VERORDNUNG (EG) Nr. 1583/2006 DES RATES
vom 23. Oktober 2006
zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren von Ethanolamin mit Ursprung in den Vereinigten Staaten von Amerika
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 384/96 des Rates vom 22. Dezember 1995 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) (nachstehend „Grundverordnung“ genannt), insbesondere auf Artikel 9 und Artikel 11 Absatz 2,
auf Vorschlag der Kommission, nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
A. VERFAHREN
1. Geltende Maßnahmen
(1)
Im Februar 1994 führte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 229/94 (2) endgültige Antidumpingzölle auf Einfuhren von Ethanolamin (betroffene Ware) mit Ursprung in den Vereinigten Staaten von Amerika (nachfolgend „USA“ abgekürzt) ein. Für die drei Arten von Ethanolamin, Monoethanolamin (MEA), Diethanolamin (DEA) und Triethanolamin (TEA) wurden variable Zölle eingeführt, die sich auf den Mindestpreis stützten.
(2)
Auf Antrag des Conseil européen de fédérations de l’industrie chimique (CEFIC) wurde im Februar 1999 eine Überprüfung wegen des bevorstehenden Außerkrafttretens der Maßnahmen gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung bzw. eine Interimsüberprüfung gemäß Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung eingeleitet. Mit der Verordnung (EG) Nr. 1603/2000 (3) beendete der Rat diese Überprüfungen und führte endgültige Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren von Ethanolamin mit Ursprung in den USA ein. Die Art der Maßnahmen wurde geändert: Für alle Arten von Ethanolamin wurde ein spezifischer fester Zollsatz pro Tonne eingeführt. Zwei der drei Unternehmen, denen ein individueller Antidumpingzoll gewährt wurde, waren Dow Chemical und Union Carbide Corporation.
(3)
Nach der Verlagerung des Ethanolamin-Geschäfts von Dow Chemical in das Unternehmen INEOS LLC wurde der für Dow Chemical geltende individuelle Antidumpingzoll von 69,40 EUR/Tonne auf INEOS LLC (4) übertragen. Da Dow Chemical am 6. Februar 2001 alle Anteile der Union Carbide Corporation, der ein individueller Antidumpingzoll in Höhe von 59,25 EUR/Tonne gewährt wurde, erwarb, ist Dow Chemical jedoch nach wie vor im Ethanolamin-Geschäft tätig. Die Union Carbide Corporation besteht zwar weiterhin, ist aber Teil der Dow Chemical Unternehmensgruppe und hat keine unabhängige Produktion mehr.
2. Antrag auf Überprüfung wegen des bevorstehenden Außerkrafttretens der Maßnahmen
(4)
Nach der Veröffentlichung (November 2004) einer Bekanntmachung über das bevorstehende Außerkrafttreten der geltenden Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren von Ethanolamin mit Ursprung in den USA (5) erhielt die Kommission am 25. April 2005 einen Antrag auf Überprüfung gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung.
(5)
Der Antrag wurde vom CEFIC im Namen von Herstellern gestellt, auf die mit mehr als 75 % ein erheblicher Teil der gesamten Gemeinschaftsproduktion von Ethanolamin entfällt.
(6)
Der Antrag wurde damit begründet, dass das Dumping und die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen wahrscheinlich anhalten oder erneut auftreten würden. Nachdem die Kommission, nach Anhörung des Beratenden Ausschusses, zu dem Schluss gelangt war, dass hinreichende Beweise für die Einleitung einer Überprüfung vorlagen, leitete sie im Wege einer entsprechenden Bekanntmachung (6) eine Untersuchung gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung ein.
3. Untersuchung
(7)
Die Kommission unterrichtete die Gemeinschaftshersteller, die ausführenden Hersteller in den USA, die Einführer/Händler, die bekanntermaßen betroffenen Verwenderindustrien sowie die Behörden der USA offiziell von der Einleitung der Überprüfung. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der Bekanntmachung über die Einleitung der Überprüfung gesetzten Frist ihren Standpunkt schriftlich darzulegen und eine Anhörung zu beantragen.
(8)
Die Kommission sandte Fragebogen an alle bekanntermaßen betroffenen Parteien sowie an alle, die innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist einen Fragebogen anforderten.
(9)
Die Kommission gab den unmittelbar betroffenen Parteien Gelegenheit, innerhalb der in der Bekanntmachung über die Einleitung der Überprüfung gesetzten Frist ihren Standpunkt schriftlich darzulegen und eine Anhörung zu beantragen.
(10)
Den Fragebogen beantworteten zwei ausführende Hersteller in den USA und ihre neun verbundenen Einführer in der Gemeinschaft, ein verbundener Einführer in der Schweiz, drei Gemeinschaftshersteller (nachfolgend „antragstellende Gemeinschaftshersteller“ genannt) sowie ein industrieller Verwender in der Gemeinschaft. Ein Gemeinschaftshersteller beantwortete den Fragebogen unvollständig und übermittelte lediglich knappe Angaben; zwei industrielle Verwender in der Gemeinschaft übermittelten Stellungnahmen.
(11)
Die Kommission holte alle Informationen ein, die sie benötigte um festzustellen, ob ein Anhalten bzw. ein erneutes Auftreten des schädigenden Dumpings wahrscheinlich wäre, und um das Gemeinschaftsinteresse festzustellen. In den Betrieben der folgenden Unternehmen wurden Kontrollbesuche durchgeführt:
a)
Antragstellende Gemeinschaftshersteller
BASF AG, Ludwigshafen, Deutschland
Innovene Europe Ltd., Staines, Vereinigtes Königreich
SASOL GmbH, Marl, Deutschland
b)
Ausführende Hersteller in den USA
The Dow Chemical Company, Midland, Michigan, und Houston, Texas, USA
c)
Verbundene Einführer in der Gemeinschaft
Dow Chemical Iberica SL, Tarragona, Spanien
INEOS Oxide Ltd., Antwerpen, Belgien
d)
Verbundener Einführer in der Schweiz
Dow Europe GmbH, Horgen, Schweiz
e)
Industrielle Verwender in der Gemeinschaft
Degussa Goldschmidt Espana SA, Granollers, Spanien
4. Untersuchungszeitraum
(12)
Die Untersuchung hinsichtlich des Anhaltens bzw. Wiederauftretens des schädigenden Dumpings betraf den Zeitraum vom 1. Juli 2004 bis zum 30. Juni 2005 (nachstehend „UZÜ“ - Untersuchungszeitraum der Überprüfung genannt). Die Untersuchung der Entwicklungen, die für die Beurteilung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder Wiederauftretens der Schädigung relevant sind, betraf den Zeitraum vom 1. Januar 2002 bis zum Ende des UZÜ (nachstehend „Bezugszeitraum“ genannt).
B. BETROFFENE WARE UND GLEICHARTIGE WARE
1. Betroffene Ware
(13)
Die betroffene Ware ist dieselbe wie in den vorangegangenen Untersuchungen. Ethanolamin ist ein chemisches Erzeugnis, das durch die Reaktion von Ethylenoxid (EO), das durch die Oxidation von Ethylen entsteht, und Salmiakgeist gewonnen wird. Die Synthese führt zu drei konkurrierenden Reaktionen und drei Arten von Ethanolamin: Monoethanolamin (MEA), Diethanolamin (DEA) und Triethanolamin (TEA), je nachdem wie viel EO gebunden wird. Die maximale Zahl der Kombinationen hängt von der Zahl der Wasserstoffatome im Ammoniak ab, in diesem Fall sind es drei. Der jeweilige Anteil der einzelnen Ethanolamin-Arten an der Gesamtproduktion hängt vom Produktionsaufbau ab, kann aber in gewissem Umfang durch das Molverhältnis Ammoniak/EO gesteuert werden. Bei den Herstellungsverfahren in der Gemeinschaft wird normalerweise Naphtha als Energieträger verwendet, in den USA Erdgas.
(14)
Die betroffene Ware wird als Zwischenprodukt und/oder als Zusatzstoff für grenzflächenaktive Substanzen in Reinigungsmitteln, Körperpflegemitteln, Kosmetika, Düngemitteln und Pflanzenschutzmitteln (Glyphosat), Rostschutzmitteln, Schmierstoffen, Textilhilfsmitteln und Weichmachern (Esterquats), Photochemikalien, in der Papier- und Metallverarbeitung, als Zementhilfsmittel und als Prozesschemikalie für die Gaswäsche (Entfernen von Säuren) verwendet. Seit Ende 2004, Anfang 2005 wird die betroffene Ware auch zunehmend beim Holzschutz eingesetzt. Schließlich kann die betroffene Ware von den Herstellern selbst oder ihren verbundenen Herstellern in der Produktion von Ethylenaminen eingesetzt werden.
2. Gleichartige Ware
(15)
Wie schon frühere Untersuchungen so ergab auch diese Untersuchung, dass die in den USA hergestellte und in der Gemeinschaft verkaufte betroffene Ware in ihren materiellen und technischen Eigenschaften mit der von den Gemeinschaftsherstellern hergestellten und in der Gemeinschaft verkauften Ware identisch ist und dass beide Waren denselben Verwendungszwecken zugeführt werden. Die in den USA hergestellte und in die Gemeinschaft verkaufte Ware ist ferner identisch mit der auf dem US-Markt verkauften Ware. Diese Waren sind somit als gleichartig im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 der Grundverordnung anzusehen.
C. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ANHALTENS ODER ERNEUTEN AUFTRETENS DES DUMPINGS
(16)
Gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung wurde geprüft, ob Dumping vorlag, und gegebenenfalls, ob das Dumping im Falle des Außerkrafttretens der Maßnahmen anhalten oder erneut auftreten würde.
1. Vorbemerkungen
(17)
Von den vier im Antrag genannten ausführenden Herstellern in den USA arbeiteten zwei bei der Untersuchung mit.
(18)
Auf die beiden kooperierenden ausführenden Hersteller entfielen während des UZÜ 100 % der Einfuhren in die Gemeinschaft, was 41 000 Tonnen entsprach. Die Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in den USA in die Gemeinschaft machten 16,7 % des Gemeinschaftsverbrauchs während des UZÜ aus; im vorausgegangenen Untersuchungszeitraum (1998) waren es noch 29 %.
2. Gedumpte Einfuhren während des UZÜ
(19)
Für die beiden kooperierenden ausführenden Hersteller in den USA wurde der Normalwert für alle Typen der betroffenen Ware gemäß Artikel 2 Absatz 1 der Grundverordnung anhand des Preises ermittelt, der auf dem US-amerikanischen Inlandsmarkt von unabhängigen Abnehmern gezahlt wurde oder zu zahlen ist, da diese Verkäufe in hinreichender Menge und im normalen Handelsverkehr erfolgten.
(20)
Wie die ursprüngliche Untersuchung und die vorangegangene Prüfung ergab auch diese Untersuchung, dass die beiden kooperierenden ausführenden Hersteller in den USA die betroffene Waren über verbundene Unternehmen in die Gemeinschaft ausführten. Dementsprechend wurde der Ausfuhrpreis gemäß Artikel 2 Absatz 9 der Grundverordnung anhand des Preises ermittelt, zu dem die eingeführte Ware erstmals an einen unabhängigen Abnehmer in der Gemeinschaft verkauft wurde. Für alle Kosten, die zwischen der Einfuhr und dem Weiterverkauf anfielen, einschließlich der Vertriebs-, Verwaltungs- und Gemeinkosten und der von den einführenden Unternehmen während des UZÜ in der Gemeinschaft erzielten Gewinne wurden Berichtigungen vorgenommen.
