VERORDNUNG (EWG) Nr. 2342/92 DER KOMMISSION vom 7. August 1992 über die Einfuhr von reinrassigen Zuchtrindern aus Drittländern, die Gewährung von Erstattungen bei ihrer Ausfuhr und zur Aufhebung der Verordnung (EWG) Nr. 1544/79
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 805/68 des Rates vom 27. Juni 1968 über die gemeinsame Marktorganisation für Rindfleisch (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EWG) Nr. 2066/92 (2), insbesondere auf Artikel 10 Absatz 5 und Artikel 18 Absatz 6,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Bei der Einfuhr in die Gemeinschaft von reinrassigen Zuchtrindern des KN-Codes 0102 10 00 wird keine Abschöpfung erhoben. Bei der Ausfuhr weiblicher Tiere, die nicht älter als 60 Monate sind, wird eine Erstattung gewährt, die höher ist als im Fall der lebenden Rinder der KN-Codes 0102 90 31 und 0102 90 33.
Damit sich das einschlägige Gemeinschaftsrecht ordnungsgemäß anwenden lässt, sollte das "reinrassige Rind" genauer definiert werden. Zu diesem Zweck ist die Definition zugrundezulegen, die nach Artikel 1 der Richtlinie 77/504/EWG des Rates vom 25. Juli 1977 über reinrassige Zuchtrinder (3), zuletzt geändert durch die Richtlinie 91/174/EWG (4), gilt.
Um sicherzustellen, daß die eingeführten Tiere tatsächlich zur Zucht verwendet werden, müssen mit ihnen Abstammungsnachweis, Zuchtbescheinigung und Tiergesundheitszeugnis mitgeführt werden, wie sie für Zuchtrinder verlangt werden. Ausserdem muß sich der Einführer verpflichten, die betreffenden Tiere während einer bestimmten Mindestzeit zu halten.
Da keine Sicherheit zu stellen ist, um zu gewährleisten, daß die betreffenden Tiere während eines bestimmten Mindestzeitraums gehalten werden, sollte bei Nichteinhaltung dieser Frist die Verordnung (EWG) Nr. 1697/79 des Rates (5) angewandt werden, d. h. die Bestimmungen dieser Verordnung über die vorrangige Wiedereinziehung der vom Abgabenschuldner noch nicht angeforderten Eingangs- oder Ausfuhrabgaben für Waren, die zu einem Zollverfahren mit der Verpflichtung zur Zahlung derartigen Abgaben angemeldet worden sind.
Die Gemeinschaft hat mit den EFTA-Ländern bilaterale Abkommen geschlossen. Gemäß diesen Abkommen sollten die betreffenden Drittländer von bestimmten Auflagen und Verpflichtungen, jedoch nicht von der Vorlage der für reinrassige Zuchtrinder üblicherweise erforderlichen Abstammungsweise, Zuchtbescheinigungen und Tiergesundheitszeugnisse freigestellt werden.
Bezueglich der Ausfuhr reinrassiger weiblicher Zuchtrinder sind, um sicherzustellen, daß diese Tiere tatsächlich zur Zucht bestimmt sind, die Tiergesundheitszeugnisse genau zu beschreiben, die bei ihrer Ausfuhr mitgeführt werden müssen, sowie die Zuchtwertprüfungen, deren Ergebnisse in den Abstammungsnachweis eingetragen oder neben diesem vorzulegen sind.
Bei der Einfuhr reinrassiger Zuchtrinder in die Gemeinschaft ist zu prüfen, ob sie nicht schon vorher mit Ausfuhrerstattung aus der Gemeinschaft ausgeführt worden sind. Gegebenenfalls sind die betreffenden Beträge vor der Wiedereinfuhr solcher Tiere in die Gemeinschaft zu erstatten.
Mit der Verordnung (EWG) Nr. 1544/79 der Kommission (6), geändert durch die Verordnung (EWG) Nr. 3988/87 (7), wurde lediglich die Gewährung der Erstattung bei der Ausfuhr reinrassiger Zuchtrinder geregelt. Um Unklarheiten auszuschließen, sollten die betreffenden Bestimmungen in die vorliegende Verordnung übernommen und erstere Verordnung aufgehoben werden.
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Tierzuchtausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Bei der Erhebung von Einfuhrabschöpfungen und Gewährung von Ausfuhrerstattungen gelten lebende Rinder als reinrassige Zuchtrinder des KN-Codes 0102 10 00, wenn sie der Definition von Artikel 1 der Richtlinie 77/504/EWG entsprechen. Als weibliche reinrassige Zuchtrinder gelten nur Tiere, die nicht älter als sechs Jahre sind.
