ENTSCHEIDUNG DER KOMMISSION
vom 19. Juli 2006
zur Erklärung der Vereinbarkeit eines Zusammenschlussvorhabens mit dem Gemeinsamen Markt und der Funktionsweise des EWR-Abkommens
(Sache COMP/M.3796 - OMYA/J.M. HUBER PCC)
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2006) 3163)
(Nur der englische Text ist verbindlich)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2007/164/EG)
Am 19. Juli 2006 erließ die Kommission eine Entscheidung zu einem Fusionsfall gemäß der Verordnung (EG) Nr. 139/2004 des Rates vom 20. Januar 2004 über die Kontrolle von Unternehmenszusammenschlüsssen (1), insbesondere gestützt auf Artikel 8 Absatz 2 dieser Verordnung. Die nicht vertrauliche Fassung des vollständigen Wortlauts der Entscheidung kann in der verbindlichen Sprache des Falls auf der Internetseite der Generaldirektion für Wettbewerb unter folgender Adresse abgerufen werden: http://ec.europa.eu/comm/competiton/index_en.html/
I. ZUSAMMENFASSUNG
(1)
Das Vorhaben wurde am 4. April 2005 von der finnischen Wettbewerbsbehörde gemäß Artikel 22 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 139/2004 („FKVO“) an die Kommission verwiesen, woran sich am 22. April 2005 die schwedische, am 26. April 2005 die österreichische und am 28. April 2005 die französische Wettbewerbsbehörde anschlossen.
(2)
Die Kommission hat festgestellt, dass das Vorhaben einen Zusammenschluss im Sinne von Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe b der FKVO darstellt und die Verweisungsvoraussetzungen des Artikels 22 Absatz 3 FKVO erfüllt sind. Deswegen hat die Kommission beschlossen, das Vorhaben zu prüfen, und an Finnland, Schweden, Österreich und Frankreich am 18. Mai 2005 eine entsprechende Entscheidung gemäß Artikel 22 Absatz 3 FKVO gerichtet. Die verweisenden Mitgliedstaaten haben der Kommission die in ihrem Besitz befindlichen Unterlagen übermittelt. Ergänzend hat Omya am 4. August 2005 das Vorhaben angemeldet.
(3)
Am 23. September 2005 hat die Kommission das Verfahren in dieser Sache eingeleitet. Die Anmelderin erhielt am 2. Mai 2006 eine Mitteilung der Einwände, auf die Omya am 16. Mai 2006 erwiderte. Eine nicht vertrauliche Fassung der Mitteilung der Einwände wurde SMI und Imerys als betroffenen Dritten zugeleitet, die schriftlich Stellung genommen haben.
(4)
Eine mündliche Anhörung fand am 18. Mai 2006 statt.
(5)
Um Omya ausreichend Zeit für den Vorschlag von Abhilfemaßnahmen zur Verfügung zu stellen, erging am 17. Mai 2006 eine Entscheidung nach Artikel 10 Absatz 3 an die Anmelderin, mit der die Frist für die Vorlage von Abhilfemaßnahmen um zwei Tage verlängert wurde.
(6)
Nach einer ausführlichen Untersuchung gelangte die Kommission zu dem Schluss, dass das angemeldete Vorhaben hinsichtlich seiner Vereinbarkeit mit dem Gemeinsamen Markt Anlass zu Bedenken gibt.
(7)
Um die horizontalen Wettbewerbsbedenken der Kommission in Bezug auf den Markt für gefälltes Kalziumkarbonat für Beschichtungen auszuräumen, haben Omya und J.M. Huber Corporation der Kommission am 23. Mai 2006 ein Bündel von Verpflichtungen (sowie umfangreichere Verpflichtungen am 3. Juli 2006) angeboten, die als ausreichend angesehen wurden und die durch das angemeldete Vorhaben verursachten Wettbewerbsbedenken ausräumten.
(8)
Daher wurde vorgeschlagen, das angemeldete Rechtsgeschäft unter Bedingungen und Auflagen nach Artikel 8 Absatz 2 FKVO zu genehmigen.
II. DIE BETEILIGTEN UNTERNEHMEN UND DAS ZUSAMMENSCHLUSSVORHABEN
(9)
Die Omya AG („Omya“) ist ein Schweizer Familienunternehmen, das Industriemineralien (2) - u. a. Kalziumkarbonate (3) - produziert, die in verschiedenen Branchen wie der Papier-, Farbstoff-, Kunststoff-, Stahl- und Glasindustrie oder der Landwirtschaft weiterverarbeitet werden. 60 % seiner Einnahmen erzielt Omya mit Verkäufen an die Papierindustrie.
(10)
Das US-Unternehmen J.M. Huber Corporation vertreibt im EWR Kaolin, PCC, gefällte Silikate und Silikate (PSS). Die von dem Vorhaben betroffenen Tochterunternehmen von Huber umfassen das weltweite Geschäft der Produktion und des Vertriebs von PCC aus On-Site-Anlagen an die Papierwirtschaft unter der Bezeichnung „Huber PCC“. Zu dem übernommenen Unternehmensteil zählen zwölf On-Site-PCC-Anlagen weltweit, von denen sich sechs im EWR befinden. Die Anlagen von Huber-PCC im EWR liegen in Finnland (drei Werke), Schweden, Frankreich und Portugal (jeweils ein Werk).
III. RELEVANTER MARKT
A. Relevanter sachlicher Markt
(11)
Das Vorhaben betrifft das Angebot von:
i)
GCC für die Papierauffüllung auf dem Handelsmarkt,
ii)
GCC für die Papierbeschichtung auf dem Handelsmarkt,
iii)
PCC für die Papierauffüllung auf dem Handelsmarkt;
iv)
Anlagen von PCC für die Papierauffüllung in Papierfabriken und
v)
PCC für die Papierbeschichtung auf dem Handelsmarkt.