(21)
Für jeden Warentyp wurden der Normalwert und der durchschnittliche Ausfuhrpreis auf der Stufe ab Werk und auf der gleichen Handelsstufe miteinander verglichen. Um einen fairen Vergleich zu gewährleisten, wurden gemäß Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung Unterschiede, die die Preise und die Vergleichbarkeit der Preise nachweislich beeinflussten, gebührend berücksichtigt. Berichtigungen wurden vorgenommen für Inlands- und Seefrachtkosten, für nachträglich gewährte Rabatte, für Bereitstellungs- und Verpackungskosten, für Kreditkosten und Einfuhrzölle, die alle vom Weiterverkaufspreis abgezogen wurden, um den Preis ab Werk zu ermitteln.
(22)
Die Dumpingspanne wurde gemäß Artikel 2 Absatz 11 der Grundverordnung je Warentyp anhand eines Vergleichs des gewogenen durchschnittlichen Normalwerts mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis auf derselben Handelsstufe bestimmt. Der Vergleich ergab ein Vorliegen von Dumping im UZÜ, wenn auch auf einem niedrigeren Niveau als in der vorangegangenen Untersuchung. Die gewogene durchschnittliche Dumpingspanne, ausgedrückt in Prozent des cif-Werts frei Grenze der Gemeinschaft betrug 4,8 % für INEOS und 20,3 % für Dow Chemical.
3. Einfuhrentwicklung im Falle des Außerkrafttretens der Maßnahmen
(23)
Im Anschluss an die Untersuchung des Vorliegens von Dumping im UZÜ wurde geprüft, ob ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich ist.
(24)
Bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen könnten die Ausführer ihre Ausfuhrpreise senken. Ein Rückgang der Ausfuhrpreise würde die Attraktivität der US-Ware auf dem Gemeinschaftsmarkt erhöhen. Würden die Ausfuhrpreise um den Zollsatz sinken, würden die Dumpingspannen während des UZÜ für INEOS 13,4 % und für Dow Chemical 28,3 % betragen.
(25)
Die ungenutzte Produktionskapazität in den USA betrug im UZÜ schätzungsweise 90 000 Tonnen. Diese Zahl beruht auf Angaben der beiden kooperierenden ausführenden Hersteller und führender Fachzeitschriften. Angesichts der geschätzten Gesamtkapazität der USA von 650 000 Tonnen ergeben die geschätzte Nachfragebefriedigung und der Eigenverbrauch von insgesamt 560 000 Tonnen eine Kapazitätsauslastung von 86 %, was in Anbetracht der günstigen Marktbedingungen während des UZÜ ein relativ niedriger Wert ist. Zurückzuführen ist dies auf operative Probleme in einigen Produktionsstätten. Die Restkapazität von 90 000 Tonnen sollte zu dem Volumen der Ausfuhren aus den USA in die Gemeinschaft während des UZÜ (41 088 Tonnen) und dem Gesamtabsatz in der Gemeinschaft (246 670 Tonnen) ins Verhältnis gesetzt werden. Es gibt also ein erhebliches Potenzial, um die Ausfuhren aus den USA zu erhöhen und einen großen Teil des Gemeinschaftsmarktes zu übernehmen. Die Möglichkeit zunehmender Ausfuhren in die Gemeinschaft wird noch verstärkt durch die 2006 zu beobachtende Erweiterung der Kapazität um 45 000 Tonnen in Mexiko und Brasilien, beides wichtige Exportmärkte für die US-Hersteller.
(26)
Fazit: Es gibt noch Kapazitätsreserven, um, sollten die Maßnahmen aufgehoben werden, mehr Ethanolamin herzustellen und auf dem Gemeinschaftsmarkt zu verkaufen.
(27)
Der Ethanolamin-Markt war in den Jahren 2000-2001 durch eine starke Nachfrage nach DEA gekennzeichnet, hervorgerufen durch die Verwendung von DEA bei der Herstellung von glyphosathaltigen Herbiziden, die wiederum in einem Verfahren eingesetzt werden, mit dem genetisch verändertes Getreide gegen diese Herbizide resistent gemacht wird. Die erhöhte Nachfrage nach TEA lässt sich vor allem durch seine Verwendung bei der Zementherstellung und der Herstellung von Netzmitteln für Textilien erklären. Seit 2004 ist der Markt für MEA infolge eines amerikanischen Gesetzes erheblich gewachsen, das am 1. Januar 2005 in Kraft trat und die Verwendung von metallhaltigen Holzschutzmitteln verbot und somit einen zusätzlichen Bedarf an MEA von schätzungsweise 80 000 Tonnen schuf. Aufgrund der hohen Nachfrage sind mithin auch die Weltmarktpreise für Ethanolamin hoch.
(28)
Den Untersuchungsergebnissen zufolge sind die durchschnittlichen Inlandspreise in den USA höher als die durchschnittlichen Verkaufspreise auf dem Gemeinschaftsmarkt. Industriellen Verwendern werden offensichtlich auf beiden Märkten ähnliche Konditionen gewährt, da es sich häufig um multinationale Konzerne handelt, die weltweit einkaufen und Zulieferer mit entsprechenden Lieferkapazitäten wählen. Hingegen waren die Händlern und Vertriebsgesellschaften auf dem US-Inlandsmarkt in Rechnung gestellten Preise für alle Ethanolamin-Arten höher. Diese Art von Verkäufen wird auf dem US-amerikanischen Inlandsmarkt normalerweise als Spotgeschäft getätigt, während die Verkäufe auf dem Gemeinschaftsmarkt Gegenstand fester Verträge sind. Dies bringt es mit sich, dass die Verkaufspreise auf dem Gemeinschaftsmarkt längerfristig festgeschrieben und stabiler sind.
(29)
Die Verkäufe der beiden kooperierenden ausführenden Hersteller an Händler und Vertriebsgesellschaften machen lediglich 13 % der auf dem amerikanischen Inlandsmarkt verkauften Mengen und 32 % der Verkäufe auf dem Gemeinschaftsmarkt aus, wobei auf dieser Handelsstufe die Inlandspreise auf dem US-Markt durchschnittlich 35 % über den Gemeinschaftspreisen lagen. Dies unterstrich die Feststellung, dass die US-amerikanischen Inlandspreise schneller Preisschwankungen folgen, da die Verkäufe an Händler und Vertriebsgesellschaften in Form von Spotgeschäften getätigt werden. Bei steigenden Preisen dürften daher die Inlandspreise in den USA tendenziell höher sein als die Gemeinschaftspreise. Jedoch entfällt auf diese Handelsstufe der kleinere Teil der Verkäufe sowohl auf dem US-amerikanischen Markt als auch auf dem Gemeinschaftsmarkt.
(30)
Für industrielle Verwender, die den Großteil der Abnehmer stellen, hätte ein Außerkrafttreten der Maßnahmen wahrscheinlich keinen Einfluss auf den Preis, zu dem Ethanolamin auf dem Gemeinschaftsmarkt verkauft wird, da der Untersuchung zufolge die durch die Maßnahmen verursachte Belastung von den ausführenden Herstellern in den USA getragen wurde. Bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen könnten Letztere höhere Verkaufsgewinne erzielen und hätten somit einen Anreiz, ihre Ausfuhren auf den Gemeinschaftsmarkt zu verstärken. Die industriellen Verwender könnten gleichwohl das Außerkrafttreten der Maßnahmen als Druckmittel nutzen, um sowohl mit den ausführenden Herstellern in den USA als auch dem Wirtschaftszweig der Gemeinschaft niedrigere Preise auszuhandeln.
(31)
Die Preise für die Ausfuhr der betroffenen Ware nach Kanada und Südamerika, die anderen wichtigen Exportmärkte, folgen keinem regelmäßigen Muster. Je nach Verkaufskonditionen sind sie manchmal höher, manchmal niedriger als in den USA und auf dem Gemeinschaftsmarkt. Bei geringeren Ausfuhrmengen sind die Preise in der Regel höher.
(32)
Zusammenfassend lässt sich festhalten, dass für beide kooperierenden ausführenden Hersteller nach wie vor der US-Markt im Prinzip der wichtigste Absatzmarkt ist. Die Tatsache, dass 17 % der Produktion im UZÜ ausgeführt wurden, zeigt jedoch, dass die Verkäufe in die Gemeinschaft und den Rest der Welt weiterhin eine wichtige Rolle im Hinblick auf die Gesamtauslastung und die Rentabilität der vorhandenen Produktionskapazitäten spielen.
(33)
Das Volumen der Einfuhren von den beiden kooperierenden Herstellern in den USA wird kurzfristig aller Voraussicht nach zumindest stabil bleiben. Tatsächlich haben sie ungeachtet der geltenden Maßnahmen und der Attraktivität des US-Markts ihre Abnehmer in der Gemeinschaft weiterhin beliefert. Möglicherweise nimmt nach der Übernahme von Innovene mit seinen Produktionsanlagen in der Gemeinschaft das Ausfuhrvolumen des US-Herstellers INEOS ab, sobald das Unternehmen die Engpässe in den erworbenen Produktionsanlagen beseitigt und durch die Schaffung neuer Kapazitäten in der Gemeinschaft expandiert hat, was aber voraussichtlich nicht vor 2008 der Fall sein wird. Gleichzeitig wird erwartet, dass die ausführenden Hersteller in den USA in der zweiten Jahreshälfte 2006/Anfang 2007 die durch die Hurrikans in der zweiten Jahreshälfte 2005 verursachten Schäden beseitigt und wieder alle Anlagen vollständig in Betrieb genommen haben werden und dann zusätzliche Mengen produzieren, die möglicherweise auf dem Gemeinschaftsmarkt verkauft werden.
(34)
Bei den nicht kooperierenden US-Herstellern, auf die 27 % der Produktionskapazität während des UZÜ entfielen, ist nicht auszuschließen, dass sie mit einem Außerkrafttreten der Maßnahmen ihre Exporte in die Gemeinschaft wieder aufnehmen.
(35)
Untersucht wurden auch die möglichen mittelfristigen (maximal 5 Jahre) Entwicklungen der Nachfrage und der Produktionskapazität in der Gemeinschaft, den USA und dem Rest der Welt. Ferner wurde analysiert, wie sich die voraussichtliche Angebots- und Nachfrage-Situation auf die Preise in der Gemeinschaft auswirken würde. Die Zahlen unter den nachstehenden Randnummern basieren auf Informationen der Unternehmen BASF, Dow Chemical und INEOS sowie auf den führenden Veröffentlichungen für die chemische Industrie von PCI und Tecnon.
(36)
Die Prognosen sowohl der US- als auch der Gemeinschaftshersteller für den künftigen Bedarf und die künftige Produktionskapazität sagen für den Gemeinschaftsmarkt ein schwächeres Wachstum als für den Rest der Welt voraus. Für die Gemeinschaft wird mittelfristig eine durchschnittliche jährliche Wachstumsrate von rund 3 %, für Asien von 7 % und weltweit von 4,2 % erwartet.
