази употреба би била от полза за потребителите, като им предоставя възможност за избор на ферментирали сметанови продукти с намалено съдържание на мазнини, чиито свойства са сходни с тези на обикновения продукт. Поради това е целесъобразно тази допълнителна употреба да бъде разрешена.
(5)
През 1990 г. НКХ направи оценка на солите натриев и калиев лактат (E 325 и E 326), калиев ацетат (E 261), натриев ацетат (E 262i) и натриев хидроген ацетат (E 262ii) и достигна до заключението, че всички те естествено присъстват като съставки в храните, и също така прецени, че техният прием вероятно е незначителен в сравнение с приема от естествени източници. Поради това всички те бяха включени в групата, за която ДДП не е определен. Вследствие на това употребата на тези добавки в храните е по принцип разрешена по отношение на всички храни, с изключение на посочените в член 2, параграф 3 от Директива 95/2/ЕО. Предложено е разширяване на обхвата на употребата на тези добавки в храните в предварително опаковани полуфабрикати от прясно смляно месо с цел контрол на растежа на патогенните микроорганизми, напр. Listeria, E. coli O157. Въз основа на тази технологична обосновка и като се вземе предвид, че тази употреба не поражда опасения във връзка с безопасността, е целесъобразно да се позволи допълнителна употреба на тези добавки в храните в предварително опаковани полуфабрикати от прясно смляно месо.
(6)
Съгласно Директива 95/2/ЕО понастоящем е разрешено използването на сорбати (E 200, E 202, E 203) и бензоати (E 210, E 211, E 212, E 213) като добавки в храните. Предложена е допълнителна употреба на тези добавки в храните като консервант в аналозите на рибни продукти на основата на водорасли (аналози на хайвер, получени от водорасли), използвани като покрития при различни храни с цел предотвратяване на растежа на плесени и дрожди и образуването на микотоксини. За тези соли е определена ДДП от съответно 0-25 mg/kg тт (телесно тегло) и 0-5 mg/kg тт. Въз основа на най-лошите прогнози, при които се използват максималните концентрации, приемът се преценява като много нисък в сравнение с ДДП. Въздействието върху потребителя вследствие на тази употреба не поражда опасения във връзка с безопасността. Поради това е целесъобразно да се позволи допълнителната употреба на сорбати и бензоати в продуктите - аналози на рибни продукти на основата на водорасли, като се има предвид технологичната обосновка и фактът, че този нов продукт представлява пазарна ниша.
(7)
Поискано е използване на сорбати (E 200, E 202, E 203) и бензоати (E 210, E 211, E 212, E 213) при бира в бурета, към която са били добавени над 0,5 % ферментиращи захари и/или плодови сокове или концентрати и която се сервира директно като наливна. Такава бира в бурета може да остане свързана с крана за разливане за дълъг период. Тъй като свързването на бурето с крана за разливане не може да бъде осъществено при стерилни условия, възможно е микробиологично замърсяване на бурето. Това представлява проблем по отношение на бирата, която все още съдържа ферментиращи захари, тъй като това може да доведе до растеж на опасни микроорганизми. Поради това в наливната бира, към която са били добавени ферментиращи захари и/или плодови сокове или концентрати, се изисква наличието на антимикробни агенти. От гледна точка на приема консумацията на такава плодова наливна бира остава незначителна и според преценките, направени въз основа на най-лошите прогнози, дозата на сорбати и бензоати би следвало да е под съответните им ДДП. Поради това е целесъобразно да се позволи допълнителната употреба на сорбати и бензоати при бира в бурета, която съдържа над 0,5 % добавени ферментиращи захари и/или плодови сокове или концентрати.
(8)
За да се предотврати развитието на плесени върху цитрусовите плодове, е разрешено обработването им след беритба с пестициди като имазалил и тиабендазол. Тези пестициди могат да бъдат заменени, частично или изцяло, при обработването на цитрусовите плодове със сорбати (E 200, E 202, E 203). Сорбатите може да се нанасят върху повърхността на небелените пресни цитрусови плодове чрез използване на разрешените восъци: пчелен восък, канделилов восък, карнаубов восък и шеллак (съответно E 901, E 902, E 903 и E 904). Въздействието върху потребителите на тези добавки поради посочената употреба не поражда опасения във връзка с безопасността. Поради това е целесъобразно тази допълнителна употреба да бъде разрешена.
(9)
Потребителите може да изберат да допълнят приема на някои хранителни вещества с хранителни добавки. За тази цел към хранителните добавки, по смисъла на определението в Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), може да се добавят витамин А и комбинации от витамин А и витамин D. С оглед на безопасността при манипулиране, витамин А и комбинациите от витамин А и витамин D трябва да бъдат изготвени във формата на препарати, за което може да се изисква висока влажност и висока температура в присъствието на нишестета и захари. Такава обработка може да способства за развитието на микроорганизми. За да се предотврати растежът на тези микроорганизми, следва да се позволи добавянето на сорбати (E 200, E 202, E 203) и бензоати (E 210, E 211, E 212 и E 213) във витамин A и в комбинациите на витамин A и витамин D, когато те се използват в хранителни добавки в суха форма.