(12)
Bei der Würdigung dieses Vorhabens hat die Kommission festgestellt, dass Kalziumkarbonate für die Papierauffüllung (PCC, GCC und Mischungen beider Stoffe) und Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung (PCC, GCC und Mischungen beider Stoffe) innerhalb des Sektors der Industrierohstoffe für die Papierindustrie zwei getrennte relevante sachliche Märkte bilden.
B. Relevanter räumlicher Markt
(13)
Die Kommission kam zu dem Ergebnis, dass die räumlichen Märkte durch die Papierfabriken gebildet werden, die auf die gleichen realistischen Bezugsquellen zurückgreifen können. Welche Produktionsanlagen dabei als realistische Alternativlieferanten in Frage kommen, hängt von ihrer Logistik und ihrer Entfernung von der Papierfabrik ab. Die Entfernung, ab der eine bestehende Anlage nicht mehr als realistische Lieferalternative bewertet werden kann, hängt sowohl von den bisherigen Geschäftsbeziehungen zwischen Produktionsanlage und Papierfabrik als auch von den verfügbaren Beförderungsmöglichkeiten (Straße, Schiene, Schiffe oder kombinierter Verkehr) und von der Art des hergestellten Kalziumkarbonats ab (PCC, GCC).
(14)
Das Vorhaben wirkt sich auf die folgenden räumlichen Märkte aus:
a)
Auf dem Handelsmarkt für Kalziumkarbonate für die Papierauffüllung wird der räumliche Markt durch die Entfernung zwischen dem Rohstoffwerk und dem Standort des belieferten Abnehmers bestimmt, der je nach Werk, Produkt, Beförderungsart und Beförderungsbedingungen zwischen 400 km und höchstens 2 000 km betragen kann;
b)
auf dem Handelsmarkt für Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung gelten die gleichen Abgrenzungskriterien wie bei den Füllstoffen und dasselbe Verfahren, wobei die Entfernung zwischen 400 km und 3 000 km beträgt und
c)
in Bezug auf fabrikeigene Kalziumkarbonat-Produktionsanlagen umfasst der geografische Raum mindestens den EWR.
IV. WETTBEWERBSRECHTLICHE WÜRDIGUNG
1. Kalziumkarbonate für die Papierauffüllung
(15)
Der Preiswettbewerb bei Karbonaten für die Papierauffüllung hängt entscheidend von der Entfernung alternativer Lieferanten zum Kunden ab.
(16)
Dort, wo sich die Einzugsgebiete der Werke der fusionierenden Unternehmen überschneiden, kann der Zusammenschluss zu Preiserhöhungen führen. Wenn die beste Alternative zu einem Werk der einen Partei für den Abnehmer aus einem Werk der anderen fusionierenden Partei besteht, haben die fusionierenden Unternehmen die Möglichkeit und auch den Anreiz einer Preiserhöhung. Befindet sich allerdings ein konkurrierender Anbieter in ausreichender Nähe zum Standort des Abnehmers, wird der von diesem ausgehende Wettbewerbsdruck voraussichtlich eine solche Preiserhöhung verhindern. In einigen Papierfabriken spielt zudem die Möglichkeit eine Rolle, eine PCC-Anlage am Standort selbst einzurichten. Für die Beurteilung der Folgen des Vorhabens für den Wettbewerb war es jedoch in dieser Sache ohne Belang, ob PCC-Anlagen am Standort als weitere realistische Alternative eine disziplinierende Wirkung auf die Preise von auf dem Handelsmarkt angebotenem PCC und GCC zur Papierauffüllung ausüben.
(17)
Die Abnehmer lassen sich in zwei große Kategorien aufteilen, nämlich Papierfabriken mit einer eigenen PCC-Anlage am Standort und Papierfabriken, die PCC auf dem Handelsmarkt erwerben. Die Kommission hat sich bei ihrer wettbewerbsrechtlichen Würdigung vor allem mit den tatsächlichen Kunden der fusionierenden Unternehmen befasst.
(18)
Dazu hat die Kommission für jeden einzelnen Abnehmer anhand einer maximalen Lieferdistanz für die jeweiligen Produktionsanlagen ermittelt, welche Rohstoff-Produktionsanlagen realistischerweise für eine Belieferung in Frage kommen. Diese Entfernungen wurden aus einer von der Kommission erstellten Datenbank ausgelesen. Ferner hat die Kommission anhand von PCC- und GCC-Lieferstatistiken für das Jahr 2004 (4) mittels einer ökonometrischen Untersuchung (Discrete Choice-Modell) die Wahrscheinlichkeit eines Lieferantenwechsels im Falle einer Preisanhebung durch den bisherigen Lieferanten ermittelt. Auf diese Weise konnte die Kommission feststellen, in welchem Ausmaß die verschiedenen Hersteller von Kalziumkarbonat für die Papierindustrie untereinander substituierbar sind.
Anlagen innerhalb von Papierfabriken
(19)
Mit Blick auf PCC-Anlagen in Papierfabriken konnte die Kommission unabhängig davon, ob es sich bei dem Lieferanten um Huber oder Omya handelt, keine unmittelbaren Folgen des Vorhabens feststellen. Die Betreiber solcher Anlagen haben üblicherweise langfristige Verträge (Laufzeit in der Regel 7-10 Jahre) mit den Papierfabriken geschlossen, in denen eine Mindestmenge garantiert wird. Die Preisentwicklung während der Vertragslaufzeit wird bestimmt durch einen Basispreis und eine Preisberechnungsformel, die beide zu Vertragsbeginn ausgehandelt werden. In die Formel fließen normalerweise bestimmte Kostenfaktoren wie die Kosten für Kalkstein, Strom, Löhne und die Inflation ein, auf die sich das Vorhaben nicht auswirkt. Zu prüfen war vielmehr, inwieweit das Zusammenschlussvorhaben Nachteile für die Abnehmer mit sich bringt, wenn die langfristigen Verträge auslaufen. Die Untersuchung hat ergeben, dass sich das Vorhaben wahrscheinlich nicht in nennenswertem Umfang auf die Erneuerung der laufenden Verträge für Standort-PCC-Anlagen auswirken wird.
