VERORDNUNG (EG) Nr. 51/2006 DES RATES
vom 22. Dezember 2005
zur Festsetzung der Fangmöglichkeiten und begleitenden Fangbedingungen für bestimmte Fischbestände und Bestandsgruppen in den Gemeinschaftsgewässern sowie für Gemeinschaftsschiffe in Gewässern mit Fangbeschränkungen (2006)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2371/2002 des Rates vom 20. Dezember 2002 über die Erhaltung und nachhaltige Nutzung der Fischereiressourcen im Rahmen der Gemeinsamen Fischereipolitik (1), insbesondere auf Artikel 20,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 847/96 des Rates vom 6. Mai 1996 zur Festlegung zusätzlicher Bestimmungen für die jahresübergreifende Verwaltung der TACs und Quoten (2), insbesondere auf Artikel 2,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 423/2004 des Rates vom 26. Februar 2004 mit Maßnahmen zur Wiederauffüllung der Kabeljaubestände (3), insbesondere auf die Artikel 6 und 8,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 811/2004 des Rates vom 21. April 2004 zur Festlegung von Maßnahmen zur Wiederauffüllung des nördlichen Seehechtbestands (4), insbesondere auf Artikel 5,
auf Vorschlag der Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 2371/2002 obliegt es dem Rat, unter Berücksichtigung der verfügbaren wissenschaftlichen Gutachten und insbesondere des Berichts des Wissenschaftlich-technischen und wirtschaftlichen Ausschusses für die Fischerei (STECF) die erforderlichen Maßnahmen anzunehmen, die die Bedingungen für den Zugang zu den Gewässern und Ressourcen und die nachhaltige Ausübung des Fischfangs regeln.
(2)
Gemäß Artikel 20 der Verordnung (EG) Nr. 2371/2002 obliegt es dem Rat, die zulässigen Gesamtfangmengen (TACs) für die einzelnen Fischereien oder Fischereigruppen festzulegen. Die Fangmöglichkeiten sollten nach den in Artikel 20 jener Verordnung festgelegten Kriterien auf die Mitgliedstaaten und Drittländer aufgeteilt werden.
(3)
Um eine effiziente Verwaltung der TACs und Quoten zu gewährleisten, sollten die Bedingungen für die Ausübung des Fischfangs festgelegt werden.
(4)
Die Grundsätze und bestimmte Verfahren der Bestandsbewirtschaftung sind auf Gemeinschaftsebene festzulegen, damit die Mitgliedstaaten die Fischereitätigkeit der Schiffe unter ihrer Flagge steuern können.
(5)
Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 2371/2002 enthält für die Zuteilung der Fangmöglichkeiten wichtige Begriffsbestimmungen.
(6)
Nach Artikel 2 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 sind die Bestände festzulegen, für die die dort genannten Maßnahmen gelten.
(7)
Die Gemeinschaft hat nach dem in den Abkommen oder Protokollen über die Fischereibeziehungen vorgesehenen Verfahren Konsultationen über Fangrechte mit Norwegen (5), den Färöern (6) und Grönland (7) geführt.
(8)
Die Gemeinschaft ist Vertragspartei mehrerer regionaler Fischereiorganisationen. Diese Fischereiorganisationen haben für bestimmte Arten Fangbeschränkungen und andere Erhaltungsmaßnahmen empfohlen. Diese Empfehlungen sollten von der Gemeinschaft umgesetzt werden.
(9)
Die Interamerikanische Kommission für tropischen Thunfisch (IATTC) hat auf ihrer Jahrestagung im Juni 2005 Fangbeschränkungen für Gelbflossenthun, Großaugenthun und Echten Bonito angenommen und technische Maßnahmen für die Behandlung von Beifängen beschlossen. Obwohl die Gemeinschaft nicht Mitglied dieser Organisation ist, müssen die Maßnahmen umgesetzt werden, um die nachhaltige Bewirtschaftung der Bestände im Regelungsbereich der Organisation sicherzustellen.
(10)
Die Internationale Kommission für die Erhaltung des Thunfischbestands im Altantik (ICCAT) hat auf ihrer Jahrestagung 2005 Übersichten angenommen, denen zu entnehmen ist, ob und in welchem Umfang die Vertragsparteien ihre Fangmöglichkeiten überschritten oder nicht ausgeschöpft haben. In diesem Zusammenhang hat die ICCAT in einem Beschluss festgestellt, dass die Gemeinschaft im Jahr 2004 bei mehreren Beständen ihre Quoten unterschritten hat.
(11)
Um die von der ICCAT festgelegten Anpassungen der Gemeinschaftsquoten umzusetzen, müssen die sich aus der Unterausschöpfung ergebenden Fangmöglichkeiten nach Maßgabe des Anteils der einzelnen Mitgliedstaaten an der Unterausschöpfung auf die Mitgliedstaaten verteilt werden, ohne dass der in dieser Verordnung für die jährliche Aufteilung der TACs festgelegte Verteilungsschlüssel geändert wird.
(12)
Die Fangmöglichkeiten sind nach den einschlägigen Gemeinschaftsbestimmungen zu nutzen, insbesondere der Verordnung (EWG) Nr. 1381/87 der Kommission vom 20. Mai 1987 zur Festlegung der Einzelheiten für die Kenzeichnung und die Dokumente an Bord von Fischereifahrzeugen (8), der Verordnung (EWG) Nr. 2807/83 der Kommission vom 22. September 1983 zur Festlegung der Einzelheiten der Aufzeichnung von Informationen über den Fischfang durch die Mitgliedstaaten (9), der Verordnung (EWG) Nr. 2847/93 des Rates vom 12. Oktober 1993 zur Einführung einer Kontrollregelung für die Gemeinsame Fischereipolitik (10), der Verordnung (EG) Nr. 1954/2003 des Rates vom 4. November 2003 zur Steuerung des Fischereiaufwands für bestimmte Fanggebiete und Fischereiressourcen der Gemeinschaft (11), der Verordnung (EG) Nr. 1626/94 des Rates vom 27. Juni 1994 über technische Maßnahmen zur Erhaltung der Fischbestände im Mittelmeer (12), der Verordnung (EG) Nr. 1627/94 des Rates vom 27. Juni 1994 zur Festlegung allgemeiner Bestimmungen über die speziellen Fangerlaubnisse (13), der Verordnung (EG) Nr. 601/2004 des Rates vom 22. März 2004 zur Festlegung von Kontrollmaßnahmen für die Fischerei im Regelungsbereich des Übereinkommens über die Erhaltung der lebenden Meeresschätze der Antarktis (14), der Verordnung (EG) Nr. 850/98 des Rates vom 30. März 1998 zur Erhaltung der Fischereiressourcen durch technische Maßnahmen zum Schutz von jungen Meerestieren (15), der Verordnung (EWG) Nr. 3880/91 des Rates vom 17. Dezember 1991 über die Vorlage von Fangstatistiken durch die Mitgliedstaaten, die im Nordostatlantik Fischfang betreiben (16), der Verordnung (EG) Nr. 1434/98 des Rates vom 29. Juni 1998 über die zulässige Anlandung von Hering zu industriellen Zwecken ohne Bestimmung für den unmittelbaren menschlichen Verzehr (17), der Verordnung (EG) Nr. 423/2004 des Rates vom 26. Februar 2004 mit Maßnahmen zur Wiederauffüllung der Kabeljaubestände (18), der Verordnung (EG) Nr. 2244/2003 der Kommission vom 18. Dezember 2003 mit Durchführungsbestimmungen für satellitengestützte Schiffsüberwachungssysteme (19), der Verordnung (EWG) Nr. 2930/86 des Rates vom 22. September 1986 zur Definition der Angaben für Fischereifahrzeuge (20), der Verordnung (EG) Nr. 973/2001 des Rates vom 14. Mai 2001 mit technischen Erhaltungsmaßnahmen für bestimmte Bestände weit wandernder Arten (21), der Verordnung (EG) Nr. 2347/2002 des Rates vom 16. Dezember 2002 mit spezifischen Zugangsbedingungen und einschlägigen Bestimmungen für die Fischerei auf Tiefseebestände (22) und der Verordnung (EG) Nr. 2270/2004 des Rates vom 22. Dezember 2004 zur Festsetzung der Fangmöglichkeiten von Fischereifahrzeugen der Gemeinschaft für bestimmte Tiefseebestände (2005 und 2006) (23).
(13)
Infolge des Gutachtens des Internationalen Rates für Meeresforschung (ICES) muss für Sardellen im Untergebiet VIII eine befristete Regelung für die Fangbeschränkungen verabschiedet werden.
(14)
Infolge des ICES-Gutachtens muss für Sandaal im ICES-Untergebiet IV und im Bereich IIIa-Nord eine befristete Regelung zur Steuerung des Fischereiaufwands verabschiedet werden.
(15)
Angesichts der wissenschaftlichen Erkenntnisse über den biologischen Status des Bestands an Blauem Wittling müssen im Anschluss an die Verhandlungen zwischen den Küstenstaaten über die Bewirtschaftung dieses Bestands die Bewirtschaftungsgebiete geändert werden, wobei den besonderen Gegebenheiten bei den betroffenen Fischereien Rechnung zu tragen ist.
(16)
Angesichts des jüngsten ICES-Gutachtens muss der Fischereiaufwand bei bestimmten Tiefseearten vorübergehend weiter verringert werden.
(17)
Zur Anpassung der Aufwandsbeschränkungen für Kabeljau nach der Verordnung (EG) Nr. 423/2004 werden alternative Regelungen vorgeschlagen, um den Fischereiaufwand gemäß Artikel 8 Absatz 3 der genannten Verordnung im Einklang mit den TACs zu verwalten.
(18)
Wissenschaftliche Gutachten zeigen, dass die Schollenbestände in der Nordsee nicht bestandsschonend befischt werden und die Rückwurfmengen sehr hoch sind. Wissenschaftlichen Gutachten und dem Gutachten des Regionalen Beirats für die Nordsee zufolge empfiehlt es sich, die Fangmöglichkeiten über den Fischereiaufwand der auf Scholle fischenden Fischereifahrzeuge anzupassen.
(19)
Für die Seezungenbestände im westlichen Ärmelkanal ist eine befristete Aufwandsregelung erforderlich. Die Aufwandsregelungen für die Kabeljaubestände im Kattegat, in der Nordsee, im Skagerrak und im westlichen Ärmelkanal, in der Irischen See und westlich von Schottland und für die Seehecht- und Kaisergranatbestände in den ICES-Bereichen VIIIc und IXa müssen angepasst werden.
(20)
Mit Artikel 2 der Verordnung (EG) Nr. 1434/98 ist nicht sichergestellt, dass die Heringsfänge die für diese Art festgesetzten Fangmengen nicht überschreiten. Daher müssen Übergangsmaßnahmen eingeführt werden, die eine geeignete Überwachung und Zählung von Hering in unsortierten Anlandungen gewährleisten.
(21)
Beim Fischfang mit Kiemennetzen in den tiefen Gewässern westlich von Schottland und Irland werden überlange Kiemennetze ausgebracht, was zu sehr langen Stellzeiten und hohen Rückwurfraten führt. Verloren gegangene oder absichtlich aufgegebene Netze können noch über Jahre weiter fischen, ohne je eingeholt zu werden. Wissenschaftliche Untersuchungen haben gezeigt, dass eine solche Praxis eine ernste Bedrohung für Tiefseebestände darstellt; daher sollte diese Fischerei bis zum Erlass längerfristiger Maßnahmen vorübergehend verboten werden.
(22)
Um eine nachhaltige Nutzung der Seehechtbestände zu gewährleisten und Rückwürfe zu verringern, sollten als Übergangsmaßnahme in den Bereichen VIII a, b, d die neuesten Entwicklungen bei selektivem Fanggerät angewendet werden.
(23)
Die Kommission für die Fischerei im Nordostatlantik (NEAFC) hat auf ihrer Jahrestagung im Jahr 2004 empfohlen, den Fischfang in bestimmten Gebieten einzuschränken, um gefährdete Tiefsee-Lebensräume zu schützen. Die Gemeinschaft sollte dieser Empfehlung nachkommen.
(24)
Im Interesse der Erhaltung der Tintenfischbestände und insbesondere des Schutzes der Jungtiere sollte 2006 bis zur Annahme einer Verordnung zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 850/98 eine Mindestgröße für Tintenfische aus Meeresgewässern unter der Hoheit oder der Gerichtsbarkeit von Drittländern im CECAF-Raum festgesetzt werden.
(25)
Im November 2005 hat die NEAFC empfohlen, einige Schiffe auf die Liste der Schiffe zu setzen, denen illegale, nicht gemeldete und unregulierte Fischerei nachgewiesen wurde. Es sollte dafür gesorgt werden, dass diesen Empfehlungen im Rahmen des Gemeinschaftsrechts nachgekommen wird.
(26)
Die Allgemeine Kommission für die Fischerei im Mittelmeer (GFCM) hat auf ihrer Jahrestagung 2005 die Steuerung bestimmter Fischereien von Tiefsee-Arten und die Einrichtung eines GFCM-Verzeichnisses von Fischereifahrzeugen von über 15 m Länge, die im GFCM-Gebiet fischen dürfen, empfohlen. Da die Gemeinschaft Vertragspartei der GFCM ist, sind diese Empfehlungen für die Gemeinschaft verbindlich und folglich umzusetzen.
(27)
Im Interesse der Bestandserhaltung sollten im Jahr 2006 bestimmte zusätzliche Kontrollmaßnahmen und technische Fangbedingungen gelten.
(28)
Im Interesse einer effizienteren und wirksameren Kontrolle und Überwachung der Aufwandssteuerung empfiehlt es sich, bestimmte Vorschriften über die Verwendung von Daten aus der satellitengestützten Schiffsüberwachung einzuführen.
(29)
Um sicherzustellen, dass von Drittlandschiffen in Gemeinschaftsgewässern gefangener Blauer Wittling ordnungsgemäß erfasst wird, müssen die Kontrollvorschriften für solche Schiffe verschärft werden.
(30)
Nach Artikel 20 der Verordnung (EG) Nr. 2371/2002 legt der Rat die mit den Fang- und/oder Aufwandsbeschränkungen zusammenhängenden Bedingungen fest. Wissenschaftliche Gutachten zeigen, dass deutliche Überschreitungen der vereinbarten TACs die Nachhaltigkeit der Fischereitätigkeit in Frage stellen. Deswegen müssen entsprechende Bedingungen eingeführt werden, die eine bessere Einhaltung der vereinbarten Fangmöglichkeiten gewährleisten.
(31)
Die Internationale Kommission zur Erhaltung der Thunfischbestände im Atlantik (ICCAT) hat auf ihrer Jahrestagung 2004 für bestimmte Bestände weit wandernder Arten im Atlantik und im Mittelmeer eine Reihe von technischen Maßnahmen empfohlen, insbesondere neue Mindestgrößen für Roten Thun, Fangbeschränkungen in bestimmten Gebieten oder zu bestimmten Zeiten zum Schutz von Großaugenthun, Maßnahmen in Bezug auf die Sport- und Freizeitfischerei im Mittelmeer und die Einführung eines Stichprobenprogramms zur Einschätzung der Größe von Rotem Thun aus Käfighaltung. Im Interesse der Erhaltung der Fischbestände müssen diese Maßnahmen im Jahr 2006 durchgeführt werden, bis eine Verordnung zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 973/2001 verabschiedet wird.
(32)
Die Organisation für die Fischerei im Südostatlantik (SEAFO) hat auf ihrer Jahrestagung 2005 eine Vorschrift erlassen, nach der ab 1. Januar 2006 alle Fischereifahrzeuge, die im Abkommensbereich Arten befischen, die nicht unter die Bestandserhaltungs- und Bewirtschaftungsregelungen anderer zuständiger regionaler Fischereiorganisationen fallen, wissenschaftliche Beobachter an Bord haben müssen. Diese Vorschrift ist für die Gemeinschaft verbindlich und muss folglich umgesetzt werden.
(33)
Die Organisation für die Fischerei im Nordwestatlantik (NAFO) hat auf ihrer 27. Jahrestagung vom 19. bis 23. September 2005 eine Reihe technischer Kontrollmaßnahmen angenommen. Diese Maßnahmen müssen durchgeführt und die Fangmöglichkeiten auf die Mitgliedstaaten aufgeteilt werden.
(34)
Entsprechend den internationalen Verpflichtungen der Gemeinschaft als Vertragspartei des Übereinkommens über die Erhaltung der lebenden Meeresschätze der Antarktis (CCAMLR) darunter die Verpflichtung, die von der CCAMLR-Kommission beschlossenen Maßnahmen anzuwenden, sind die von letzterer festgelegten TACs für das Wirtschaftsjahr 2005/06 und die entsprechenden Schonzeiten anzuwenden.
(35)
Auf ihrer 24. Jahrestagung hat die CCAMLR 2005 Fangbeschränkungen für durch CCAMLR-Vertragsparteien befischte Bestände verabschiedet. Die CCAMLR hat außerdem die Teilnahme von Fischereifahrzeugen der Gemeinschaft an der Versuchsfischerei auf Dissostichus spp. in den FAO-Untergebieten 88.1 und 88.2 sowie in den Bereichen 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a und 58.4.3b genehmigt und die betreffenden Fangtätigkeiten von Fang- und Beifanggrenzen sowie bestimmten technischen Maßnahmen abhängig gemacht. Diese Grenzen und technischen Maßnahmen sind ebenfalls anzuwenden.
(36)
Um den Lebensunterhalt der Fischer in der Gemeinschaft sicherzustellen sicherzustellen und eine Gefährdung der Bestände und mögliche Probleme im Zusammenhang mit dem Auslaufen der Verordnung (EG) Nr. 27/2005 des Rates vom 22. Dezember 2004 zur Festsetzung der Fangmöglichkeiten und begleitenden Fangbedingungen für bestimmte Fischbestände und Bestandsgruppen in den Gemeinschaftsgewässern sowie für Gemeinschaftsschiffe in Gewässern mit Fangbeschränkungen 2005) (24) zu vermeiden, müssen die Fischereien am 1. Januar 2006 eröffnet werden und einige der Vorschriften der genannten Verordnung für den Januar 2006 in Kraft bleiben. Wegen der Dringlichkeit der Angelegenheit ist es unerlässlich, eine Ausnahme von der Sechswochenfrist nach Abschnitt I Nummer 3 des dem Vertrag über die Europäische Union und den Verträgen zur Gründung der Europäischen Gemeinschaften beigefügten Protokolls über die Rolle der einzelstaatlichen Parlamente in der Europäischen Union zu gewähren -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
KAPITEL I
GELTUNGSBEREICH UND BEGRIFFSBESTIMMUNGEN
Artikel 1
Gegenstand
Diese Verordnung legt die Fangmöglichkeiten und begleitenden Fangbedingungen für bestimmte Fischbestände und Bestandsgruppen für das Jahr 2006 fest.
Außerdem werden bestimmte Aufwandsbeschränkungen und begleitende Fangbedingungen für bestimmte antarktische Bestände die Fangmöglichkeiten und spezifischen Fangbedingungen für die in Anhang Ie genannten Zeiträume festgelegt.