(10)
Серният диоксид и сулфитите (E 220, E 221, E 222, E 223, E 224, E 226, E 227, E 228) са добавки в храните, които са разрешени съгласно Директива 95/2/ЕО и които действат преди всичко като антимикробни агенти и за контрол на развалата от химична гледна точка. Понастоящем транспортирането, по-специално по море, на пресни плодове придоби много важно значение. Продължителността на такова транспортиране може да бъде няколко седмици. Използването на серен диоксид и на сулфити ще предпазва свежите боровинки от развитие на гъбички. Допълнителната употреба на серен диоксид и на сулфити следва да бъде разрешена, за да се спомогне за предпазването на свежите боровинки от развитието на гъбички, като се отчита фактаът, че боровинките вероятно представляват пазарна ниша. Поради това, като се отчитат също така основателните технологични причини за включване на тези нови разрешения, необходимостта от улесняване на търговията в световен мащаб и незначителното въздействие на употребата от гледна точка на приема на сяра и сулфит, е целесъобразно да се разреши допълнителната употреба на серен диоксид при боровинките при определеното в приложението към настоящата директива ниво на концентрация.
(11)
За производството на канелени пръчици (само от вида Cinnamomum ceylanicum), наричани също „тръбички“, се използва вътрешният слой на свежа кора на канелено дърво. Кората е изложена на микробиологично замърсяване и атаки от насекоми, особено при тропични и влажни климатични условия в страната на производство. Фумигацията със серен диоксид е подходяща обработка срещу такова микробиологично замърсяване и атаки от насекоми. През 1994 г. НКХ установи ДДП от 0-0,7 mg/kg тт и прецени, че използването на серен диоксид и други сулфитни агенти следва да се ограничи, за да се ограничат случаите на тежки астматични реакции. Въпреки че употребата на серен диоксид и сулфити следва да се ограничи, делът на тази специфична употреба в приеманата доза серен диоксид и сулфити е незначителен. Поради това е целесъобразно да бъде разрешена допълнителната употреба на серен диоксид и сулфити (E 220, E 221, E 222, E 223, E 224, E 226, E 227, E 228) само за този конкретен вид канела.
(12)
Европейският орган по безопасност на храните (наричан по-нататък ЕОБХ) направи оценка на информацията относно безопасното използване на низин в допълнителна категория храни - яйца в течна форма, и относно безопасността на низин, произведен чрез променен производствен процес. В своето становище от 26 януари 2006 г. (5) ЕОБХ потвърди по-рано установения ДДП от 0-0,13 mg/kg за низин, произведен чрез използването на нов процес на производство и екстракция на основата на ферментацията на захарна среда като заместител на традиционно използваната среда на млечна основа. В своето становище ЕОБХ също така потвърди, че не следва да се очаква развитие на резистентност към антибиотиците вследствие на използването на низин в храните. Според ЕОБХ няма данни за мутирали бактерии, резистентни към низин, които да показват кръстосана резистентност към терапевтични антибиотици. Смята се, че това вероятно се дължи на различията в антимикробния начин на действие на терапевтичните антибиотици и на низина. Освен това в своето становище, издадено на 20 октомври 2006 г. (6), ЕОБХ потвърди, че допълнителната употреба на низин в пастьоризирани яйца в течна форма при планираните условия на употреба (ограничение от максимум 6,25 mg/l) не поражда опасения във връзка с безопасността и че е обоснована от технологична гледна точка с оглед удължаване на срока на съхранение на продукта, както и предотвратяване на развитието на видове, образуващи спори, предизвикващи хранителни отравяния, като Bacillus cereus, които могат да оцелеят при обработка чрез пастьоризация. Поради това е целесъобразно тази допълнителна употреба на низин в пастьоризирани яйца в течна форма да бъде разрешена.
(13)
Диметил дикарбонат (DMDC, E 242) е добавка в храните, която е разрешена съгласно Директива 95/2/ЕО и която действа като консервант при ароматизирани безалкохолни напитки, безалкохолно вино и течен чай-концентрат. Решението за разрешаване на тази добавка бе взето въз основа на положителното становище, предоставено от НКХ през 1990 г. и потвърдено през 1996 г. НКХ не бе в състояние да определи ДДП, тъй като DMDC се разгражда бързо във въглероден диоксид и метанол. През 2001 г. от НКХ бе поискано да проучи въпроса за безопасната употреба на DMDC във вино. В този момент НКХ прецени, че образуването на метанол и други продукти на реакцията, като метилкарбамат, получен вследствие на употребата на DMDC за обработка на алкохолни напитки и вино, е сходно на образуването им в безалкохолните напитки и че дори високата консумация на вино не би представлявала риск във връзка с приема на метанол и метилкарбамат. Използването на DMDC бе поискано с оглед предотвратяване на развала, настъпила вследствие на ферментация в неотворени нестерилно напълнени бутилки със сайдер, пери и плодови вина, вино с намалено съдържание на алкохол, напитки на винена основа и всички други продукти, попадащи в обхвата на Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета (7). Счита се, че тези допълнителни видове употреба не пораждат опасения във връзка с безопасността на потребителите. Освен това използването на DMDC би могло да способства за намаляване на въздействието на серен диоксид. Поради това е целесъобразно да се разрешат допълнителните видове употреба на DMDC в сайдер, пери и плодови вина, вино с намалено съдържание на алкохол, напитки на винена основа и другите продукти, попадащи в обхвата на Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета.