(20)
Für Papierfabriken, die solche PCC-Anlagen neu einrichten wollen, entfällt mit der Fusion ein Anbieter mit nachgewiesener Erfahrung im Betrieb von Standort-PCC-Anlagen für die Papierauffüllung im EWR. Dennoch müssen diese potenziellen Neukunden keine nennenswerten Preisveränderungen befürchten, weil genügend andere erfahrene Betreiber solcher Anlagen für ausreichenden Wettbewerbsdruck sorgen werden. Dies gilt auch für fabrikeigene Anlagen.
Bestehende Abnehmer auf dem Handelsmarkt
(21)
Für Papierfabriken, die die betreffenden Mineralien auf dem Handelsmarkt kaufen, stellen Produktionsanlagen in einiger Entfernung sowohl bei PCC als auch bei GCC (für die Papierauffüllung) eine realistische Option dar, selbst wenn sie die Möglichkeit hätten, auf PCC-Anlagen innerhalb ihres Standorts zurückzugreifen. Die Kommission hat die alternativen Bezugsmöglichkeiten der derzeitigen Handelsmarkt-PCC-Kunden von Omya untersucht und festgestellt, dass diese von dem Vorhaben kaum Nachteile befürchten müssen. Alle verfügen nach den Feststellungen der Kommission über andere realistische Bezugsalternativen für PCC. Deswegen ist es unwahrscheinlich, dass der Wegfall von Huber als Wettbewerber den Wettbewerb um die PCC-Kunden von Omya nennenswert beeinträchtigen würde.
(22)
Darüber hinaus ist Huber für Kunden, die bei Omya GCC für die Papierauffüllung beziehen, wahrscheinlich nicht die beste Alternative. Diese verfügen entweder über andere Optionen für die Lieferung von GCC oder über andere PCC-Alternativen, die augenscheinlich keinerlei Wettbewerbsnachteil gegenüber den Anlagen von Huber für PCC für die Papierauffüllung aufweisen, oder gar über beide Alternativen. Die ökonometrische Studie hat überdies ergeben, dass Huber im Durchschnitt für sie nicht der nächstgelegene alternative Lieferant ist. Deswegen ist es unwahrscheinlich, dass der Wegfall von Huber den Wettbewerb um die GCC-Abnehmer von Omya nennenswert beeinträchtigen wird.
(23)
Für die Handelsmarkt-PCC-Kunden von Huber scheinen einige Werke von Omya, in denen GCC für die Papierauffüllung hergestellt wird, realistische Alternativen darzustellen. Allerdings ist Imerys in Schweden sowohl - am Standort Husum - in der Produktion von PCC für die Papierauffüllung als auch - am Standort Tunadal - in der Herstellung von GCC für die Papierauffüllung tätig. Darüber hinaus verfügt SMI in Finnland über PCC-Werke an den Standorten Lappeenranta, Myllykoski und Äänekoski. Alle diese Anlagen scheinen keine Wettbewerbsnachteile im Vergleich zu den PCC-Produktionsanlagen von Huber in Schweden und in Finnland aufzuweisen. Nach der ökonometrischen Untersuchung ist überdies der Wettbewerbsdruck durch Handelsmarkt-Anbieter von GCC für die Papierauffüllung wahrscheinlich geringer als der durch PCC-Anbieter. Deswegen führt der Wegfall von Omya als Wettbewerber wahrscheinlich nicht zu einer nennenswerten Beeinträchtigung des Wettbewerbs um die PCC-Abnehmer von Huber.
2. Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung
(24)
In der Anmeldung vertrat Omya die Auffassung, dass der Markt für die Papierbeschichtung nicht beeinträchtigt würde, da Huber dort nicht vertreten sei. Die Marktuntersuchung der Kommission hat jedoch ergeben, dass Huber ein für GCC/PCC-Mischungen für die Papierauffüllung geeignetes PCC entwickelt und Angebote für die Lieferung PCC-haltiger Beschichtungsprodukte abgegeben hat.
(25)
Deswegen ist Huber als potenzieller Wettbewerber auf dem Markt der Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung anzusehen, der wahrscheinlich ohne den Zusammenschluss zu einer wirksamen Wettbewerbskraft herangewachsen wäre.
(26)
Deswegen würde das Vorhaben die beherrschende Stellung von Omya auf dem Markt der Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung für die betroffenen Abnehmer im Süden Finnlands stärken und den Wettbewerb erheblich beeinträchtigen, wie die Kommission im Ergebnis feststellte.
(27)
Dabei stützt sich die Kommission auf die nachstehenden Erwägungen.
(28)
Zum ersten ist Omya schon jetzt der beherrschende Anbieter von für die Papierbeschichtung tauglichem Kalziumkarbonat für die meisten Abnehmer in Europa und Finnland. Omya lieferte 2004 einen sehr hohen Anteil des gesamten Kalziumkarbonats für die Papierbeschichtung in der Papierindustrie im EWR. Omya verfügt im EWR über einen sehr großen Anteil der Rohstoffvorkommen, die für die Produktion von beschichtungstauglichem GCC erforderlich sind, oder kontrolliert den Zugang zu diesen; das Unternehmen kann Papierfabriken im gesamten EWR beliefern. Angesichts seiner beherrschenden Stellung und seiner Kontrolle über das Rohstoffangebot können die Papierfabriken in Europa und insbesondere in Finnland Omya bei der Beschaffung von Kalziumkarbonaten für die Papierbeschichtung nicht umgehen.