Artikel 2
(1) Bei der Abfertigung reinrassiger Zuchtrinder des KN-Codes 0102 10 00 zum freien Verkehr legt der Einführer den Zollbehörden des Einfuhrmitgliedstaats für jedes Tier folgendes vor:
a) Abstammungsnachweis und Zuchtbescheinigung,
b) das für reinrassige Zuchtrinder geltende Tiergesundheitszeugnis.
(2) Bei der Einfuhr legt der Einführer den Zollbehörden ausserdem eine schriftliche Erklärung darüber vor, daß das betreffende Tier, vorbehaltlich höherer Gewalt, nicht vor Ablauf von 12 Monaten nach dem Einfuhrtag geschlachtet wird.
(3) Spätestens zum Ablauf des 15. Monats nach dem Monat der Abfertigung zum freien Verkehr weist der Einführer den Zollbehörden des Einfuhrmitgliedstaats nach, daß das betreffende Tier
a) nicht vor Ende der in Absatz 2 genannten Frist geschlachtet wurde und entweder registriert oder in einem Abstammungsnachweis eingetragen ist oder
b) vor Ende derselben Frist aus gesundheitlichen Gründen oder krankheits- bzw. unfallbedingt geschlachtet wurde.
Der Nachweis nach Buchstabe a) wird durch eine Bescheinigung des den Abstammungsnachweis führenden Verbands, der betreffenden Organisation oder Dienststelle, der Nachweis nach Buchstabe b) wird durch eine Bescheinigung der vom Mitgliedstaat beauftragten Dienststelle erbracht.
(4) Die Nichteinhaltung der Frist von 12 Monaten hat die Anwendung des KN-Codes 0102 90 auf das betreffende Tier und die Wiedereinziehung der noch erhobenen Einfuhrabgaben gemäß Verordnung (EWG) Nr. 1697/79 zur Folge.
(5) Die Vorschriften bezueglich
- der in Artikel 1 genannten Altersgrenze,
- der Verpflichtungen gemäß den Absätzen 2, 3 und 4
gelten nicht für die Einfuhr reinrassiger weiblicher Zuchtrinder mit Ursprung in und Herkunft aus Österreich, Finnland, Island, Norwegen, Schweden und der Schweiz.
Artikel 3
Die für weibliche reinrassige Zuchtrinder vorgesehene Erstatttung wird gegen Vorlage der nachstehenden Originale oder Kopien davon für jedes Tier bei der Erfuellung der Ausfuhrzollförmlichkeiten gewährt:
a) Abstammungsnachweis, in dem insbesondere die Ergebnisse der Leistungsprüfungen und der Zuchtwertbeurteilungen bei dem eigentlichen Tier, seinen Eltern und Grosseltern eingetragen sind und der von dem Verband, der Organisation oder dem Amt in dem Ausfuhrmitgliedstaat ausgestellt ist, in dem der Abstammungsnachweis geführt wird. Diese Ergebnisse können auch neben dem Abstammungsnachweis getrennt vorgelegt werden;
b) das für reinrassige Zuchtrinder geltende, vom Bestimmungsdrittland verlangte Tiergesundheitszeugnis.
Abweichend von Buchstabe b) können die Mitgliedstaaten zulassen, daß für Tiergruppen jeweils nur eine Bescheinigung vorgelegt wird.
Das Original dieser beiden Dokumente wird dem Ausführer zurückgeschickt. Ihre Kopien werden, von den Zollbehörden beglaubigt, dem Antrag auf Gewährung der Erstattung beigefügt.
Artikel 4
(1) Werden reinrassige Zuchtrinder in die Gemeinschaft wiedereingeführt, wird die Ausfuhrerstattung von ihrer Abfertigung zum freien Verkehr erstattet oder die zuständigen Behörden treffen geeignete Maßnahmen, um sicherzustellen, daß die entsprechenden Beträge, sofern sie noch nicht gewährt sind, einbehalten werden.
(2) Bei Erfuellung der Einfuhrzollförmlichkeiten muß der für ein Zuchtrind des KN-Codes 0102 10 00 vorgelegte Abstammungsnachweis bestätigen, daß der betreffende Zuechter in der Gemeinschaft ansässig ist. Es ist ausserdem nachzuweisen, daß keine Erstattung gewährt bzw. der gezahlte Betrag erstattet wurde. Wird dieser Nachweis nicht erbracht, ist davon auszugehen, daß für das betreffende Zuchtrind eine Ausfuhrerstattung gewährt wurde, die der bei der Wiedereinfuhr von Rindern des KN-Codes 0102 90 in Betracht kommenden höchsten Einfuhrabschöpfung entspricht.