(14)
ЕОБХ направи оценка на информацията относно безопасността на употребата на екстракти от розмарин, когато се използват като антиоксиданти в храните. Екстрактите от розмарин се извличат от Rosmarinus officinalis L. и съдържат няколко съединения, които притежават антиоксидантно действие (предимно фенолни киселини, флавоноиди, дитерпеноиди и тритерпени). Въпреки че, поради недостатъчността на токсикологичните данни за екстрактите от розмарин, ЕОБХ не бе в състояние да определи цифрова стойност на ДДП, в своето становище от 7 март 2008 г. (8) ЕОБХ прецени, че границата на безопасност е достатъчно висока, за да се направи заключението, че въздействието върху храната, произтичащо от предложените употреби, и нивата на използване не пораждат опасения във връзка с безопасността. Поради това екстрактите от розмарин могат да бъдат разрешени, когато използването им е технологично обосновано. Предложените видове употреба на екстракти от розмарин като антиоксиданти следва да бъдат разрешени и на екстрактите от розмарин следва да бъде даден като Е номер E 392.
(15)
Суроватката е страничен продукт от производството на сирене. Разработени са някои напитки, съдържащи суроватъчни протеини, с оглед осигуряване на достатъчно богат на протеини хранителен режим. За да останат протеините под формата на суспензия по време на топлинната обработка на такива напитки, нивото на фосфатите трябва да бъде по-високо в сравнение с нивото в обикновените ароматизирани безалкохолни напитки. Използването на фосфати в съдържащи суроватъчни протеини напитки, предназначени за спортисти, следва да бъде разрешено.
(16)
Понастоящем е разрешено използването на пчелен восък (E 901) като глазиращ агент за малки фини пекарски изделия, покрити с шоколад. Това разрешение не се отнася до вафлените кори за сладолед, които не са покрити с шоколад. В допълнение към факта, че пчелният восък може да се счита като алтернатива на шоколада в предварително опакованите вафлени кори за сладолед, покриването на вафлените кори с пчелен восък би предотвратило овлажняването на вафлената кора, като гарантира хрупкавостта ѝ и удължаването на срока на съхранение на продукта, и поради това се счита за технологично обосновано. Поради това пчелният восък следва да бъде разрешен като глазиращ агент, който да заменя изцяло или отчасти шоколадовото покритие при предварително опаковани вафлени кори за сладолед.
(17)
ЕОБХ направи оценка на информацията относно безопасността на употребата на пчелен восък във връзка с допълнителната му употреба като носител на ароматизанти в ароматизирани безалкохолни напитки. Въпреки че наличните данни относно самия пчелен восък бяха недостатъчни, за да се определи ДДП, ЕОБХ достигна до заключението, че, поради ниския токсикологичен профил на пчелния восък, съществуващите употреби в храни и предложената нова употреба на пчелния восък не пораждат опасения във връзка с безопасността. Поради това е целесъобразно тази допълнителна употреба на пчелния восък като носител на ароматизанти в ароматизираните безалкохолни напитки да бъде разрешена.
(18)
Съгласно Директива 95/2/ЕО триетилцитрат (E 1505) е понастоящем разрешен за използване в рамките на ЕС като носител в ароматизанти и в яйчен белтък на прах. През 1990 г. НКХ определи неговия ДДП на 0-20 mg/kg. Предложено е употребата на триетилцитрат да бъде разширена и като глазиращ агент при хранителни добавки под формата на таблети. Триетилцитратът би повишил устойчивостта на филмовото покритие, като се предпазят таблетите от външната среда, и също така би увеличил продължителността на освобождаването на продукта. Съгласно възможно най-песимистичните прогнози този допълнителен източник на прием на триетилцитрат е незначителен (0,25 % от ДДП) в сравнение с пълния ДДП. Поради това е целесъобразно на равнище ЕС да бъде разрешена допълнителната употреба на триетилцитрат като глазиращ агент при хранителни добавки под формата на таблети.
(19)
ЕОБХ направи оценка на информацията относно безопасността на поливинил алкохол (PVA) като агент за филмово покритие при хранителните добавки и изрази своето становище на 5 декември 2005 г. (9) ЕОБХ констатира, че използването на PVA в покритието на хранителните добавки във вид на капсули и таблети не поражда опасения във връзка с безопасността. ЕОБХ прецени, че се очаква потенциалното въздействие върху човека на PVA при предвидените условия на употреба да бъде ниско. Налице са данни, че абсорбирането на PVA вследствие на орален прием е минимално. Въз основа на възможно най-песимистичните прогнози, на които се основава изготвената от ЕОБХ оценка на риска, максималната граница за използване бе определена на 18 g/kg. Поради добрите слепващи качества на поливинил алкохола и здравината му като филмово покритие, се очаква тази нова добавка в храните да играе роля от технологична гледна точка като агент за филмово покритие за хранителни добавки, по-специално в случаите, когато се изисква наличие на защита срещу влага и на предпазни свойства срещу влага. Поради това е целесъобразно тази употреба да бъде разрешена на равнище ЕС. На тази нова добавка в храните следва да бъде даден като E номер E 1203.