Artikel 2
Geltungsbereich
(1) Vorbehaltlich anders lautender Bestimmungen gilt diese Verordnung für
a)
Fischereifahrzeuge der Gemeinschaft („Gemeinschaftsschiffe“) und
b)
Fischereifahrzeuge, die die Flagge eines Drittlands führen und dort registriert sind („Drittlandschiffe“), in Gemeinschaftsgewässern („EG-Gewässern“).
(2) Abweichend von Absatz 1 gilt diese Verordnung nicht für Fischereieinsätze, die ausschließlich zum Zweck wissenschaftlicher Forschung unternommen werden; die betreffenden Einsätze sind mit Genehmigung und unter der Aufsicht des betreffenden Mitgliedstaats durchzuführen und der Kommission und dem Mitgliedstaat, in dessen Gewässern sie durchgeführt werden, im Voraus zu melden.
Artikel 3
Begriffsbestimmungen
Über die Begriffsbestimmungen in Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 2371/2002 hinaus bezeichnet im Sinne dieser Verordnung der Ausdruck
a)
„zulässige Gesamtfangmenge (TAC)“ die Menge, die einem Bestand jedes Jahr entnommen werden darf;
b)
„Quote“ einen der Gemeinschaft, Mitgliedstaaten oder Drittländern zugeteilten, festen Anteil an der TAC;
c)
„internationale Gewässer“ solche Gewässer, die außerhalb der Hoheit oder der Gerichtsbarkeit aller Staaten liegen;
d)
„NAFO-Regelungsbereich“ den Teil des NAFO (Organisation für die Fischerei im Nordwest-Atlantik)-Übereinkommensbereichs, der nicht unter die Hoheit oder die Gerichtsbarkeit der Küstenstaaten fällt;
e)
„Skagerrak“ ein Gebiet, das im Westen durch eine Linie vom Leuchtturm von Hanstholm zum Leuchtturm von Lindesnes, im Süden durch eine Linie vom Leuchtturm von Skagen zum Leuchtturm von Tistlarna und von dort zum nächsten Punkt an der schwedischen Küste begrenzt wird;
f)
„Kattegat“ das Gebiet, das im Norden durch eine Linie vom Leuchtturm von Skagen zum Leuchtturm von Tistlarna und von dort zum nächsten Punkt an der schwedischen Küste, im Süden durch eine Linie von Kap Hasenøre zum Kap Gniben, von Korshage nach Spodsbjerg und vom Kap Gilbjerg zum Kullen begrenzt wird;
g)
„Golf von Cadiz“ den ICES-Bereich IXa östlich von 7o23'48"W.
Artikel 4
Fanggebiete
Im Sinne dieser Verordnung gelten die folgenden Abgrenzungen:
a)
die Gebiete des ICES (Internationaler Rat für Meeresforschung) sind in der Verordnung (EWG) Nr. 3880/91 festgelegt. Wird ein Gebiet zusätzlich als „EG-Gewässer“ bezeichnet, so bedeutet dies, dass das Gebiet nur die EG-Gewässer des ICES-Gebiets betrifft;
b)
die Gebiete des CECAF (mittlerer Ostatlantik oder FAO 34) sind in der Verordnung (EG) Nr. 2597/95 des Rates vom 23. Oktober 1995 über die Vorlage von Fangstatistiken durch Mitgliedstaaten, die in bestimmten Gebieten außerhalb des Nordatlantik Fischfang betreiben (25) festgelegt;
c)
die Gebiete der NAFO (Organisation für die Fischerei im Nordwestatlantik) sind in der Verordnung (EWG) Nr. 2018/93 des Rates vom 30. Juni 1993 über die Vorlage von Statistiken über die Fänge und die Fischereitätigkeit der Mitgliedstaaten, die im Nordwestatlantik Fischfang betreiben (26), festgelegt;
d)
die Gebiete des CCAMLR (Übereinkommen über die Erhaltung der lebenden Meeresschätze der Antarktis) sind in der Verordnung (EG) Nr. 601/2004.
KAPITEL II
FANGMÖGLICHKEITEN UND BEGLEITENDE FANGBEDINGUNGEN FÜR GEMEINSCHAFTSSCHIFFE
Artikel 5
Zulässige Fangmengen und Aufteilung
(1) Die Fangmöglichkeiten für Gemeinschaftsschiffe in Gemeinschaftsgewässern oder bestimmten Nicht-Gemeinschaftsgewässern sowie die Aufteilung dieser Fangmöglichkeiten auf die Mitgliedstaaten und die begleitenden Bedingungen nach Artikel 2 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 sind in Anhang I festgelegt.
(2) Gemeinschaftsschiffe dürfen ist es erlaubt, im Rahmen der Quoten nach Anhang I und unter den Bedingungen der Artikel 10, 17 und 18 in den Gewässern, die unter die Fischereigerichtsbarkeit der Färöer, Grönlands, Islands oder Norwegens fallen, und in der Fischereizone um Jan Mayen fischen.
(3) Die Kommission unterbindet unverzüglich jeglichen Sardellenfang im Untergebiet VIII, wenn der STECF feststellt, dass die Biomasse des Laicherbestands 2006 zur Laichzeit weniger als 28 000 Tonnen beträgt.
(4) Die Kommission legt die endgültigen Fangbeschränkungen für die Sandaalfischereien in den ICES-Bereichen IIa (EG-Gewässer) und IIIa sowie im ICES-Untergebiet IV (EG-Gewässer) nach Maßgabe der Nummer 6 des Anhangs IId fest.
(5) Die Kommission legt die Fangmöglichkeiten der Gemeinschaft für Lodde in den Untergebieten V und XIV (grönländische Gewässer) auf 7,7 % der TAC für Lodde fest, sobald diese TAC feststeht.
(6) Die Fangbeschränkungen für Seeteufel im Bereich IIa (EG-Gewässer) und im Untergebiet IV (EG-Gewässer) sowie im Bereich Vb (EG-Gewässer) und in den Untergebieten VI, XII, und XIV können nach einer vom STECF durchgeführten Analyse der Daten des ersten Quartals 2006 zu den beobachteten Fangmengen pro Aufwandseinheit von der Kommission nach dem in Artikel 30 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 2371/2002 genannten Verfahren überprüft werden.
(7) Die Fangbeschränkungen für Stintdorsch in den Bereichen IIa (EG-Gewässer) und IIIa und im Untergebiet IV (EG-Gewässer) sowie für Sprotte im Bereich IIa (EG-Gewässer) und im Untergebiet IV (EG-Gewässer) können auf der Grundlage der wissenschaftlichen Daten des ersten Halbjahrs 2006 von der Kommission nach dem in Artikel 30 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 2371/2002 genannten Verfahren überprüft werden.
Artikel 6
Besondere Aufteilungsvorschriften
(1) Die Aufteilung der Fangmöglichkeiten auf die Mitgliedstaaten nach Anhang I lässt Folgendes unberührt:
a)
den Tausch von zugewiesenen Fangmöglichkeiten nach Artikel 20 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 2371/2002;
b)
Neuaufteilungen nach Artikel 21 Absatz 4, Artikel 23 Absatz 1 und Artikel 32 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 2847/93;
c)
zusätzliche Anlandungen im Rahmen von Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 847/96;
d)
zurückbehaltene Mengen nach Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 847/96;
e)
Abzüge nach Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 847/96.
(2) Für zurückzubehaltende und auf 2007 zu übertragende Quoten wird Artikel 4 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 abweichend von der genannten Verordnung auch auf alle Bestände angewandt, für die analytische TACs gelten.
Artikel 7
Fischereiaufwandsbeschränkungen und damit verbundene Bestandsbewirtschaftungsvorschriften
(1) Vom 1. Februar 2006 bis zum 31. Januar 2007 gelten die Aufwandsbeschränkungen und begleitenden Bedingungen gemäß
-
Anhang IIa für die Bewirtschaftung bestimmter Bestände im Kattegat, im Skagerrak, im Untergebiet IV und in den ICES-Bereichen IIa (EG-Gewässer), IIIa, VIa, VIIa und VIId;
-
Anhang IIb für die Bewirtschaftung der Seehechtbestände in den ICES-Bereichen VIIIc und IXa mit Ausnahme des Golfs von Cadiz;
-
Anhang IIc für die Bewirtschaftung der Seezungenbestände im ICES-Bereich VIIe;
-
Anhang IId für die Bewirtschaftung der Sandaalbestände im Skagerrak, im ICES-Untergebiet IV und im Bereich IIa (EG-Gewässer).
(2) Für den Zeitraum 1. Januar 2006 bis 31. Januar 2006 gelten für die in Absatz 1 genannten Bestände die Aufwandsbeschränkungen und begleitenden Bedingungen gemäß den Anhängen IVa, IVb, IVc und V der Verordnung (EG) Nr. 27/2005 weiter.
(3) Schiffe, die mit Fanggerät nach Nummer 4 des Anhangs IIa oder Nummer 3 der Anhänge IIb bzw. IIc in den Gebieten nach Nummer 2 des Anhangs IIa oder Nummer 1 der Anhänge IIb bzw. IIc Fischfang betreiben, müssen, wie in diesen Anhängen vorgeschrieben, im Besitz einer nach Artikel 7 der Verordnung (EG) Nr. 1627/94 ausgestellten speziellen Fangerlaubnis sein.
(4) Die Kommission legt den endgültigen Fischereiaufwand für 2006 für die Sandaalfischereien in den ICES-Bereichen IIa (EG-Gewässer) und IIIa und im Untergebiet IV nach den Bestimmungen in Anhang IId Nummer 6 fest.
(5) Die Mitgliedstaaten stellen sicher, dass der Fischereiaufwand von Fischereifahrzeugen mit einer Tiefsee-Fangerlaubnis, gemessen in Kilowatt-Tagen außerhalb des Hafens, im Jahr 2006 nicht mehr als 80 % des jährlichen durchschnittlichen Fischereiaufwands beträgt, den die Fischereifahrzeuge des betreffenden Mitgliedstaats im Jahr 2003 bei Fangreisen betrieben haben, die mit einer Tiefsee-Fangerlaubnis durchgeführt und bei denen Tiefsee-Arten nach Anhang I und Anhang III Nummer 15 der Verordnung (EG) Nr. 2347/2002 gefangen wurden. Dieser Absatz gilt nur für Fangreisen, bei denen mehr als 100 kg andere Tiefsee-Arten als Goldlachs gefangen wurden.
Artikel 8
Bedingungen für die Anlandung von Fängen und Beifängen
(1) Fänge aus Beständen, für die Fangbeschränkungen festgesetzt worden sind, dürfen nur dann an Bord behalten oder angelandet werden, wenn
a)
die Fänge von Schiffen eines Mitgliedstaats getätigt wurden, der über eine Quote verfügt, die noch nicht ausgeschöpft ist, oder
b)
die Fänge Teil eines Gemeinschaftsanteils sind, der nicht durch Quoten auf die Mitgliedstaaten aufgeteilt wurde und noch nicht ausgeschöpft ist.
(2) Abweichend von Absatz 1 dürfen die nachstehend aufgeführten Fische auch dann an Bord behalten und angelandet werden, wenn der betreffende Mitgliedstaat über keine Quote verfügt oder die Quoten oder Anteile ausgeschöpft sind:
a)
Arten, außer Hering und Makrele, die
i)
mit anderen Sorten vermengt sind und gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 850/98 mit Netzen gefangen wurden, deren Maschenöffnung weniger als 32 mm beträgt, und
ii)
die weder an Bord noch bei der Anlandung sortiert werden,
oder
b)
Makrelen, wenn
i)
diese mit Stöcker oder Sardinen vermengt sind,
ii)
ihr Gewicht 10 % des Gesamtgewichts der an Bord befindlichen Makrelen, Stöcker und Sardinen nicht überschreitet, und
iii)
die Fänge weder an Bord noch bei der Anlandung sortiert werden.
(3) Artikel 2 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1434/98 gilt nicht für Hering, der im ICES-Untergebiet IV oder den ICES-Bereichen IIa (EG-Gewässer), IIIa und VIId gefangen wird.
(4) Alle Anlandungen außer den Fängen nach Absatz 2 werden auf die Quote oder, wenn der Gemeinschaftsanteil nicht durch Quoten auf die Mitgliedstaaten aufgeteilt worden ist, auf den Gemeinschaftsanteil angerechnet.
(5) Sind die Fangmöglichkeiten eines Mitgliedstaats bei Hering in den ICES-Untergebieten II (EG-Gewässer) und IV sowie den Bereichen IIIa und VIId ausgeschöpft, so dürfen Schiffe, die die Flagge des betreffenden Mitgliedstaats führen, in der Gemeinschaft registriert sind und die in den entsprechenden Fischereien mit Fangbeschränkungen tätig sind, keine, mit Hering vermengte Fänge unsortiert anlanden.
(6) Die Berechnung des Anteils an Beifängen und deren Behandlung erfolgt nach den Artikeln 4 und 11 der Verordnung (EG) Nr. 850/98.
Artikel 9
Unsortierte Anlandungen im ICES-Untergebiet IV und in den ICES-Bereichen IIa (EG-Gewässer), IIIa und VIId
(1) Die Mitgliedstaaten sorgen dafür, dass geeignete Stichprobenkontrollen vorgenommen werden, um die in unsortierten Anlandungen enthaltenen Arten, die im ICES-Untergebiet IV und den ICES-Bereichen IIa (EG-Gewässer), IIIa und VIId gefangen wurden, wirksam überwachen zu können.
(2) Unsortierte Fänge aus dem ICES-Untergebiet IV und den ICES-Bereichen IIa (EG-Gewässer), IIIa und VIId dürfen nur in Häfen und Anlandeorten angelandet werden, in denen Stichprobenkontrollen gemäß Absatz 1 durchgeführt werden.
Artikel 10
Zugangsbeschränkungen
Es ist Gemeinschaftsschiffen untersagt, im Skagerrak in der 12-Seemeilen-Zone Norwegens zu fischen. Schiffe unter der Flagge Dänemarks oder Schwedens dürfen jedoch bis zu einer Entfernung von vier Seemeilen von den Basislinien Norwegens fischen.
Artikel 11
Vorübergehende technische Maßnahmen und Kontrollmaßnahmen
Vorübergehende technische Maßnahmen und Kontrollmaßnahmen für Gemeinschaftsschiffe sind in Anhang III festgelegt.
KAPITEL III
FANGMÖGLICHKEITEN UND BEGLEITENDE FANGBEDINGUNGEN FÜR DRITTLANDSCHIFFE
Artikel 12
Vorübergehende technische Maßnahmen und Kontrollmaßnahmen
Vorübergehende technische Maßnahmen und Kontrollmaßnahmen für Drittlandschiffe sind in Anhang III festgelegt.
Artikel 13
Genehmigung
Fischereifahrzeuge unter der Flagge von Barbados, Guyana, Japan, Norwegen, Südkorea, Suriname, Trinidad und Tobago und Venezuela sowie Fischereifahrzeuge, die auf den Färöern registriert sind, dürfen im Rahmen der in Anhang I festgesetzten Mengen nach Maßgabe der Artikel 14, 15 und 16 sowie 19 bis 25 Fänge in den Gemeinschaftsgewässern tätigen.
Artikel 14
Geografische Einschränkungen
(1) Die Fangtätigkeit von Fischereifahrzeugen unter der Flagge Norwegens und Fischereifahrzeugen, die auf den Färöern registriert sind, ist auf die Teile der 200-Seemeilen-Zone beschränkt, die seewärts mehr als 12 Seemeilen von den Basislinien der Mitgliedstaaten im ICES-Untergebiet IV, im Kattegat und im Atlantischen Ozean nördlich von 43o00'N liegen, mit Ausnahme des in Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 2371/2002 genannten Gebiets.
(2) Im Skagerrak ist die Fangtätigkeit von Schiffen unter der Flagge Norwegens in einer Entfernung von mehr als vier Seemeilen seewärts von den Basislinien Dänemarks und Schwedens gestattet.
(3) Die Fangtätigkeit von Fischereifahrzeugen unter der Flagge von Barbados, Guyana, Japan, Südkorea, Suriname, Trinidad und Tobago und Venezuela ist auf die Teile der 200-Seemeilen-Zone beschränkt, die seewärts mehr als 12 Seemeilen von den Basislinien des französischen Departements Guayana liegen.
Artikel 15
Durchfahrt durch Gemeinschaftsgewässe
Auf Drittlandschiffen, die Gemeinschaftsgewässer durchfahren, sind die Netze nach folgenden Bedingungen so zu verstauen, dass sie nicht ohne weiteres eingesetzt werden können:
a)
Netze, Gewichte und ähnliche Geräte sind von den Scherbrettern sowie den Zug- oder Schleppkabeln und -seilen zu lösen;
b)
Netze, die sich an oder über Deck befinden, sind sicher an einem Teil der Deckaufbauten festzuzurren.
Artikel 16
Bedingungen für die Anlandung von Fängen und Beifängen
Fänge aus Beständen, für die Fangbeschränkungen festgesetzt worden sind, dürfen nur dann an Bord behalten oder angelandet werden, wenn sie von Fischereifahrzeugen eines Drittlandes getätigt wurden, das über eine Quote verfügt, die noch nicht ausgeschöpft ist.
KAPITEL IV
LIZENZREGELUNGEN FÜR GEMEINSCHAFTSSCHIFFE
Artikel 17
Lizenzen und begleitende Bedingungen
(1) Unbeschadet der allgemeinen Bestimmungen über Fanglizenzen und spezielle Fangerlaubnisse nach der Verordnung (EG) Nr. 1627/94 wird für die Ausübung der Fischerei durch Gemeinschaftsschiffe in Drittlandgewässern eine Lizenz benötigt, die von den Behörden des Drittlands ausgestellt wird.
(2) Absatz 1 gilt nicht für den Einsatz folgender Gemeinschaftsschiffe in den norwegischen Gewässern der Nordsee:
a)
Schiffe mit einer Bruttoraumzahl von 200 oder weniger,
b)
Schiffe, die auf andere Speisefische als Makrele fischen,
c)
Schiffe, die die Flagge Schwedens führen, nach gängiger Praxis.
(3) Die Höchstanzahl an Lizenzen und sonstige begleitende Bedingungen sind in Anhang IV Teil I festgelegt. Die Lizenzanträge enthalten Angaben über die Art der Fischerei sowie den Namen und die Kennzeichen der Gemeinschaftsschiffe, für die Lizenzen erteilt werden sollen, und werden von den Behörden der Mitgliedstaaten an die Kommission gerichtet. Die Kommission leitet diese Anträge an die Behörden des betreffenden Drittlands weiter.
(4) Überträgt ein Mitgliedstaat Quoten auf einen anderen Mitgliedstaat in den Fanggebieten gemäß Anhang IV Teil I, so schließt dies auch einen entsprechenden Lizenztransfer ein und ist der Kommission zu melden. Die in Anhang IV Teil I genannte Gesamtzahl der Lizenzen je Fanggebiet darf nicht überschritten werden.
(5) Die Gemeinschaftsschiffe befolgen die Erhaltungs- und Kontrollmaßnahmen und alle sonstigen Vorschriften, die im jeweiligen Einsatzgebiet gelten.
Artikel 18
Färöer
Gemeinschaftsschiffe mit einer Lizenz für die Ausübung einer gezielten Fischerei auf eine Art in den Gewässern der Färöer dürfen auch gezielte Fischerei auf eine andere Art ausüben, wenn sie diese Änderung den Behörden der Färöer zuvor mitteilen.