Artikel 5
Die Verordnung (EWG) Nr. 1544/79 wird aufgehoben.
Artikel 6
Diese Verordnung tritt am 17. August 1992 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 7. August 1992
31992R2342
L 227/12
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CEE) NR. 2342/92 AL COMISIEI
din 7 august 1992
privind importurile din țări terțe și acordarea de restituiri la export pentru animalele reproducătoare de rasă pură din specia bovină și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1544/79
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 805/68 al Consiliului din 27 iunie 1968 privind organizarea comună a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat (1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CEE) nr. 2066/92 (2), în special articolul 10 alineatul (5) și articolul 18 alineatul (6),
întrucât atunci când sunt importate în Comunitate, animalele vii din specia bovină reproducătoare de rasă pură înregistrate sub codul NC 0102 10 00 nu sunt supuse la plata prelevării la import; întrucât, atunci când sunt exportate, femelele cu vârsta de până la 60 de luni beneficiază de o rată de restituire mai mare decât aceea pentru animale vii din specia bovină înregistrate sub codurile NC 0102 90 31 și 0102 90 33;
întrucât, pentru a permite aplicarea corectă a normelor comunitare în materie, ar trebui să se precizeze noțiunea de animal reproducător de rasă pură; întrucât definiția dată prin articolul 1 al Directivei 77/504/CEE a Consiliului din 25 iulie 1977 privind animalele din specia bovină reproducătoare de rasă pură (3), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 91/174/CEE (4), trebuie aplicată în acest scop;
întrucât, pentru a se asigura că aceste animale importate sunt într-adevăr destinate reproducerii, ele ar trebui însoțite de un certificat genealogic și zootehnic, precum și de un certificat de sănătate, cerute în mod normal pentru reproducătorii în cauză și întrucât, în plus, importatorul se angajează să păstreze animalele în viață un anumit interval de timp;
întrucât, în absența unei garanții pentru menținerea în viață a acestor animale pe o anumită perioadă de timp, în caz de nerespectare a acestui termen, ar trebui aplicate dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 1697/79 al Consiliului din 24 iulie 1979 referitoare la recuperarea a posteriori a drepturilor la import sau a drepturilor la export care nu au fost pretinse persoanei responsabile pentru mărfurile declarate în regimul vamal care prevede obligația de a plăti astfel de drepturi (5);
întrucât Comunitatea a încheiat acorduri bilaterale de liber schimb cu țările Asociației Europene a Liberului Schimb (AELS); întrucât, în temeiul acestor acorduri, aceste țări terțe ar trebui scutite de anumite dispoziții sau obligații, cerându-li-se, atunci când sunt puse în liberă circulație în Comunitate, prezentarea certificatului genealogic și zootehnic, precum și a certificatului de sănătate aplicabil reproducătorilor de rasă pură;
întrucât la export, pentru femelele reproducătoare de rasă pură cu vârsta de până la 60 de luni, ar trebui să se specifice, pentru se asigura că respectivele animale sunt într-adevăr destinate reproducerii, documentele de sănătate animală care trebuie să însoțească respectivele animale, precum și rezultatele aprecierii valorii lor genetice care trebuie să figureze în certificatul genealogic sau să însoțească acest document;
întrucât, atunci când sunt importate în Comunitate, trebuie să se verifice dacă animalele reproducătoare de rasă pură nu au fost în prealabil exportate din Comunitate beneficiind astfel de o restituire la export; întrucât, în cazul animalelor care au beneficiat de o restituire la export, sumele corespunzătoare ar trebui restituite înainte ca animalele să fie reimportate în Comunitate;
întrucât Regulamentul (CEE) nr. 1544/79 (6) al Comisiei, modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 3988/87 (7), stabilește numai condițiile de acordare a restituirilor la export pentru animalele reproducătoare de rasă pură; întrucât, în scopul clarificării, ar trebui incluse dispozițiile regulamentului menționat anterior în prezentul regulament și întrucât, în consecință, Regulamentul (CEE) nr. 1544/79 ar trebui abrogat;
întrucât măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a cărnii de vită și mânzat,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
În scopul perceperii prelevărilor la import și al acordării de restituiri la export, animalele vii din specia bovină sunt considerate animale reproducătoare de rasă pură înregistrate sub codul NC 0102 10 00 în cazul în care acestea sunt în conformitate cu prevăzută la articolul 1 din Directiva 77/504/CEE. De asemenea, doar animalele care nu depășesc vârsta de șase ani sunt considerate femele reproducătoare de rasă pură.