(20)
ЕОБХ направи оценка на информацията относно безопасността на употребата на шест разновидности на полиетиленгликоли (PEG 400, PEG 3000, PEG 3350, PEG 4000, PEG 6000, PEG 8000) като агенти за филмово покритие, предназначени за използване в продукти - хранителни добавки, и изрази своето становище на 28 ноември 2006 г. (10) ЕОБХ констатира, че използването на тези разновидности на полиетиленкликол като глазиращ агент в препаратите за филмово покритие на хранителни добавки във формата на таблети и капсули при предвидените условия на употреба не поражда опасения във връзка с безопасността. В своята оценка на риска ЕОБХ също така взе предвид допълнителния източник на въздействие на посочените PEG вследствие на използването на фармацевтични продукти и прецени, че може да се достигне само до ограничен допълнителен прием вследствие на вече одобрената употреба на PEG 6000 като носител за подсладители, както и вследствие на употребата на PEG в материали, които влизат в контакт с храни. Поради това е целесъобразно тази нова употреба да бъде разрешена на равнище ЕС. Освен това, поради ограничения прием на PEG 6000 като носител за подсладители и поради неговия токсикологичен профил, сходен с профила на другите разновидности на PEG (за шестте разновидности на PEG е определен поносим дневен прием (ПДП - TDI), също така е целесъобразно да се разреши употребата на оценените от ЕОБХ разновидности на PEG като алтернатива на PEG 6000 в качеството му на носител за подсладители. На всички тези PEG следва да бъде даден като Е номер E 1521.
(21)
ЕОБХ направи оценка на информацията относно безопасността на употребата на гума касия като нова добавка в храните, действаща като желиращ агент и сгъстител, и изрази своето становище на 26 септември 2006 г. (11) ЕОБХ констатира, че употребата на гума касия в съответствие с посочените условия не поражда опасения във връзка с безопасността. Въпреки че ЕОБХ прецени, че наличните токсикологични данни за гума касия са недостатъчни за определяне на ДДП, ЕОБХ сметна, че съществуващите данни не пораждат опасения. По-специално ЕОБХ подчерта специфичната ниска степен на абсорбция на гума касия и факта, че ако изобщо се хидролизира, гумата касия се разгражда на съставки, които се включват в нормалните метаболитни процеси. Употребата на гума касия е технологично обоснована, тъй като, добавена към останалите нормално използвани гуми в храните, тя засилва желиращото действие. Поради това е целесъобразно тези видове употреба на гума касия да бъдат разрешени на равнище ЕС и на гума касия да бъде даден като Е номер E 427.
(22)
ЕОБХ направи оценка на безопасността на неотам като овкусител и изрази своето становище на 27 септември 2007 г. (12) ЕОБХ достигна до заключението, че неотам не поражда опасения във връзка с безопасността при предложените употреби като овкусител и определи ДДП от 0-2 mg/kg тт на ден. Поради това е необходимо употребата на неотам като овкусител да бъде разрешена.
(23)
ЕОБХ направи оценка на информацията относно безопасността на употребата на L-цистеин (E 920) в някои храни, предназначени за кърмачета и малки деца. В своето становище от 26 септември 2006 г. (13) ЕОБХ стигна до заключението, че предложената употреба в преработени храни на зърнена основа и храни (по-специално бебешки бисквити) за кърмачета и малки деца не поражда опасения във връзка с безопасността. По отношение на бисквитите за кърмачета и малки деца съществуват изисквания за подходящ състав, в това число и за контролирано съдържание на захар и мазнини. Бисквитите с ниско съдържание на мазнини обаче са по-крехки, което води до риск от задавяне и задушаване поради разтрошаването на бисквитата в устата на детето. L-цистеинът действа като подобрител на тестото с цел контролиране на консистенцията на крайния продукт. Поради това е целесъобразно употребата на равнище ЕС на L-цистеин в бисквити за кърмачета и малки деца да бъде разрешена.
(24)
ЕОБХ направи оценка на безопасността на употребата на ензимен препарат на основата на тромбин с фибриноген, получен от едър рогат добитък и/или свине, като добавка в храните за възстановени храни и в своето становище от 26 април 2005 г. достигна до заключението, че тази употреба на ензимния препарат, произведен съгласно уточненията в становището, не поражда опасения във връзка с безопасността (14). Европейският парламент обаче в своята резолюция от 19 май 2010 г. по проекта на директива на Комисията за изменение на приложенията към Директива 95/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители, счетe, че включването в приложение IV към Директива 95/2/ЕО на споменатия ензимен препарат като добавка в храните за възстановени храни не е в съответствие с целта и съдържанието на Регламент (ЕО) № 1333/2008, тъй като не отговаря на общите критерии на член 6 от Регламент (ЕО) № 1333/2008, и по-конкретно на член 6, параграф 1, буква в).