(29)
Zweitens ist Huber mit seiner Technologie der PCC-Zusatzstoffe in der Lage, auf dem Markt der Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung Fuß zu fassen. Die Kommission hat u. a. gewürdigt, inwieweit 1. Huber mit seiner Technologie der PCC-Zusatzstoffe bereits zur Marktreife gelangt ist, 2. Huber selbst seine Methode als in größerem Umfang rentabel betrachtet und 3. Huber an der standorteigenen PCC-Produktionsanlage in Kuusankoski genügend Produktionskapazitäten frei machen könnte, um auf den Markt vorzudringen. Darüber hinaus hat die Kommission auch 4. die mit einem Marktzutritt verbundenen verlorenen Kosten von Huber geprüft. Dabei gelangte die Kommission zu dem Schluss, dass Huber vor Aufnahme der Fusionsverhandlungen mit Omya plante, in beträchtlichem Umfang auf dem Papierbeschichtungs-Markt tätig zu werden, und dank seiner Technologie der PCC-Zusatzstoffe dazu auch in einem relativ kurzen Zeitraum in der Lage gewesen wäre.
(30)
Wegen der Lage des Standorts Kuusankoski könnte Huber auch einige andere südfinnische Kunden von Omya beliefern, die zumindest einen Teil ihres Bedarfs bei Huber anstatt bei Omya decken könnten. Die Kommission hat einige Abnehmer identifiziert, für die das Huber-Werk in Kuusankoski deutlich näher liegt als die nächstgelegenen Werke von SMI oder Imerys.
(31)
Drittens wäre Huber ein wirksamer Wettbewerber, der die Verhaltensfreiheit von Omya auf dem Markt der Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung sehr wahrscheinlich beträchtlich einschränken würde. Da der Markt in Finnland eine besondere Struktur aufweist und der einzige andere Konkurrent, SMI, nur über einen geringen Marktanteil verfügt und mit Standortnachteilen zu kämpfen hat, würden die Kapazitäten von Huber in Kuusankoski sehr wahrscheinlich einen erheblichen Wettbewerbsdruck auf die Kalziumkarbonatelieferungen von Omya an die identifizierten finnischen Abnehmer ausüben. Daneben gibt es keine weiteren potenziellen Wettbewerber, die im Süden Finnlands ausreichenden Wettbewerbsdruck entfalten könnten.
(32)
Aus den oben dargelegten Gründen ist die Kommission zu dem Ergebnis gelangt, dass das Vorhaben insbesondere durch die Stärkung der beherrschenden Stellung von Omya auf dem Markt der Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung für die betroffenen Abnehmer im Süden Finnlands den Wettbewerb erheblich beeinträchtigen würde.
3. Keine Koordinierungs- oder Konglomerateffekte
(33)
Schließlich konnte die Kommission Konglomerateffekte ausschließen; auch ist eine Verhaltenskoordinierung der Anbieter zur Preisanhebung über das Wettbewerbsniveau hinaus durch den Zusammenschluss unwahrscheinlich.
V. VERPFLICHTUNGSZUSAGEN
(34)
Um die oben dargelegten horizontalen Wettbewerbsbedenken in Bezug auf den Markt der Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung auszuschließen, haben Omya und J.M. Huber Corporation am 23. Mai 2006 ein Bündel von Verpflichtungen angeboten. Darin schlagen sie entweder die Veräußerung der fabrikeigenen PCC-Anlage am Standort Kuusankoski und der Beschichtungs- und Zusatzstoff-Technologie oder lediglich die Veräußerung der entsprechenden Technologie vor.
(35)
Die Kommission hat die erste Alternative (Verkauf der PCC-Anlage in Kuusankoski mitsamt der PCC-Beschichtungs- und Zusatzstofftechnologie von Huber) einem Markttest unterzogen und hierzu insgesamt 11 Abnehmer und 4 Wettbewerber befragt, die bereits in die Prüfung des Vorhabens einbezogen worden waren, und von allen Antwort erhalten (5). Das Echo auf den Markttest war gemischt. Während die Abnehmer die Verpflichtung größtenteils als ausreichend betrachteten, um die festgestellten Wettbewerbsbedenken auszuräumen, meldeten Wettbewerber Vorbehalte wegen der Reichweite der vorgeschlagenen Abhilfemaßnahme an und schlugen Verbesserungen vor (6).
(36)
Mit Blick auf das erste Alternativangebot, die Veräußerung der PCC-Anlage in Kuusankoski mitsamt der PCC-Beschichtungs- und Zusatzstofftechnologie von Huber, hat die Kommission untersucht, ob ein geeigneter Käufer in der Lage wäre, auf dem Markt der Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung zu einer Wettbewerbskraft werden könnte, wie sie Huber ohne den geplanten Zusammenschluss hätte werden können.
(37)
Die Kommission hat festgestellt, dass eine Transaktion, bei der der Käufer Zugang zu der freien Produktionskapazität und der einschlägigen Technologie erhält als auch eng mit der Papierfabrik am Standort zusammenarbeiten kann, in eine ähnliche Stellung wie die gelangt, die Huber derzeit innehat, einschließlich des Vorteils, als angestammter Lieferant nicht auf den Bau einer neuen Anlage angewiesen zu sein, falls sein Angebot zur Vertragsverlängerung erfolgreich ist. Deswegen würde dieses Alternativangebot die Tragfähigkeit der Veräußerung und den Marktzutritt eines glaubwürdigen Konkurrenzprodukts auf dem Markt der Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung gewährleisten.
(38)
Die Kommission hat auch erwogen, dass die Fähigkeit und die Anreize des Käufers der Produktionsanlage in Kuusankoski und der Technologie, auf dem Markt als Wettbewerber tätig zu werden und den Wettbewerb mit Omya und den übrigen Konkurrenten wiederherzustellen, erheblich von der Identität des Käufers abhängt. Geeignet wäre ein Unternehmen mit den entsprechenden finanziellen Ressourcen und nachgewiesener Branchenkenntnis.
(39)
Daher gelangt die Kommission zu dem Schluss, dass die angebotene erste Verpflichtungszusage, die Veräußerung der fabrikeigenen PCC-Anlage am Standort Kuusankoski und der Beschichtungs- und Zusatzstoff-Technologie von Huber, (angesichts der von den Anmeldern am 3. Juli 2006 vorgeschlagenen Verbesserungen) den Wettbewerbsdruck, der durch die PCC-Zusatzstoff-Technologie von Huber auf das Kalziumkarbonat-Geschäft von Omya ausgeübt wird und bei Vollzug des Zusammenschlusses in der ursprünglich angemeldeten Form entfallen wäre, und damit den wirksamen Wettbewerb auf dem Markt der Kalziumkarbonate für die Papierbeschichtung für die betroffenen Abnehmer im Süden Finnlands wiederherstellen würde.