KAPITEL V
LIZENZREGELUNGEN FÜR DRITTLANDSSCHIFFE
Artikel 19
Vorgeschriebener besitz einer lizenz oder speziellen fangerlaubnis
(1) Unbeschadet des Artikels 28b der Verordnung (EWG) Nr. 2847/93 sind Fischereifahrzeuge unter norwegischer Flagge mit einer Bruttoraumzahl unter 200 von der Verpflichtung ausgenommen, im Besitz einer Lizenz oder speziellen Fangerlaubnis zu sein.
(2) Lizenzen und spezielle Fangerlaubnisse sind an Bord mitzuführen. Auf den Färöern oder in Norwegen registrierte Fischereifahrzeuge sind von dieser Verpflichtung jedoch ausgenommen.
(3) Drittlandschiffe, die am 31. Dezember 2005 zum Fischfang berechtigt sind, dürfen die Fischerei ab 1. Januar 2006 fortsetzen, bis die Liste der Schiffe, die zum Fischfang berechtigt sind, der Kommission vorgelegt und von ihr genehmigt worden ist.
Artikel 20
Beantragung einer Lizenz oder einer speziellen Fangerlaubnis
Einem an die Kommission gerichteten Antrag einer Behörde eines Drittlands auf Erteilung einer Lizenz oder einer speziellen Fangerlaubnis sind folgende Angaben beizufügen:
a)
Name des Schiffes,
b)
Registriernummer,
c)
äußere Kennbuchstaben und -ziffern,
d)
Registrierhafen,
e)
Name und Anschrift des Eigners oder Charterers,
f)
Bruttoraumzahl und Länge über alles,
g)
Maschinenleistung,
h)
Rufzeichen und Funkfrequenz;
i)
vorgesehene Fangmethode;
j)
vorgesehenes Fanggebiet,
k)
Arten, die gefangen werden sollen,
l)
Zeitraum, für den die Lizenz beantragt wird.
Artikel 21
Anzahl der Lizenzen
Die Anzahl der Lizenzen und die speziellen Fangbedingungen sind in Anhang IV Teil II festgelegt.
Artikel 22
Ungültigkeitserklärung und Rücknahme
(1) Die Lizenzen und speziellen Fangerlaubnisse können im Zusammenhang mit der Ausgabe neuer Lizenzen und neuer spezieller Fangerlaubnisse für ungültig erklärt werden. Die Ungültigkeitserklärung wird am Tag vor der Ausgabe der neuen Lizenz und der neuen speziellen Fangerlaubnis durch die Kommission wirksam. Die neuen Lizenzen und speziellen Fangerlaubnisse gelten ab dem Ausgabetag.
(2) Die Lizenzen und speziellen Fangerlaubnisse werden vor Ablauf ihrer Geltungsdauer ganz oder teilweise zurückgenommen, wenn die in Anhang I vorgesehene Quote für den betreffenden Bestand ausgeschöpft ist.
(3) Bei Nichteinhaltung der in dieser Verordnung festgelegten Verpflichtungen werden die Lizenzen und speziellen Fangerlaubnisse entzogen.
Artikel 23
Nichteinhaltung der einschlägigen Vorschriften
(1) Für ein Drittlandschiff, bei dem die in dieser Verordnung festgelegten Verpflichtungen nicht eingehalten wurden, werden für einen Zeitraum von bis zu 12 Monaten keine Lizenz und keine spezielle Fangerlaubnis erteilt.
(2) Die Kommission teilt den Behörden des betreffenden Drittlands Namen und Merkmale der Drittlandschiffe mit, die ab dem darauf folgenden Monat wegen eines Verstoßes gegen die einschlägigen Vorschriften nicht zum Fischfang in der Fischereizone der Gemeinschaft zugelassen werden
Artikel 24
Verpflichtungen der Lizenzinhaber
(1) Drittlandschiffe befolgen die Bestandserhaltungs- und Kontrollmaßnahmen und alle sonstigen Vorschriften, die im jeweiligen Einsatzgebiet für die Fangtätigkeit von Gemeinschaftsschiffen gelten, insbesondere die Verordnungen (EWG) Nr. 1381/87, (EWG) Nr. 2847/93, (EG) Nr. 1627/94, (EG) Nr. 88/98 (27), (EG) Nr. 850/98 und (EG) Nr. 1434/98.
(2) Die Drittlandschiffe nach Absatz 1 führen ein Fischereilogbuch, in das die in Anhang V Teil I genannten Angaben eingetragen werden.
(3) Drittlandschiffe mit Ausnahme von Schiffen unter norwegischer Flagge, die im ICES-Bereich IIIa fischen, übermitteln der Kommission nach Anhang VI die dort genannten Angaben.
Artikel 25
Sonderbestimmungen für das französische Departement Guayana
(1) Lizenzen für den Fischfang in den Gewässern des französischen Departements Guayana werden nur gewährt, wenn sich der Eigner des betreffenden Drittlandschiffes verpflichtet, auf Antrag der Kommission einen Beobachter an Bord zu nehmen.
(2) Kapitäne von Drittlandschiffen, die im Besitz einer Fanglizenz für Fisch oder für Thunfisch sind und in den Gewässern des französischen Departements Guayana fischen, legen den französischen Behörden bei der Anlandung ihrer Fänge nach jeder Fangreise eine Erklärung über die Mengen Garnelen vor, die seit der letzten Erklärung gefangen und an Bord behalten wurden. Diese Erklärung erfolgt nach dem Muster in Anhang IV Teil III. Der Kapitän haftet für die Richtigkeit der Erklärung. Die französischen Behörden treffen die erforderlichen Maßnahmen, um die Richtigkeit der Erklärungen zu prüfen, insbesondere durch Vergleich mit dem in Artikel 24 Absatz 2 genannten Fischereilogbuch. Nach der Prüfung wird die Erklärung von dem zuständigen Beamten unterzeichnet. Vor Ablauf eines jeden Monats übersenden die französischen Behörden der Kommission sämtliche Erklärungen für den Vormonat.
(3) Drittlandschiffe, die in den Gewässern des französischen Departements Guayana fischen, führen ein Fischereilogbuch nach dem Muster in Anhang V Teil II. Eine Kopie dieses Logbuches wird der Kommission über die französischen Behörden binnen 30 Tagen nach dem letzten Tag jeder Fangreise zugestellt.
(4) Erhält die Kommission einen Monat lang keine Mitteilung zu einem Drittlandschiff, das im Besitz einer Lizenz für den Fischfang in den Gewässern des französischen Departements Guayana ist, so wird die Lizenz dieses Schiffes entzogen.
KAPITEL VI
SONDERBESTIMMUNGEN FÜR GEMEINSCHAFTSSCHIFFEIM NAFO-REGELUNGSBEREICH
ABSCHNITT 1
Gemeinschaftsbeteiligung
Artikel 26
Schiffsliste
(1) Nur Gemeinschaftsschiffe mit einer Bruttoraumzahl von über 50, denen der Flaggenmitgliedstaat eine spezielle Fangerlaubnis erteilt hat und die im NAFO-Schiffsregister aufgeführt sind, dürfen unter den in der Erlaubnis genannten Bedingungen im NAFO-Regelungsbereich fischen und die betreffenden Fänge an Bord behalten, umladen und anlanden.
(2) Ändert sich in einem Mitgliedstaat die Liste der Schiffe unter seiner Flagge, die in der Gemeinschaft registriert sind und im NAFO-Regelungsbereich fischen dürfen, so meldet der betreffende Mitgliedstaat der Kommission diese Änderung in computerlesbarer Form mindestens 15 Tage, bevor das neue Schiff in den NAFO-Regelungsbereich einfährt. Die Kommission leitet diese Angaben unverzüglich an das NAFO-Sekretariat weiter.
(3) Die in Absatz 2 genannte Meldung enthält insbesondere Folgendes:
a)
die interne Nummer des Schiffes nach Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 26/2004 der Kommission vom 30. Dezember 2003 über das Fischereiflottenregister der Gemeinschaft (28);
b)
das internationale Rufzeichen;
c)
gegebenenfalls den Schiffscharterer;
d)
den Schiffstyp.
(4) Bei Schiffen, die vorübergehend die Flagge eines Mitgliedstaats führen (Bareboatcharter), enthält diese Mitteilung zusätzlich folgende Angaben:
a)
Zeitpunkt, ab dem das Schiff zur Führung der Flagge des Mitgliedstaats berechtigt ist;
b)
Zeitpunkt, ab dem Schiff von dem betreffenden Mitgliedstaat zur Fischerei im NAFO-Regelungsbereich zugelassen ist;
c)
Name des Staates, in dem das Schiff registriert ist oder früher registriert war, sowie Zeitpunkt, seit dem es nicht mehr die Flagge des genannten Staates führt;
d)
Name des Schiffes;
e)
von den zuständigen nationalen Behörden erteilte amtliche Registriernummer des Schiffes;
f)
Heimathafen des Schiffes nach der Überführung;
g)
Name des Schiffseigners oder -charterers;
h)
Bestätigung, dass der Kapitän ein Exemplar der im NAFO-Regelungsbereich geltenden Bestimmungen erhalten hat;
i)
die wichtigsten Arten, die das Schiff im NAFO-Regelungsbereich fangen kann;
j)
vorgesehene Fanggebiete (Untergebiete).
ABSCHNITT 2
Technische Massnahmen
Artikel 27
Maschenöffnung
(1) Die Verwendung von Schleppnetzen, bei denen die Maschenöffnung in irgendeinem Teil weniger als 130 mm beträgt, ist für den gezielten Fang der in Anhang VII genannten Grundfischarten verboten. Diese Mindestmaschenöffnung wird für die gezielte Fischerei auf Kurzflossenkalmar (Illex illecebrosus) gegebenenfalls auf 60 mm festgesetzt. Für die direkte Fischerei auf Rochen (Rajidae) wird sie auf 280 mm im Steert und 220 mm in allen anderen Teilen des Schleppnetzes festgesetzt.
(2) Schiffe, die Garnelen (Pandalus borealis) fangen, verwenden Netze mit einer Mindestmaschenöffnung von 40 mm.
Artikel 28
Netzzubehör
(1) Die Verwendung anderer als in diesem Artikel genannter Vorrichtungen oder Hilfsmittel, die die Maschen eines Netzes verstopfen oder die Maschenöffnung verringern, ist verboten.
(2) Segeltuch, Netzwerk oder anderes Material darf an der Unterseite des Steerts angebracht sein, um Beschädigungen zu mindern oder zu verhüten.
(3) An der Oberseite des Steerts dürfen Vorrichtungen angebracht sein, sofern sie dessen Maschen nicht verstopfen. Als Oberseiten-Scheuerschutz dürfen nur die in Anhang VIII aufgeführten Vorrichtungen verwendet werden.
(4) Fischereifahrzeuge, die Garnelen (Pandalus borealis) fangen, benutzen Sortiergitter mit einem Höchstabstand von 22 mm zwischen den Stäben. Fischereifahrzeuge, die Garnelen in der Abteilung 3L fangen, verwenden überdies Gelenkketten mit einer Mindestlänge von 72 cm gemäß Anhang IX.
Artikel 29
Beifänge
(1) Fischereifahrzeuge dürfen keine gezielte Fischerei auf Arten ausüben, für die Beifanggrenzen gelten. Gezielte Fischerei auf eine Art wird dann ausgeübt, wenn diese Art in einem Hol den größten Gewichtsanteil am Fang ausmacht.
(2) Beifänge der Arten, für die von der Gemeinschaft in einem Teil des NAFO-Regelungsbereichs keine Quote festgesetzt wurde, dürfen bei der gezielten Fischerei auf andere Arten in dem betreffenden Teilbereich pro Beifangart 2 500 kg oder 10 % Gewichtsanteil aller an Bord behaltenen Fänge nicht übersteigen, je nachdem, welche Berechnung den größeren Anteil ergibt. In den Teilen des NAFO-Regelungsbereichs, in denen die gezielte Fischerei auf bestimmte Arten verboten oder eine Quote „Sonstige“ ausgeschöpft ist, dürfen die Beifänge der in Anhang Id genannten Arten 1 250 kg bzw. 5 % nicht übersteigen.
(3) Sobald die Gesamtmenge der Arten, für die Beifanggrenzen gelten, in einem Hol die Beschränkung nach Absatz 2 übersteigt, wechseln die Schiffe sofort den Fangplatz und entfernen sich mindestens fünf Seemeilen vom Fangplatz des letzten Hols. Sobald die Gesamtmenge der Arten, für die Beifanggrenzen gelten, in nachfolgenden Hols diese Grenzen übersteigt, entfernen sich die Schiffe wiederum sofort mindestens fünf Seemeilen vom Fangplatz des letzten Hols und kehren frühestens nach 48 Stunden an diesen Fangplatz zurück.
(4) Sobald die Gesamtbeifänge aller Arten in einem Hol einen gewichtsmäßigen Anteil von 5 % in der Abteilung 3M und 2,5 % in der Abteilung 3L überschreiten, laufen Schiffe, die Garnelen (Pandalus borealis) fischen, unverzüglich einen mindestens fünf Seemeilen vom Fangplatz des letzten Hols entfernten Fangplatz an.
(5) Bei der Berechnung des Beifanganteils an Grundfischarten werden Garnelenfänge nicht berücksichtigt.
Artikel 30
Mindestgrößen
(1) Fisch aus dem NAFO-Regelungsbereich, der nicht die in Anhang X festgelegte Größe hat, darf nicht verarbeitet, an Bord behalten, umgeladen, angelandet, befördert, gelagert, verkauft, zur Schau gestellt oder zum Kauf angeboten werden, sondern ist unverzüglich ins Meer zurückzuwerfen.
(2) Überschreitet die Menge Fische, die nicht die erforderliche Größe nach Anhang X aufweisen, 10 % der Gesamtmenge eines Fangs, so entfernt sich das Schiff mindestens fünf Seemeilen vom Fangplatz des letzten Hols, bevor es seine Fangtätigkeit fortsetzt. Ist verarbeiteter Fisch einer Art, für die eine Mindestgröße vorgeschrieben ist, kleiner als in Anhang X festgelegt, so wird davon ausgegangen, dass der unverarbeitete Fisch auch unterhalb der Mindestgröße lag.
ABSCHNITT 3
KontrollMassnahmen
Artikel 31
Produktkennzeichnung und getrennte Lagerung
(1) Verarbeiteter Fisch, der im NAFO-Regelungsbereich gefangen wurde, ist so zu kennzeichnen, dass die Art und Erzeugnisklasse nach Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 104/2000 des Rates vom 17. Dezember 1999 über die Gemeinsame Marktorganisation für Erzeugnisse der Fischerei und der Aquakultur (29) identifiziert werden können. Außerdem ist anzugeben, dass er im NAFO-Regelungsbereich gefangen wurde.
(2) In der Abteilung 3L gefangene Garnelen sowie in der Unterzone 2 und in den Abteilungen 3KLMNO gefangener Schwarzer Heilbutt sind als in diesen Gebieten gefangen zu kennzeichnen.
(3) Unbeschadet der rechtlichen Verantwortung des Kapitäns für Sicherheit und Navigation gilt Folgendes:
-
Die Fänge sind deutlich nach Arten getrennt zu lagern. Die im NAFO-Regelungsbereich gefangenen Fische sind getrennt von Fängen aus anderen Gebieten zu lagern.
-
Die Fänge können in verschiedenen Bereichen des Laderaums gelagert werden, müssen jedoch in jedem Bereich klar durch Kunststoff, Sperrholz, Netzwerk u.ä. von Fängen anderer Arten getrennt werden.
Artikel 32
Fischerei- und Produktionslogbücher und Stauplan
(1) Die Kapitäne der Fischereifahrzeuge erfüllen die Artikel 6, 8, 11 und 12 der Verordnung (EWG) Nr. 2847/93 und tragen außerdem die in Anhang XI der vorliegenden Verordnung genannten Angaben ins Logbuch ein.
(2) Vor dem 15. jedes Monats teilt jeder Mitgliedstaat der Kommission in computerlesbarer Form die im Vormonat angelandeten Mengen aus den in Anhang XII bezeichneten Beständen mit und übermittelt alle Angaben, die nach Artikel 11 und 12 der Verordnung (EWG) Nr. 2847/93 bei ihm eingegangen sind.
(3) Die Kapitäne von Gemeinschaftsschiffen führen für Fänge der in Anhang Ic genannten Arten
a)
ein Produktionslogbuch, dem der Gesamtertrag zu entnehmen ist, aufgeschlüsselt nach an Bord befindlichen Arten (Produktgewicht in Kilogramm);
b)
einen Stauplan, der für jede Art angibt, wo sie im Fischladeraum gelagert ist.
(4) Das Produktionslogbuch und der Stauplan nach Absatz 3 werden täglich gegenüber dem Vortag, der von 00.00 Uhr (UTC) bis 24.00 Uhr (UTC) gerechnet wird, auf den neuesten Stand gebracht und verbleiben an Bord, bis das Schiff vollständig entladen wurde.
(5) Die Kapitäne leisten die erforderliche Hilfe zur Überprüfung der im Produktionslogbuch aufgezeichneten Mengen und der an Bord gelagerten Verarbeitungserzeugnisse.
(6) Alle zwei Jahre beglaubigen die Mitgliedstaaten für alle nach Artikel 26 Absatz 1 zum Fischfang berechtigten Gemeinschaftsschiffe die Richtigkeit der Kapazitätspläne. Der Kapitän sorgt dafür, dass eine Kopie dieser Beglaubigung an Bord mitgeführt wird, um einem Inspektor auf Wunsch vorgelegt zu werden.
Artikel 33
Mitführen von Netzen
(1) Bei der gezielten Fischerei auf eine oder mehrere der in Anhang VII genannten Arten dürfen sich an Bord von Gemeinschaftsschiffen keine Netze befinden, die eine kleinere Maschenöffnung aufweisen als in Artikel 27 festgelegt.
(2) Gemeinschaftsschiffe, die auf derselben Fangreise auch außerhalb des NAFO-Regelungsbereichs fischen, dürfen jedoch Netze an Bord mitführen, die eine kleinere Maschenöffnung aufweisen als in Artikel 27 festgelegt, sofern diese sicher festgezurrt und verstaut sind und nicht ohne weitere eingesetzt werden können. Diese Netze müssen
a)
von ihren Scherbrettern sowie Zug- oder Schleppkabeln und -seilen gelöst sein, und
b)
wenn sie sich an oder über Deck befinden, an einem Teil der Deckaufbauten sicher festgemacht sein.
Artikel 34
Umladungen
(1) Gemeinschaftsschiffe dürfen im NAFO-Regelungsbereich nur Umladungen vornehmen, wenn sie von ihren zuständigen Behörden eine entsprechende Genehmigung erhalten haben.
(2) Gemeinschaftsschiffe dürfen von einem Fischereifahrzeug einer Nichtvertragspartei, das beim Fischfang im NAFO-Regelungsbereich gesichtet oder in anderer Weise identifiziert wurde, weder Fisch übernehmen, noch dürfen sie Fisch an ein solches Schiff abgeben.
(3) Gemeinschaftsschiffe melden ihren zuständigen Behörden jede im NAFO-Regelungsbereich vorgenommene Umladung. Diese Meldung ist vom abgebenden Schiff mindestens 24 Stunden vor und vom übernehmenden Schiff spätestens eine Stunde nach der Umladung zu übermitteln.