(25)
С Решение 2004/374/ЕО на Комисията (15) бяха временно прекратени пускането на пазара и вносът на желеобразни продукти в опаковки с малък грамаж, които съдържат желиращи добавки в храните, получени от водорасли, и някои гуми (E 400, E 401, E 402, E 403, E 404, E 405, E 406, E 407, E 407a, E 410, E 412, E 413, E 414, E 415, E 417, Е 418) поради риска от задавяне, който тези продукти крият. Директива 95/2/ЕО бе съответно изменена с Директива 2006/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16). Поради това Решение 2004/374/ЕО на Комисията следва да бъде отменено, тъй като неговите разпоредби бяха включени в Директива 95/2/ЕО.
(26)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Приложения II-VI към Директива 95/2/ЕО се изменят в съответствие с приложението към настоящата директива.
Член 2
1. Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 март 2011 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 1 от настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби считано най-късно от 1 април 2011 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 3
Решение 2004/374/ЕО на Комисията се отменя.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 22 октомври 2010 година.
COMMISSION DIRECTIVE 2010/69/EU
of 22 October 2010
amending the Annexes to European Parliament and Council Directive 95/2/EC on food additives other than colours and sweeteners
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EC) No 1333/2008 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on food additives (1), and in particular Article 31 thereof,
Having regard to Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council of 28 January 2002 laying down the general principles and requirements of food law, establishing the European Food Safety Authority and laying down procedures in matters of food safety (2), and in particular Article 53 thereof,
After consulting the Scientific Committee on Food and the European Food Safety Authority,
Whereas:
(1)
European Parliament and Council Directive 95/2/EC on food additives other than colours and sweeteners (3) lays down a list of food additives that may be used in the European Union and the conditions for their use.
(2)
There have been technical developments in the field of food additives since the adoption of Directive 95/2/EC. This Directive should be adapted to take into account those developments.
(3)
In accordance with Article 31 of Regulation (EC) No 1333/2008 until the establishment of the Union lists of food additives as provided for in Article 30 of that Regulation is completed, the Annexes to Directive 95/2/EC shall be amended, where necessary, by measures adopted by the Commission.
(4)
The following stabilisers agar (E 406), carrageenan (E 407), locust bean gum (E 410), guar gum (E 412), xanthan gum (E 415), pectins (E 440), cellulose (E 460), carboxy methyl cellulose (E 466), oxidised starch (E 1404), monostarch phosphate (E 1410), distarch phosphate (E 1412), phosphated distarch phosphate (E 1413), acetylated distarch phosphate (E 1414), acetylated starch (E 1420), acetylated distarch adipate (E 1422), hydroxyl propyl starch (E 1440), hydroxy propyl distarch phosphate (E 1442), starch sodium octenyl succinate (E 1450), acetylated oxidised starch (E 1451) and emulsifier mono- and diglycerides of fatty acids (E 471) are currently authorised under Directive 95/2/EC for a variety of uses. These food additives have been allocated an acceptable daily intake (ADI) ‘not specified’ by the Scientific Committee on Food (hereinafter SCF) and therefore do not present any hazard to the health of consumers. There is a technological need to extend their uses to unflavoured live fermented cream products and substitute products with a fat content of less than 20 % to ensure the stability and integrity of the emulsion. This use would benefit the consumer by providing the choice of reduced fat fermented cream products with similar properties as to the ordinary product. It is therefore appropriate to authorise this additional use.
(5)
In 1990, the SCF evaluated sodium and potassium salts of lactate (E 325 and E 326), potassium acetate (E 261), sodium acetate (E 262i) and sodium hydrogen acetate (E 262ii) and came to the conclusion that they are all naturally present as constituents in food and estimates of their intake are likely to be insignificant compared to the intake from natural sources. Therefore they were all allocated a ‘group ADI not specified’. Consequently, these food additives are generally permitted for use in all foodstuffs, other than those referred to in Article 2(3) of Directive 95/2/EC. There is a proposal to extend the use of these food additives into pre-packed preparations of fresh minced meat to control the growth of microbial pathogens, e.g. Listeria, E. coli O157. Based on this technological justification, and taking into account that this use raises no safety concern, it is appropriate to permit the additional use of these food additives in pre-packed preparations of fresh minced meat.
(6)
Sorbates (E 200, E 202, E 203) and benzoates (E 210, E 211, E 212, E 213) are currently permitted as food additives under Directive 95/2/EC. An additional use as preservative of these food additives is proposed in seaweed-based fish product analogues (caviar analogues made of seaweed) as topping on various foods in order to prevent the growth of moulds and yeasts and the formation of mycotoxins. These salts are allocated an ADI of 0-25 mg/kg bw and 0-5 mg/kg/ bw respectively. On the basis of a worst case scenario where the maximum concentrations were used, the intake estimates are very low compared to the ADI. The exposure of the consumer as a result of this use does not give rise to safety concern. It is therefore appropriate to permit the additional use of sorbates and benzoates in seaweed based fish analogue products, bearing in mind the technological justification and the fact that this new product represents a niche market.
