BESCHLUSS DES RATES
vom 17. Mai 1999
zum Erlaß bestimmter Durchführungsvorschriften zu dem Übereinkommen zwischen dem Rat der Europäischen Union und der Republik Island und dem Königreich Norwegen über die Assoziierung dieser beiden Staaten bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands
(1999/437/EG)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf das Protokoll zur Einbeziehung des Schengen-Besitzstands in den Rahmen der Europäischen Union, das dem Vertrag über die Europäische Union und dem Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft durch den Vertrag von Amsterdam beigefügt worden ist (nachstehend "Schengen-Protokoll" genannt), insbesondere auf Artikel 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Am 18. Mai 1999 wurde auf der Grundlage von Artikel 6 Absatz 1 des Schengen-Protokolls ein Übereinkommen mit der Republik Island und dem Königreich Norwegen über die Assoziierung dieser beiden Staaten bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands (nachstehend "Übereinkommen" genannt) geschlossen.
(2) Es ist erforderlich, zu einigen Bestimmungen des Übereinkommens Durchführungsvorschriften festzulegen.
(3) Durch das Übereinkommen wird ein Gemischter Ausschuß eingesetzt, der mit allen Fragen betreffend die Anwendung und Weiterentwicklung der Bestimmungen der Union befaßt werden muß, zu deren Umsetzung und Anwendung Island und Norwegen sich nach Artikel 2 des Übereinkommens verpflichtet haben.
(4) Es ist Sache der Europäischen Union festzulegen, in welchen Bereichen die im Übereinkommen vorgesehenen Verfahren - insbesondere die Verfahren der Beratungen im Gemischten Ausschuß - auf die Weiterentwicklung der derzeitigen Bestimmungen der Union Anwendung finden.
(5) Jede Änderung der so festgelegten Bereiche kann vom Rat auf der Rechtsgrundlage, auf die sich auch der vorliegende Beschluß stützt, beschlossen werden.
(6) Die Anwendung der in dem Übereinkommen genannten Verfahren läßt das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum sowie jedes andere Übereinkommen zwischen der Europäischen Gemeinschaft und Island und Norwegen bzw. jedes mit diesen Staaten auf der Grundlage der Artikel 24 und 38 des Vertrags über die Europäische Union geschlossene Übereinkommen unberührt.
(7) Dieser Beschluß läßt die Anwendung oder die Auslegung sowohl des Protokolls über die Position Dänemarks, das dem Vertrag über die Europäische Union und dem Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft durch den Vertrag von Amsterdam beigefügt worden ist, als auch andere Bestimmungen des Schengener Protokolls unberührt.
(8) Es sollte ein Verfahren dafür festgelegt werden, wie sich der Rat vor einem Beschluß des Gemischten Ausschusses über die Beendigung oder die Fortsetzung des Übereinkommens konzertiert, damit die Mitglieder des Rates zu einem gemeinsamen Standpunkt gelangen -
BESCHLIESST:
Artikel 1
Die Verfahren des Übereinkommens vom 18. Mai 1999 zwischen dem Rat der Europäischen Union und der Republik Island und dem Königreich Norwegen über die Assoziierung dieser beiden Staaten bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands (nachstehend "Übereinkommen" genannt) werden auf die Vorschläge und Initiativen zur Weiterentwicklung der Bestimmungen angewandt, für die nach dem Schengen-Protokoll eine verstärkte Zusammenarbeit zulässig ist und die zu einem der folgenden Bereiche gehören:
A. Überschreiten der Außengrenzen der Staaten, die die Abschaffung der Kontrollen an ihren Binnengrenzen beschlossen haben, durch Personen, einschließlich der Vorschriften und Modalitäten, an die sich die betreffenden Staaten bei der Durchführung der Personenkontrollen an den Außengrenzen halten müssen, Überwachung der Grenzbereiche und Zusammenarbeit zwischen den zuständigen Stellen auf dem Gebiet der Grenzkontrollen.
B. Visa für kurzfristige Aufenthalte und insbesondere die Vorschriften über das einheitliche Visum, die Liste der Staaten, deren Angehörige für die betreffenden Staaten der Visumpflicht unterliegen, und der Staaten, deren Angehörige von der Visumpflicht befreit sind, sowie Verfahren und Bedingungen für die Erteilung der einheitlichen Visa und Zusammenarbeit und Konsultation zwischen den zuständigen Stellen für die Erteilung dieser Visa.
C. Freizügigkeit während eines Zeitraums von höchstens drei Monaten für Angehörige von Drittstaaten im Hoheitsgebiet der Staaten, die beschlossen haben, die Kontrollen an ihren Binnengrenzen abzuschaffen, und Rückführung von Personen dieser Kategorie, die illegal eingereist sind.
D. Beilegung von Streitigkeiten zwischen Staaten in den Fällen, in denen ein Staat einem Ausländer, der in einem anderen Staat zur Einreiseverweigerung ausgeschrieben ist, einen Aufenthaltstitel ausgestellt hat oder auszustellen beabsichtigt.