VI. SCHLUSSFOLGERUNG
(40)
Aus den oben genannten Gründen, die sowohl einzeln als auch in ihrer Gesamtheit betrachtet wurden, ist die Kommission zu dem Schluss gelangt, dass die von Omya und J.M. Huber vorgeschlagenen Zusagen ausreichen, um die Wettbewerbsbedenken hinsichtlich dieses Zusammenschlusses auszuräumen.
(41)
Die Kommission entscheidet daher, den angemeldeten Zusammenschluss mit dem Gemeinsamen Markt und dem Funktionieren des EWR-Abkommens nach Artikel 8 Absatz 2 der FKVO für vereinbar zu erklären.
REZUMATUL DECIZIEI COMISIEI
din 19 iulie 2006
privind declararea unei concentrări ca fiind compatibilă cu piața comună și cu mecanismele Acordului SEE
(Cazul nr. COMP/M.3796 - OMYA/J.M. HUBER PCC)
[notificată cu numărul C(2006) 3163]
(Numai versiunea în limba engleză este autentică)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2007/164/CE)
La data de 19 iulie 2006, Comisia a adoptat o decizie într-un caz privind o concentrare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul asupra concentrărilor economice între întreprinderi (1), în special articolul 8 alineatul (2) al acestui regulament. O versiune neconfidențială a textului integral al deciziei poate fi găsită în limba originală a cazului pe website-ul Direcției Generale Concurență, la următoarea adresă: http://ec.europa.eu/comm/competiton/index_en.html
I. REZUMAT
(1)
La data de 4 aprilie 2005, Comisia a primit o cerere de trimitere în temeiul articolului 22 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului („Regulamentul privind concentrările”) din partea Autorității finlandeze pentru concurență, căreia i s-au alăturat ulterior autoritățile Suediei, pe 22 aprilie 2005, Austriei, pe 26 aprilie 2005, și Franței, pe 28 aprilie 2005, pentru a analiza tranzacția.
(2)
Comisia a considerat că operațiunea propusă constituie o concentrare în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind concentrările și că cererea îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 22 alineatul (3) din Regulamentul privind concentrările. Așadar, Comisia a hotărât examinarea concentrării, iar la data de 18 mai 2005 a adoptat în această privință decizii în temeiul articolului 22 alineatul (3) din Regulamentul privind concentrările, adresate Finlandei, Suediei, Austriei și Franței. Statele membre în cauză au pus la dispoziția Comisiei documentația necesară. Această informație a fost completată de către Omya prin înaintarea unei notificări la data de 4 august 2005.
(3)
Comisia a deschis procedurile în acest caz la data de 23 septembrie 2005. Comunicarea de obiecții a Comisiei a fost trimisă părții care a introdus notificarea la data de 2 mai 2006. Omya a trimis un răspuns pe 16 mai 2006. O versiune neconfidențială a comunicării de obiecții din partea Comisiei a fost pusă la dispoziția celor două părți interesate, CMI și Imerys, care au înaintat observații scrise.
(4)
O audiere a prezentului caz a avut loc la data de 18 mai 2006.
(5)
În scopul acordării unui timp suficient companiei Omya pentru a găsi soluții, la data de 17 mai 2006 a fost adoptată o decizie pe baza articolului 10 alineatul (3), adresată părții care a introdus notificarea, care prelungea cu două zile lucrătoare termenul-limită de înaintare a măsurilor corective.
(6)
În urma examinării detaliate, Comisia a conchis că operațiunea notificată ridică probleme în ceea ce privește compatibilitatea cu piața comună.
(7)
Pentru a înlătura problemele de concurență orizontală pe piața carbonaților de calciu ca material de cretare, Omya și J.M. Huber Corporation au înaintat Comisiei, la data de 23 mai 2006 (îmbunătățit la data de 3 iulie 2006), un pachet de angajamente care a fost considerat suficient în abordarea problemelor ridicate de această concentrare.
(8)
Așadar, a fost propusă autorizarea tranzacției notificate, aceasta fiind supusă unor condiții și obligații în temeiul articolului 8 alineatul (2) din Regulamentul privind concentrările.
II. PĂRȚILE ȘI OPERAȚIUNEA
(9)
Omya AG („Omya”) este o societate familială elvețiană, activă în producția și vânzarea mineralelor industriale (2), incluzând carbonații de calciu (3), folosiți în diferite industrii, i.e. a hârtiei, a vopselelor, a plasticului, a oțelului, a sticlei, și în agricultură. Vânzările din cadrul industriei hârtiei reprezintă o mare parte din veniturile Omya.
(10)
În cadrul SEE, compania americană J.M. Huber Corporation furnizează caolin, CCP, siliciu și silicat precipitat (PSS). Filialele Huber care fac obiectul acestei tranzacții reprezintă compania multinațională J.M. Huber Corporation („Huber CCP”) în domeniul producției și furnizării de CCP ca agenți de umplere obținuți prin instalații la fața locului pentru industria hârtiei. Compania achiziționată numără 12 uzine la fața locului CCP în întreaga lume, șase dintre acestea fiind situate în SEE. Uzinele CCP ale companiei Huber în cadrul SEE sunt situate în Finlanda (3 uzine) și în Suedia, Franța și Portugalia (fiecare numărând câte o uzină).
III. PIAȚA RELEVANTĂ
A. Piața relevantă a produselor
(11)
Tranzacția propusă afectează aprovizionarea cu:
(i)
GCC ca material de umplere din comerț;
(ii)
GCC ca agenți de cretare din comerț;
(iii)
CCP ca material de umplere din comerț;
(iv)
CCP ca material de umplere obținut prin instalații proprii;
(v)
CCP ca agenți de cretare din comerț.