(4) Der Bericht nach Absatz 3 enthält die Uhrzeit, die geografische Position, das abzugebende oder zu übernehmende abgerundete Gesamtgewicht nach Arten in Kilogramm sowie die Rufzeichen der an der Umladung beteiligten Schiffe.
(5) Das übernehmende Schiff meldet außerdem mindestens 24 Stunden vor einer Anlandung zusätzlich zu dem an Bord befindlichen Gesamtfang und dem anzulandenden Gesamtgewicht den Namen des Hafens und die voraussichtliche Anlandezeit.
(6) Die Mitgliedstaaten geben die in den Absätzen 3 und 5 genannten Meldungen unverzüglich an die Kommission weiter, die sie ihrerseits umgehend an das NAFO-Sekretariat weiterleitet.
Artikel 35
Chartern von Gemeinschaftsschiffen
(1) Ein Mitgliedstaat kann gestatten, dass ein Fischereifahrzeug, das seine Flagge führt und im NAFO-Regelungsbereich fischen darf, gechartert wird, um eine Quote und/oder Fangtage, die einem anderen NAFO-Vertragspartner zugewiesen wurden, vollständig oder teilweise auszuschöpfen. Nicht gechartert werden dürfen allerdings Schiffe, bei denen die NAFO oder eine andere regionale Fischereiorganisation festgestellt hat, dass sie an illegaler, nicht gemeldeter und unregulierter Fischerei beteiligt waren.
(2) Am Tage des Charterabschlusses übermittelt der Flaggenmitgliedstaat der Kommission die folgenden Angaben, die diese an den Exekutivsekretär der NAFO weiterleitet:
a)
seine Zustimmung zum Charter;
b)
die unter den Charter fallenden Arten und die mit dem Chartervertrag zugewiesenen Fangmöglichkeiten;
c)
die Dauer des Charters;
d)
dem Namen des Charterers;
e)
die Vertragspartei, die das Schiff gechartert hat;
f)
die Maßnahmen, die der Mitgliedstaat getroffen hat, um sicherzustellen, dass alle gecharterten Schiffe, die seine Flagge führen, während der Dauer des Charters die Bestandserhaltungs- und Kontrollmaßnahmen der NAFO beachten.
(3) Nach Beendigung des Charters teilt der Flaggenmitgliedstaat dies der Kommission mit, und die Kommission leitet diese Information unverzüglich an den Exekutivsekretär der NAFO weiter.
(4) Der Flaggenmitgliedstaat sorgt dafür, dass
a)
das Schiff nicht ermächtigt wird, während der Dauer des Charters auf die dem Flaggenmitgliedstaat zugeteilten Fangmöglichkeiten zu fischen;
b)
das Schiff nicht ermächtigt wird, in ein und demselben Zeitraum im Rahmen von mehr als einer Charter zu fischen;
c)
das Schiff während der Dauer des Charters die Bestandserhaltungs- und Kontrollmaßnahmen der NAFO beachtet;
d)
das Charterschiff alle im Rahmen des Charters erzielten Fänge und Beifänge von anderen Fangdaten getrennt in das Fischereilogbuch einträgt.
(5) Die Mitgliedstaaten melden der Kommission die in Absatz 4 Buchstabe d genannten Fänge und Beifänge getrennt von anderen nationalen Fangdaten. Die Kommission leitet diese Daten umgehend an den Exekutivsekretär der NAFO weiter.
Artikel 36
Überwachung des Fischereiaufwands
(1) Jeder Mitgliedstaat trifft die erforderlichen Maßnahmen, um sicherzustellen, dass der Fischereiaufwand seiner Schiffe den Fangmöglichkeiten entspricht, die ihm im NAFO-Regelungsbereich zur Verfügung stehen.
(2) Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission spätestens zum 31. Januar 2006 oder - nach diesem Zeitpunkt - mindestens 30 Tage vor dem beabsichtigten Beginn der Fischereitätigkeit den Fangplan für ihre Schiffe, die im NAFO-Regelungsbereich fischen. Der Fangplan enthält unter anderem Angaben zu dem Schiff bzw. den Schiffen, die an der Fischerei teilnehmen, und zu den geplanten Fangtagen, die im NAFO-Regelungsbereich verbracht werden sollen.
(3) Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission unverbindlich über die beabsichtigten Tätigkeiten ihrer Schiffe in anderen Gebieten.
(4) Der Fangplan gibt Aufschluss über den Gesamtaufwand, der im NAFO-Regelungsbereich eingesetzt werden soll, und stellt ihn den Fangmöglichkeiten gegenüber, die dem betreffenden Mitgliedstaat zur Verfügung stehen.
(5) Spätestens am 31. Dezember 2006 erstatten die Mitgliedstaaten der Kommission Bericht über die Umsetzung ihrer Fangpläne. Diese Berichte enthalten die Anzahl der Schiffe, die tatsächlich an der Fischerei im NAFO-Regelungsbereich teilgenommen haben, die Fänge jedes Schiffs und die Gesamtzahl der Fangtage jedes Schiffs im Regelungsbereich. Die Fangtätigkeit von Schiffen, die in den Abteilungen 3M und 3L Garnelen fischen, werden für jede Abteilung getrennt gemeldet.
ABSCHNITT 4
Sondervorschriften der Datenerfassung
Artikel 37
Datenerfassung
(1) Soweit möglich, befolgen die Mitgliedstaaten Sondervorschriften der Datenerfassung für alle Schiffe unter ihrer Flagge, die in den nachstehenden Gebieten fischen:
Gebiet
Koordinate 1
Koordinate 2
Koordinate 3
Koordinate 4
Orphan Knoll
50.00.30
47.00.30
51.00.30
45.00.30
51.00.30
47.00.30
50.00.30
45.00.30
Corner
Seamounts
35.00.00
48.00.00
36.00.00
48.00.00
36.00.00
52.00.00
35.00.00
52.00.00
Neuengland
Seamounts
43.29.00
43.20.00
44.00.00
43.20.00
44.00.00
46.40.00
43.29.00
46.40.00
Neuengland
Seamounts
35.00.00
57.00.00
39.00.00
57.00.00
39.00.00
64.00.00
35.00.00
64.00.00
(2) Die gemäß Absatz 1 zu erfassenden Daten werden für jeden einzelnen Hol erfasst und sollten soweit möglich Folgendes umfassen:
a)
Artenzusammensetzung nach Anzahl und Gewicht;
b)
Häufigkeit der Größen;
c)
Otolithen;
d)
Ort des Hols, Breiten- und Längengrade;
e)
Fanggerät;
f)
Fangtiefe;
g)
Uhrzeit;
h)
Dauer des Hols;
i)
Schleppbeginn (bei beweglichem Fanggerät);
j)
andere biologische Stichproben, z.B. zur Geschlechtsreife, soweit möglich.
(3) Sobald wie möglich nach dem Ende jeder Fangreise werden die nach Absatz 1 erhobenen Daten den zuständigen Behörden des Mitgliedstaates zur Weiterleitung an das NAFO-Sekretariat übermittelt.
ABSCHNITT 5
Sonderbestimmungen für Nordische Garnelen
Artikel 38
Garnelenfang
Jeder Mitgliedstaat meldet der Kommission täglich die Mengen Garnelen (Pandalus borealis), die in der Abteilung 3L des NAFO-Regelungsbereichs von Schiffen eingebracht wurden, die seine Flagge führen und in der Gemeinschaft registriert sind. Sämtliche Fangtätigkeiten werden in Tiefen von über 200 m durchgeführt und sind zu jeder Zeit auf ein Fischereifahrzeug je fangberechtigten Mitgliedstaat beschränkt.
ABSCHNITT 6
Sonderbestimmungen für Rotbarsch
Artikel 39
Rotbarschfang
(1) Jeden zweiten Montag meldet der Kapitän eines Gemeinschaftsschiffs, das in der Unterzone 2 und in den Abteilungen IF, 3K und 3M des NAFO-Regelungsbereichs Rotbarschfang betreibt, den zuständigen Behörden des Mitgliedstaats, dessen Flagge das Schiff führt oder in dem es registriert ist, die Rotbarschmengen, die in den am vorhergehenden Sonntag um 24.00 Uhr abgelaufenen zwei Wochen in den genannten Gebieten gefangen wurden.
Haben die insgesamt getätigten Fänge einen Umfang von 50 % der TAC erreicht, so muss diese Meldung wöchentlich, und zwar jeden Montag erfolgen.
(2) Die Mitgliedstaaten melden der Kommission jeden zweiten Dienstag vor 12.00 Uhr die Rotbarschmengen, die in den am vorhergehenden Sonntag um 24.00 Uhr abgelaufenen zwei Wochen in der Unterzone 2 und den Abteilungen IF, 3K und 3M des NAFO-Regelungsbereichs von Schiffen unter ihrer Flagge, die in ihrem Hoheitsgebiet gemeldet sind, gefangen wurden.
Haben die insgesamt getätigten Fänge einen Umfang von 50 % der TAC erreicht, so muss diese Meldung wöchentlich erfolgen.
KAPITEL VII
SONDERBESTIMMUNGEN FÜR GEMEINSCHAFTSSCHIFFE IM CCAMLR-GEBIET
ABSCHNITT 1
Beschränkungen und Angaben zu den Schiffen
Artikel 40
Fangverbote und -beschränkungen
(1) Die gezielte Fischerei auf die in Anhang XIII aufgeführten Arten ist in den in diesem Anhang ausgewiesenen Bereichen und während der dort genannten Zeiträume verboten.
(2) Für neue Fischereien und Versuchsfischereien gelten die in Anhang XIV genannten Fang- und Beifanggrenzen in den dort angegebenen Untergebieten.
Artikel 41
Angaben zu den Schiffen, die zur Fischerei im CCAMLR-Gebiet befugt sind
(1) Ab 1. August 2006 übermitteln die Mitgliedstaaten der Kommission zusätzlich zu den Angaben nach Artikel 3 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 601/2004 folgende Angaben zu den fangberechtigten Schiffen:
a)
IMO-Nummer (sofern gegeben);
b)
gegebenenfalls frühere Flagge;
c)
internationales Rufzeichen;
d)
Name und Anschrift des/der Schiffseigner(s) und, falls bekannt, des/der wirtschaftlichen Eigentümer(s);
e)
Schiffstyp;
f)
Bauort und -jahr;
g)
Länge;
h)
folgende Farbfotos des Schiffs:
i)
eine Aufnahme von mindestens 12 x 7 cm der Steuerbordseite des Schiffs, auf der dieses in seiner vollen Länge und mit sämtlichen Aufbauten abgebildet ist;
ii)
eine Aufnahme von mindestens 12 x 7 cm der Backbordseite des Schiffs, auf der dieses in seiner vollen Länge und mit sämtlichen Aufbauten abgebildet ist;
iii)
eine Aufnahme von mindestens 12 x 7 cm des direkt von achtern fotografierten Hecks;
i)
Maßnahmen, die eine Manipulation der an Bord installierten satellitengestützten Schiffsüberwachungsanlage ausschließen sollen.
(2) Ab dem 1. August 2006 übermitteln die Mitgliedstaaten der Kommission, soweit möglich, außerdem folgende Angaben zu den Schiffen, die zur Fischerei im CCAMLR-Gebiet befugt sind:
a)
Name und Anschrift des Betreibers, sofern nicht mit dem/den Schiffseigner(n) identisch;
b)
Namen und Staatsangehörigkeit des Kapitäns und gegebenenfalls des Fischereikapitäns;
c)
Fangmethode bzw. -methoden;
d)
Breite (m);
e)
Bruttoregistertonnen;
f)
Art und Nummer der Kommunikationsmittel (Nummer von Inmarsat A, B und C);
g)
normale Besatzung;
h)
Hauptmaschinenleistung (kW);
i)
Ladekapazität (Tonnen), Zahl und Kapazität (in m3) der Fischladeräume;
j)
sonstige als sinnvoll erachtete Angaben (z. B. Eisklassifizierung).
ABSCHNITT 2
Versuchsfischerei
Artikel 42
Teilnahme an Versuchsfischerei
(1) Fischereifahrzeuge, die die Flagge Spaniens führen, in Spanien registriert sind und der CCAMLR gemäß Artikel 7 der Verordnung (EG) Nr. 601/2004 gemeldet wurden, dürfen in den FAO-Untergebieten 88.1 und 88.2 sowie in den Bereichen 58.4.1, 58.4.2 und den Bereichen 58.4.3a und 58.4.3b außerhalb der Gebiete unter nationaler Gerichtsbarkeit an der Langleinen-Versuchsfischerei auf Dissostichus spp. teilnehmen.
(2) In den Bereichen 58.4.3a und 58.4.3b darf zu keiner Zeit mehr als ein Fischereifahrzeug fischen.
(3) Die Gesamtfang- und Beifanggrenzen für die Untergebiete 88.1 und 88.2 sowie die Bereiche 58.4.1 und 58.4.2 und ihre Aufteilung nach kleinen Forschungsfeldern (Small Scale Research Units - SSRU) innerhalb der Untergebiete und Bereiche sind in Anhang XIV festgelegt. Der Fischfang wird in jedem SSRU eingestellt, wenn die gemeldeten Fänge die vorgegebene Fanggrenze erreicht haben, und besagtes SSRU wird für die restliche Saison für den Fischfang geschlossen.
(4) Der Fischfang muss in möglichst großen geografischen und bathymetrischen Entfernungen erfolgen, damit die zur Bestimmung des Fischereipotenzials erforderlichen Daten gesammelt werden können und eine übermäßige Konzentration von Fängen und Aufwand vermieden wird. In den Bereichen 58.4.1 und 58.4.2 darf nicht in Tiefen von weniger als 550 m gefischt werden.
Artikel 43
Melderegelungen
Fischereifahrzeuge, die an der Versuchsfischerei nach Artikel 42 teilnehmen, unterliegen folgenden Fang- und Aufwandsmeldesystemen und -bedingungen:
a)
dem Fünf-Tage-Melde-System nach Artikel 12 der Verordnung (EG) Nr. 601/2004, mit der Ausnahme, dass die Mitgliedstaaten der Kommission die Fang- und Aufwandsmeldungen spätestens zwei Arbeitstage nach dem Ende jedes Meldezeitraums zur sofortigen Weitergabe an die CCAMLR übermitteln. In den Untergebieten 88.1 und 88.2 sowie den Bereichen 58.4.1 und 58.4.2 werden die Meldungen je SSRU vorgenommen;
b)
dem System für die monatliche Meldung nach Artikel 13 der Verordnung (EG) Nr. 601/2004 des Rates;
c)
zu melden sind Stückzahl und Gesamtgewicht der wieder über Bord geworfenen Dissostichus eleginoides und Dissostichus mawsoni, einschließlich der Tiere mit krankhaftem Fleisch („jellymeat“).
Artikel 44
Sonderbestimmungen
(1) In Bezug auf die Maßnahmen zur Reduzierung der tödlichen Beifänge von Seevögeln bei der Langleinenfischerei wird die Versuchsfischerei nach Artikel 42 nach Maßgabe von Artikel 8 der Verordnung (EG) Nr. 600/2004 des Rates vom 22. März 2004 mit technischen Maßnahmen für die Fischerei im Bereich des Übereinkommens über die Erhaltung der lebenden Meeresschätze der Antarktis (30) durchgeführt. Außerdem gilt Folgendes:
a)
Bei dieser Fischerei ist das Überbordwerfen von Fischabfällen verboten.
b)
Fischereifahrzeuge, die an der Versuchsfischerei in den Bereichen 58.4.1 und 58.4.2 teilnehmen und in Bezug auf das Beschweren von Langleinen den CCAMLR-Protokollen (A, B oder C) entsprechen, sind von der Vorschrift befreit, die Leinen nachts auszulegen; hat ein Schiff jedoch insgesamt drei (3) Seevögel gefangen, so muss es nach Artikel 8 der Verordnung (EG) Nr. 601/2004 unverzüglich erneut die Leinen nachts auslegen.
c)
Fischereifahrzeuge, die an der Versuchsfischerei in den Untergebieten 88.1 und 88.2 sowie den Bereichen 58.4.3a und 58.4.3b teilnehmen und die insgesamt drei (3) Seevögel gefangen haben, stellen unverzüglich die Fangtätigkeit ein und dürfen für den Rest der Saison 2005/06 außerhalb der normalen Fangsaison keine Fische mehr fangen.
(2) Fischereifahrzeuge, die an der Versuchsfischerei in den FAO-Untergebieten 88.1 und 88.2 teilnehmen, müssen ferner folgende Auflagen erfüllen:
a)
Den Schiffen ist es verboten, Folgendes ins Meer einzubringen:
i)
Öl oder Kraftstoffe oder ölige Rückstände, außer mit einer Genehmigung nach Anhang I von MARPOL 73/78 (Internationales Übereinkommen zur Verhütung der Meeresverschmutzung durch Schiffe);
ii)
Müll;
iii)
Essensreste, die nicht durch ein Sieb mit Öffnungen von maximal 25 mm passen;
iv)
Geflügel oder Geflügelteile (einschließlich Eierschalen);
v)
Abwasser in einer Entfernung von bis zu 12 Seemeilen von Land- oder Eismassen oder Abwasser bei Fahrt des Schiffes mit weniger als vier Knoten;
vi)
Müllverbrennungsasche.
b)
In die Untergebiete 88.1 und 88.2 dürfen kein lebendes Geflügel und keine lebenden Vögel verbracht werden, und nicht verbrauchtes geschlachtetes Geflügel muss aus den Untergebieten 88.1 und 88.2 entfernt werden.
c)
In den Untergebieten 88.1 und 88.2 ist die Fischerei auf Dissostichus spp. innerhalb von zehn Seemeilen vor der Küste der Balleny Islands untersagt.
Artikel 45
Begriffsbestimmung des Hols
(1) Im Sinne dieses Abschnitts umfasst ein Hol das Aussetzen von einer oder mehreren Leinen an einem einzigen Standort. Die genaue geografische Position eines Hols für die Zwecke der Fang- und Aufwandsmeldung richtet sich nach dem Mittelpunkt der ausgesetzten Leine oder Leinen.
(2) Um als Forschungshol bezeichnet zu werden,
a)
müssen die betreffenden Hols mindestens fünf Seemeilen von einander entfernt, gemessen vom geografischen Mittelpunkt jedes Hols, durchgeführt werden;
b)
werden bei jedem Hol mindestens 3 500 und höchstens 10 000 Haken ausgelegt; hierzu können am selben Standort eine Reihe verschiedener Leinen ausgelegt werden;
c)
wird jede Langleine für mindestens sechs Stunden ausgelegt, gemessen vom Zeitpunkt, an dem die Leine vollständig ausgelegt ist, bis zum Zeitpunkt, an dem das Einholen der Leine beginnt.