E. Sanktionen für Beförderungsunternehmen und für die Verantwortlichen der Einschleusung illegaler Einwanderer.
F. Schutz der personenbezogenen Daten, die zwischen den unter den Buchstaben A und B genannten Stellen ausgetauscht werden.
G. Das Schengener Informationssystem (SIS), einschließlich der Bestimmungen über den Schutz und die Sicherheit der dazugehörigen Daten, sowie die Bestimmungen über die Funktionsweise der nationalen Stellen des SIS und der Austausch von Auskünften zwischen diesen nationalen Stellen (SIRENE-System) sowie die Auswirkungen der Ausschreibungen von Personen im SIS, nach denen gefahndet wird, um sie mit dem Ziel der Auslieferung festzunehmen.
H. Alle in den Artikeln 39 bis 43, 46, 47, 73 und 126 bis 130 des Schengener Durchführungsübereinkommens vom 19. Juni 1990 zu dem Übereinkommen über den schrittweisen Abbau der Kontrollen an den gemeinsamen Grenzen abgedeckten Arten der polizeilichen Zusammenarbeit in der zum Zeitpunkt des Inkrafttretens des Vertrags von Amsterdam zwischen den betroffenen Mitgliedstaaten praktizierten Form.
I. Die in den Artikeln 48 bis 63 und 65 bis 69 des unter Buchstabe H genannten Übereinkommens von 1990 aufgeführten Modalitäten der justitiellen Zusammenarbeit in Strafsachen in der zwischen den betroffenen Mitgliedstaaten zum Zeitpunkt des Inkrafttretens des Vertrags von Amsterdam geltenden Form.
Artikel 2
Unterbreitet ein Mitgliedstaat oder die Kommission dem Rat eine Initiative oder einen Vorschlag, die/der seines bzw. ihres Erachtens in einen von Artikel 1 erfaßten Bereich fällt, so gibt der Mitgliedstaat bzw. die Kommission dies in dem jeweils vorgelegten Dokument an.
Artikel 3
Auf Antrag eines Mitgliedstaats oder der Kommission beruft der Vorsitz eine Tagung des Ausschusses der Ständigen Vertreter der Mitgliedstaaten ein, damit eine Aussprache darüber stattfinden kann, ob eine Initiative oder ein Vorschlag unter einen von Artikel 1 erfaßten Bereich fällt.
Artikel 4
(1) Die vom Rat anzunehmenden Rechtsakte, die eine Weiterentwicklung der Bestimmungen, für die nach dem Schengen-Protokoll eine verstärkte Zusammenarbeit zulässig ist, darstellen und die in einen der von Artikel 1 erfaßten Bereiche fallen, enthalten einen entsprechenden Hinweis.
(2) Werden Rechtsakte im Sinne von Absatz 1 im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht, so müssen sie einen Hinweis darauf enthalten, daß sie in einen Bereich fallen, für den nach dem Schengen-Protokoll eine verstärkte Zusammenarbeit zulässig ist.
Artikel 5
Bevor die die Mitglieder des Rates vertretenden Delegationen an einer Beschlußfassung nach Artikel 8 Absatz 4 oder Artikel 11 des Übereinkommens in dem durch das Übereinkommen eingesetzten Gemischten Ausschuß teilnehmen, treten sie im Rat zusammen, um festzustellen, ob ein Gemeinsamer Standpunkt festgelegt werden kann.
Artikel 6
Dieser Beschluß tritt am Tag nach seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Geschehen zu Brüssel am 17. Mai 1999.
31999D0437
L 176/31
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DECIZIA CONSILIULUI
din 17 mai 1999
privind anumite modalități de aplicare a Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor două state în vederea punerii în aplicare, a asigurării respectării și dezvoltării acquis-ului Schengen
(1999/437/CE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Protocolul de integrare a acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, anexat de către Tratatul de la Amsterdam la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene (denumit în continuare „Protocolul Schengen”), în special articolul 2;
(1)
întrucât la 18 mai 1999 a fost încheiat, în temeiul articolului 6 primul paragraf din Protocolul Schengen, un Acord cu Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor două state la transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen (denumit în continuare „acordul”);
(2)
întrucât este necesar să se stabilească modalitățile de aplicare a anumitor dispoziții ale acordului;
(3)
întrucât acordul instituie un Comitet mixt, care trebuie notificat cu privire la orice aspect legat de aplicarea și dezvoltarea ulterioară a dispozițiilor Uniunii Europene pe care Islanda și Norvegia s-au angajat, în temeiul articolului 2 din acord, să le pună în aplicare și să le respecte;
(4)
întrucât este de competența Uniunii Europene să definească domeniile în care dezvoltarea ulterioară a dispozițiilor existente ale Uniunii va face obiectul procedurilor enunțate în acord, în special procedurile de dezbatere din cadrul Comitetului mixt;
(5)
întrucât orice modificare a definiției acestor domenii poate fi adoptată de Consiliu pe baza unui temei juridic asemănător cu cel al prezentei decizii;
(6)
întrucât aplicarea procedurilor enunțate în acord nu aduce atingere Acordului privind Spațiul Economic European și nici oricărui alt acord încheiat între Comunitatea Europeană și Islanda și Norvegia sau încheiat cu aceste state în temeiul articolelor 24 și 38 din Tratatul privind Uniunea Europeană;
(7)
întrucât prezenta decizie nu aduce atingere aplicării sau interpretării Protocolului privind poziția Danemarcei anexat de către Tratatul de la Amsterdam la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene și nici altor dispoziții din Protocolul Schengen;
(8)
întrucât trebuie să se prevadă o procedură concertată în cadrul Consiliului premergătoare oricărei decizii care urmează să fie luată de către Comitetul mixt privind încetarea sau continuarea acordului, pentru ca membrii Consiliului să ajungă la o poziție comună,
DECIDE:
Articolul 1
Procedurile stabilite în Acordul din 18 mai 1999 încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor două state la transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen (denumit în continuare „acordul”) se vor aplica propunerilor și inițiativelor privind dezvoltarea ulterioară a dispozițiilor referitor la care a fost autorizată o cooperare consolidată prin Protocolul Schengen și care se încadrează în unul dintre următoarele domenii:
A.