(12)
În scopul evaluării prezentei tranzacții, Comisia a ajuns la concluzia că, în cadrul producerii și furnizării de minerale industriale pentru industria hârtiei, carbonații de calciu ca material de umplere (CCP, GCC și amestecuri GCC/CCP) și carbonații de calciu ca agenți de cretare (CCP, GCC și amestecuri GCC/CCP) constituie două piețe distincte ale produselor în cauză.
B. Piețe geografice relevante
(13)
Comisia a ajuns la concluzia că, în scopul evaluării prezentei tranzacții, piețele geografice relevante sunt definite prin identificarea fabricilor de hârtie care dețin soluții alternative viabile similare pentru aprovizionare. Instalațiile de producție sunt considerate alternative veritabile de aprovizionare pentru o fabrică de hârtie în funcție de logistică și de cât de departe se află față de fabrica de hârtie respectivă. Distanța dincolo de care o instalație de minerale dată nu poate fi considerată o alternativă de aprovizionare veritabilă depinde de experiența trecută în ceea ce privește transportul fiecărei instalații, de modurile disponibile de transport (drumuri, căi ferate, nave sau combinații ale acestora) și de tipul de carbonați de calciu produși (CCP, GCC).
(14)
Piețele geografice relevante sunt după cum urmează:
(a)
pentru carbonații de calciu ca material de umplere din comerț, piața geografică relevantă este determinată de distanța dintre instalația de minerale și localizarea clientului deservit, care variază între 400 km și un maximum de 2 000 km în funcție de instalație, de produs și de modul de transport;
(b)
pentru carbonații de calciu ca agenți de cretare din comerț, piața geografică relevantă este determinată folosind aceeași tehnologie ca și pentru materialul de umplere, cu distanțe între 400 km și 3 000 km;
(c)
pentru clienții care au posibilitatea obținerii carbonaților de calciu la fața locului, aria geografică este cel puțin de întinderea SEE.
IV. EVALUARE CONCURENȚIALĂ
1. Carbonații de calciu ca agenți de umplere
(15)
Comisia consideră că tarifele concurențiale ale carbonaților ca material de umplere pentru industria hârtiei depind de localizarea celei mai bune alternative a fiecărui client.
(16)
Atunci când părțile care fuzionează dețin instalații competitive cu suprafețe de vânzări care se intersectează, fuziunea poate cauza creșterea prețurilor. Atunci când cea mai bună alternativă a clienților uneia dintre părțile care fuzionează o reprezintă instalația de minerale aparținând celeilalte părți care fuzionează, părțile au posibilitatea și motivația de a crește prețurile. Totuși, când o instalație concurentă părților care fuzionează este suficient de apropiată de locația clientului, prezența acestei alternative poate determina o constrângere concurențială suficientă astfel încât efectul asupra prețului să nu se materializeze. Pentru unele fabrici de hârtie, analiza concurențială este influențată de posibilitatea de găzduire a unei instalații CCP ca agent de umplere la fața locului. Totuși, în cazul de față, impactul concurențial nu este afectat material de poziția Comisiei, care poate considera sau nu că CCP ca agenți de umplere obținuți la fața locului reprezintă sau nu o alternativă viabilă ce determină aprovizionarea cu CCP sau GCC din comerț.
(17)
Comisia a identificat două mari categorii de consumatori. Din prima categorie fac parte fabricile de hârtie care sunt aprovizionate în mod curent cu CCP ca agenți de umplere obținuți prin instalații la fața locului. Din a doua categorie fac parte fabricile de hârtie care se aprovizionează din comerț. Comisia și-a concentrat evaluarea concurențială pe clienții efectivi ai părților care fuzionează.
(18)
Comisia a identificat pentru fiecare client un set de alternative viabile de instalații de exploatare minerală bazate pe distanțe maxime de transport pe care fiecare instalație de producere le poate suporta. Aceste distanțe au fost furnizate de baza de date extinsă stabilită de către Comisie. Utilizând informații despre transportul de CCP și GCC pentru 2004 (4), Comisia a efectuat de asemenea un studiu econometric (alegând un model distinct), pentru a prevedea probabilitatea că un client ar alege o altă instalație de exploatare minerală în cazul în care furnizorul său curent ar ridica prețul. Rezultatele au permis Comisiei determinarea modalităților de substituire între diferiții producători de carbonați de calciu pentru industria hârtiei.
Consumatorii de carbonați de calciu obținuți la fața locului
(19)
În ceea ce privește aprovizionarea curentă cu CCP ca agenți de umplere, indiferent dacă furnizorul este Huber sau Omya, tranzacția a fost considerată fără efect imediat. Furnizorii de CCP ca agenți de umplere obținuți la fața locului dețin contracte exclusive pe termen lung cu fabricile de hârtie gazdă (în general pentru 7-10 ani), care garantează un volum minim pentru fiecare instalație de CCP. O formulă de preț având la bază un preț negociat la începutul fiecărui contract determină schimbările de preț anuale pe întreaga durată a contractului. De obicei, formula depinde de factorii de cost, cum ar fi: prețul pietrei de var, al electricității, salariile și inflația, care nu sunt afectate de tranzacții. S-a pus problema dacă tranzacția va avea sau nu efecte secundare asupra acestor clienți la expirarea contractului pe termen lung. Investigația a arătat că este foarte puțin probabil ca tranzacția să aibă un impact semnificativ asupra reînnoirii contractelor curente referitoare la CCP ca agenți de umplere obținuți la fața locului.
(20)
Pentru viitorii clienți la fața locului, tranzacția înlătură un furnizor cu o abilitate dovedită de a gestiona și de a conduce proiecte pentru aprovizionarea în cadrul SEE cu CCP ca agenți de umplere obținuți la fața locului. Cu toate acestea, investigația a relevat faptul că tranzacția nu va conduce la schimbări semnificative de preț pentru acești clienți, întrucât numărul de furnizori viabili care oferă soluții pentru obținerea CCP ca agenți de umplere la fața locului este suficient pentru a exercita o presiune concurențială. Acest lucru este valabil și pentru soluții de obținere a carbonaților ca agenți de cretare obținuți la fața locului.