Artikel 46
Forschungsprogramme
Fischereifahrzeuge, die an der Versuchsfischerei gemäß Artikel 42 teilnehmen, führen in allen SSRU, in die die FAO-Untergebiete 88.1 und 88.2 sowie die Bereiche 58.4.1 und 58.4.2 unterteilt sind, Forschungsprogramme durch. Das Forschungsprogramm wird wie folgt durchgeführt:
a)
bei der ersten Einfahrt in ein SSRU werden die ersten zehn Hols, auch „erste Reihe“ genannt, als „Forschungshols“ bezeichnet und müssen den in Artikel 45 Absatz 2 genannten Kriterien genügen;
b)
die nächsten zehn Hols oder, wenn diese zuerst erreicht wird, die nächste Fangmenge von zehn Tonnen werden/wird als „zweite Reihe“ bezeichnet. Hols der zweiten Reihe können nach Ermessen des Kapitäns als normale Versuchsfischerei gefischt werden. Sie können aber auch als Forschungshols bezeichnet werden, wenn sie die Anforderungen von Artikel 45 Absatz 2 erfüllen;
c)
bei Beendigung der ersten und zweiten Reihe von Hols unternimmt das Schiff, wenn der Kapitän in demselben SSRU weiterfischen möchte, eine „dritte Reihe“; in den drei Reihen werden insgesamt 20 Forschungshols durchgeführt. Die dritte Reihe ist während desselben Aufenthalts in den SSRU durchzuführen wie die erste und die zweite Reihe;
d)
das Schiff darf nach Abschluss von 20 Forschungshols nach der dritten Reihe in demselben SSRU weiterfischen;
e)
in den SSRU A, B, C, E und G in den Untergebieten 88.1 und 88.2, in denen der befischbare Meeresboden keine 15 000 km2 umfasst, finden die Buchstaben b, c und d keine Anwendung und das Schiff darf nach Abschluss von zehn Forschungshols im selben SSRU weiterfischen.
Artikel 47
Datenerhebungsprogramme
(1) Fischereifahrzeuge, die Versuchsfischerei gemäß Artikel 47 betreiben, führen in allen SSRU, in die die FAO-Untergebiete 88.1 und 88.2 sowie die Bereiche 58.4.1 und 58.4.2 unterteilt sind, Datenerhebungsprogramme durch. Das Datenerhebungsprogramm umfasst
a)
Position und Meerestiefe an jedem Ende jeder Leine in einem Hol;
b)
Aussetzzeit, Verbleib der Leine im Meer und Einholzeit;
c)
Anzahl und Art der an der Oberfläche verlorenen Fische;
d)
Anzahl ausgesetzter Haken;
e)
Art des Köders;
f)
Erfolg der Köderung (%);
g)
Art der verwendeten Haken und
h)
See- und Wetterbedingungen sowie Mondphase bei Aussetzen der Leinen.
(2) Alle in Absatz 1 aufgeführten Daten sind für jedes Forschungshol zu erfassen; insbesondere sind in einem Forschungshol von bis zu 100 Fischen alle Fische zu messen und mindestens 30 Fischproben für biologische Untersuchungen zu ziehen. Werden mehr als 100 Fische gefangen, so sind Stichproben zu nehmen.
Artikel 48
Markierungsprogramm
Jedes Fischereifahrzeug, das Versuchsfischerei gemäß Artikel 42 betreibt, führt folgendes Markierungsprogramm durch:
a)
Während der gesamten Saison wird gemäß dem CCAMLR-Markierungsprotokoll pro Tonne Frischfischgewicht ein Exemplar Dissostichus spp. markiert und wieder freigelassen. Die Schiffe stellen ihr Markierungsprogramm erst ein, nachdem sie 500 Exemplare markiert haben, bzw. verlassen die Fischerei erst, nachdem sie ein Exemplar pro Tonne Frischfischgewicht markiert haben;
b)
es werden Exemplare aller Größen erfasst, um der vorgeschriebenen Anzahl von einem Exemplar je Tonne Frischfischgewicht zu genügen. Alle wieder freigelassenen Exemplare werden doppelt markiert und die Freilasswege erfolgen über ein möglichst breites geografisches Gebiet;
c)
alle Kennzeichnungsmarken tragen eine einmalige Seriennummer und eine Adresse, damit der Ursprung der Markierung zurückverfolgt werden kann, wenn markierte Fische wieder gefangen werden;
d)
wieder gefangene markierte Fische (d. h. gefangene Fische, die bereits eine zuvor angebrachte Marke aufweisen) sind nicht erneut freizulassen, selbst wenn sie nur für kurze Zeit in Freiheit waren;
e)
von allen wieder gefangenen, markierten Exemplaren sind biologische Proben (z.B. in Bezug auf Länge, Gewicht, Geschlecht, Gonadenentwicklung) zu nehmen und, soweit möglich, elektronische Fotografien anzufertigen; ferner sind die Otolithen und die Kennzeichnungsmarke zu entfernen;
f)
alle einschlägigen Markierungsdaten und die Aufzeichnungen zu den Wiederfängen markierter Fische sind dem CCAMLR binnen drei Monaten, nachdem das Schiff diese Fischereien verlassen hat, elektronisch im CCAMLR-Format zu übermitteln;
g)
alle einschlägigen Markierungsdaten, die Aufzeichnungen zu Wiederfängen und den wieder gefangenen Exemplaren sind ebenfalls nach dem CCAMLR-Markierungsprotokoll im CCAMLR-Format der zuständigen regionalen Markierungs-Datenbank zu übermitteln.
Artikel 49
Wissenschaftliche Beobachter
Jedes Fischereifahrzeug, das Versuchsfischerei gemäß Artikel 42 betreibt, nimmt für die Dauer seiner Fangeinsätze mindestens zwei wissenschaftliche Beobachter an Bord, von denen einer nach der CCAMLR-Regelung für internationale wissenschaftliche Beobachtung bestellt wird.
KAPITEL VIII
SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 50
Datenübermittlung
Gemäß Artikel 15 Absatz 1 und Artikel 18 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 2847/93 übermitteln die Mitgliedstaaten der Kommission Daten über die angelandeten Mengen; sie verwenden dabei die in Anhang I der vorliegenden Verordnung genannten Bestandscodes.
Artikel 51
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Januar 2006.
Werden für den CCAMLR-Bereich TACs schon für Zeiträume festgesetzt, die vor dem 1. Januar 2006 beginnen, so gilt Artikel 40 ab Beginn des entsprechenden TAC-Geltungszeitraums.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 22. Dezember 2005.
32006R0051
L 016/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 51/2006 AL CONSILIULUI
din 22 decembrie 2005
de stabilire pentru 2006 a posibilităților de pescuit și a condițiilor asociate pentru anumite stocuri de pește și grupe de stocuri de pește, aplicabile în apele comunitare și, pentru navele comunitare, în ape în care sunt necesare limitări ale capturilor
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului (1), în special articolul 20,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului din 6 mai 1996 privind introducerea unor condiții suplimentare pentru gestionarea interanuală a totalurilor admise de captură (TAC) și a cotelor de pescuit (2), în special articolul 2,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 423/2004 al Consiliului din 26 februarie 2004 de stabilire a unor măsuri de refacere a rezervelor de cod (3), în special articolele 6 și 8,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 811/2004 al Consiliului din 21 aprilie 2004 de stabilire a unor măsuri de refacere a stocului de merluciu din regiunile nordice (4), în special articolul 5,
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, Consiliul trebuie să adopte măsurile necesare pentru asigurarea accesului la ape și resurse și exercitarea durabilă a activității de pescuit ținând seama de consultanța științifică disponibilă, în special de raportul pregătit de Comitetul Științific, Tehnic și Economic în domeniul pescuitului (CSTEP).
(2)
În conformitate cu articolul 20 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, cade în sarcina Consiliului stabilirea capturilor totale admisibile (TAC) pe zonă de pescuit sau grup de zone de pescuit. Posibilitățile de pescuit ar trebui alocate statelor membre și țărilor terțe în conformitate cu criteriile prevăzute la articolul 20 din acest regulament.
(3)
Pentru a asigura gestionarea eficientă a TAC și a cotelor, ar trebui stabilite condiții specifice în care să aibă loc operațiunile de pescuit.
(4)
Trebuie stabilite la nivel comunitar principiile și anumite proceduri de gestionare a pescuitului, astfel încât statele membre să poată asigura gestionarea navelor care arborează pavilionul lor.
(5)
Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 stabilește definiții relevante pentru alocarea posibilităților de pescuit.
(6)
În conformitate cu articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 847/96, trebuie identificate stocurile care sunt supuse diverselor măsuri prevăzute de acesta.
(7)
În conformitate cu procedura prevăzută în acordurile sau protocoalele privind relațiile în domeniul pescuitului, Comunitatea a avut consultări privind drepturile de pescuit cu Norvegia (5), insulele Feroe (6) și Groenlanda (7).
(8)
Comunitatea este parte contractantă la mai multe organizații regionale de pescuit. Aceste organizații au recomandat instituirea unor limitări ale capturilor și alte reguli de conservare pentru anumite specii. Prin urmare, Comunitatea ar trebui să pună în aplicare aceste recomandări.
(9)
La reuniunea sa anuală din iunie 2005, Comisia interamericană pentru tonul tropical (CITT) adoptă limitări ale capturilor pentru albacora, tonul obez și tonul dungat, precum și măsuri tehnice cu privire la tratarea capturilor secundare. Deși Comunitatea nu este un membru al CITT, este necesar să se pună în aplicare aceste măsuri pentru a asigura gestionarea durabilă a resurselor aflate sub jurisdicția acestei organizații.
(10)
La reuniunea sa anuală din 2005, Comisia internațională pentru conservarea tonului de Atlantic (ICCAT) adoptă tabele ce indică subutilizarea și suprautilizarea posibilităților de pescuit ale părților contractante ICCAT. În acest context, ICCAT adoptă o decizie constatând că în cursul anului 2004 Comunitatea și-a subexploatat cota pentru mai multe stocuri.
(11)
Pentru a respecta adaptările aduse cotelor comunitare stabilite de ICCAT, este necesar ca distribuția posibilităților de pescuit ce decurg din subutilizare să fie realizată în baza respectivei contribuții a fiecărui stat membru la subutilizare fără modificarea cheii de distribuție stabilite de prezentul regulament pentru alocarea anuală a TAC.
(12)
Posibilitățile de pescuit ar trebui utilizate în conformitate cu legislația comunitară din acest domeniu, în special Regulamentul (CEE) nr. 1381/87 al Comisiei din 20 mai 1987 privind stabilirea modalităților specifice de marcare și documentare a navelor de pescuit (8), Regulamentul (CEE) nr. 2807/83 al Comisiei din 22 septembrie 1983 de definire a procedurilor speciale de înregistrare a informațiilor privitoare la capturile de pește de către statele membre (9), Regulamentul (CEE) nr. 2847/93 al Consiliului din 12 octombrie 1993 de instituire a unui sistem de control aplicabil politicii comune din domeniul pescuitului (10), Regulamentul (CE) nr. 1954/2003 al Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind gestionarea efortului de pescuit referitor la anumite zone și resurse de pescuit comunitare (11), Regulamentul (CE) nr. 1626/94 al Consiliului din 27 iunie 1994 de adoptare a unor măsuri tehnice de conservare a resurselor de pește în Marea Mediterană (12), Regulamentul (CE) nr. 1627/94 al Consiliului din 27 iunie 1994 de stabilire a dispozițiilor generale privind permisele de pescuit speciale (13), Regulamentul (CE) nr. 601/2004 al Consiliului din 22 martie 2004 de stabilire a unor măsuri de control aplicabile activităților de pescuit în zona care face obiectul Convenției privind conservarea faunei și florei marine din Antarctica (14), Regulamentul (CE) nr. 850/98 al Consiliului din 30 martie 1998 pentru conservarea resurselor de pescuit prin măsuri tehnice de protecție a puietului de organisme marine (15), Regulamentul (CEE) nr. 3880/91 al Consiliului din 17 decembrie 1991 privind prezentarea de statistici nominale referitoare la capturile de pește realizate de către statele membre care pescuiesc în nord-estul Oceanului Atlantic (16), Regulamentul (CE) nr. 1434/98 al Consiliului din 29 iunie 1998 de specificare a condițiilor în care heringul poate fi descărcat la țărm în scopuri industriale, altele decât consumul uman direct (17), Regulamentul (CE) nr. 423/2004 al Consiliului din 26 februarie 2004 de stabilire a unor măsuri de refacere a rezervelor de cod (3), Regulamentul (CE) nr. 2244/2003 al Comisiei din 18 decembrie 2003 de stabilire a dispozițiilor privind sistemele de monitorizare a navelor prin satelit (18), Regulamentul (CEE) nr. 2930/86 al Consiliului din 22 septembrie 1986 de definire a caracteristicilor vaselor de pescuit (19), Regulamentul (CE) nr. 973/2001 al Consiliului din 14 mai 2001 de stabilire a anumitor măsuri tehnice pentru conservarea anumitor stocuri de pești mari migratori (20), Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 al Consiliului din 16 decembrie 2002 de stabilire a cerințelor specifice de acces și a condițiilor asociate care se aplică pescuitului rezervelor de specii de adâncime (21) și Regulamentul (CE) nr. 2270/2004 al Consiliului din 22 decembrie 2004 de fixare pentru 2005 și 2006 a posibilităților de pescuit pentru navele de pescuit comunitare pentru anumite rezerve de pești de adâncime (22).
(13)
Este necesar, în urma avizului Consiliului Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES), să se aplice un sistem temporar de gestionare a limitelor capturilor de hamsie în subzona VIII.
(14)
Este necesar, în urma avizului ICES, să se aplice un sistem temporar de gestionare a efortului de pescuit pentru uva din subzona IV a ICES și diviziunea IIIa Nord.
(15)
Având în vedere cunoștințele științifice privind statutul biologic al stocului de putasu și în urma negocierilor dintre statele de coastă cu privire la gestionarea acestui stoc, este necesar să se modifice zonele de gestionare ținând seama de caracteristicile specifice ale zonelor de pescuit în cauză.
(16)
Ca măsură tranzitorie ținând seama de cea mai recentă consultanță științifică a lui ICES, efortul de pescuit pentru anumite specii de adâncime ar trebui redus în continuare.
(17)
Pentru adaptarea limitărilor efortului de pescuit pentru cod prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 423/2004, sunt propuse mecanisme alternative pentru a gestiona efortul de pescuit ținând seama de TAC, în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din respectivul regulament.
(18)
Consultanța științifică arată că stocul de cambulă de Baltica din Marea Nordului nu este pescuit în mod durabil și că nivelurile de capturi aruncate înapoi în mare sunt foarte ridicate. Consultanța științifică și avizele Consiliului consultativ regional pentru Marea Nordului arată că este adecvat să se adapteze posibilitățile de pescuit în funcție de efortul de pescuit al navelor care pescuiesc cambulă de Baltica.
(19)
Pentru stocurile de limbă-de-mare din vestul Canalului Mânecii, este necesar să se aplice un sistem provizoriu de gestionare a efortului. Pentru stocurile de cod din Kattegat, Marea Nordului, Skagerrak și vestul Canalului Mânecii, din Marea Irlandei și din vestul Scoției, precum și pentru stocurile de merluciu și de langustină din diviziunile ICES VIIIc și IXa, programul de gestiune a efortului trebuie adaptat.
(20)
Articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 1434/98 nu asigură limitarea capturilor de hering la limitele capturilor fixate pentru specie. De aceea este necesar să se introducă măsuri tranzitorii care să asigure o monitorizare și numărare corespunzătoare a heringului din debarcările nesortate.
(21)
Practicile actuale de pescuit la pescuirea cu setci în apele adânci de la vest de Scoția și Irlanda presupun utilizarea de setci cu lungimi excesive, ducând la un timp de imersie excesiv și niveluri ridicate de capturi aruncate înapoi în mare. Plasele pierdute sau aruncate în mod deliberat pot continua să pescuiască câțiva ani fără să fie recuperate. Investigațiile științifice au demonstrat că această practică de pescuit constituie o amenințare serioasă la adresa speciilor de adâncime, trebuind puse în aplicare măsuri tranzitorii pentru a interzice pescuitul până la adoptarea unor măsuri permanente.
(22)
Pentru a asigura exploatarea durabilă a stocurilor de merluciu și pentru a reduce capturile aruncate înapoi în mare, ar trebui puse în aplicare ultimele evoluții ale uneltelor selective de pescuit ca măsuri tranzitorii în subdiviziunea VIII a, b, d.
(23)
La reuniunea sa anuală din 2004, Comisia pentru pescuitul în zona de nord-est a Oceanului Atlantic (NEAFC) adoptă o recomandare de restricționare a pescuitului în anumite zone pentru a proteja habitatele de adâncime vulnerabile. Această recomandare ar trebui pusă în aplicare de către Comunitate.
(24)
Pentru a contribui la conservarea caracatiței, în special pentru a proteja puietul, este necesar să se stabilească, în 2006, o dimensiune minimă a caracatiței din apele marine aflate sub suveranitatea sau jurisdicția unor țări terțe și situate în regiunea CECAF până la adoptarea unui regulament de modificare a Regulamentului (CE) nr. 850/98.
(25)
În noiembrie 2005, NEAFC a recomandat introducerea unui număr de nave pe lista navelor despre care s-a confirmat că s-au angajat în pescuit ilegal, neraportat și nereglementat. Ar trebui asigurată punerea în aplicare a recomandărilor în ordinea juridică comunitară.
(26)
La reuniunea anuală a Comisiei Generale pentru Pescuit în Marea Mediterană (CGPM) din 2005, CGPM adoptă o recomandare privind gestionarea anumitor zone de pescuit care exploatează specii de adâncime și o recomandare privind instituirea unui registru CGPM al navelor de peste 15 metri autorizate să opereze în zona CGPM. Deoarece Comunitatea este parte contractantă la CGPM, aceste recomandări sunt obligatorii pentru Comunitate și, prin urmare, ar trebui puse în aplicare.
(27)
Pentru a contribui la conservarea stocurilor de pești, ar trebui puse în aplicare în 2006 anumite măsuri suplimentare privind controlul și condițiile tehnice de pescuit.
(28)
Ar trebui introduse anumite dispoziții privind utilizarea datelor VMS pentru a oferi o mai mare eficiență în monitorizarea, controlul și supravegherea gestionării efortului.
(29)
Pentru a asigura înregistrarea corectă a capturilor de putasu ale navelor din țări terțe din apele comunitare, este necesar să se întărească dispozițiile privind controlul acestor nave.
(30)
În conformitate cu articolul 20 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, Consiliul trebuie să decidă asupra condițiilor asociate limitelor capturilor și/sau efortului de pescuit. Consultanța științifică arată că un volum substanțial de capturi peste nivelurile TAC convenite conduce la prejudicierea durabilității operațiunilor de pescuit. De aceea este adecvat să se introducă condiții asociate care duc la o mai bună punere în aplicare a posibilităților de pescuit convenite.
(31)
La reuniunea sa anuală din 2004, ICCAT adoptă o serie de măsuri tehnice pentru anumite stocuri de pești mari migratori din Atlantic și Marea Mediterană, specificând, inter alia, o nouă dimensiune minimă pentru tonul roșu, restricții la pescuit în anumite zone și perioade de timp pentru a proteja tonul obez, măsuri privind activitatea de pescuit sportiv și de agrement din Marea Mediterană și instituirea unui program de eșantionare pentru estimarea dimensiunii tonului roșu prins în cuști. Pentru a contribui la conservarea stocurilor de pești este necesar să se pună în aplicare aceste măsuri în 2006, până la adoptarea unui regulament de modificare a Regulamentului (CE) nr. 973/2001.