(7)
The use of sorbates (E 200, E 202, E 203) and benzoates (E 210, E 211, E 212, E 213) is requested for beers in keg to which more than 0,5 % fermentable sugars and/or fruit juices or concentrates have been added and which are directly served on draft. These beers in keg may stay connected to the beer tap for a longer time. As the connection of the keg to the tap cannot be performed under sterile conditions, microbiological contamination of the keg is possible. This is a problem for beers which still contain fermentable sugars because this may lead to the growth of hazardous microorganisms. Therefore antimicrobial agents are required in draft beers and to which fermentable sugars and/or fruit juices or concentrates have been added. From an intake point of view, the consumption on draft of such fruit beers remains marginal and the intake estimates for sorbates and benzoates, on the grounds of a ‘worst case approach’, should be below their respective ADIs. Therefore it is appropriate to permit the additional use of sorbates and benzoates in beer in kegs containing more than 0,5 % added fermentable sugar and/or fruit juices or concentrates.
(8)
To prevent the development of moulds on citrus fruit, their post harvest treatment with pesticides such as imazalil and thiabendazole is authorised. Sorbates (E 200, E 202, E 203) could be used to replace these pesticides partly or completely for the treatment of citrus fruit. Sorbates can be applied on the surface of the unpeeled fresh citrus fruit via the authorised waxes: beeswax, candelilla wax, carnauba wax and shellac (E 901, E 902, E 903 and E 904 respectively). The exposure of the consumer to these additives due to this use is not a cause of safety concern. It is therefore appropriate to authorise its additional use.
(9)
Consumers may choose to supplement their intake of some nutrients with food supplements. For that purpose, vitamin A and combinations of vitamins A and D can be added to food supplements, as defined by Directive 2002/46/EC of the European Parliament and of the Council (4). For reasons of safe handling, vitamin A and combinations of vitamins A and D have to be formulated into preparations that may require high humidity and high temperature, in the presence of starches and sugars. Such processing may favour the development of microorganisms. In order to prevent the growth of these microorganisms, the addition of sorbates (E 200, E 202, E 203) and benzoates (E 210, E 211, E 212 and E 213) should be authorised in vitamin A and in combinations of vitamins A and D when used in food supplements supplied in dried form.
(10)
Sulphur dioxide and sulphites (E 220, E 221, E 222, E 223, E 224, E 226, E 227, E 228) are food additives authorised under Directive 95/2/EC which act primarily as antimicrobial agents and controlling chemical spoilage. Nowadays, transport of fresh fruit has become very important, in particular by sea freight. Such transport may be several weeks. The use of sulphur dioxide and sulphites will protect fresh blueberries against fungi growth. The additional use of sulphur dioxide and sulphites should be authorised in order to help preserve fresh blueberries against fungi growth, bearing in mind that this is likely to represent a niche market. Taking also into consideration the sound technological reasons for including these new authorisations, the need to facilitate worldwide trade and its negligible impact in term of sulphur and sulphite intake, it is therefore appropriate to authorise the additional use of sulphur dioxide in blueberries at the concentration level indicated in the Annex to this Directive.
(11)
For the production of cinnamon sticks (Cinnamomum ceylanicum only), also known as ‘quills’, the fresh peels of the inner bark of the cinnamon tree is used. The peel is exposed to microbial contamination and insect attacks, particularly under tropical and humid climatic conditions, in the producing country. Sulphur dioxide fumigation is an appropriate treatment against such microbial contamination and insect attacks. In 1994, the SCF established an ADI of 0-0,7 mg/kg bw and considered that the use of sulphur dioxide and other sulphiting agents should be limited in order to limit the occurrence of severe asthmatic reactions. Although the use of sulphur dioxide and sulphites should be limited, this specific use represents a negligible contributor in relation to the intake of sulphur dioxide and sulphites. It is therefore appropriate to authorise the additional use of sulphur dioxide and sulphites (E 220, E 221, E 222, E 223, E 224, E 226, E 227, E 228) only in this particular type of cinnamon.
(12)
The European Food Safety Authority (hereinafter EFSA) assessed the information on the safety of use of nisin in an additional food category of liquid eggs, and on the safety of nisin produced using a modified production process. The EFSA confirmed in its opinion on 26 January 2006 (5) the previously established ADI of 0-0,13 mg/kg for the nisin produced using a new manufacturing and extraction process based on fermentation of a sugar medium as a replacement for the traditionally milk-based medium. In this opinion, the EFSA also confirmed that the development of antibiotic resistance should not be expected from the use of nisin in food. According to the EFSA, there are no reports of nisin resistant bacterial mutants showing cross-resistance to therapeutic antibiotic. It considered that this is probably due to the differences between therapeutic antibiotics and nisin in terms of the antimicrobial mode of action. The EFSA furthermore confirmed in its opinion issued on 20 October 2006 (6) that the additional use of nisin in pasteurised liquid eggs under the intended conditions of use (maximum limit at 6,25 mg/l) is not a safety concern and is justified from a technological point of view to extend the shelf life of the product and also to prevent the growth of food poisoning spore-forming species, like Bacillus cereus, which may survive from pasteurisation treatment. It is therefore appropriate to authorise this additional use of nisin in pasteurised liquid egg.