(37)
2004 überstieg die Nachfrage auf dem europäischen Markt die vorhandene Produktionskapazität in der Gemeinschaft um annähernd 40 000 Tonnen. In den USA war die Situation umgekehrt: Die vorhandene Kapazität war um fast 90 000 Tonnen höher als Verwendung und Absatz der betroffenen Ware, was indessen nicht zu einer Senkung des hohen Preisniveaus führte, da die operativen Produktionsprobleme die Belieferung der Abnehmer beeinträchtigten. Die prognostizierten Wachstumsraten und die angekündigte Kapazitätsausweitung dürften dazu führen, dass ab 2008 die Kapazität die Nachfrage auf dem Gemeinschaftsmarkt übersteigt; insbesondere wenn INEOS seine Investitionsvorhaben in der Gemeinschaft verwirklicht, würde das die vorhandene Kapazität in der Gemeinschaft um ein Viertel bis ein Drittel erhöhen. Wie bereits erwähnt, würde diese Kapazitätsausweitung nicht vor dem Frühjahr 2008 zum Tragen kommen. Der Kapazitätszuwachs könnte zwar gleichzeitig zum Teil durch einen Rückgang der Einfuhren in die Gemeinschaft und zunehmende Ausfuhrverkäufe durch Gemeinschaftshersteller ausgeglichen werden, doch dürfte die in der Gemeinschaft vorhandene gesamte Produktionskapazität aller Hersteller die Nachfrage auf dem Gemeinschaftsmarkt im Jahre 2008 übersteigen.
(38)
Den der Kommission vorliegenden Informationen zufolge dürfte der derzeitige Kapazitätsüberschuss in den USA zumindest kurzfristig anhalten, da die restlichen Produktionskapazitäten, die in Kürze wieder in Betrieb genommen werden, auch durch die steigende Inlandsnachfrage nicht ausgelastet werden. Bis zum Jahr 2010 wird der Kapazitätsüberschuss voraussichtlich abgebaut werden, so dass sich der Exportanreiz für US-Hersteller abschwächen dürfte. Gleichzeitig wird es Prognosen zufolge erhebliche Engpässe in Asien geben. Dies wird durch die Tatsache bestätigt, dass Dow Chemical mit Petronas unter dem Namen Optimal ein Joint Venture gegründet und in Malaysia eine Anlage mit einer Produktionskapazität von 75 000 Tonnen errichtet hat, die den asiatischen Ethanolamin-Markt bedienen soll.
(39)
Generell wird die weltweite Produktionskapazität bis 2010 wahrscheinlich von rund 1 300 000 Tonnen auf 1 785 000 Tonnen steigen. Berücksichtigt sind dabei neue Kapazitäten in der Gemeinschaft (+ 205 000), in den USA (+80 000), in Saudi-Arabien (+ 100 000) und in Asien (+ 100 000). Bei einer voraussichtlichen Wachstumsrate von 4,2 % würde die weltweite Nachfrage bis 2010 auf 1 550 000 Tonnen bis 1 700 000 Tonnen steigen. Den Prognosen zufolge wird es 2010 in der Gemeinschaft einen Kapazitätsüberschuss geben, in den USA ein Gleichgewicht zwischen Kapazität und Nachfrage und in Asien und dem Rest der Welt Kapazitätsengpässe; bei diesen Schätzungen ist bereits berücksichtigt, dass ein gewisser Anteil des Kapazitätsüberschusses zum Ausgleich für instandhaltungsbedingte Produktionsunterbrechungen verwendet und daher eine gewisse Reserve benötigt wird. Zusammenfassend lässt sich feststellen, dass die Kapazitätsausweitungen die ausführenden Hersteller in der USA wahrscheinlich nicht veranlassen werden, auf dem Gemeinschaftsmarkt gedumpte Ware zu verkaufen, da sich Angebot und Nachfrage auf dem Weltmarkt die Waage halten dürften. Gleichwohl ist zu beachten, dass sich diese Beurteilung auf mittelfristige Entwicklungen, d. h. auf einen Zeitraum zwischen 2008 und 2010 bezieht.
(40)
Für beide kooperierenden ausführenden Hersteller wurde im UZÜ Dumping festgestellt, wenn auch auf einem niedrigeren Niveau als in der vorangegangenen Untersuchung.
(41)
Verglichen mit der früheren Überprüfung ging der Marktanteil der Einfuhren aus den USA von 29 % auf 16,7 % zurück. Offensichtlich verfügen die USA über eine Restkapazität von 90 000 Tonnen, wobei die geringe Auslastung während des UZ eine Folge vorübergehender Ereignisse war und die Nutzung von schätzungsweise 27 % der vorhandenen Kapazität wegen mangelnder Mitarbeit nicht untersucht werden konnte. Es ist nicht völlig auszuschließen, dass diese nicht kooperierenden Hersteller bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen mit gedumpten Preisen auf den Gemeinschaftsmarkt zurückkehren. Die Nachfrage auf dem US-Markt wird zwar voraussichtlich höher sein als auf dem Gemeinschaftsmarkt, die Überkapazitäten in den USA werden den Prognosen zufolge vom US-Markt aber erst mittelfristig aufgefangen werden. Da die Hersteller die Rentabilität ihrer vorhandenen Produktionskapazitäten aufrechterhalten müssen, bestünde für alle ein Anreiz, ihren Absatz auf dem Gemeinschaftsmarkt zu steigern, wenn die Maßnahmen außer Kraft träten.
(42)
Zusammenfassend ist festzuhalten, dass bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich ist und die Gefahr besteht, dass die Einfuhrmengen steigen und damit möglicherweise zumindest kurzfristig die Preise in der Gemeinschaft drücken.
D. DEFINITION DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER GEMEINSCHAFT
(43)
Die drei antragstellenden Gemeinschaftshersteller arbeiteten umfassend an der Untersuchung mit. Im UZÜ entfielen mehr als 80 % der Gemeinschaftsproduktion auf diese Hersteller. Ein weiterer Gemeinschaftshersteller, der den Antrag unterstützte, lieferte insbesondere Informationen über seine Produktion, beantwortete den Fragebogen aber nur unvollständig. Dieser Hersteller musste daher als nicht kooperierend angesehen werden.
(44)
Nach Veröffentlichung der derzeit geltenden Maßnahmen mit der Verordnung (EG) Nr. 1603/2000 wurde Union Carbide Ltd. (Vereinigtes Königreich) von Dow Chemical übernommen und stellt selbst kein Ethanolamin in der Gemeinschaft mehr her. Ferner änderte BP Chemicals seinen Namen in Innovene und Condea seinen Namen in Sasol. Schließlich wurde Innovene am 16. Dezember 2005 von INEOS Oxide Ltd., dem im Vereinigten Königreich ansässigen Mutterkonzern von INEOS Americas LLC, übernommen. Beide Unternehmen, INEOS Americas LLC und Innovene, arbeiteten weiterhin umfassend an der Untersuchung mit.
(45)
Daraus folgt, dass die drei Gemeinschaftshersteller BASF AG, Innovene und Sasol den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 und des Artikels 5 Absatz 4 der Grundverordnung bilden.
(46)
Wie die vorangegangene Prüfung ergab auch diese Untersuchung, dass ein Teil der Ethanolaminproduktion in der Gemeinschaft für den internen, d. h. den Eigenverbrauch bestimmt ist. Wie in der vorangegangenen Prüfung wird dieser Anteil auf ca. ein Drittel der gesamten Gemeinschaftsproduktion geschätzt. Ein Hersteller des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft produzierte für den Eigenverbrauch. Dieser Hersteller hat eine Produktionsstätte, die allein zur Deckung des Eigenbedarfs bestimmt ist und betrieben wird. Die Untersuchung bestätigte, dass die antragstellenden Gemeinschaftshersteller die betroffene Ware, die sie in den Handel bringen oder zur Deckung des Eigenbedarfs verwenden, nicht von unabhängigen Parteien innerhalb oder außerhalb der Gemeinschaft beziehen. Das zur Deckung des Eigenbedarfs bestimmte Ethanolamin wird daher nicht als Konkurrenz für das übrige Ethanolamin auf dem Gemeinschaftsmarkt (nachfolgend „freier Markt“ genannt) angesehen.
E. LAGE AUF DEM GEMEINSCHAFTSMARKT
1. Verbrauch auf dem Gemeinschaftsmarkt
Gemeinschaftsverbrauch
2002
2003
2004
UZÜ
Tonnen insgesamt
283 992
331 194
358 830
366 645
Index
100
117
126
129
Tonnen für den Eigenverbrauch
97 768
107 539
118 584
119 975
Index
100
110
121
123
Tonnen für den freien Markt
186 224
223 655
240 246
246 670
Index
100
120
129
132
Quelle: Eurostat-Daten und Antworten auf den Fragebogen
(47)
Der gesamte Gemeinschaftsverbrauch wurde ermittelt anhand der Produktion abzüglich der Ausfuhren aller Hersteller in der Gemeinschaft und zuzüglich der Einfuhren aus Drittländern auf den Gemeinschaftsmarkt. Verglichen mit 2002 nahm der Verbrauch während des UZÜ um 29 % oder 83 000 Tonnen zu. Besonders ausgeprägt war dieser Anstieg zwischen 2002 und 2003 (+ 17 % oder 48 000 Tonnen) und setzte sich auch 2004 und im UZÜ, allerdings etwas langsamer, fort. Der Verbrauchszuwachs ist auf eine steigende Nachfrage, bedingt durch eine breite und sich ständig erweiternde Anwendungspalette von Ethanolamin, zurückzuführen. Besonders stark war die Nachfrage seit 2002 nach DEA für die Glyphosatherstellung, nach TEA für die Esterquatherstellung und nach MEA für den Holzschutz.
(48)
Der Verbrauch auf dem freien Markt stieg im Bezugszeitraum um 32 % (oder 60 000 Tonnen), wobei von 2002 auf 2003 eine Zunahme von 20 % oder 37 000 Tonnen zu verzeichnen war.
(49)
Der Eigenverbrauch stieg um 23 % oder 22 000 Tonnen, da Ethanolamin vermehrt bei der Herstellung anderer Chemikalien eingesetzt wurde.
2. Einfuhren aus den USA, Menge, Marktanteil und Einfuhrpreise
Einfuhren aus den USA
2002
2003
2004
UZÜ
in Tonnen
46 075
40 576
40 512
41 088
Index
100
88
88
89
Marktanteil
24,7 %
18,1 %
16,9 %
16,7 %
Einfuhrpreis EUR/t
979,63
915,15
975,09
995,55
Index
100
93
100
102
Quelle: Eurostat-Daten und Antworten auf den Fragebogen
(50)
Die Menge der Einfuhren aus den USA in die Gemeinschaft nahm zwischen 2002 und 2003 um 12 % ab und ist seitdem stabil geblieben. Der Marktanteil wurde bestimmt anhand des Verbrauchs auf dem freien Markt in der Gemeinschaft und hat sich im Bezugszeitraum um 8 Prozentpunkte von 24,7 % auf 16,7 % verringert. Der Rückgang der Importe und des Marktanteils zwischen 2002 und 2003 fiel mit einem 7%igen Rückgang des durchschnittlichen Einfuhrpreises zusammen. Zwischen 2002 und 2003 hatten die ausführenden US-Hersteller keinen Anteil an der Verbrauchssteigerung auf dem freien Markt in der Gemeinschaft. Auch nach 2003 erhöhten die ausführenden Hersteller in den USA ihren Marktanteil trotz wieder gestiegener Einfuhrpreise nicht. Auf einem Verkäufermarkt hätten solch attraktive Bedingungen normalerweise zu mehr Verkäufen geführt, aber wegen operativer Probleme und der noch besseren Bedingungen auf dem US-amerikanischen Inlandsmarkt kamen die ausführenden US-Hersteller nicht wie erwartet auf den Gemeinschaftsmarkt zurück.