(32)
La reuniunea sa anuală din 2005, Organizația pentru pescuitul în zona de sud-est a Oceanului Atlantic (SEAFO) adoptă o măsură de plasare a observatorilor științifici pe toate navele care operează în zona Convenției și care vizează specii care nu sunt supuse regimurilor de conservare și gestionare ale altor organizații regionale de pescuit competente de la 1 ianuarie 2006. Această măsură este obligatorie pentru Comunitate și, prin urmare, ar trebui pusă în aplicare.
(33)
La a 27-a sa reuniune anuală din 19-23 septembrie 2005, Organizația de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO) adoptă o serie de măsuri tehnice și de control. Este necesar să se pună în aplicare aceste măsuri.
(34)
Pentru a se conforma obligațiilor internaționale asumate de Comunitate ca parte contractantă la Convenția privind conservarea resurselor marine vii ale Antarcticii (CCAMLR), inclusiv obligația de a aplica măsurile adoptate de Comisia CCAMLR, ar trebui să se aplice TAC-urile adoptate de Comisie pentru sezonul 2005-2006 și datele limită corespunzătoare ale sezonului.
(35)
La a XXIV-a reuniune anuală din 2005, CCAMLR adoptă limite relevante de captură pentru stocurile deschise zonelor de pescuit convenite de fiecare membru CCAMLR. De asemenea, CCAMLR a aprobat participarea navelor comunitare la pescuitul experimental pentru Dissostichus spp. în subzonele FAO 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a) și 58.4.3b) și a supus activitatea de pescuit relevantă unor limite ale capturilor și capturilor secundare, precum și anumitor măsuri tehnice specifice. Ar trebui, de asemenea, aplicate aceste limite și măsuri tehnice.
(36)
Pentru a asigura mijloacele de subzistență ale pescarilor comunitari și pentru a evita periclitarea resurselor și orice eventuale dificultăți datorate expirării Regulamentului (CE) nr. 27/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 de fixare pentru 2005 a posibilităților de pescuit și condițiilor asociate pentru anumite stocuri de pește și grupe de stocuri de pește, aplicabile în apele comunitare și, pentru navele comunitare, în apele unde sunt necesare limitări ale capturilor (23), este esențial să se deschisă aceste zone de pescuit la 1 ianuarie 2006 și să se mențină în vigoare în cursul lunii ianuarie 2006 unele dintre regulile respectivului regulament. Dată fiind urgența chestiunii, este imperativ să se acorde o derogare de la perioada de șase săptămâni prevăzută la alineatul I punctul (3) din Protocolul privind rolul parlamentelor naționale în Uniunea Europeană, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatele de instituire a Comunităților Europene,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament fixează posibilitățile de pescuit pentru anul 2006, pentru anumite stocuri de pește și grupe de stocuri de pește, precum și condițiile aferente în care pot fi utilizate aceste posibilități de pescuit.
În plus, acesta fixează anumite limite ale efortului și condiții asociate pentru ianuarie 2007, iar pentru anumite stocuri antarctice fixează posibilitățile de pescuit și condițiile specifice pentru perioadele stabilite în anexa IE.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
(1) În cazul în care nu se prevede altfel, prezentul regulament se aplică:
(a)
navelor de pescuit comunitare („nave comunitare”); și
(b)
navelor de pescuit care arborează pavilionul și sunt înmatriculate în țări terțe („nave de pescuit din țări terțe”) aflate în ape comunitare („ape CE”).
(2) Prin derogare de la alineatul (1), prezentul regulament nu se aplică operațiunilor de pescuit desfășurate exclusiv în scopul investigațiilor științifice, care sunt desfășurate cu permisiunea și sub autoritatea statului membru în cauză și cu privire la care Comisia și statul membru în apele căruia se efectuează cercetarea au fost informate în prealabil.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentului regulament, în plus față de definițiile prevăzute la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, se aplică următoarele definiții:
(a)
prin „capturi totale admisibile” se înțelege cantitatea care poate fi preluată din fiecare stoc în fiecare an;
(b)
prin „cotă” se înțelege o proporție fixă din TAC alocată Comunității, statelor membre sau unor țări terțe;
(c)
prin „ape internaționale” se înțelege apele care se găsesc în afara suveranității sau jurisdicției vreunui stat;
(d)
prin „zonă de reglementare NAFO” se înțelege partea din zona Convenției Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO) care nu este sub suveranitatea sau jurisdicția statelor de coastă;
(e)
prin „Skagerrak” se înțelege zona delimitată la vest de o linie trasată de la farul Hanstholm la farul Lindesnes și la sud de o linie trasată de la farul Skagen la farul Tistlarna și de la acest punct la cel mai apropiat punct pe coasta suedeză;
(f)
prin „Kattegat” se înțelege zona delimitată la nord de o linie trasată de la farul Skagen la farul Tistlarna și de la acest punct la punctul cel mai apropiat pe coasta suedeză și la sud de o linie trasată de la Hasenøre la Gnibens Spids, de la Korshage la Spodsbjerg și de la Gilbjerg Hoved la Kullen;
(g)
prin „Golful Cadiz” se înțelege zona subdiviziunii ICES IXa la est de longitudinea 7°23′48″ V.
Articolul 4
Zone de pescuit
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții ale zonelor:
(a)
zonele ICES (Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime) sunt cele definite în Regulamentul (CEE) nr. 3880/91. În cazul în care expresia „ape CE” este adăugată la o zonă, aceasta înseamnă că zona se referă numai la apele CE ale acelei zone;
(b)
zonele CECAF (Atlanticul est-central sau zona majoră de pescuit FAO 34) sunt cele definite în Regulamentul (CE) nr. 2597/95 al Consiliului din 23 octombrie 1995 privind transmiterea de către statele membre care pescuiesc în alte zone decât Atlanticul de Nord a statisticilor cu privire la capturile nominale (24);
(c)
zonele NAFO (Organizația de pescuit în Atlanticul de Nord-Vest) sunt cele definite în Regulamentul (CEE) nr. 2018/93 al Consiliului din 30 iunie 1993 privind furnizarea de statistici referitoare la capturile de pește și la activitatea piscicolă a statelor membre care pescuiesc în Atlanticul de Nord-Vest (25);
(d)
zonele CCAMLR (Convenția privind conservarea resurselor marine vii ale Antarcticii) sunt cele definite în Regulamentul (CE) nr. 601/2004.
CAPITOLUL II
POSIBILITĂȚI DE PESCUIT ȘI CONDIȚII ASOCIATE PENTRU NAVELE COMUNITARE
Articolul 5
Limite ale capturilor și alocări
(1) Limitele de captură pentru navele comunitare în apele comunitare sau în anumite ape necomunitare și alocarea acestor limite între statele membre și condițiile suplimentare în conformitate cu articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 sunt stabilite în anexa I.
(2) Navele comunitare sunt autorizate să efectueze capturi, în cadrul limitelor cotelor stabilite în anexa I, în apele care intră în jurisdicția de pescuit a insulelor Feroe, a Groenlandei, a Islandei și a Norvegiei, precum și în zona de pescuit din jurul insulei Jan Mayen, sub rezerva condițiilor stabilite la articolele 10, 17 și 18.
(3) Comisia oprește imediat activitatea de pescuit de hamsie din subzona VIII în cazul în care CSTEP comunică faptul că biomasa stocului de reproducere în perioada de reproducere din 2006 este sub 28 000 de tone.
(4) Comisia fixează limitele finale ale capturilor pentru zonele de pescuit de uva în diviziunile ICES IIa (ape CE), IIIa și subzona IV (ape CE) în conformitate cu normele prevăzute la punctul 6 din anexa IID.
(5) Comisia fixează limite ale capturilor de capelin în zonele V, XIV (ape groenlandeze) disponibile Comunității la 7,7 % din TAC pentru capelin, de îndată după stabilirea TAC.
(6) Limitele capturilor pentru stocurile de pește pescar din zonele IIa (ape CE) și IV (ape CE) și din zonele Vb (ape CE), VI, XII și XIV pot fi revizuite de Comisie în conformitate cu procedura menționată la articolul 30 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 în urma analizei CSTEP a datelor observate privind captura pe unitate de efort colectate în cursul primului trimestru din 2006.
(7) Limitele capturilor pentru stocul de merluciu norvegian în zonele IIa (ape CE), IIIa și IV (ape CE) și pentru stocul de șprot din zonele IIa (ape CE) și IV (ape CE) pot fi revizuite de Comisie în conformitate cu procedura menționată la articolul 30 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 ținând seama de informațiile științifice culese în prima jumătate a anului 2006.
Articolul 6
Dispoziții speciale privind alocările
(1) Alocarea posibilităților de pescuit între statele membre, astfel cum a fost stabilită în anexa I, nu aduce atingere:
(a)
schimburilor efectuate în conformitate cu articolul 20 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002;
(b)
realocărilor efectuate în conformitate cu articolul 21 alineatul (4), articolul 23 alineatul (1) și articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2847/93;
(c)
debarcărilor suplimentare permise în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96;
(d)
cantităților reținute în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96;
(e)
deducerilor efectuate în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 847/96.
(2) În sensul reținerii cotelor de reportat în 2007, articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 847/96 se aplică, prin derogare de la acest regulament, tuturor stocurilor supuse TAC-urilor analitice.
Articolul 7
Limite ale efortului de pescuit și condiții asociate pentru gestionarea stocurilor
(1) De la 1 februarie 2006 la 31 ianuarie 2007, limitările efortului de pescuit și condițiile asociate prevăzute în:
-
anexa IIA se aplică pentru gestionarea anumitor stocuri în Kattegat, Skagerrak, subzona IV și diviziunile ICES IIa (ape CE), IIIa, VIa, VIIa și VIId;
-
anexa IIB se aplică pentru gestionarea merluciului în diviziunile ICES VIIIc și IXa, cu excepția Golfului Cadiz;
-
anexa IIC se aplică pentru gestionarea stocurilor de limbă-de-mare în diviziunea ICES VIIe;
-
anexa IID se aplică pentru gestionarea stocurilor de uva în Skagerrak, subzona ICES IV și diviziunea IIa (ape CE).
(2) Pentru perioada de la 1 ianuarie 2006 la 31 ianuarie 2006, pentru stocurile menționate la alineatul (1), efortul de pescuit și condițiile asociate prevăzute în anexele IVa, IVb, IVc și V la Regulamentul (CE) nr. 27/2005 continuă să se aplice.
(3) Navele ce utilizează tipurile de unelte identificate la punctul 4 din anexa IIA și la punctul 3 din anexele IIB și, respectiv, IIC și care pescuiesc în zonele definite la punctul 2 din anexa IIA și la punctul 1 din anexele IIB și, respectiv, IIC dețin un permis special de pescuit emis în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1627/94, după cum se prevede în aceste anexe.
(4) Comisia fixează efortul de pescuit definitiv pentru 2006 pentru pescuitul de uva în diviziunile ICES IIa (ape CE), IIIa și subzona IV în baza regulilor prevăzute la punctul 6 din anexa IId.
(5) Statele membre se asigură că, pentru 2006, nivelurile efortului de pescuit, măsurate în kilowați-zile de absență din port, de navele ce dețin permise de pescuit de adâncime nu depășesc 80 % din efortul de pescuit anual mediu desfășurat de navele statului membru în cauză în 2003 cu ocazia ieșirilor pentru care erau deținute permise de pescuit de adâncime și în cursul cărora au fost capturate speciile de adâncime enumerate în anexele I și II la Regulamentul (CE) nr. 2347/2002. Prezentul alineat se aplică numai ieșirilor în care au fost capturate peste 100 kg de specii de adâncime, altele decât Argentina silus.
Articolul 8
Condiții pentru debarcarea capturilor și a capturilor secundare
(1) Peștele din stocurile pentru care sunt fixate limite ale capturilor este reținut la bord sau debarcat numai în cazul în care:
(a)
capturile au fost efectuate de nave ale unui stat membru care are o cotă, iar această cotă nu este epuizată; sau
(b)
capturile constau dintr-o fracțiune a unei părți comunitare care nu a fost alocată în cote statelor membre, iar această parte nu a fost epuizată.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), următorii pești pot fi păstrați la bord și debarcați chiar în cazul în care statul membru nu are cote ori cotele sau părțile sunt epuizate:
(a)
specii, altele decât hering și macrou, atunci când:
(i)
acestea sunt capturate amestecate cu alte specii cu plase a căror dimensiune a ochiului de plasă este mai mică de 32 mm în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 850/98 și
(ii)
capturile nu sunt sortate nici la bord nici cu ocazia debarcării,
sau
(b)
macrou, atunci când:
(i)
acesta este capturat amestecat cu stavrid negru sau sardină marocană;
(ii)
acesta nu depășește 10 % din greutatea totală a macroului, a stavridului negru și a sardinei marocane la bord și
(iii)
capturile nu sunt sortate nici la bord, nici cu ocazia debarcării.
(3) Articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1434/98 nu se aplică heringului capturat în subzona ICES IV și în diviziunile ICES IIa (ape CE), IIIa și VIId.
(4) Toate debarcările sunt scăzute din cotă sau, în cazul în care partea comunitară nu a fost alocată între statele membre pe cote, din partea comunitară, cu excepția capturilor făcute în temeiul dispozițiilor alineatului (2).
(5) Atunci când limitele capturilor unui stat membru pentru hering în subzonele ICES II (ape CE), IV și subdiviziunile IIIa și VIId sunt epuizate, navelor care arborează pavilionul acestui stat membru, sunt înmatriculate în Comunitate și operează în zonele de pescuit cărora li se aplică limitările relevante ale capturilor li se interzice să debarce capturi care sunt nesortate și care conțin hering.
(6) Stabilirea procentajului de capturi secundare și repartizarea acestora se fac în conformitate cu articolele 4 și 11 din Regulamentul (CE) nr. 850/98.
Articolul 9
Debarcări nesortate și subzona ICES IV și diviziunile ICES IIa (ape CE), IIIa și VIId
(1) Statele membre se asigură că există un program corespunzător de eșantionare care permite o monitorizare eficientă a debarcărilor nesortate pe specii capturate în subzona ICES IV și diviziunile ICES IIa (ape CE), IIIa și VIId.
(2) Capturile nesortate din subzona ICES IV și diviziunile ICES IIa (ape CE), IIIa și VIId sunt debarcate numai în porturile și locațiile de debarcare unde există un program de eșantionare, astfel cum este prevăzut la alineatul (1).
Articolul 10
Limite de acces
Navele comunitare nu desfășoară activități de pescuit în Skagerrak în limita a 12 mile marine de liniile de bază ale Norvegiei. Cu toate acestea, navele care arborează pavilionul danez sau suedez pot pescui până la patru mile marine de liniile de bază ale Norvegiei.
Articolul 11
Măsuri tehnice și de control tranzitorii
Măsurile tehnice și de control tranzitorii pentru navele comunitare sunt cele stabilite în anexa III.
CAPITOLUL III
LIMITE ALE CAPTURILOR ȘI CONDIȚII ASOCIATE PENTRU NAVELE DE PESCUIT DIN ȚĂRI TERȚE
Articolul 12
Măsuri tehnice și de control tranzitorii
Măsurile tehnice și de control tranzitorii pentru navele de pescuit din țări terțe sunt cele stabilite în anexa III.
Articolul 13
Autorizare
Navele de pescuit care arborează pavilioane din Barbados, Guyana, Japonia, Coreea de Sud, Norvegia, Surinam, Trinidad și Tobago și Venezuela și navele de pescuit înmatriculate în insulele Feroe sunt autorizate să efectueze capturi în apele comunitare, în limitele capturilor stabilite în anexa I și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 14, 15, 16 și 19-25.
Articolul 14
Restricții geografice
(1) Pescuitul de către nave de pescuit care arborează pavilionul Norvegiei sau sunt înmatriculate în insulele Feroe este limitat la acele părți din zona de 200 de mile marine situate în largul a 12 mile marine de la liniile de bază ale statelor membre în subzona ICES IV, Kattegat și Oceanul Atlantic la nord de 43°00′ N, cu excepția zonei prevăzute la articolul 18 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002.
(2) Pescuitul în Skagerrak de către navele de pescuit care arborează pavilionul Norvegiei este permis în largul a patru mile marine de la liniile de bază ale Danemarcei și Suediei.
(3) Pescuitul de către nave de pescuit care arborează pavilioane din Barbados, Guyana, Japonia, Coreea de Sud, Surinam, Trinidad și Tobago și Venezuela este limitat la acele părți ale zonei de 200 de mile marine situate în largul a 12 mile marine de la liniile de bază ale Departamentului Guyana Franceză.
Articolul 15
Tranzit prin apele comunitare
Navele de pescuit ale țărilor terțe care tranzitează apele comunitare își arimează plasele astfel încât acestea să nu fie gata de utilizare, în conformitate cu următoarele condiții:
(a)
plasele, greutățile și uneltele similare sunt deconectate de la panourile traulului și de cablurile și frânghiile de tractare și ridicare,
(b)
plasele care sunt pe sau deasupra punții sunt fixate în mod sigur de părți ale suprastructurii.
Articolul 16
Condiții pentru debarcarea capturilor și a capturilor secundare
Peștele din stocurile pentru care sunt fixate limite ale capturilor nu este reținut la bord sau debarcat, cu excepția cazului în care capturile au fost preluate de navele de pescuit ale unei țări terțe care are o cotă, iar această cotă nu este epuizată.
CAPITOLUL IV
REGIMURILE DE AUTORIZARE PENTRU NAVELE COMUNITARE
Articolul 17
Licențe și condiții asociate
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor generale privind licențele de pescuit și permisele speciale de pescuit prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1627/94, pescuitul navelor comunitare în apele unei țări terțe se supune deținerii unei licențe emise de autoritățile din această țară terță.
(2) Cu toate acestea, alineatul (1) nu se aplică următoarelor nave comunitare, atunci când pescuiesc în apele norvegiene ale Mării Nordului:
(a)
navele cu un tonaj egal sau mai mic de 200 GT; sau
(b)
navele care transportă produse pescărești de consum uman pentru alte specii decât macrou; sau
(c)
navele care arborează pavilionul Suediei, în conformitate cu practica existentă.
(3) Numărul maxim de licențe și alte condiții aferente sunt fixate după cum se stabilește în partea I din anexa IV. Cererile de licențe indică tipurile de pescuit și numele și caracteristicile navelor comunitare pentru care urmează a fi emise licențe și sunt adresate Comisiei de către autoritățile statelor membre. Comisia transmite aceste cereri autorităților țării terțe în cauză.
(4) În cazul în care un stat membru transferă o cotă altui stat membru (schimb de cote de pescuit) în zonele de pescuit stabilite în partea I din anexa IV, transferul include un transfer corespunzător de licențe și este notificat Comisiei. Cu toate acestea, numărul total de licențe pentru fiecare zonă de pescuit, stabilit în partea I din anexa IV, nu trebuie depășit.
(5) Navele comunitare respectă măsurile de conservare și control, precum și toate celelalte dispoziții care reglementează zona în care activează acestea.
Articolul 18
Insulele Feroe
Navele comunitare licențiate să desfășoare pescuitul direcționat al unei specii în apele Insulelor Feroe pot desfășura pescuitul direcționat al unei alte specii, cu condiția să notifice în prealabil autoritățile din Feroe.