Consumatorii curenți de carbonați de calciu din comerț
(21)
Pentru clienții care se aprovizionează din comerț, chiar dacă pot opta pentru CCP ca agenți de umplere obținuți la fața locului, Comisia a considerat că o instalație localizată la o anumită distanță de o fabrică de hârtie reprezintă o opțiune viabilă pentru ambele CCP sau GCC ca agenți de umplere. În urma examinării opțiunilor de aprovizionare cu CCP ca agenți de umplere din comerț ale clienților companiei Omya, Comisia a ajuns la concluzia că este puțin probabil ca acești clienți să fie afectați în mod negativ de această tranzacție, deoarece, în fiecare caz, aceștia au alternative viabile pentru CCP. Așadar, este puțin probabil ca înlăturarea companiei Huber ca agent concurent să împiedice în mod semnificativ concurența pentru clienții de CCP ca agenți de umplere ai Omya.
(22)
Mai mult decât atât, nu este foarte probabil ca Huber să reprezinte cea mai bună alternativă pentru clienții GCC folosiți ca agenți de umplere ai Omya. Acești clienți au fie o opțiune alternativă pentru GCC ca agenți de umplere, fie alternative CCP ca agenți de umplere ce nu par să prezinte nici un dezavantaj concurențial în comparație cu instalațiile CCP ca agenți de umplere ale Huber. Mai mult, rezultatele studiului econometric arată că Huber nu este, în general, cea mai bună alternativă. Astfel, este puțin probabil ca înlăturarea lui Huber în calitate de competitor să afecteze semnificativ concurența pentru clienții de GCC ca agenți de umplere ai Omya.
(23)
Pentru clienții de CCP din comerț ai companiei Huber, diferite instalații Omya de GCC ca agenți de umplere par să reprezinte alternative viabile. Totuși, Imerys este prezentă în Suedia atât pentru producția de CCP ca agenți de umplere, la Husum, cât și pentru producția de GCC ca agenți de umplere, la Tunadal. Mai mult, instalațiile SMI de CCP ca agenți de umplere sunt prezente în Finlanda la Lappeenranta, Myllykoski și Äänekoski. Toate aceste soluții alternative nu par să prezinte nici un dezavantaj concurențial în comparație cu instalațiile la fața locului de CCP ale Huber ca agenți de umplere, localizate în Suedia și în Finlanda. În plus, studiul econometric relevă faptul că, în ceea ce privește constrângerea concurențială exercitată de furnizorii de GCC ca agenți de umplere din comerț, este puțin probabil ca aceasta să fie mai redusă decât cea exercitată de furnizorii CCP ca agenți de umplere din comerț asupra altor furnizori de agenți de umplere din comerț. Astfel, este puțin probabil ca înlăturarea Omya în calitate de competitor să împiedice concurența pentru clienții Huber de CCP ca agenți de umplere.
2. Carbonații de calciu ca agenți de cretare
(24)
În notificarea tranzacției propuse, Omya a susținut că piața pentru cretarea hârtiei nu va fi afectată de această tranzacție, întrucât Huber nu este activ în prezent pe această piață. Totuși, investigația pieței de către Comisie a relevat faptul că Huber produce CCP potrivit pentru folosirea în amestecuri GCC/CCP pentru cretare și că înaintase oferte pentru aprovizionarea cu produse CCP ca agenți de cretare.
(25)
În consecință, Comisia consideră Huber un potențial competitor pe piața carbonaților de calciu ca agenți de cretare, care în lipsa tranzacției ar putea deveni o forță concurențială eficientă în cadrul pieței de carbonați de calciu pentru cretare.
(26)
Așadar, Comisia a conchis că tranzacția propusă ar împiedica semnificativ concurența, în special prin întărirea poziției dominante a Omya în piețele de carbonați de calciu ca agenți de cretare pentru clienții vizați din sudul Finlandei.
(27)
Concluzia Comisiei se bazează pe următoarele argumente.
(28)
În primul rând, Omya reprezintă deja furnizorul dominant de carbonați de calciu pentru cretare pentru majoritatea clienților din Europa și Finlanda. Omya a furnizat o foarte mare parte din totalul carbonaților de calciu pentru cretare industriei hârtiei din cadrul SEE în 2004. Aceasta deține și controlează accesul la o foarte mare parte din rezervele SEE din materia brută necesară pentru producerea de GCC ca agenți de cretare și poate aproviziona fabricile de hârtie de pe toată suprafața SEE. Dată fiind poziția sa dominantă și controlul asupra aprovizionării cu materie brută, Omya este inevitabil partenerul de afaceri al fabricilor de hârtie care au nevoie să achiziționeze carbonații de calciu ca agenți de cretare din Europa și, mai ales, din Finlanda.
(29)
În al doilea rând, Huber are posibilitatea de a intra pe piața de cretare a hârtiei datorită tehnologiei de aditivi CCP pentru cretare. Comisia a evaluat în special măsura în care (1) tehnologia de aditivi CCP a companiei Huber este pregătită pentru comercializare, (2) Huber crede în viabilitatea comercială a propunerii sale la o scară mai largă și (3) Huber ar avea o capacitate de producție suficientă pentru instalația CCP la fața locului de la Kuusankoski pentru a intra pe piață. Analiza Comisiei a avut, de asemenea, în vedere (4) costurile de investiții ale companiei Huber pentru a intra pe piața carbonaților de calciu pentru cretare. Comisia a susținut că, anterior angajării în negocierile de fuziune cu Omya, Huber plănuia să pătrundă semnificativ pe piața de cretare a hârtiei și ar fi făcut acest lucru la momentul oportun, datorită tehnologiei de aditivi CCP pentru cretare.