Trecerea de către persoane a frontierelor externe ale statelor care au decis eliminarea controalelor la frontierele interne, inclusiv normele și modalitățile cărora trebuie să li se conformeze statele în cauză pentru a efectua controlul persoanelor la frontierele externe, supravegherea zonelor de frontieră și cooperarea între serviciile competente în domeniul controalelor de frontieră.
B.
Vizele pentru șederile de scurtă durată, în special normele privind viza uniformă, lista statelor ai căror resortisanți sunt supuși obligației de a prezenta viză pentru statele în cauză și a celor ai căror cetățeni sunt exonerați de această obligație, precum și procedurile și condițiile de eliberare a vizelor uniforme, cooperarea și consultarea între serviciile competente pentru această eliberare.
C.
Libera circulație, pe o perioadă de maximum trei luni, a resortisanților statelor terțe pe teritoriul statelor care au hotărât să elimine controalele la frontierele interne și expulzarea acelor persoane aflate într-o situație ilegală.
D.
Reglementarea diferendelor dintre state în cazul în care un stat a eliberat sau intenționează să elibereze un permis de ședere unui străin care este semnalat ca inadmisibil pe teritoriul unui alt stat.
E.
Sancțiunile care se aplică transportatorilor și celor care se fac răspunzători de organizarea imigrației ilegale.
F.
Protecția datelor cu caracter personal schimbate între serviciile menționate la punctele A și B.
G.
Sistemul de informații Schengen (SIS), inclusiv dispozițiile privind protecția și securitatea datelor aferente, precum și dispozițiile privind funcționarea părților naționale ale SIS și schimbul de informații între aceste părți naționale (sistemul SIRENE), precum și efectul semnalării în cadrul SIS a persoanelor urmărite pentru arestare în vederea extrădării.
H.
Orice formă de cooperare polițienească reglementată la articolele 39-43, 46, 47, 73 și 126-130 din Convenția din 19 iunie 1990 de punere în aplicare a Acordului Schengen privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune, astfel cum este practicată între statele membre în cauză la momentul intrării în vigoare a Tratatului de la Amsterdam.
I.
Modalitățile de cooperare judiciară în materie penală descrise la articolele 48-63 și 65-69 din Convenția din 19 iunie 1990 prevăzută la punctul H, astfel cum se aplică acestea între statele membre în cauză la momentul intrării în vigoare a Tratatului de la Amsterdam.
Articolul 2
În cazul în care un stat membru sau Comisia prezintă Consiliului o inițiativă sau o propunere despre care consideră că se încadrează în domeniul reglementat la articolul 1, o indică în textul prezentat.
Articolul 3
La cererea unui stat membru sau a Comisiei, președinția convoacă o reuniune a Comitetului Reprezentanților Permanenți ai statelor membre în scopul de a permite o dezbatere pentru a se stabili dacă o inițiativă sau o propunere se încadrează într-unul dintre domeniile prevăzute la articolul 1.
Articolul 4
(1) Actele care urmează să fie adoptate de către Consiliu și care constituie dezvoltarea ulterioară a dispozițiilor referitor la care a fost autorizată o cooperare consolidată prin Protocolul Schengen și care se încadrează într-unul dintre domeniile reglementate la articolul 1 vor conține o mențiune a acestui fapt.
(2) Publicarea în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene a oricărui act prevăzut la alineatul (1) trebuie să fie însoțită de o indicare a faptului că acesta se încadrează într-un domeniu în legătură cu care a fost autorizată o cooperare consolidată prin Protocolul Schengen.
Articolul 5
Înainte ca delegațiile reprezentând membrii Consiliului să ia parte la o decizie a Comitetului mixt instituit prin acord, în conformitate cu articolul 8 alineatul (4) sau cu articolul 11 din acesta, acestea se reunesc în cadrul Consiliului pentru a stabili dacă se poate adopta o poziție comună.
Articolul 6
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Adoptată la Bruxelles, 17 mai 1999.