(51)
Es sei darauf hingewiesen, dass die oben aufgeführten Preise aus der Eurostat-Importstatistik stammen. Sie berücksichtigen nicht den Produktmix und beinhalten Geschäftsvorgänge, für die eine Reihe von Verkaufsbedingungen gelten, die nicht mit denjenigen anderer Wirtschaftsteilnehmer auf dem Gemeinschaftsmarkt vergleichbar sind. Ein genauer Vergleich zwischen gedumpten Einfuhrpreisen und den Preisen der Gemeinschaftshersteller auf derselben Handelsstufe wurde wie unter Randnummer 53 beschrieben durchgeführt. Während des Bezugszeitraums stieg der durchschnittliche Einfuhrpreis lediglich um 2 %. Alle Einfuhren in die Gemeinschaft mit Ursprung in den USA erfolgten über verbundene Einführer, d. h. die Einfuhrpreise sind Verrechnungspreise innerhalb einer Unternehmensgruppe. Bei der vorangegangenen Überprüfung wurde festgestellt, dass die Einfuhrpreise künstlich festgelegt wurden, um zumindest teilweise die damals geltenden Antidumpingmaßnahmen auszugleichen. Die verbundenen Einführer in der Gemeinschaft erlitten im früheren UZÜ erhebliche Verluste, und ihre Gewinnspannen zwischen Einkaufspreis (tatsächlicher Einfuhrpreis) und Weiterverkaufspreis auf dem Gemeinschaftsmarkt waren nicht hoch genug, um die zwischen Einfuhr und Weiterverkauf anfallenden Kosten zu decken. Aus diesem Grund wurde infolge der vorangegangenen Überprüfung die Form der Antidumpingmaßnahmen verändert und es wurden spezifische feste Zollsätze pro Tonne eingeführt.
(52)
Bei dieser Untersuchung wurde festgestellt, dass sowohl die ausführenden US-Hersteller als auch ihre verbundenen Einführer in der Gemeinschaft im UZÜ Gewinne erzielten und dass die Gewinnspannen der verbundenen Einführer den Marktbedingungen entsprachen. Die Höhe der Verkaufspreise verglichen mit dem Normalwert und/oder den Produktionskosten bescherte allen Unternehmen, die auf Märkten mit hohen Verkaufspreisen tätig waren, angemessene Gewinne.
(53)
Der Vergleich zwischen den den unabhängigen Abnehmern in Rechnung gestellten cif-Einfuhrpreisen frei Grenze der Gemeinschaft, einschließlich Antidumpingzöllen, und den Ab-Werk-Preisen des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft ergaben für dieselben Warentypen und die gleiche Handelsstufe eine Unterbietung der Verkaufspreise des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft um 7,3 % bis 17,5 %.
3. Einfuhren aus anderen Drittländern, Menge, Marktanteil und Einfuhrpreise
Einfuhren aus anderen Drittländern
2002
2003
2004
UZÜ
Tonnen
17 596
18 688
12 276
8 773
Index
100
106
70
50
Marktanteil
9,4 %
8,4 %
3,4 %
2,4 %
Einfuhrpreis EUR/t
1 034,23
970,75
982,67
955,24
Index
100
94
95
92
Quelle: Eurostat-Daten
(54)
Die Einfuhren aus anderen Drittländern gingen im Bezugszeitraum um die Hälfte zurück. Die wichtigsten dieser ausführenden Drittländer, vor allem Russland und der Iran, verfügen nur noch über einen verschwindend kleinen Marktanteil. Dieser Rückgang ist nach Angaben der Verwenderindustrie darauf zurückzuführen, dass die beiden genannten Länder Probleme hatten, die genauen angeforderten Mengen zu einem exakt bestimmten Datum zu liefern.
4. Wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft
2002
2003
2004
UZÜ
Produktion (in Tonnen)
206 481
242 350
279 307
290 625
Index
100
117
135
141
Kapazität (in Tonnen)
263 320
273 820
302 070
311 820
Index
100
104
115
118
Kapazitätsauslastung
78,4 %
88,5 %
92,5 %
93,2 %
(55)
Im Bezugszeitraum stieg die Produktion um 41 %. Gleichzeitig wurde die Kapazität um 18 % erhöht, was eine Verbesserung der Kapazitätsauslastung von 78,4 % auf 93,2 % zur Folge hatte.
(56)
Die Erhöhung der Kapazität zwischen 2002 und 2003 ist äußerst gering und spiegelt einige Effizienzsteigerungen wider. Ab 2004 sind wieder ein intensiverer Abbau von Engpässen und eine Ausdehnung der Kapazitäten zu beobachten.
Lagerbestände
2002
2003
2004
UZÜ
in Tonnen
9 543
10 883
10 228
7 596
Index
100
114
107
80
(57)
Die Höhe der Lagerbestände wird am Ende jedes Jahres zwischen 2002 und 2004 verglichen; sie schwankt in einem gewissen Grad in Abhängigkeit von den Aufträgen. Am Ende des UZÜ sind die Lagerbestände niedriger; da der UZÜ aber am 30. Juni 2005 endete, ist dieser Wert nur bedingt mit den Angaben über die Lagerbestände am Jahresende vergleichbar. Aufgrund der etwas geringeren Nachfrage der industriellen Verwender während der Sommermonate fahren die Hersteller die Produktion nämlich herunter und nehmen Wartungsarbeiten an den Produktionsanlagen vor.
2002
2003
2004
UZÜ
Verkaufsvolumen
130 214
144 103
167 054
175 953
Index
100
111
128
135
Marktanteil am Gesamtverbrauch (einschließlich Eigenverbrauch)
45,9 %
43,5 %
46,6 %
48,0 %
Marktanteil am Verbrauch auf dem freien Markt
69,9 %
64,4 %
69,5 %
71,3 %
Verkaufspreis EUR/t (Verkäufe auf dem freien Markt)
801,77
758,49
835,68
936,08
Index
100
95
104
117
(58)
Das Volumen der Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft an unabhängige Abnehmer stieg im Bezugszeitraum um 35 %. Sowohl der Anteil am Gesamtverbrauch in der Gemeinschaft als auch der Anteil am Verbrauch auf dem freien Markt haben sich nach einem Rückgang zwischen 2002 und 2003 wieder stabilisiert und betrugen im UZÜ 48 % (Anteil am Gesamtverbrauch) bzw. 71,3 % (freier Markt). Die durchschnittlichen Preise für Verkäufe an unabhängige Abnehmer entwickelten sich ähnlich: nach einem Rückgang von 5 % zwischen 2002 und 2003 waren die Preise auf dem freien Markt während des UZÜ um 17 % höher als 2002.
(59)
Verglichen mit dem Preisniveau im UZÜ der vorangegangenen Untersuchung, der mit dem Kalenderjahr 1998 zusammenfiel, sind die Preise 2004 und im jetzigen UZÜ durchschnittlich um 22,7 % bzw. 37,5 % höher. Die für den Eigenverbrauch bestimmte Produktion, die in integrierten Produktionsstätten verwendet wird, wird nicht fakturiert.
(60)
In den letzten zehn Jahren hat der Verbrauch ständig zugenommen: von 152 000 Tonnen im Jahr 1995 auf 367 000 Tonnen im UZÜ, was einem jährlichen Anstieg von 9,7 % entspricht. Der jüngste Verbrauchszuwachs im Bezugszeitraum, also von 2002 bis zum UZÜ, betrug jährlich 10,7 % bei einem jährlichen Kapazitätszuwachs von 7 %. Diese Entwicklung förderte hohe Preise in der Gemeinschaft und zwang den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft gleichzeitig, seine Kapazitätsauslastung entscheidend zu erhöhen (von 78,4 % auf 93,2 %), was zu einem jährlichen Produktionszuwachs von 14,5 % führte. Ausgedrückt in absoluten Zahlen stieg die Produktion um 84 000 Tonnen bei einer Zunahme des Verbrauchs um 83 000 Tonnen und einer Kapazitätsausweitung um lediglich 48 500 Tonnen.
2002
2003
2004
UZÜ
Durchschnittliche Produktionskosten in EUR/t
779,53
749,85
746,84
790,60
Index
100
96
96
101
(61)
Eine starke und noch wachsende Nachfrage, verbunden mit einer langsameren Kapazitätsausweitung und einem Importrückgang, haben die Preise für Ethanolamin in der Gemeinschaft auf einem hohen Niveau gehalten. Darüber hinaus hatten die Produktionskosten je Tonne im Bezugszeitraum kaum Einfluss auf die Gewinnspannen. Der Anstieg der Produktionskosten um 5,9 % zwischen 2004 und dem UZÜ war die Folge des steigenden Naphthapreises; Naphtha ist ein Energieträger auf Erdölbasis, der bei der Produktion von Ethylenoxid eingesetzt wird, dem wichtigsten Rohstoff für die Ethanolaminherstellung in der Gemeinschaft.
2002
2003
2004
UZÜ
Beschäftigung
102
103
101
102
Index
100
101
99
99
Produktivität Tonne je Beschäftigten
2 016
2 354
2 755
2 861
Index
100
117
137
142
Löhne in 1 000 EUR
6 860
7 526
8 018
7 598
Index
100
110
117
111
Durchschnittslohn je Beschäftigten (in EUR)
66 976
73 105
79 097
74 797
Index
100
109
118
112
(62)
Die Beschäftigtenzahlen im Wirtschaftszweig der Gemeinschaft für die gleichartige Ware sind im Bezugszeitraum stabil geblieben. Da der Produktionsprozess weitgehend automatisiert ist, ist er nicht arbeitsintensiv. Dank ständiger Verbesserungen und dem Abbau von Engpässen in den Produktionsstätten stieg die Produktivität im Bezugszeitraum um 42 %.
(63)
Im gleichen Zeitraum erhöhten sich die Löhne um 11 % und erreichten ihren Spitzenwert 2004, was der Umstrukturierung und den Entlassungen bei einem der antragstellenden Gemeinschaftshersteller zuzuschreiben ist. Die Durchschnittslöhne je Beschäftigten entwickelten sich ähnlich.
Verkäufe an unabhängige Abnehmer in der Gemeinschaft
2002
2003
2004
UZÜ
Wert der Verkäufe in 1 000 EUR
104 402
109 301
139 603
164 705
Index
100
105
134
158
Produktionskosten in 1 000 EUR
101 506
108 056
124 763
139 100
Index
100
106
123
137
Rentabilität
2,8 %
1,1 %
10,6 %
15,5 %
(64)
Im Bezugszeitraum stieg bei den Verkäufen auf dem freien Markt an unabhängige Abnehmer in der Gemeinschaft die Rentabilität von 2,8 % im Jahr 2002 auf 15,5 % im UZÜ, nachdem sie 2003 auf 1,1 % gefallen war. Die Rentabilitätssteigerung seit 2003 ist im Zusammenhang zu sehen mit den stabil gebliebenen Einfuhren aus den USA und einer steigenden Nachfrage, was zu einer Erhöhung der Verkaufsmengen und der Verkaufspreise führte, die 2004 und im UZÜ über dem Anstieg der Produktionskosten lag.
2002
2003
2004
UZÜ
Investitionen in 1 000 EUR
1 170
9 975
687 478
388 476
Index
100
852
58 750
33 198
Kapitalrendite
2,2 %
0,9 %
10,2 %
17,6 %
(65)
Die in der Gemeinschaft erzielten Preise sind ausschlaggebend dafür, ob Unternehmen geneigt sind, zusätzliche Kapazitäten zu schaffen. Zwischen 2002 und 2003 war die Kapitalrendite nicht hoch genug, um die Schaffung zusätzlicher Produktionsstätten zu rechtfertigen. Mithin beschränkten sich die Unternehmen darauf, einige Engpässe zu beseitigen und die Effizienz zu verbessern. Die ständig steigende Nachfrage, verbunden mit einem nur begrenzten Ausbau der Kapazitäten, führte zu Preiserhöhungen in einem Umfang, der die Unternehmen ab 2004 veranlasste, die in den Schubladen liegenden Investitionspläne zu realisieren.