(13)
Dimethyl dicarbonate (DMDC, E 242) is a food additive permitted under Directive 95/2/EC which acts as a preservative in non-alcoholic flavoured drinks, alcohol-free wine and liquid-tea concentrate. The authorisation of this additive was decided on the basis of a positive opinion issued by the SCF in 1990 and confirmed in 1996. The SCF was unable to set an ADI, as DMDC rapidly decomposes into carbon dioxide and methanol. In 2001, the SCF was requested to investigate the safety of use of DMDC in wine. At that time the SCF considered that the formation of methanol and other reaction products, such as methylcarbamate resulting from the use of DMDC for the treatment of alcoholic beverages and wine is similar to that formed in non-alcoholic beverages, and even a heavy consumption of wine would not pose any hazard from methanol and methylcarbamate. The use of DMDC has been requested in order to prevent spoilage as a result of fermentation in unopened non-sterile filled bottles of cider, perry and fruit wines, alcohol-reduced wine, wine-based drinks and all other products covered by Council Regulation (EEC) No 1601/91 (7). These additional uses are not considered as being of safety concern for the consumer. Moreover, the use of DMDC could contribute to the reduction of the sulphur dioxide exposure. It is therefore appropriate to authorise the additional uses of DMDC in cider, perry and fruit wines, alcohol-reduced wine, wine-based drinks and other products covered by Regulation (EEC) No 1601/91.
(14)
The EFSA assessed the information on the safety of use of extracts of rosemary when used as an antioxidant in foodstuffs. Extracts of rosemary are derived from Rosmarinus officinalis L. and contain several compounds which exert antioxidative functions (mainly phenolic acids, flavonoids, diterpenoids and triterpenes). Although the toxicological data on extracts of rosemary were insufficient for the EFSA to establish a numerical ADI, the EFSA considered in its opinion on 7 March 2008 (8) that the margin of safety was high enough to conclude that dietary exposure resulting from the proposed uses and use levels were of no safety concern. Extracts of rosemary can therefore be authorised where there is a technological justification for their use. The proposed uses of extracts of rosemary as antioxidant should be authorised and E 392 should be assigned as E number for extracts of rosemary.
(15)
Whey is a by-product of cheese manufacturing. Some whey protein containing drinks have been developed in order to provide a diet sufficiently rich in proteins. To keep the proteins in suspension during the heat treatment of such drinks, the phosphates must be at levels that are higher than for normal non-alcoholic flavoured drinks. Phosphates should be authorised in whey protein containing sport drinks.
(16)
Beeswax (E 901) is currently authorised as a glazing agent for use in small products of fine bakery wares coated with chocolate. This authorisation does not cover ice cream wafers that are not coated with chocolate. In addition to the fact that beeswax can be considered as an alternative to chocolate in pre-packed ice cream wafers, the coating of the wafers with beeswax would prevent the migration of water to the wafer and ensure its crunchiness and the extension of the shelf life of the product and is therefore considered technologically justified. Therefore beeswax should be authorised as a glazing agent to replace fully or partly the in-layer chocolate in pre-packed wafers containing ice-cream.
(17)
The EFSA assessed the information on the safety of use of beeswax considering its additional use as a carrier of flavourings in non-alcoholic flavoured drinks. Although the available data on beeswax itself were insufficient to establish an ADI, the EFSA came to the conclusion that, due to the low toxicological profile of beeswax, the existing food uses and the proposed new use of beeswax do not raise safety concern. It is therefore appropriate to authorise this additional use of beeswax as a carrier of flavourings in non-alcoholic flavoured drinks.
(18)
Triethyl citrate (E 1505) is currently authorised within the EU under Directive 95/2/EC as a carrier in flavourings, and in dried egg white. Its ADI was established by the SCF in 1990 at 0-20 mg/kg. An extension of use of triethyl citrate has been proposed as glazing agent of food supplement tablets. Triethyl citrate would increase the film resistance of the coating, protecting the tablet from external environment and also increase the duration of release of the product. According to the worst case scenario, this additional source of triethyl citrate intake is negligible (0,25 % of the ADI) compared to the full ADI. Therefore it is appropriate to authorise the additional use of triethyl citrate at EU level as a glazing agent for food supplement tablets.
(19)
The EFSA assessed the information on the safety of polyvinyl alcohol (PVA) as a film-coating agent for food supplements and expressed its opinion on 5 December 2005 (9). The EFSA found the use of PVA in the coating of food supplements that are in the form of capsules and tablets to be of no safety concern. The EFSA considered that the potential human exposure to PVA under the intended conditions of use is expected to be low. PVA is reported to be minimally absorbed following oral administration. The maximum limit of use has been fixed at 18 g/kg based on the worst case scenario and on the basis of which the EFSA has undertaken its risk assessment. Due to the good adhesion qualities and film strength of polyvinyl alcohol, this new food additive is expected to play a technological role as film coating agent for food supplements, in particular in applications where moisture barrier and moisture protection properties are required. It is therefore appropriate to authorise this use at EU level. This new food additive should be assigned the E number E 1203.