(30)
Locația instalației de la Kuusankoski ar permite companiei Huber să aprovizioneze, de asemenea, alți clienți Omya localizați în sudul Finlandei. Acești clienți, care se aprovizionează în prezent cu carbonați de calciu pentru cretare de la Omya, ar putea avea în vedere ca măcar o parte din aprovizionare să fie făcută de la instalația Huber din Kuusankoski. Comisia a identificat un număr de clienți pentru care instalația Huber din Kuusankoski ar fi mult mai aproape decât cea mai apropiată instalație SMI sau Imerys („clienți vizați”).
(31)
În al treilea rând, Huber ar fi o forță competitivă eficientă care ar putea foarte probabil să influențeze semnificativ comportamentul Omya pe piața carbonatului de calciu pentru cretarea hârtiei. Având în vedere structura pieței din Finlanda și faptul că singurul competitor rămas, SMI, este destul de slab în ceea ce privește cota de piață, având și dezavantaje din punctul de vedere al locației, Comisia consideră că este foarte probabil ca, având în vedere capacitatea Huber din Kuusankoski, aceasta să influențeze oferta Omya de carbonați de calciu pentru cretare pentru clienții finlandezi identificați. Comisia relevă de asemenea că nu există alți potențiali competitori care ar putea menține o presiune concurențială suficientă în sudul Finlandei.
(32)
Având în vedere motivele de mai sus, Comisia a ajuns la concluzia că tranzacția propusă ar influența semnificativ concurența, în special prin întărirea poziției dominante a Omya pe piața de carbonați de calciu pentru cretare pentru clienții vizați din sudul Finlandei.
3. Absența efectelor de coordonare și de congestionare
(33)
În cele din urmă Comisia a ajuns la concluzia că este puțin probabil ca prezenta tranzacție să genereze probleme de congestionare sau să mărească probabilitatea ca firmele să-și poată coordona comportamentul cu efectul creșterii prețurilor deasupra nivelurilor de concurență.
V. ANGAJAMENTE
(34)
Pentru a înlătura problemele de concurență orizontală menționate mai sus în cadrul pieței de carbonați de calciu pentru cretare, Omya și J.M. Huber Corporation au înaintat Comisiei, la data de 23 mai 2006, un pachet de angajamente. Pachetul conținea două propuneri alternative de angajamente, prima constând în renunțarea la instalația CCP la fața locului de la Kuusankoski și la tehnologia de aditivi pentru cretare, iar al doilea, doar în renunțarea la tehnologie.
(35)
Comisia a decis alegerea pentru testul de piață a primei propuneri alternative de angajament (renunțarea la instalația de CCP la fața locului din Kuusankoski, Finlanda, și la tehnologia de aditivi CCP pentru cretare a companiei Huber). Testul de piață a fost trimis la un total de 11 clienți și 4 competitori care au fost implicați în investigația acestei tranzacții, toți aceștia trimițând un răspuns (5). Răspunsul la testul de piață a fost diferit. În timp ce clienții au considerat în mare parte că angajamentul poate înlătura problemele concurențiale identificate de către Comisie, competitorii și-au exprimat rezerva în ceea ce privește anvergura soluției propuse și au sugerat îmbunătățiri pentru ca angajamentul să rezolve satisfăcător problemele de concurență ridicate de către Comisie (6).
(36)
În ceea ce privește primul angajament alternativ, Comisia a estimat măsura în care renunțarea la instalația de CCP ca agenți de umplere de la Kuusankoski și la tehnologia oferită ar permite unui cumpărător potrivit al pachetului să dobândească potențialul unei forțe competitive în cadrul pieței de CCP pentru cretare, în comparație cu potențialul pe care Huber l-ar fi avut în lipsa prezentei tranzacții.
(37)
Comisia a conchis că primul angajament alternativ (renunțarea la instalația de CCP la fața locului din Kuusankoski și la tehnologie), prin care cumpărătorul potrivit are acces atât la capacitatea de producție suplimentară, cât și la tehnologia necesară și la cooperarea încheiată cu fabrica-gazdă, plasează cumpărătorul într-o poziție similară celei pe care o deține Huber în prezent, incluzând avantajul unui furnizor în exercițiu care nu va avea nevoie să construiască o nouă instalație în eventualitatea reînnoirii contractului. Așadar, această alternativă ar asigura cel mai bine viabilitatea acestui angajament și lansarea unui produs competitiv veritabil pe piața de carbonați de calciu pentru cretare.
(38)
Comisia a considerat mai departe că, în evaluarea abilității și motivației instalației CCP la fața locului din Kuusankoski și a tehnologiei la care s-a renunțat, neîntreruperea activității ca forță competitivă și restabilirea concurenței pe piață în competiție cu Omya și alți competitori depinde, în mare parte de identitatea cumpărătorului. Așadar, un cumpărător potrivit pentru prezentul caz ar fi un cumpărător care deține deja resursele financiare și și-a dovedit profesionalismul.
(39)
În consecință, Comisia a conchis că primul angajament alternativ propus, renunțarea la instalația CCP la fața locului din Kuusankoski, împreună cu renunțarea la tehnologia de cretare a companiei Huber (având în vedere îmbunătățirile propuse de părți la data de 3 iulie 2006), ar restabili concurența eficientă în cadrul pieței de carbonați de calciu pentru cretare pentru clienții vizați din sudul Finlandei prin restabilirea constrângerii concurențiale pentru carbonații de calciu ca agenți de cretare Omya, determinată de tehnologia de aditivi CCP a companiei Huber, care ar fi fost altfel pierdută în urma operațiunii de concentrare, cum a fost inițial notificat.
VI. CONCLUZIE
(40)
Având în vedere motivele menționate mai sus, evaluate individual sau corelate, Comisia a ajuns la concluzia că angajamentele înaintate de către Omya și J.M. Huber sunt suficiente pentru a veni în întâmpinarea problemelor ridicate de această operațiune de concentrare.
(41)
Așadar, decizia Comisiei declară tranzacția notificată compatibilă cu piața comună și cu mecanismele SEE în temeiul articolului 8 alineatul (2) din Regulamentul pentru fuziuni.