(66)
Zu den Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten ist anzumerken, dass die Ethanolaminherstellung nur einen geringen Anteil an der Gesamtproduktion chemischer Erzeugnisse des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft hat, der vor allem große internationale Chemiekonzerne mit hohem Cashflow, guten Eigenfinanzierungsmöglichkeiten und einer hohen Kreditwürdigkeit umfasst. Daher hatte der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft im Allgemeinen keine größeren Probleme bei der Kapitalbeschaffung.
2002
2003
2004
UZÜ
Cashflow in 1 000 EUR
4 842
3 301
16 863
27 596
Index
100
68
348
570
Cashflow im Verhältnis zum Umsatz
4,6 %
3,0 %
12,1 %
16,6 %
(67)
Die Entwicklung des Cashflows veranschaulicht die Verbindung zwischen Preisniveau, Rentabilität und Kapitalrendite. Nach eher schwachem Cashflow in 2002 und 2003 stieg das Verhältnis von Cashflow zu Umsatz seit 2004 wieder auf zweistellige Werte und war bei den meisten Unternehmen so hoch, dass sie wieder in das Ethanolamingeschäft investierten.
(68)
Der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft profitierte vom Marktzuwachs im Bezugszeitraum, was sich am steigenden Marktanteil am Gesamtverbrauch (von 45,9 % auf 48 %) und am freien Markt (von 69,9 % auf 71,3 %) ablesen lässt.
(69)
Das Dumping hielt während des UZÜ an, wenn auch auf einem niedrigeren Niveau als während der vorangegangenen Untersuchung.
(70)
Wie oben beschrieben hatte der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft tatsächlich die Möglichkeit, sich vom früheren Dumping zu erholen, vor allem im Hinblick auf die Verkaufspreise und die Rentabilität.
2002
2003
2004
UZÜ
Ausfuhrvolumen in Tonnen
15 631
15 278
16 709
17 428
Index
100
98
107
111
(71)
Das Volumen der Ausfuhren des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft in Drittländer nahm im Bezugszeitraum um 11 % zu, was einer durchschnittlichen Zuwachsrate von 4 % jährlich und weitgehend auch dem gestiegenen Verbrauch weltweit entspricht. Dies zeigt, dass der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft auf den Weltmärkten konkurrenzfähig ist.
5. Schlussfolgerung zur Lage auf dem Gemeinschaftsmarkt
(72)
Der Ethanolaminverbrauch auf dem Gemeinschaftsmarkt stieg um 29 %, während die Einfuhren aus den USA im Bezugszeitraum um 11 % zurückgingen. Gleichzeitig konnte der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft seine Absatzmengen vergrößern und auf diese Weise seinen Marktanteil stabilisieren und sogar leicht ausbauen.
(73)
Die wirtschaftliche Situation des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft verbesserte sich, wie an der positiven Entwicklung der meisten Wirtschaftsindikatoren abzulesen ist: Produktion (+ 41 %), Produktionskapazität (+ 18 %) und Kapazitätsauslastung, Verkaufsmengen (+ 35 % bzw. +45 000 Tonnen), Wert (+ 58 %), Produktivität, Marktanteil (+ 2 %), Cashflow und Rentabilität, Investitionen und Kapitalrendite. Die Produktionskosten je Tonne stiegen weniger stark als die Verkaufspreise. Darüber hinaus profitierte der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft vom wachsenden Gemeinschaftsmarkt und konnte mit der Entwicklung der Nachfrage auf dem Weltmarkt Schritt halten, wie die Zunahme der Ausfuhrmenge um 11 % zeigt.
(74)
Zusammenfassend ist festzuhalten, dass angesichts der positiven Entwicklung der für den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft ausschlaggebenden Indikatoren seine Lage als gut bezeichnet werden kann. Ein Andauern der bedeutenden Schädigung konnte nicht festgestellt werden. Es wurde daher geprüft, ob bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen die Wahrscheinlichkeit eines erneuten Auftretens der Schädigung besteht.
F. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ERNEUTEN AUFTRETENS DER SCHÄDIGUNG
(75)
Bekanntlich führten die ausführenden Hersteller in den USA auch während des UZÜ weiterhin Ware zu gedumpten Preisen in die Gemeinschaft aus, wenn auch auf einem niedrigeren Niveau als bei der vorangegangenen Untersuchung. Ein Außerkrafttreten der Maßnahmen könnte bei einer entsprechenden Senkung der Ausfuhrpreise zu Dumpingspannen zwischen 13,4 % und 28,3 % bei den kooperierenden ausführenden Herstellern führen; das Verhalten der nicht kooperierenden Hersteller, auf die in der ursprünglichen Untersuchung 42 % der Einfuhren entfielen, lässt sich indessen nicht beurteilen. Gleichwohl dürfte für diese, da für sie die höchsten Antidumpingzölle gelten, bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen die Rückkehr auf den Gemeinschaftsmarkt am interessantesten sein.
(76)
Gleichzeitig wird auf dem US-Markt eine zusätzliche Kapazität von schätzungsweise 90 000 Tonnen zur Verfügung stehen, sobald die operativen Probleme und die Folgen der Hurrikans beseitigt sind.
(77)
Es wurde daher der Schluss gezogen, dass bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich ist und die Gefahr besteht, dass die Einfuhrmengen steigen und damit möglicherweise zumindest kurzfristig die Preise in der Gemeinschaft drücken.
(78)
Eine Zunahme der gedumpten Einfuhren würde normalerweise die Verkaufspreise drücken und damit die Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft sowie die im Bezugszeitraum beobachtete finanzielle Erholung beeinträchtigen. Ein Außerkrafttreten der Maßnahmen würde die Preisunterbietung erheblich in die Höhe treiben.
(79)
Es wird erwartet, dass die US-amerikanischen Hersteller in gewissem Umfang den wichtigsten Rohstoff Ethylenoxid (EO) wieder vermehrt bei der Herstellung von Ethanolamin und nicht so sehr bei der MEG-Produktion einsetzen werden.
(80)
EO ist ein Rohstoff für die Herstellung anderer chemischer Erzeugnisse oder Derivate, im Wesentlichen von Ethylenglykol, und hier vor allem bei der Herstellung von Monoethylenglykol (MEG). Da EO hochexplosiv und hochtoxisch ist und seine Herstellung besonderen Umweltschutz-, Gesundheitsschutz- und Sicherheitsauflagen sowie besonderen Vorschriften im Zusammenhang mit der nationalen Sicherheit unterliegt, ist die Produktion auf einige wenige Produktionsstätten in der Welt beschränkt. Folglich hängt der Einsatz von EO von den Weltmarktpreisen seiner Derivate ab.
(81)
Schon immer war bei den Preisniveaus eine gewisse Hierarchie zu beobachten: Ethylen war teurer als MEG und Ethanolamin war noch teurer als Ethylen und MEG. Seit Ende 2003 ist der MEG-Preis in der Gemeinschaft jedoch deutlich gestiegen und war höher als der Ethylenpreis und zeitweise sogar höher als der Ethanolaminpreis. Aus diesem Grund wurde EO vermehrt in der Produktion von MEG eingesetzt, was zu einer gewissen Verknappung von EO auf dem Markt führte und gleichzeitig dazu beitrug, dass sich der Ethanolaminpreis auf einem relativ hohen Niveau stabilisieren konnte.
(82)
Derzeit investieren die Länder des Nahen Ostens in die Produktion von Ethylenglykol auf Naphtha-Basis. So werden kurzfristig in Kuwait (unter Beteiligung von Dow Chemical), Saudi-Arabien und im Iran neue MEG-Produktionsstätten in Betrieb genommen. Da Naphtha ein Rohölprodukt ist, haben diese Länder eindeutig komparative Kostenvorteile. Der MEG-Preis dürfte daher kurzfristig sinken und die Absatzmöglichkeiten der US-amerikanischen Hersteller für MEG dürften vor allem in Asien zurückgehen, wo mehr als 30 % des weltweiten MEG-Verbrauchs auf die chinesische Textil- und Polyesterproduktion entfallen. Betroffen wäre vor allem ein nicht kooperierender ausführender Hersteller, der derzeit zu den wichtigsten Ausführern von MEG nach Asien gehört. Es ist mithin zu erwarten, dass die US-Hersteller die Ethanolaminproduktion erhöhen; dies wiederum wird die Preise drücken, so dass die Hersteller gezwungen sind, neue Kunden außerhalb des US-amerikanischen Marktes, d. h. auf dem Gemeinschaftsmarkt zu finden.
(83)
Unter Beachtung der derzeitigen stabilen Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft hängt die Wahrscheinlich eines Wiederauftretens einer durch den Preisdruck verursachten Schädigung auch von der Stärke dieses Preisdrucks und der Entwicklung anderer Faktoren ab, wie beispielsweise der Produktionskosten und der Möglichkeit, Kostensteigerungen an die Kunden weiterzugeben. Daher wurde die Situation nach Ablauf des UZÜ untersucht.
(84)
Es wurden zusätzliche Angaben erhoben um festzustellen, ob die auf der Analyse des Bezugszeitraums, vor allem des UZÜ, basierenden Schlussfolgerungen auch noch in der zweiten Jahreshälfte 2005 bzw. in den ersten fünf Monaten des Jahres 2006 Bestand haben.
(85)
Die Preise für alle Typen von Ethanolamin auf dem Gemeinschaftsmarkt stiegen in der zweiten Jahreshälfte 2005 weiter an, und zwar in einer Größenordnung von 11,4 % bis 14,7 %. Auf dem US-Markt war der durchschnittliche Preisanstieg mit 22 % noch ausgeprägter. Für die vorübergehende Knappheit auf dem US-Markt waren primär die Hurrikanschäden in Louisiana verantwortlich.
(86)
Diese Entwicklung setzte sich auch in den ersten fünf Monaten des Jahres 2006 fort, allerdings wesentlich langsamer: die Preise auf dem Gemeinschaftsmarkt legten zwischen 2,8 % und 4 % zu und auf dem US-Inlandsmarkt um 9,9 %, was auf eine allmähliche Erholung von den lokalen operativen Problemen und den Hurrikanschäden hinweist.
(87)
Die Ölpreise zogen in der zweiten Jahreshälfte 2005 erheblich an und waren im Durchschnitt 30 % höher als im UZÜ, was sich auch auf den Naphtha-Preis auswirkte, der in der zweiten Hälfte des UZÜ (erste Jahreshälfte 2005) zu steigen begann. Die Preise der US-amerikanischen Einfuhren in die Gemeinschaft scheinen dem Anstieg der Rohstoffpreise langsamer zu folgen, was zum Teil daran liegt, dass die vertraglich vereinbarten Preise langsamer angepasst werden und der Marktanteil geschützt werden soll, zum Teil aber auch daran, dass die Produktion der US-Hersteller auf Erdgas und nicht auf Naphtha basiert und der Gaspreis weniger schnell steigt als der Ölpreis.
(88)
Letzterer legte noch in den ersten fünf Monaten 2006 um 10 % zu und beeinträchtigte aufgrund des beobachteten verlangsamten Aufwärtstrends bei den Verkaufspreisen die Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft.