(20)
The EFSA assessed the information on the safety of use of six grades of polyethylene glycols (PEG 400, PEG 3000, PEG 3350, PEG 4000, PEG 6000, PEG 8000) as film coating agents for use in food supplement products and expressed its opinion on 28 November 2006 (10). The EFSA found the use of these grades of polyethylene glycol as a glazing agent in film-coating formulations for food supplement tablets and capsules under the intended conditions of use of no safety concern. The EFSA has also taken into consideration in its risk assessment the additional source of exposure to these PEGs originating from the use of pharmaceutical products and considered that only a limited additional intake may result from the already approved use of PEG 6000 as carrier for sweeteners, as well as from the use of PEG in food contact materials. It is therefore appropriate to authorise this new use at EU level. In addition, due to the limited intake from PEG 6000 as carrier of sweeteners and its similar toxicological profile with respect to the other PEG grades (the six PEGs have been allocated a group tolerable daily intake (TDI), it is also appropriate to authorise the use of the PEGs evaluated by the EFSA as an alternatives to PEG 6000 as carrier of sweeteners. All these PEGs should be assigned E 1521 as E number.
(21)
The EFSA assessed the information on the safety of use of cassia gum as a new food additive acting as gelling agent and thickener and expressed its opinion on 26 September 2006 (11). The EFSA found the use of cassia gum as indicated under the conditions specified raised no safety concern. Although the EFSA considered the available toxicological data on cassia gum as insufficient to derive an ADI, they did not consider that the existing data gave cause for concern. In particular the EFSA highlighted the specific low absorption of cassia gum and the fact that, if hydrolysed at all, cassia gum would be degraded to compounds that will enter the normal metabolic pathways. There is a technological justification for the use of cassia gum through its synergistic gelling effects when added to other regular food gums. It is therefore appropriate to authorise these uses at EU level and to assign E 427 as E number for cassia gum.
(22)
The EFSA evaluated the safety of neotame as a flavour enhancer and expressed its opinion on 27 September 2007 (12). The EFSA concluded that neotame is of no safety concern with respect to the proposed uses as a flavour enhancer and established an ADI of 0-2 mg/kg bw/day. Therefore it is necessary to authorise the use of neotame as a flavour enhancer.
(23)
The EFSA assessed the information on the safety of use of L-cysteine (E 920) in certain foodstuffs intended for infants and young children. The EFSA concluded in its opinion on 26 September 2006 (13) that its proposed use in processed cereal-based foods and foods (specifically baby biscuits) for infants and young children is of no safety concern. Biscuits for infants and young children are required to have a suitable composition, including a controlled content of sugar and fat. However, biscuits with a low fat content have increased brittleness with an associated risk of choking and suffocation due to the biscuit breaking in the child’s mouth. The function of the L-cysteine is to act as a dough improver to control the texture of the final product. It is therefore appropriate to authorise the use of L-cysteine in biscuits for infants and young children at EU level.
(24)
EFSA assessed the safety of use of an enzyme preparation based on thrombin with fibrinogen derived from cattle and/or pigs as a food additive for reconstituting food and concluded in its opinion on 26 April 2005 that this use of the enzyme preparation when produced as outlined in the opinion is of no safety concern (14). However, the European Parliament in its Resolution of 19 May 2010 on the draft Commission Directive amending the Annexes to the European Parliament and Council Directive 95/2/EC on food additives other than colours and sweeteners, considered that the inclusion in Annex IV to Directive 95/2/EC of this enzyme preparation as a food additive for reconstituting food was not compatible with the aim and content of Regulation (EC) No 1333/2008, as it does not meet the general criteria of Article 6 of Regulation (EC) No 1333/2008, especially in paragraph 1(c) of Article 6.
(25)
Commission Decision 2004/374/EC (15) suspended the placing on the market and import of jelly mini-cups containing gel-forming food additives derived from seaweed and certain gums (E 400, E 401, E 402, E 403, E 404, E 405, E 406, E 407, E 407a, E 410, E 412, E 413, E 414, E 415, E 417, E 418) due to the risk of choking posed by these products. Directive 95/2/EC was amended accordingly by Directive 2006/52/EC of the European Parliament and of the Council (16). Commission Decision 2004/374/EC should therefore be repealed as its provisions have been included in Directive 95/2/EC.
(26)
The measures provided for in this Directive are in accordance with the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health, and neither the European Parliament nor the Council has opposed them,
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
Annexes II to VI to Directive 95/2/EC are amended in accordance with the Annex to this Directive.
Article 2
1. Member States shall adopt and publish, by 31 March 2011 at the latest, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Article 1 of this Directive. They shall forthwith communicate to the Commission the text of those provisions.
They shall apply those provisions from 1 April 2011 at the latest.
When Member States adopt those provisions, they shall contain a reference to this Directive or be accompanied by such a reference on the occasion of their official publication. Member States shall determine how such reference is to be made.
2. Member States shall communicate to the Commission the text of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Article 3
Commission Decision 2004/374/EC is repealed.
Article 4
This Directive shall enter into force on the twentieth day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 5
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 22 October 2010.