CAPITOLUL V
REGIMURILE DE AUTORIZARE PENTRU NAVELE DE PESCUIT DIN ȚĂRI TERȚE
Articolul 19
Obligația de a avea o licență și un permis special de pescuit
(1) Fără a aduce atingere articolului 28b din Regulamentul (CEE) nr. 2847/93, navele de pescuit sub 200 GT care arborează pavilionul Norvegiei sunt exonerate de obligația de a avea o licență și un permis special de pescuit.
(2) Licența și permisul special de pescuit sunt păstrate la bord. Cu toate acestea, navele de pescuit înmatriculate în Insulele Feroe sau Norvegia sunt exonerate de această obligație.
(3) Navele de pescuit din țări terțe autorizate să pescuiască la 31 decembrie 2005 pot continua să pescuiască de la 1 ianuarie 2006 până ce lista navelor de pescuit autorizate să pescuiască este transmisă Comisiei și aprobată de către aceasta.
Articolul 20
Cererea de licență și permis special de pescuit
O cerere de licență și permis special de pescuit adresată Comisiei de către o autoritate dintr-o țară terță este însoțită de următoarele informații:
(a)
denumirea navei;
(b)
numărul matricol;
(c)
literele și numerele de identificare externe;
(d)
portul de înmatriculare;
(e)
denumirea și adresa armatorului sau ale navlositorului;
(f)
tonajul brut și lungimea maximă;
(g)
puterea motorului;
(h)
indicativul de apel și frecvența radio;
(i)
metoda de pescuit prevăzută;
(j)
zona de pescuit prevăzută;
(k)
speciile-țintă;
(l)
perioada pentru care se solicită o licență.
Articolul 21
Numărul de licențe
Numărul de licențe și alte condiții speciale asociate sunt fixate după cum se stabilește în partea II din anexa IV.
Articolul 22
Anulare și retragere
(1) Licențele și permisele speciale de pescuit pot fi anulate în vederea emiterii unor noi licențe și permise speciale de pescuit. Aceste anulări produc efecte din ziua anterioară datei de emitere a noilor licențe și permise speciale de pescuit de către Comisie. Noile licențe și permise speciale de pescuit produc efecte de la data emiterii.
(2) Licențele și permisele speciale de pescuit sunt retrase integral sau parțial înainte de expirarea lor, în cazul în care cota pentru stocul în cauză stabilit în anexa I a fost epuizată.
(3) Licențele și permisele speciale de pescuit sunt retrase în cazul neîndeplinirii obligațiilor prevăzute de prezentul regulament.
Articolul 23
Nerespectarea normelor relevante
(1) Pentru o perioadă de cel mult 12 luni, nu se emit licențe sau permise speciale de pescuit vreunei nave de pescuit dintr-o țară terță pentru care nu au fost îndeplinite obligațiile prevăzute de prezentul regulament.
(2) Comisia transmite autorităților din țara terță în cauză denumirile și caracteristicile navelor de pescuit din țara terță care nu vor fi autorizate să pescuiască în zona de pescuit comunitară în următoarea lună sau următoarele luni, ca urmare a încălcării normelor relevante.
Articolul 24
Obligațiile titularului licenței
(1) Navele de pescuit din țări terțe respectă măsurile de conservare și control și alte dispoziții care reglementează pescuitul navelor comunitare în zona în care operează acestea, în special Regulamentele (CEE) nr. 1381/87, (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1627/94, (CE) nr. 88/98 (26), (CE) nr. 850/98 și (CE) nr. 1434/98.
(2) Navele de pescuit din țări terțe menționate la alineatul (1) țin un jurnal de bord în care sunt introduse informațiile stabilite în partea I din anexa V.
(3) Navele de pescuit din țări terțe, cu excepția navelor care arborează pavilionul Norvegiei și care pescuiesc în diviziunea ICES IIIa, transmit Comisiei informațiile prevăzute în anexa VI, în conformitate cu regulile prevăzute în această anexă.
Articolul 25
Dispoziții specifice privind Departamentul Guyana Franceză
(1) Acordarea de licențe de pescuit în apele Departamentului Guyana Franceză se supune unui angajament al armatorului navei de pescuit din țara terță în cauză de a permite unui observator să urce la bord, la cererea Comisiei.
(2) Comandantul fiecărei nave de pescuit dintr-o țară terță care deține o licență pentru pescuit pești sau pescuitul tonului în apele Departamentului Guyana Franceză, la debarcarea capturii după fiecare voiaj, transmite autorităților franceze o declarație cuprinzând cantitățile de crevete capturate și păstrate la bord de la ultima declarație. Această declarație este în conformitate cu modelul stabilit în partea III din anexa IV. Comandantul este responsabil de exactitatea declarației. Autoritățile franceze iau toate măsurile corespunzătoare pentru a verifica exactitatea declarațiilor, controlându-le în special prin comparație cu jurnalul de bord menționat la articolul 24 alineatul (2). Declarația este semnată de funcționarul competent după ce a fost verificată. Înainte de sfârșitul fiecărei luni, autoritățile franceze transmit Comisiei toate declarațiile referitoare la luna precedentă.
(3) Navele de pescuit ale țărilor terțe care pescuiesc în apele Departamentului Guyana Franceză păstrează un jurnal de bord corespunzător modelului din partea II a anexei V. O copie a acestui jurnal de bord este trimisă Comisiei în termen de 30 de zile de la ultima zi a fiecărei ieșiri, prin intermediul autorităților franceze.
(4) În cazul în care, într-o perioadă de o lună, Comisia nu primește nici o comunicare cu privire la o navă de pescuit dintr-o țară terță aflată în posesia unei licențe de a pescui în apele Departamentului Guyana Franceză, licența acestei nave este retrasă.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII SPECIALE PENTRU NAVELE COMUNITARE CARE PESCUIESC ÎN ZONA DE REGLEMENTARE NAFO
SECȚIUNEA 1
Participare comunitară
Articolul 26
Lista navelor
(1) Numai navele comunitare de peste 50 de tone brute cărora li s-a emis un permis special de pescuit de către statul membru de pavilion al acestora și care sunt incluse în registrul navelor NAFO sunt autorizate, în condițiile stabilite în permisele acestora, să pescuiască, să păstreze la bord, să transbordeze și să debarce resurse piscicole din zona de reglementare NAFO.
(2) Fiecare stat membru informează Comisia în formă informatizată, cu cel puțin 15 zile înainte ca noua navă să intre în zona de reglementare NAFO, cu privire la orice modificare a listei de nave care arborează pavilionul său și care sunt înmatriculate în Comunitate, autorizate să pescuiască în zona de reglementare NAFO. Comisia transmite imediat aceste informații Secretariatului NAFO.
(3) Informațiile menționate la alineatul (2) includ următoarele:
(a)
numărul intern al navei, definit în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 26/2004 al Comisiei din 30 decembrie 2003 privind registrul flotei de pescuit comunitare (27);
(b)
indicativul de apel radio internațional;
(c)
navlositorul navei, acolo unde este cazul;
(d)
tipul navei.
(4) Pentru navele care arborează temporar pavilionul unui stat membru (contract de navlosire în bare boat), informațiile transmise includ, în plus:
(a)
data de la care nava a fost autorizată să arboreze pavilionul statului membru;
(b)
data de la care nava a fost autorizată de statul membru să se angajeze în activități de pescuit în zona de reglementare NAFO;
(c)
numele statului unde este înmatriculată nava sau unde a fost înmatriculată anterior și data de la care a încetat să arboreze pavilionul acestui stat;
(d)
denumirea navei;
(e)
numărul matricol oficial al navei alocat de autoritățile naționale competente;
(f)
portul de înregistrare al navei după transfer;
(g)
numele armatorului sau al navlositorului navei;
(h)
o declarație privind transmiterea către comandant a unei copii a reglementărilor în vigoare în zona de reglementare NAFO;
(i)
principalele specii care pot fi pescuite de navă în zona de reglementare NAFO;
(j)
subzonele în care este prevăzut pescuitul.
SECȚIUNEA 2
Măsuri tehnice
Articolul 27
Dimensiuni ale ochiurilor de plasă
(1) Utilizarea traulului având în orice secțiune a acestuia ochiuri cu o dimensiune sub 130 mm este interzisă pentru pescuitul direcționat al speciilor demersale menționate în anexa VII. Această dimensiune a ochiului de plasă poate fi redusă la un minim de 60 mm pentru pescuitul direcționat de calmar roșu nordic (Illex illecebrosus). Pentru pescuitul direcționat de Rajidae, această dimensiune a ochiurilor de plasă este mărită la un minim de 280 mm în sac și 220 mm în toate celelalte părți ale traulului.
(2) Navele care pescuiesc crevete nordic (Pandalus borealis) utilizează plase cu o dimensiune minimă a ochiurilor de plasă de 40 mm.
Articolul 28
Fixarea de dispozitive la plase
(1) Este interzisă utilizarea oricăror mijloace sau dispozitive, altele decât cele descrise în prezentul articol, care obstrucționează ochiurile unei plase de pescuit sau care le scad dimensiunea.
(2) De partea inferioară a sacului poate fi atașată o pânză, o plasă pescărească sau orice alt material pentru a reduce sau împiedica deteriorarea.
(3) Pot fi atașate dispozitive de partea superioară a sacului, cu condiția ca acestea să nu obstrucționeze ochiurile de plasă ale sacului. Utilizarea de apărătoare superioare este limitată la cele enumerate în anexa VIII.
(4) Navele care pescuiesc crevete nordic (Pandalus borealis) utilizează site de sortare sau grilaje de sortare cu o spațiere maximă între bare de 22 mm. Navele care pescuiesc crevete nordic în diviziunea 3L sunt, de asemenea, echipate cu cavile de legătură pentru fixarea plasei cu o lungime minimă de 72 cm, descrise în anexa IX.
Articolul 29
Capturi secundare
(1) Navele de pescuit nu pot desfășura activități de pescuit direcționat pentru speciile pentru care se aplică limite ale capturilor secundare. Se desfășoară un pescuit direcționat pentru o specie atunci când această specie reprezintă cel mai mare procentaj din greutatea capturii în orice captură.
(2) Capturile secundare din speciile pentru care Comunitatea nu a fixat cote pentru o parte a zonei de reglementare NAFO și efectuate în această parte în cursul pescuitului direcționat vizând orice specie nu pot depăși pentru fiecare specie 2 500 kg sau 10 % din greutatea capturii totale păstrate la bord, oricare este mai mare. Cu toate acestea, într-o parte din zona de reglementare NAFO unde pescuitul direcționat din anumite specii este interzis sau unde o cotă „altele” a fost utilizată în întregime, capturile secundare din fiecare dintre speciile enumerate în anexa ID nu depășesc 1 250 kg sau, respectiv, 5 %.
(3) Atunci când cantitățile totale din speciile supuse limitelor de capturi secundare în orice captură depășesc limitele prevăzute la alineatul (2), oricare este aplicabilă, navele se deplasează imediat cu minimum cinci mile marine de la poziția anterioară a capturii. Atunci când cantitățile totale din speciile supuse limitelor de capturi secundare în orice captură ulterioară depășesc aceste limite, navele se deplasează imediat, din nou, la minimum cinci mile marine de poziția anterioară a capturii și nu revin în zonă timp de cel puțin 48 de ore.
(4) Atunci când capturile secundare totale din toate speciile în orice captură depășesc 5 % din greutate în diviziunea 3M și 2,5 % în diviziunea 3L, navele care pescuiesc crevete nordic (Pandalus borealis) se deplasează imediat cu minimum cinci mile marine de la poziția anterioară a capturii.
(5) Capturile de crevete nordic nu sunt utilizate la calcularea nivelului de capturi secundare din speciile demersale.
Articolul 30
Dimensiunea minimă a peștelui
(1) Peștele din zona de reglementare NAFO care nu are dimensiunea cerută stabilită în anexa X nu poate fi prelucrat, păstrat la bord, transbordat, debarcat, transportat, stocat, vândut, expus sau oferit spre vânzare, fiind înapoiat de îndată în mare.
(2) Atunci când cantitatea de pește capturat ce nu are dimensiunea cerută stabilită în anexa X depășește 10 % din cantitatea totală, nava se deplasează la o distanță de cel puțin cinci mile marine de orice poziție anterioară a capturii înainte de a relua pescuitul. Orice pește prelucrat pentru care se aplică cerințele de dimensiune minimă a peștelui și care nu atinge lungimea corespunzătoare din anexa X este considerat a proveni de la pește care este sub dimensiunea minimă a peștelui.
SECȚIUNEA 3
Măsuri de control
Articolul 31
Etichetarea produselor și arimare separată
(1) Peștele prelucrat capturat în zona de reglementare NAFO este etichetat astfel încât fiecare specie și categorie de produse prevăzute la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 104/2000 al Consiliului din 17 decembrie 1999 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură (28) să fie identificabilă. De asemenea, este marcat ca fiind capturat în zona de reglementare NAFO.
(2) Crevetele capturat în diviziunea 3L și halibutul negru capturat în subzona 2 și diviziunile 3KLMNO se marchează ca fiind capturate în respectivele zone.
(3) Ținând cont de responsabilitatea legitimă a comandantului navei în privința securității și navigației, se aplică următoarele:
-
captura dintr-o specie este arimată clar, separată de capturile din alte specii. Toate capturile efectuate în zona de reglementare NAFO sunt arimate separat de capturile efectuate în afara acestei zone;
-
capturile pot fi arimate în mai multe părți ale calei, dar în fiecare parte a calei unde sunt arimate acestea sunt separate clar, prin utilizarea de plastic, placaj, plase pescărești etc., de capturile altor specii.
Articolul 32
Jurnalele de pescuit și producție și planul de arimare
(1) În afară de respectarea articolelor 6, 8, 11 și 12 din Regulamentul (CEE) nr. 2847/93, comandanții navelor introduc în jurnal informațiile enumerate în anexa XI.
(2) Înainte de 15 ale lunii, fiecare stat membru notifică într-o formă informatizată Comisia cu privire la cantitățile din stocurile prevăzute în anexa XIII debarcate în cursul lunii precedente și comunică orice informații primite în conformitate cu articolele 11 și 12 din Regulamentul (CEE) nr. 2847/93.
(3) Comandanții unei nave comunitare păstrează, pentru capturile din speciile enumerate în anexa IC:
(a)
un jurnal de producție ce declară producția lor cumulată, pe specii aflate la bord, în greutate a produselor exprimată în kilograme;
(b)
un plan de arimare ce indică amplasarea diferitelor specii în cale.
(4) Jurnalul de producție și planul de arimare menționate la alineatul (3) sunt actualizate zilnic pentru ziua precedentă, cuprinsă între ora 00.00 (OUC) și ora 24.00 (OUC), și sunt păstrate la bord până ce nava este descărcată complet.
(5) Comandantul oferă asistența necesară pentru a permite verificarea cantităților declarate în jurnalul de producție și a produselor prelucrate stocate la bord.
(6) La fiecare doi ani, statele membre certifică exactitatea planurilor de capacitate pentru toate navele comunitare autorizate să pescuiască în conformitate cu articolul 26 alineatul (1). Comandantul se asigură că o copie a acestei certificări rămâne la bord pentru a fi prezentată la cerere unui inspector.
Articolul 33
Transportarea plaselor
(1) Atunci când se pescuiesc direcționat una sau mai multe din speciile enumerate în anexa VII, navele comunitare nu transportă plase cu o dimensiune a ochiurilor de plasă mai mică decât cea prevăzută la articolul 27.
(2) Cu toate acestea, navele comunitare care pescuiesc în cursul aceleiași ieșiri în alte zone decât zona de reglementare NAFO pot păstra la bord plase cu o dimensiune mai mică a ochiurilor de plasă decât cea prevăzută la articolul 27, cu condiția ca acestea să fie fixate și arimate sigur și să nu fie disponibile pentru utilizare imediată. Aceste plase trebuie:
(a)
să fie detașate de panouri și de cablurile și frânghiile de ridicare sau de pescuit prin traulaj; și,
(b)
în cazul în care sunt ținute pe sau deasupra punții, să fie fixate sigur de o parte a suprastructurii.
Articolul 34
Transbordare
(1) Navele comunitare nu se angajează în operațiuni de transbordare în zona de reglementare NAFO, cu excepția cazului în care au primit o autorizare prealabilă în acest sens din partea autorităților competente ale acestora.
(2) Navele comunitare nu se angajează în operațiuni de transbordare de pește de la sau către o navă a unei părți necontractante care a fost văzută sau altfel identificată ca angajându-se în activitatea de pescuit în zona de reglementare NAFO.
(3) Navele comunitare raportează fiecare transbordare din zona de reglementare NAFO autorităților competente ale acestora. Navele donatoare realizează acest raport cu cel puțin 24 de ore înainte, iar navele receptoare cel târziu la o oră după transbordare.
(4) Raportul prevăzut la alineatul (3) include ora, poziția geografică, greutatea totală rotunjită pe specii de descărcat sau încărcat în kilograme, precum și indicativul de apel al navelor implicate în transbordare.
(5) Nava receptoare raportează, în plus față de captura totală aflată la bord și greutatea totală de debarcat, denumirea portului și ora de debarcare preconizată, cu cel puțin 24 de ore înainte de orice debarcare.
(6) Statele membre transmit imediat rapoartele prevăzute la alineatele (3) și (5) Comisiei, care le înaintează de îndată Secretariatului NAFO.
Articolul 35
Navlosirea navelor comunitare
(1) Statele membre pot consimți ca o navă de pescuit care le arborează pavilionul și care este autorizată să pescuiască în zona de reglementare NAFO să fie supusă unui acord de navlosire pentru utilizarea în parte sau în întregime a unei cote și/sau a unor zile de pescuit alocate altei părți contractante a NAFO. Cu toate acestea, nu sunt permise acordurile de navlosire care implică nave identificate de NAFO sau orice altă organizație regională de pescuit ca fiind implicate într-un pescuit ilegal, neraportat și nereglementat (IUU).
(2) La data încheierii unui acord de navlosire, statul membru de pavilion înaintează Comisiei următoarele informații, care transmite aceste informații Secretarului Executiv al NAFO:
(a)
acordul său față de acordul de navlosire;
(b)
speciile vizate de navlosire și posibilitățile de pescuit alocate prin contractul de navlosire;
(c)
durata acordului de navlosire;
(d)
denumirea navlositorului;
(e)
partea contractantă care a navlosit nava;
(f)
măsura luată de statul membru pentru a se asigura că navele navlosite care arborează drapelul său respectă măsurile NAFO de conservare și executare pe durata perioadei de navlosire.
(3) Atunci când acordul de navlosire ia sfârșit, statul membru de pavilion informează Comisia, care transmite imediat aceste informații Secretarului Executiv al NAFO.
(4) Statul membru de pavilion ia măsuri pentru a se asigura că:
(a)
nava nu este autorizată să pescuiască în cursul perioadei de navlosire din posibilitățile de pescuit alocate statului membru de pavilion;
(b)
nava nu este autorizată să pescuiască în baza a mai mult de un singur acord de navlosire în aceeași perioadă;
(c)
nava respectă măsurile NAFO de conservare și executare pe durata perioadei de navlosire;
(d)
toate capturile și capturile secundare efectuate în cadrul unor acorduri de navlosire notificate sunt înregistrate în jurnalul de pescuit de către nava navlosită separat de alte date privind capturile.
(5) Statele membre raportează Comisiei toate capturile și capturile secundare prevăzute la alineatul (4) litera (d), separat de alte date naționale privind capturile. Comisia transmite imediat aceste date Secretarului Executiv al NAFO.