(89)
Die Analyse der Situation nach dem UZÜ scheint auf einen Wendepunkt in der Entwicklung auf dem Gemeinschaftsmarkt für Ethanolamin hinzudeuten. Die Verkaufspreise haben offensichtlich ihren Höchststand erreicht, und bei bestimmten Ethanolamin-Typen ist der Preis sogar gefallen. Es gibt Hinweise darauf, dass ein Anstieg der Produktionskosten nicht ohne weiteres über ein Anheben der Verkaufspreise an die Kunden weitergegeben werden kann. Gleichwohl lässt sich derzeit nicht mit Bestimmtheit sagen, inwieweit steigende Produktionskosten und eine sinkende Rentabilität mittelfristig eine Schädigung des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft bewirken.
(90)
Sollten die Maßnahmen außer Kraft treten, besteht kurzfristig die Wahrscheinlichkeit vermehrter gedumpter Einfuhren aus den USA in die Gemeinschaft, die auf die Preise drücken.
(91)
Mittelfristig könnte sich die Lage aufgrund einer erhöhten Ethanolaminproduktion in den USA infolge sinkender Absatzmöglichkeiten für MEG verschärfen und die US-Hersteller zwingen, neue Märkte zu erschließen und größere Mengen auf den Gemeinschaftsmarkt umzuleiten.
(92)
Da die Steigerung der Verkaufspreise Anfang 2006 offensichtlich zum Stillstand gekommen ist, die Produktionskosten aber aufgrund der Ölpreisentwicklung weiter zulegen, wird die Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft zusätzlich beeinträchtigt.
(93)
Alle diese Faktoren deuten auf eine Wahrscheinlichkeit des Wiederauftretens der Schädigung hin. Gleichwohl ist anzumerken, dass einige der obigen Schlussfolgerungen Ereignisse zugrunde legen, die möglicherweise erst mittelfristig eintreten.
G. INTERESSE DER GEMEINSCHAFT
1. Vorbemerkung
(94)
Gemäß Artikel 21 der Grundverordnung wurde geprüft, ob die Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen dem Interesse der Gemeinschaft insgesamt zuwiderliefe. Dabei wurden alle auf dem Spiel stehenden Interessen berücksichtigt, d. h. die Interessen des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft, der Einführer, der Händler, der Großhändler und der industriellen Verwender der betroffenen Ware.
(95)
Die vorangegangenen Untersuchungen hatten bekanntlich ergeben, dass eine Einführung von Maßnahmen dem Gemeinschaftsinteresse nicht zuwiderlief. Darüber hinaus handelt es sich bei dieser Untersuchung um eine Überprüfung wegen des bevorstehenden Außerkrafttretens der Maßnahmen, d. h., es wird eine Situation analysiert, in der die Maßnahmen bereits gelten.
(96)
Auf dieser Grundlage wurde geprüft, ob trotz der Schlussfolgerungen zur Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens des Dumpings und eines erneuten Auftretens der Schädigung zwingende Gründe dafür sprechen, dass in diesem besonderen Fall die Aufrechterhaltung der Maßnahmen dem Gemeinschaftsinteresse zuwiderliefe.
2. Interesse des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft
(97)
Bekanntlich lag während des UZÜ weiterhin Dumping vor, und es ist wahrscheinlich, dass die betroffene Ware mit Ursprung in den USA weiterhin zu gedumpten Preisen eingeführt und der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft erneut geschädigt wird.
(98)
Der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft hat gezeigt, dass er lebensfähig und konkurrenzfähig ist, was an der positiven Entwicklung der meisten Wirtschaftsindikatoren, besonders der Rentabilität, des Cashflows und der Kapitalrendite, abzulesen ist. Die geltenden Antidumpingmaßnahmen sind mit ein Grund für das derzeitige Preisniveau auf dem Gemeinschaftsmarkt und haben dazu beigetragen, dass der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft wieder eine Rentabilität erreichen konnte, die ihm eine Kapitalrendite bescherte, mit der wiederum Investitionen in neue Produktionskapazitäten wirtschaftlich vertretbar sind. Vor allem der ausführende US-Hersteller INEOS, der nach der Übernahme von Innovene faktisch zum Gemeinschaftshersteller wurde, kündigte bedeutende Investitionen in der Gemeinschaft an. Eine Aufrechterhaltung der Maßnahmen würde auch zur Rentabilität dieses Projektes beitragen. Eine Aufrechterhaltung der Maßnahmen gegen gedumpte Einfuhren aus den USA liegt also im Interesse des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft.
3. Interesse der Einführer und Händler/Großhändler
(99)
Da weder Händler noch Großhändler kooperierten, wurde der Schluss gezogen, dass ein Außerkrafttreten bzw. eine Fortsetzung der Maßnahmen keine wesentlichen Auswirkungen auf diese Parteien hat. Darüber hinaus wurden bei der Untersuchung keine unabhängigen Einführer ermittelt; alle Einfuhren der betroffenen Waren mit Ursprung in den USA in die Gemeinschaft erfolgten offensichtlich über mit den ausführenden US-Herstellern verbundene Einführer.
(100)
Die Fortsetzung der Maßnahmen wird keine Auswirkungen auf die derzeitige Lage der verbundenen Einführer haben, die der Untersuchung zufolge während des UZÜ Gewinne in dem den Marktbedingungen entsprechenden Rahmen erzielten. Ein Außerkrafttreten der Maßnahmen könnte natürlich im Interesse der verbundenen Ausführer liegen, sofern die Preise der Verkäufe an die Kunden davon unberührt blieben und sofern die ausführenden US-Hersteller nicht einen Teil oder den gesamten daraus resultierenden zusätzlichen Gewinn für sich einfordern und die Preise, zu denen die verbundenen Einführer das Ethanolamin beziehen, selbst festsetzen.
4. Interesse der industriellen Verwender
(101)
Angesichts der Tatsache, dass die Aufrechterhaltung der Maßnahmen bereits eine zweite Verlängerung der Antidumpingmaßnahmen wäre, wurde das Interesse der industriellen Verwender besonders sorgfältig geprüft.
(102)
Lediglich Verwender aus der Esterquat-Sparte für Weichmacher meldeten sich bei dieser Untersuchung. Ein industrieller Verwender, auf den 14 % der gesamten Einfuhren aus den USA im UZÜ entfielen, beantwortete den Fragebogen, zwei andere übermittelten Stellungnahmen und Informationen über die Kostenstruktur der Produktion der Endprodukte. Esterquats werden auf TEA-Basis hergestellt und dienen als Weichmacher, die von den Waschmittelriesen Procter & Gamble, Unilever, Henkel, Benckiser und Colgate vertrieben werden. Diese industriellen Verwender behaupten, dass der Anstieg des TEA-Preises ihre Geschäfte bedrohe und dass auf dem Gemeinschaftsmarkt ein Lieferengpass bestehe. Beide Faktoren würden sich bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen abschwächen. Darüber hinaus stehe der Fortbestand der Produktion in der Gemeinschaft auf dem Spiel, wenn sich die Rentabilität auf dem Esterquat-Sektor nicht verbessere.
(103)
Die Untersuchung ergab, dass während des UZÜ TEA rund 23 % der Kosten für die Esterquat-Produktion ausmachte, das ist zwar mehr als 2003 (22 %), aber durchaus vergleichbar mit der Situation 2002, dem ersten Jahr des Bezugszeitraums. Nach dem UZÜ dürften angesichts der für TEA beobachteten Preisentwicklung die TEA-Kosten bei den Gesamtkosten des Endprodukts noch stärker zu Buche schlagen. Ein Außerkrafttreten der Antidumpingmaßnahmen würde unbestritten zumindest kurzfristig die Folgen des hohen Preises des Rohstoffs TEA abschwächen. Angenommen, das Außerkrafttreten der Maßnahmen würde sich vollständig in einem niedrigen Ankaufspreis niederschlagen, so würden dadurch die TEA-Kosten um annähernd 7 % fallen. Die Gesamtproduktionskosten für die Endprodukte würden um ca. 1 % sinken und die Rentabilität um den gleichen Prozentsatz steigen.
(104)
Die Untersuchung ergab, dass die Rentabilität des Esterquat-Sektors im Bezugszeitraum tatsächlich von 18 % auf 8 % zurückging. Der Hauptgrund hierfür scheint indessen der 6%ige Rückgang der Verkaufspreise für Esterquats im Bezugszeitraum zu sein, da dadurch der Anteil der Produktionskosten an den Verkaufspreisen um fast 10 % zunahm. Der Sektor spürt offensichtlich die Folgen einer Orientierung nach Osten, insbesondere nach Russland, wo generell kostengünstigere Lösungen angeboten werden, speziell jedoch für „Talg-Fettsäure“, den anderen wichtigen Rohstoff bei der Esterquat-Produktion. Dieser aus Rindertalg hergestellte Rohstoff kann durch das pflanzliche „Palmöl-Styrol“ ersetzt werden, das im Osten in großen Mengen zur Verfügung steht. Außerdem verlangen die Waschmittelriesen aus Effizienzgründen, dass ihre Zulieferer vor Ort sind, was der Hauptgrund für eine Auslagerung der Produktion aus der Gemeinschaft sein könnte.
(105)
Schließlich wurde das Vorbringen eines Versorgungsengpasses bei TEA in der Gemeinschaft geprüft, aber als unbegründet zurückgewiesen, da die betroffenen Verwender Angebote einiger Hersteller abgelehnt hatten.
(106)
Zusammenfassend wird zwar eingeräumt, dass der steigende TEA-Preis sich bei den industriellen Verwendern, die sich gemeldet hatten, negativ auf die Produktionskosten des Endprodukts auswirkte, diese Auswirkungen sind aber begrenzt, und ein Außerkrafttreten der Antidumpingmaßnahmen würde nur marginale Verbesserungen bringen. Andere Faktoren, wie die Kosten anderer Rohstoffe und die Anforderungen der Abnehmer der Produkte, fallen der Untersuchung zufolge weitaus stärker ins Gewicht. Es wurde daher der Schluss gezogen, dass ein Aufrechterhalten der Maßnahmen die industriellen Verwender nur unwesentlich beeinträchtigen würde.
5. Schlussfolgerungen zum Interesse der Gemeinschaft
(107)
Die Untersuchung ergab, dass die geltenden Antidumpingmaßnahmen zu einer Erholung des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft beitrugen. Der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft würde von einer Aufrechterhaltung der Maßnahmen profitieren, da dadurch die derzeitigen gewinnbringenden Preise gehalten und zusätzliche Investitionen getätigt werden könnten. Ein Außerkrafttreten der Maßnahmen würde diesen Erholungsprozess gefährden. Daher liegt die Aufrechterhaltung der Maßnahmen im Interesse des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft.
(108)
Unabhängige Einführer scheint es nicht zu geben, und unabhängige Händler/Großhändler meldeten sich nicht. Alle Einfuhren mit Ursprung in den USA erfolgen über verbundene Händler, die während der Geltungsdauer der Maßnahmen den Ergebnissen der Analyse des UZÜ zufolge marktkonforme Gewinne erzielten.
(109)
Außerdem scheinen die geltenden Maßnahmen in der Vergangenheit die wirtschaftliche Lage der Verwender nicht entscheidend beeinträchtigt zu haben. Aus den während dieser Untersuchung erhobenen Informationen geht hervor, dass ein etwaiger der Einführung der Antidumpingmaßnahmen zuzurechnender Preisanstieg, wenn es ihn gab, im Verhältnis zu den Vorteilen, die der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft aus der Beseitigung der Handelsverzerrung durch die gedumpten Einfuhren zog, nicht unverhältnismäßig erscheint.
(110)
Es wird daher der Schluss gezogen, dass keine zwingenden Gründe dafür sprechen, dass eine Aufrechterhaltung der derzeit geltenden Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von Ethanolamin mit Ursprung in den USA dem Gemeinschaftsinteresse zuwiderlaufen würde.