Articolul 2
(1) În momentul punerii în liberă circulație a animalelor reproducătoare de rasă pură din specia bovină înregistrate sub codul NC 0102 10 00, importatorul prezintă autorităților vamale ale statului membru pentru fiecare animal:
(a)
certificatul genealogic și zootehnic;
(b)
certificatul de sănătate aplicabil bovinelor reproducătoare de rasă pură.
(2) De asemenea, importatorul prezintă autorităților vamale o declarație scrisă care să ateste că, în afara cazului de forță majoră, animalul nu va fi sacrificat în termen de douăsprezece luni începând cu ziua importării lui.
(3) Cel târziu la sfârșitul celei de-a cincisprezecea luni următoare celei în care a avut loc punerea în liberă circulație, importatorul dovedește autorităților vamale ale statului membru importator că animalul:
(a)
nu a fost sacrificat înainte de expirarea termenului stabilit la alineatul (2) și este înregistrat sau înscris într-un registru genealogic sau
(b)
a fost sacrificat înainte de expirarea acestui termen din motive de sănătate sau a murit ca urmare a unei boli sau a unui accident.
Dovada menționată la litera (a) se face printr-o atestare întocmită de către asociația, organizația sau serviciul oficial al statului membru care deține registrul genealogic. Dovada menționată la litera (b) se face printr-o atestare întocmită de către un serviciu oficial desemnat de către statul membru.
(4) Nerespectarea termenului de douăsprezece luni, cu excepția aplicării alineatului (3) litera (b), atrage după sine clasificarea animalului în cauză sub codul NC 0102 90 și duce la inițierea unei ac țiuni de recuperare a drepturilor de import nepercepute, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 1679/79.
(5) Dispozițiile referitoare:
-
la limita de vârstă menționată la articolul 1;
-
la obligațiile menționate la alineatele (2), (3) și (4)
nu se aplică importurilor de animale reproducătoare de rasă pură originare și de proveniență din Austria, Finlanda, Islanda, Norvegia, Suedia și Elveția.
Articolul 3
Acordarea restituirii pentru femelele reproducătoare de rasă pură este condiționată, pentru fiecare animal, de prezentarea, în momentul îndeplinirii formalităților vamale de export, a originalului și a unei copii după:
(a)
certificatul genealogic emis de către asociația, organizația sau serviciul oficial al statului membru care deține registrul genealogic în care figurează în special rezultatele controalelor performanțelor și rezultatele (cu menționarea originii acestora) aprecierii valorii genetice a animalului propriu-zis și a părinților și bunicilor acestuia. Aceste rezultate pot de asemenea să însoțească certificatul;
(b)
certificatul de sănătate aplicabil bovinelor reproducătoare de rasă pură cerut de către țara terță de destinație.
Cu toate acestea, prin derogare de la litera (b), statele membre pot autoriza prezentarea unui singur certificat pentru un lot de animale.
Originalul celor două certificate se înapoiază exportatorului, iar copiile după aceste două documente, certificate de autoritățile vamale, se anexează la cererea de acordare a restituirii.
Articolul 4
(1) Atunci când animalele reproducătoare de rasă pură sunt reimportate în Comunitate, înainte de a fi puse în liberă circulație, restituirea la export acordată trebuie să fie înapoiată sau trebuie să se ia măsuri adecvate de către autoritățile competente pentru ca sumele prevăzute să fie reținute în cazul în care acestea nu au fost plătite deja.
(2) În cazul în care, în momentul îndeplinirii formalităților vamale de import privind animalele înregistrate sub codul NC 0102 10 00, pe certificatul genealogic apare mențiunea că respectivul crescător este stabilit în Comunitate, importatorul trebuie să dovedească și faptul că nici o restituire nu a fost acordată sau că suma acordată a fost rambursată. În cazul în care o astfel de dovadă nu poate fi prezentată, se consideră că animalele au beneficiat de o restituire la export egală cu cea mai ridicată prelevare la import aplicabilă în ziua reimportării în Comunitate a animalelor din specia bovină înregistrate sub codul NC 0102 90.
Articolul 5
Regulamentul (CEE) nr. 1544/79 se abrogă.
Articolul 6
Prezentul regulament intră în vigoare la 17 august 1992.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 7 august 1992.