Articolul 36
Monitorizarea efortului de pescuit
(1) Fiecare stat membru ia măsurile necesare pentru a se asigura că efortul de pescuit al navelor sale corespunde posibilităților de pescuit disponibile acestui stat membru în zona de reglementare NAFO.
(2) Statele membre transmit Comisiei planul de pescuit pentru navele lor care pescuiesc specii în zona de reglementare NAFO până la 31 ianuarie 2006 sau, după aceea, cu cel puțin 30 de zile înaintea începerii acestei activități. Planul de pescuit identifică, inter alia, nava sau navele care se vor angaja în aceste activități de pescuit și numărul prevăzut de zile de pescuit pe care aceste nave le vor petrece în zona de reglementare NAFO.
(3) Statele membre informează Comisia, cu titlu orientativ, cu privire la activitățile prevăzute ale navelor lor în alte zone.
(4) Planul de pescuit reprezintă efortul de pescuit total ce urmează a fi desfășurat în zona de reglementare NAFO în raport cu posibilitățile de pescuit disponibile statului membru care realizează notificarea.
(5) Până la 31 decembrie 2006, statele membre raportează Comisiei cu privire la punerea în aplicare a planurilor lor de pescuit. Aceste rapoarte includ numărul de nave angajate efectiv în activitatea de pescuit în zona de reglementare NAFO, capturile fiecărei nave și numărul total de zile în care fiecare navă a pescuit în această zonă. Activitățile navelor care pescuiesc crevete în diviziunile 3M și 3L sunt raportate separat pentru fiecare diviziune.
SECȚIUNEA 4
Cerințe speciale pentru culegerea datelor
Articolul 37
Culegerea datelor
(1) Statele membre pun în aplicare, atunci când este posibil, cerințe speciale pentru culegerea datelor pentru navele lor care pescuiesc în următoarele zone:
Zonă
Coordonată 1
Coordonată 2
Coordonată 3
Coordonată 4
Orphan Knoll
50.00.30
51.00.30
51.00.30
50.00.30
47.00.30
45.00.30
47.00.30
45.00.30
Corner
35.00.00
36.00.00
36.00.00
35.00.00
Seamounts
48.00.00
48.00.00
52.00.00
52.00.00
Newfoundland
43.29.00
44.00.00
44.00.00
43.29.00
Seamounts
43.20.00
43.20.00
46.40.00
46.40.00
New England
35.00.00
39.00.00
39.00.00
35.00.00
Seamounts
57.00.00
57.00.00
64.00.00
64.00.00
(2) Datele ce urmează a fi culese în conformitate cu alineatul (1) sunt culese la fiecare traulare și, în măsura în care este posibil, ar trebui să includă:
(a)
compoziția pe specii în număr și greutate;
(b)
frecvențe de lungime;
(c)
otolite;
(d)
poziția instalării, A latitudini și longitudini;
(e)
unelte de pescuit;
(f)
adâncimea pescuitului;
(g)
ora din zi;
(h)
durata instalării;
(i)
traul deschis (pentru unelte mobile);
(j)
alte eșantionări biologice, de exemplu, referitoare la maturitate, acolo unde este posibil.
(3) Datele culese în conformitate cu alineatul (1) sunt raportate autorităților competente din statele membre pentru a fi transmise secretariatului NAFO imediat ce este posibil, la sfârșitul fiecărei ieșiri.
SECȚIUNEA 5
Dispoziții speciale pentru crevetele nordic
Articolul 38
Zone de pescuit pentru crevetele nordic
Fiecare stat membru raportează zilnic Comisiei cu privire la cantitățile de crevete nordic (Pandalus borealis) capturate în diviziunea 3L a zonei de reglementare NAFO de către navele care arborează pavilionul său și care sunt înmatriculate în Comunitate. Toată activitatea de pescuit are loc la adâncimi de peste 200 m și se limitează la o navă pentru fiecare stat membru la orice moment.
SECȚIUNEA 6
Dispoziții speciale pentru sebasta de mare
Articolul 39
Pescuitul de sebastă de mare
(1) În fiecare a doua zi de luni, comandantul unei nave comunitare care pescuiește sebastă de mare în subzona 2 și diviziunile IF, 3K și 2M din zona de reglementare NAFO notifică autoritățile competente din statul membru al cărui pavilion îl arborează nava sau în care nava este înmatriculată cu privire la cantitățile de sebastă de mare capturate în aceste zone în perioada de două săptămâni care ia sfârșit la ora 12 noaptea în duminica precedentă.
Atunci când capturile acumulate au atins 50 % din TAC, notificarea are loc săptămânal în fiecare zi de luni.
(2) Statele membre raportează Comisiei în fiecare a doua zi de marți înainte de ora 12 amiază, pentru perioada de două săptămâni care ia sfârșit la miezul nopții în duminica precedentă, cantitățile de sebastă de mare capturate în subzona 2 și diviziunile IF, 3K și 3M din zona de reglementare NAFO de către navele care arborează pavilionul lor și care sunt înmatriculate pe teritoriul lor.
Atunci când capturile acumulate au atins 50 % din TAC, rapoartele sunt trimise săptămânal.
CAPITOLUL VII
DISPOZIȚII SPECIALE PENTRU NAVELE COMUNITARE CARE PESCUIESC ÎN ZONA CCAMLR
SECȚIUNEA 1
Restricții și cerințe de informare privind navele
Articolul 40
Interdicții și limitări ale capturilor
(1) Pescuitul direcționat din speciile stabilite în anexa XIII este interzis în zonele și în cursul perioadelor stabilite în această anexă.
(2) Pentru pescuitul nou și experimental, limitele capturilor și ale capturilor secundare stabilite în anexa XIV se aplică în subzonele stabilite în această anexă.
Articolul 41
Cerințe de informare legate de navele autorizate să pescuiască în zona CCAMLR
(1) De la 1 august 2006, statele membre transmit Comisiei, în plus față de cerințele de informare privind navele autorizate stabilite la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 601/2004, următoarele informații pentru aceste nave:
(a)
numărul OMI al navei (în cazul în care este emis);
(b)
pavilionul anterior, dacă este cazul;
(c)
indicativul de apel radio internațional;
(d)
numele și adresa armatorului sau ale armatorilor navei, precum și ale oricăror proprietari de drept, în cazul în care sunt cunoscuți;
(e)
tipul navei;
(f)
unde și când a fost construită;
(g)
lungimea;
(h)
fotografie color a navei, care constă:
(i)
într-o fotografie de cel puțin 12 x 7 cm care să prezinte nava dinspre tribord, arătându-i toată lungimea și caracteristicile sale structurale complete;
(i)
într-o fotografie de cel puțin 12 x 7 cm care să prezinte nava dinspre babord, arătându-i toată lungimea și caracteristicile sale structurale complete;
(iii)
într-o fotografie de cel puțin 12 x 7 cm care să prezinte pupa, luată direct din spatele navei;
(i)
măsurile luate pentru a asigura inviolabilitatea dispozitivului de control prin satelit instalat la bord.
(2) De la 1 august 2006, statele membre transmit Comisiei, în măsura în care este posibil, următoarele informații referitoare la navele autorizate să pescuiască în zona CCAMLR:
(a)
denumirea și adresa operatorului, în cazul în care acesta este diferit de armator(i);
(b)
numele și cetățenia comandantului și, atunci când este cazul, ale comandantului de pescuit;
(c)
tipul de metodă sau metode de pescuit;
(d)
lățimea (m);
(e)
tonă registru brut;
(f)
tipurile și numerele sistemelor de comunicare ale navei (numere INMARSAT A, B și C);
(g)
efectivul normal al echipajului;
(h)
puterea motorului sau a motoarelor principale (kW);
(i)
capacitatea de încărcare (tone), numărul de cale de pește și capacitatea lor (m3);
(j)
orice alte informații (de exemplu, clasificarea gheții) considerate adecvate.
SECȚIUNEA 2
Pescuit experimental
Articolul 42
Participarea la pescuitul experimental
(1) Navele de pescuit care arborează pavilionul spaniol și sunt înmatriculate în Spania, care au fost notificate către CCAMLR în conformitate cu dispozițiile articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 601/2004, pot participa la pescuitul experimental cu paragate pentru Dissostichus spp. în subzonele FAO 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a), în afara zonelor de jurisdicție națională, și 58.4.3b), în afara zonelor de jurisdicție națională.
(2) Cel mult o navă de pescuit pescuiește în diviziunile 58.4.3a) și 58.4.3b) în orice moment.
(3) În ceea ce privește subzonele 88.1 și 88.2, precum și diviziunile 58.4.1 și 58.4.2, limitele totale ale capturilor și ale capturilor secundare pe subzonă și diviziune, precum și distribuția acestora între unitățile de cercetare la scară mică (SSRU) în fiecare dintre acestea, sunt stabilite în anexa XIV. Pescuitul în orice SSRU încetează atunci când captura raportată atinge limita specificată a capturilor, iar această SSRU este închisă pentru pescuit pentru restul sezonului.
(4) Pescuitul are loc într-o zonă geografică și batimetrică cât se poate de mare pentru a obține informațiile necesare, pentru a determina potențialul de pescuit și pentru a evita concentrarea excesivă a capturilor și a efortului de pescuit. Totuși, pescuitul în diviziunile 58.4.1 și 58.4.2 este interzis la adâncimi mai mici de 550 m.
Articolul 43
Sisteme de notificare
Navele de pescuit care participă la pescuitul experimental menționat la articolul 42 se supun următoarelor sisteme de notificare a capturilor și a efortului:
(a)
sistemul de notificare a capturilor și a efortului pe perioade de cinci zile, stabilit la articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 601/2004, cu excepția faptului că statele membre prezintă Comisiei rapoartele de captură și efort în cel mult două zile lucrătoare de la sfârșitul fiecărei perioade de raportare, pentru transmiterea imediată către CCAMLR. În subzonele 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1 și 58.4.2, rapoartele sunt realizate de unitățile de cercetare la scară mică;
(b)
sistemul de declarare lunară la scară precisă a datelor privind capturile și efortul stabilit la articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 601/2004;
(c)
sunt raportate numărul și greutatea totală a Dissostichus eleginoides și Dissostichus mawsoni aruncate înapoi în mare, inclusiv cele în stare de „carne cu aspect gelatinos”.
Articolul 44
Cerințe speciale
(1) Pescuitul experimental, astfel cum este menționat la articolul 42, se desfășoară în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 600/2004 al Consiliului din 22 martie 2004 de stabilire a anumitor măsuri tehnice aplicabile activităților de pescuit în zona vizată de Convenția privind conservarea resurselor marine vii ale Antarcticii (29) în ceea ce privește măsurile aplicabile pentru a reduce mortalitatea accidentală a păsărilor acvatice în cursul pescuitului cu paragate. În plus față de aceste măsuri:
(a)
descărcarea de deșeuri de pește este interzisă în aceste zone de pescuit;
(b)
navele care participă la pescării experimentale în diviziunile 58.4.1 și 58.4.2 și care respectă protocoalele CCAMLR (A, B, sau C) pentru cântărirea paragatelor sunt exonerate de cerința instalării de noapte; cu toate acestea, navele care capturează un total de 3 (trei) păsări acvatice revin imediat la instalarea de noapte în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 601/2004;
(c)
navele care participă la pescuit experimental în subzonele 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.3a) și 58.4.3b) și care capturează un total de 3 (trei) păsări acvatice încetează de îndată pescuitul și nu pot pescui în afara sezonului normal de pescuit pentru restul sezonului 2005/06.
(2) Navele de pescuit care participă la pescuit experimental în subzonele FAO 88.1 și 88.2 se supun următoarelor cerințe suplimentare:
(a)
navelor li se interzice să evacueze:
(i)
uleiuri sau carburanți sau reziduuri uleioase în mare, cu excepția situațiilor permise prin anexa I la MARPOL 73/78 (Convenția internațională pentru prevenirea poluării de către nave);
(ii)
gunoi;
(iii)
deșeuri alimentare ce nu pot trece printr-un filtru cu deschideri de maximum 25 mm;
(iv)
păsări de curte sau părți ale acestora (inclusiv coji de ouă);
(v)
ape reziduale în limita a 12 mile marine de pământ sau banchize ori ape reziduale în timp ce nava călătorește cu o viteză de mai puțin de 4 noduri; sau
(vi)
cenușă de incinerare;
(b)
în subzonele 88.1 și 88.2 nu sunt aduse păsări de curte sau alte păsări vii, iar orice păsări preparate neconsumate sunt îndepărtate din subzonele 88.1 și 88.2;
(c)
pescuitul de Dissostichus spp. în subzonele 88.1 și 88.2 este interzis în limita a 10 mile marine de coasta insulelor Balleny.
Articolul 45
Definirea așezărilor
(1) În sensul prezentei secțiuni, o așezare cuprinde instalarea unuia sau a mai multor paragate într-un singur loc. Poziția geografică precisă a unei așezări este determinată de punctul central al paragatului sau al paragatelor desfășurate în sensul raportării capturilor și efortului.
(2) Pentru a fi desemnată ca traulare experimentală:
(a)
fiecare traulare experimentală este separată prin cel puțin cinci mile marine de orice altă traulare de cercetare, distanța fiind măsurată de la centrul geografic al fiecărei traulări experimentale;
(b)
fiecare așezare cuprinde cel puțin 3 500 și cel mult 10 000 de cârlige; aceasta poate cuprinde un număr de paragate separate instalate în același loc;
(c)
fiecare așezare a unui paragat are un timp de imersie de cel puțin șase ore, măsurat de la momentul finalizării procesului de instalare până la începutul procesului de ridicare.
Articolul 46
Planuri de cercetare
Navele de pescuit care participă la pescuitul experimental prevăzute la articolul 42 pun în aplicare planuri de cercetare, în fiecare SSRU în care sunt împărțite subzonele FAO 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1 și 58.4.2. Planul de cercetare este pus în aplicare în următorul mod:
(a)
la prima intrare într-o SSRU, primele 10 așezări, desemnate ca „prima serie”, sunt desemnate „traulări experimentale” și trebuie să îndeplinească criteriile stabilite la articolul 45 alineatul (2);
(b)
următoarele 10 așezări sau 10 tone de captură, oricare nivel de declanșare este atins primul, sunt desemnate „a doua serie”. Așezările din a doua serie, la latitudinea comandantului, pot fi pescuite ca parte a pescuitului experimental normal. Cu toate acestea, cu condiția ca ele să îndeplinească cerințele articolului 45 alineatul (2), aceste așezări pot fi desemnate și ca traulări experimentale;
(c)
la încheierea primei și a celei de-a doua serii de așezări, în cazul în care comandantul dorește să continue să pescuiască în SSRU, nava realizează o „a treia serie”, care duce la un total de 20 de traulări experimentale efectuate în toate cele trei serii. A treia serie de așezări este încheiată în cursul aceleiași vizite ca și prima și a doua serie dintr-o SSRU;
(d)
la îndeplinirea a 20 de traulări experimentale din a treia serie, nava poate continua să pescuiască în SSRU;
(e)
în SSRU-urile A, B, C, E și G din subzonele 88.1 și 88.2, acolo unde fundul de mare unde se pescuiește este mai mic de 15 000 km2, literele (b), (c) și (d) nu se aplică, iar la încheierea a 10 traulări experimentale, nava poate continua să pescuiască în cadrul SSRU.
Articolul 47
Planuri de culegere a datelor
(1) Navele de pescuit care participă la pescuitul experimental prevăzut la articolul 42 pun în aplicare planuri de culegere a datelor, în fiecare SSRU în care sunt împărțite subzonele FAO 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1 și 58.4.2. Planul de culegere a datelor cuprinde următoarele date:
(a)
poziția și adâncimea fundului la fiecare extremitate a fiecărui paragat dintr-o așezare;
(b)
ora de instalare și ridicare, precum și timpul de imersiune;
(c)
numărul și speciile peștilor pierduți la suprafață;
(d)
numărul de cârlige puse;
(e)
tipul de momeală;
(f)
succesul momelii (%);
(g)
tipul cârligului; și
(h)
starea mării, covorul de nori și faza lunii în momentul instalării paragatelor.
(2) Toate datele menționate la alineatul (1) sunt culese pentru fiecare traulare experimentală; este vorba în special de a măsura toți peștii dintr-o traulare experimentală a cărei captură a atins cel mult 100 de pești și de a preleva un eșantion de cel puțin 30 de pești pentru studii biologice. Atunci când sunt capturați peste 100 de pești, se aplică o metodă de subeșantionare aleatorie a peștelui.
Articolul 48
Program de marcare
Fiecare navă de pescuit care participă la pescuitul experimental menționat la articolul 42 pune în aplicare un program de marcare, după cum urmează:
(a)
indivizii din specia Dissostichus spp. sunt marcați și eliberați la o rată de un individ pe tonă de captură în viu în tot sezonul în conformitate cu protocolul de marcare CCAMLR. Navele întrerup marcarea numai după ce au marcat 500 de indivizi sau părăsesc zona de pescuit după ce au marcat un individ la o tonă de captură în viu;
(b)
programul vizează indivizii de toate dimensiunile pentru a îndeplini cerința de marcare a unui individ pe tona de captură în viu. Toți indivizii eliberați sunt marcați dublu și eliberările acoperă o zonă geografică cât se poate de largă;
(c)
toate marcajele sunt imprimate clar cu un număr de serie unic și o adresă de retur, astfel încât originea marcajelor să poată fi retrasată în cazul recapturării individului marcat;
(d)
toți indivizii marcați recapturați (respectiv peștii capturați care au un marcaj inserat anterior) nu sunt reeliberați, chiar în cazul în care perioada de libertate a fost scurtă;
(e)
toți indivizii marcați recapturați sunt eșantionați biologic (lungime, greutate, sex, stadiul gonadelor), atunci când este posibil se face o fotografie electronică, otolitele sunt recuperate, iar marcajul este îndepărtat;
(f)
toate datele relevante privind marcajele și orice recapturări ale marcajelor de înregistrare sunt raportate electronic în format CCAMLR către CCAMLR în termen de trei luni de la plecarea navei din aceste pescării;
(g)
toate datele relevante privind marcajul, toate datele ce înregistrează recapturări ale marcajelor și specimenele recapturate sunt, de asemenea, raportate electronic în formatul CCAMLR registrului regional de date de marcare, după cum se detaliază în protocolul de marcare CCAMLR.
Articolul 49
Observatori științifici
Fiecare navă de pescuit care participă la pescuitul experimental menționat la articolul 42 are la bord, pe durata întregii activități de pescuit din perioada de pescuit, cel puțin doi observatori științifici, unul dintre aceștia fiind observator numit în conformitate cu Sistemul internațional de observare științifică al CCAMLR.
CAPITOLUL VIII
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 50
Transmiterea datelor
Atunci când, în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) și articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2847/93, statele membre trimit Comisiei date privind debarcările de stocuri capturate, acestea utilizează codurile stocurilor prevăzute în anexa I la prezentul regulament.
Articolul 51
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2006.
Atunci când TAC-urile zonei CCAMLR sunt stabilite pentru perioade care încep înainte de 1 ianuarie 2006, articolul 40 se aplică de la începutul respectivelor perioade de aplicare a TAC.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 22 decembrie 2005.