(111)
Eine Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren von Ethanolamin mit Ursprung in den USA wird mithin als angemessen betrachtet.
H. ANTIDUMPINGMASSNAHMEN
(112)
Alle Parteien wurden über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen unterrichtet, auf deren Grundlage beabsichtigt wurde, die Aufrechterhaltung der geltenden Maßnahmen zu empfehlen. Nach dieser Unterrichtung wurde allen Parteien eine Frist zur Stellungnahme eingeräumt.
(113)
Die Untersuchung ergab, dass das betroffene Land über Restkapazitäten verfügt und dass während des UZÜ weiterhin gedumpte Ware eingeführt wurde. Im Bezugszeitraum verbesserte sich die Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft im Hinblick auf die meisten Schadensfaktoren im Wesentlichen aufgrund günstiger Bedingungen auf dem Weltmarkt. Angesichts der positiven Entwicklung der wirtschaftlichen Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft konnte nicht festgestellt werden, dass weiterhin eine bedeutende Schädigung vorlag. Die Untersuchung der Wahrscheinlichkeit eines erneuten Auftretens der Schädigung ergab jedoch, dass eine Reihe von Faktoren, wie die in den USA vorhandenen Kapazitätsreserven, die sinkenden Absatzmöglichkeiten für MEG, die Lage in der Ethanolamin-Produktion weltweit und in der Gemeinschaft, darauf hindeuten, dass mittelfristig eine erneute Schädigung zu erwarten sein dürfte.
(114)
Aus den dargelegten Gründen sollten gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung die Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von Ethanolamin mit Ursprung in den Vereinigten Staaten von Amerika, die mit der Verordnung (EG) Nr. 1603/2000, zuletzt geändert durch eine Mitteilung bezüglich der Namensänderung von INEOS (7), eingeführt wurden, aufrechterhalten werden. Die Maßnahmen sollten für lediglich zwei weitere Jahre in Kraft bleiben.
(115)
Einerseits besteht die Möglichkeit eines erneuten Auftretens des schädigenden Dumpings, da i) die ausführenden Hersteller in den USA trotz der geltenden Antidumpingmaßnahmen weiterhin gedumpte Ware in die Gemeinschaft eingeführt haben und ii) die Einfuhren in die Gemeinschaft zunehmen dürften angesichts der bestehenden Kapazitätsreserven von 90 000 Tonnen in den USA, die bis Ende 2006 bereitstehen dürften und für die auf dem US-Inlandsmarkt keine Nachfrage besteht. Ferner verfügt der wichtigste nichtkooperierende US-Hersteller, für den die höchsten Antidumpingzölle gelten und für den daher bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen die Rückkehr auf den Gemeinschaftsmarkt am interessantesten sein dürfte, über das notwendige Vertriebsnetz, da er andere chemische Erzeugnisse auf dem Gemeinschaftsmarkt verkauft.
(116)
Auf der anderen Seite ist zu erwarten, dass der Kapazitätsüberschuss in den USA bis 2010 allmählich abgebaut wird und die geplanten Kapazitätsausweitungen eines kooperierenden ausführenden US-Herstellers in der Gemeinschaft Ende 2008, d. h. in zwei Jahren, betriebsbereit sein werden. Diese Erwägungen und die anhaltende Unsicherheit hinsichtlich des Einflusses der Ölpreisentwicklung auf die Produktionskosten und die Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft rechtfertigen die Begrenzung der Maßnahmen auf weitere zwei Jahre.
(117)
Nach Ablauf dieser zwei Jahre wird die Kommission, sofern angezeigt, von Amts wegen eine neue Überprüfung wegen bevorstehenden Außerkrafttretens der Maßnahmen einleiten, auf die Artikel 11 der Grundverordnung Anwendung finden wird -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Auf die Einfuhren von Ethanolamin, die unter den KN-Codes ex 2922 11 00 (Monoethanolamin) (TARIC-Code 2922110010), ex 2922 12 00 (Diethanolamin) (TARIC-Code 2922120010) und 2922 13 10 (Triethanolamin) eingereiht werden, mit Ursprung in den Vereinigten Staaten von Amerika, wird ein endgültiger Antidumpingzoll eingeführt.
(2) Für die oben beschriebene und von den nachstehend aufgeführten Unternehmen hergestellte Ware gelten folgende endgültige Antidumpingzollsätze auf den Nettopreis frei Grenze der Gemeinschaft, unverzollt:
Land
Unternehmen
Unternehmensspezifischer Zollsatz
Vereinigte Staaten von Amerika
The Dow Chemical Corporation
2030 Dow Center
Midland, Michigan 48674, USA
(TARIC-Zusatzcode A115)
59,25 EUR/Tonne
INEOS Americas LLC
7770 Rangeline Road
Theodore, Alabama 36582, USA
(TARIC-Zusatzcode A145)
69,40 EUR/Tonne
Huntsman Chemical Corporation
3040 Post Oak Boulevard
PO Box 27707
Houston, Texas 77056
(TARIC-Zusatzcode A116)
111,25 EUR/Tonne
Alle übrigen Unternehmen
(TARIC-Zusatzcode A999)
111,25 EUR/Tonne
(3) Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollvorschriften Anwendung.
(4) Werden die Waren vor ihrer Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr beschädigt und wird daher der tatsächlich gezahlte oder zu zahlende Preis gemäß Artikel 145 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission (8) bei der Ermittlung des Zollwertes verhältnismäßig aufgeteilt, so wird der anhand der vorgenannten Beträge berechnete Antidumpingzoll um einen Prozentsatz herabgesetzt, der der verhältnismäßigen Aufteilung des tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preises entspricht.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft und bleibt für einen Zeitraum von zwei Jahren in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Luxemburg am 23. Oktober 2006.
32006R1583
L 294/2
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1583/2006 AL CONSILIULUI
din 23 octombrie 2006
de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de etanolamine originare din Statele Unite ale Americii
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 și articolul 11 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsuri în vigoare
(1)
În februarie 1994, Consiliul a instituit prin Regulamentul (CE) nr. 229/94 (2) drepturi antidumping definitive la importurile de etanolamine (denumite în continuare „produs în cauză”) originare din Statele Unite ale Americii. Respectivele drepturi se prezentau sub forma unui drept variabil instituit în cazul în care prețul de import este mai mic decât o valoare minimă aplicată celor trei tipuri de etanolamine, și anume monoetanolamină (MEA), dietanolamină (DEA) și trietanolamină (TEA).
(2)
Ca urmare a unei cereri a Consiliului European al Federațiilor din Industria Chimică (CEFIC), Comisia a fost sesizată în februarie 1999 cu o cerere de reexaminare în temeiul expirării măsurilor și de reexaminare intermediară, depusă în conformitate cu articolul 11 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază. Prin Regulamentul (CE) nr. 1603/2000 (3), Consiliul a încheiat respectivele reexaminări și a instituit drepturi antidumping definitive la importurile de etanolamine originare din Statele Unite. Forma măsurilor s-a modificat în favoarea unui drept fix specific pe tonă care se aplică tuturor tipurilor de etanolamină. Dow Chemical Company și Union Carbide Corporation au fost două dintre cele trei societăți care au beneficiat de un drept antidumping individual.
(3)
După dezinvestirea din activitatea privind etanolamina a societății Dow Chemical Company în favoarea societății INEOS LLC, dreptul antidumping individual de 69,40 EUR pe tonă aplicabil societății Dow Chemical Company s-a transferat societății INEOS LLC (4). Cu toate acestea, deoarece Dow Chemical Company a achiziționat la 6 februarie 2001 toate acțiunile societății Union Carbide Corporation, societate care beneficia de un drept antidumping individual de 59,25 EUR pe tonă, Dow Chemical Company rămâne prezentă în domeniul etanolaminelor. Societatea Union Carbide Corporation există în continuare, dar aparține de acum înainte grupului Dow Chemical Company și nu mai are nici o activitate de producție independentă.
2. Cererea de reexaminare în temeiul expirării măsurilor
(4)
După publicarea, în noiembrie 2004, a unui aviz de expirare iminentă a măsurilor antidumping care se aplică importurilor de etanolamine originare din Statele Unite ale Americii (5), Comisia a fost sesizată, la 25 aprilie 2005, cu o cerere de reexaminare în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(5)
Cererea a fost depusă de către CEFIC în numele producătorilor care reprezentau un procent major, în acest caz mai mult de 75 % din totalul producției de etanolamine din Comunitate.
(6)
Cererea a susținut că expirarea măsurilor ar favoriza, probabil, continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului cauzat industriei comunitare. Stabilind, după consultarea comitetului consultativ, că există elemente de probă suficiente pentru a justifica deschiderea unei reexaminări în temeiul expirării măsurilor, Comisia a inițiat, printr-un aviz de deschidere, o anchetă (6), în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
3. Ancheta
(7)
Serviciile Comisiei i-au informat oficial pe producătorii comunitari, producătorii-exportatori americani, importatorii/comercianții, industriile utilizatoare cunoscute ca fiind interesate, precum și autoritățile din Statele Unite despre deschiderea reexaminării. Părțile interesate au avut posibilitatea de a-și prezenta punctele de vedere în scris și de a solicita o audiere în termenele stabilite de avizul de deschidere.
(8)
Serviciile Comisiei au trimis un chestionar tuturor părților cunoscute ca fiind implicate/interesate și celor care au făcut cererea în termenul precizat de avizul de deschidere.
(9)
Comisia le-a acordat, de asemenea, părților direct interesate posibilitatea de a-și prezenta punctele de vedere în scris și de a solicita o audiere în termenul stabilit de avizul de deschidere.
(10)
Comisia a primit răspuns de la doi producători-exportatori din Statele Unite și de la nouă dintre importatorii comunitari de legătură ai acestora, de la un importator de legătură din Elveția și de la trei producători comunitari (producători comunitari reclamanți), precum și de la un utilizator industrial din Comunitate. Un producător comunitar nu a răspuns în întregime la chestionar și a furnizat numai informații succinte. Doi utilizatori industriali și-au prezentat punctele de vedere.
(11)
Serviciile Comisiei au căutat și au verificat toate informațiile pe care le-au considerat necesare în sensul determinării probabilității de continuare sau de reapariție a dumpingului și a prejudiciului și în sensul determinării interesului Comunității. S-au efectuat vizite de verificare la fața locului în spațiile următoarelor societăți:
(a)
Producători comunitari reclamanți
BASF AG, Ludwigshafen, Germania
Innovene Europe Ltd, Staines, Regatul Unit
SASOL GmbH, Marl, Germania
(b)
Producători-exportatori din Statele Unite
Dow Chemical Company, Midland, Michigan și Huston, Texas, Statele Unite
(c)
Importatori comunitari de legătură
Dow Chemical Iberica SL, Tarragona, Spania
INEOS Oxide Ltd, Antwerp, Belgia
(d)
Importator elvețian de legătură
Dow Europe GmbH, Horgen, Elveția
(e)
Utilizatori industriali în Comunitate
Degussa Goldschmidt Espana SA, Granollers, Spania
4. Perioada de anchetă
(12)
Ancheta privind continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului s-a desfășurat în perioada cuprinsă între 1 iulie 2004 și 30 iunie 2005 (denumită în continuare „perioadă de anchetă”). Examinarea tendințelor pertinente în sensul evaluării probabilității de continuare sau de reapariție a prejudiciului a cuprins perioada dintre 1 ianuarie 2002 și sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).
B. PRODUS ÎN CAUZĂ ȘI PRODUS SIMILAR
1. Produs în cauză
(13)
Produsul în cauză este același cu cel care a făcut obiectul anchetelor precedente. Etanolamina rezultă dintr-o reacție între oxidul de etilenă (OE), el însuși rezultat dintr-o reacție dintre etilenă și oxigen, și amoniac. Această sinteză conduce la trei reacții „concurente” și la trei tipuri diferite de etanolamine, și anume monoetanolamina (MEA), dietanolamina (DEA) și trietanolamina (TEA), în funcție de numărul de legături suferite de OE. Numărul mare de combinații este limitat de numărul de elemente de hidrogen conținute în amoniac, adică trei. Proporțiile celor trei tipuri de produse în producția totală sunt determinate de configurația instalației de producție, dar pot fi controlate, într-o anumită măsură, prin proporția de amoniac și OE (raportul „molar”). Unitățile de producție comunitare utilizează în principal nafta ca purtător de energie, în timp ce uzinele din Statele Unite utilizează în principal gazul natural.
(14)
Produsul în cauză se utilizează ca înlocuitor și/sau aditiv la intermediar pentru agenții tensioactivi utilizați la fabricarea detergenților și a produselor de îngrijire personală, a produselor cosmetice, a îngrășămintelor și a agenților de protecție a culturilor (glifosat), a produselor anticorosive, a lubrifianților, a produselor auxiliare textile și a balsamurilor de rufe (esterquat), a substanțelor chimice fotografice, a produselor destinate metalurgiei și industriei hârtiei, a produselor de măcinare și lianți pentru industriile cimentului și a produselor de purificare a gazului (spălare a gazului prin eliminarea acizilor). De la sfârșitul anului 2004, începutul anului 2005, produsul s-a utilizat, de asemenea, din ce în ce mai mult pentru prelucrarea lemnului. În final, produsul se poate utiliza, de asemenea, chiar de către producători sau de producătorii de legătură ai acestora la fabricarea de etilen-amine.
2. Produs similar
(15)
Ca și în anchetele precedente, s-a stabilit că produsul în cauză fabricat în Statele Unite și vândut în Comunitate prezintă aceleași caracteristici fizice și tehnice cu produsul fabricat și vândut de producătorii comunitari în Comunitate și că respectivele produse sunt destinate acelorași utilizări finale. În afară de aceasta, s-a demonstrat că produsul în cauză fabricat în Statele Unite și vândut în Comunitate este identic cu cel vândut pe piața internă din Statele Unite. În consecință, toate aceste produse trebuie considerate produse similare, în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. PROBABILITATEA DE CONTINUARE SAU DE REAPARIȚIE A DUMPINGULUI
(16)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a efectuat o examinare pentru a afla dacă există vreun dumping în prezent și, în caz afirmativ, dacă există riscul ca expirarea măsurilor să ducă la o continuare sau o reapariție a dumpingului.
1. Observații preliminare
(17)
Dintre cei patru producători-exportatori americani menționați în cerere, doi au cooperat la anchetă.
(18)
Cei doi producători-exportatori care au cooperat la anchetă au reprezentat 100 % din importurile în Comunitate în cursul perioadei de anchetă, care s-au ridicat la 41 000 de tone. Importurile comunitare ale produsului în cauză originar din Statele Unite au reprezentat 16, 7 % din consumul comunitar în cursul perioadei de anchetă, față de 29 % în cursul perioadei anchetei precedente (1998).
2. Importurile care fac obiectul unui dumping în cursul perioadei de anchetă
(19)
În ceea ce îi privește pe cei doi producători-exportatori din Statele Unite care au cooperat la anchetă, valoarea normală s-a stabilit pentru fiecare tip de produs în cauză pe baza prețului plătit sau care urmează să fie plătit pe piața internă din Statele Unite de clienții independenți, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază, respectivele vânzări fiind considerate ca fiind realizate în cantități suficiente și în cadrul operațiunilor comerciale normale.
(20)
La fel ca în anchetele inițială și precedentă, ancheta prezentă a stabilit din nou că cei doi producători-exportatori din Statele Unite care au cooperat, au exportat produsul în cauză către piața comunitară prin intermediul unor întreprinderi în legătură cu aceștia. În conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, prețurile de export au fost, prin urmare, calculate pe baza prețului cu care produsul importat este revândut pentru prima oară unui cumpărător independent din Comunitate. S-au efectuat ajustări pentru a ține seama de toate cheltuielile intervenite între import și revânzare, inclusiv costurile de desfacere, cheltuielile generale și administrative, precum și profitul realizat în Comunitate de către întreprinderile importatoare în cursul perioadei de anchetă.
(21)
Valoarea normală a fost comparată cu prețurile medii de export, pentru fiecare tip de produs în cauză pe baza prețului franco fabrică și la același nivel comercial. În conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază și în scopul asigurării unei comparații corecte, s-au luat în considerare diferențele constatate în factorii despre care s-a pretins și demonstrat că afectează comparabilitatea. În consecință, s-au realizat ajustări legate de navlul fluvial și maritim, rabaturile amânate, costurile de manipulare și de ambalare, costurile de creditare și drepturile de import, care s-au dedus toate din prețurile de revânzare pentru a ajunge la nivelul franco fabrică.
(22)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, marja de dumping a fost stabilită pe tip de produs pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și media ponderată a prețurilor de export, la același nivel comercial. Această comparație a evidențiat existența unui dumping în cursul perioadei de anchetă, chiar dacă la un nivel mai mic decât cel stabilit în cadrul examinării precedente. Marja de dumping medie ponderată, exprimată în procent din prețul de import CIF la frontiera comunitară, s-a stabilit la 4,8 % pentru INEOS și la 20,3 % pentru Dow Chemical.
3. Evoluția importurilor în caz de abrogare a măsurilor
(23)
Pe lângă analiza existenței unui dumping în cursul perioadei de anchetă, s-a efectuat o examinare a probabilității continuării dumpingului.
(24)
Abrogarea măsurilor ar permite exportatorilor să își reducă prețurile de export. O reducere a prețurilor de export ar face produsul american mai atrăgător pe piața comunitară. Dacă prețurile de export s-ar reduce proporțional cu nivelul drepturilor, marjele de dumping observate în cursul perioadei de anchetă ar fi de 13,4 % pentru INEOS și de 28,3 % pentru Dow Chemical.
(25)
Capacitatea de producție neutilizată în Statele Unite în cursul perioadei de anchetă se estimează la aproximativ 90 000 de tone. Această cifră s-a calculat pe baza informațiilor transmise de cei doi producători-exportatori care au cooperat la anchetă și a datelor furnizate de importante publicații profesionale. În comparație cu o capacitate instalată totală în Statele Unite estimată la 650 000 de tone, cererea totală estimată a fi satisfăcută și utilizarea captivă de 560 000 de tone implică o rata de utilizare a capacităților de 86 %, un procent relativ scăzut, ținând seama de condițiile de piață favorabile care au predominat în cursul perioadei de anchetă. Rata de utilizare relativ scăzută a capacităților rezultă din probleme operaționale întâmpinate de anumite unități de producție. Excedentul de capacitate de 90 000 de tone trebuie să se raporteze la volumul exporturilor din Statele Unite către Comunitate în cursul perioadei de anchetă (41 088 de tone) și la consumul total din Comunitate (246 670 de tone). Cu alte cuvinte, există un potențial considerabil pentru producătorii din Statele Unite de creștere a exporturilor și de câștigare a unei cote mari din piața comunitară. Tendința de creștere a exporturilor în Comunitate este, pe de altă parte, susținută de o creștere a capacităților cu 45 000 de tone pentru anul 2006, în Mexic și în Brazilia, două piețe de export importante pentru producătorii americani.
(26)
În concluzie, sunt disponibile excedente de capacități și acestea ar putea fi alocate producției de cantități mai importante de etanolamină și vânzării acestora pe piața comunitară în caz de ridicare a măsurilor.
(27)
În cursul anilor 2000 și 2001, piața de etanolamină s-a caracterizat printr-o creștere puternică a cererii de DEA. Această creștere se explică prin utilizarea DEA pentru producerea de erbicide pe bază de glifosat, utilizate într-un proces care permite speciilor modificate genetic să dezvolte o rezistență la aceste erbicide. Cererea de TEA este susținută, în special, de nevoile industriei de ciment și de producătorii de balsamuri de rufe. Din 2004, piața de MEA a cunoscut o creștere semnificativă ca urmare a unui regulament american întrat în vigoare la 1 ianuarie 2005 și care interzicea utilizarea produselor alternative pe bază de metal pentru prelucrarea lemnului. Această interdicție a dus la o cerere suplimentară de MEA estimată la 80 000 de tone. În consecință, nivelul prețului etanolaminelor la scară mondială este ridicat datorită unei cereri susținute.
(28)
Ancheta a stabilit că prețurile de pe piața internă din Statele Unite sunt, în medie, mai mari decât prețurile de vânzare medii observate pe piața comunitară. Utilizatorii industriali încearcă să obțină condiții similare pe cele două piețe în măsura în care este vorba frecvent de societăți multinaționale care își negociază aprovizionările la scară mondială și aleg furnizori care pot să răspundă nevoilor lor la aceeași scară. Cu toate acestea, s-a stabilit că prețul de pe piața internă din Statele Unite pentru toate tipurile de etanolamină este mai mare atunci când acesta este facturat comercianților și distribuitorilor. Acest tip de vânzare de pe piața internă din Statele Unite se realizează, în general, pe baza prețului în vigoare în acel moment, în timp ce vânzările de pe piața comunitară fac, mai degrabă, obiectul unui contract pe durată determinată. O asemenea alegere presupune că prețurile de vânzare pentru Comunitate se stabilesc pentru o perioadă mai îndelungată și sunt mai stabile.
(29)
Vânzările realizate către comercianți și distribuitori de către cei doi producători-exportatori care au cooperat la anchetă reprezintă numai 13 % din volumele vândute pe piața internă din Statele Unite și 32 % din vânzările realizate pe piața comunitară. Cu toate acestea, prețurile de pe piața internă din Statele Unite erau, în medie, mai mari cu 35 % decât prețurile curente în Comunitate, la același nivel comercial. Această diferență confirmă constatarea în conformitate cu care, ținând seama de natura imediată a vânzărilor realizate către comercianți și distribuitori, prețurile de pe piața internă din Statele Unite se adaptează mai repede fluctuațiilor tarifare. Într-un context de creștere a prețurilor, prețurile de pe piața internă din Statele Unite vor avea, în consecință, tendința de a fi relativ mai ridicate decât prețurile comunitare. Cu toate acestea, acest nivel comercial reprezintă cea mai mică parte din vânzări atât de pe piața internă americană, cât și de pe piața comunitară.
(30)
Pentru utilizatorii industriali, care constituie majoritatea clienților, abrogarea măsurilor nu ar influența probabil nivelul prețului de vânzare al etanolaminei pe piața comunitară, sarcina măsurilor, potrivit observațiilor, fiind suportată de producătorii-exportatori americani. În această ipoteză, aceștia din urmă ar putea realiza vânzări mai rentabile și ar avea atunci tot interesul să-și crească exporturile în direcția pieței comunitare. Cu toate acestea, respectivii utilizatori industriali ar putea să folosească abrogarea măsurilor ca mijloc de negociere pentru a obține prețuri mai scăzute atât de la producătorii-exportatori americani, cât și de la industria comunitară.
(31)
Prețurile de export ale produsului în cauză către alte piețe de export importante, și anume Canada și America de Sud nu indică nici o tendință regulată. Prețurile de vânzare sunt uneori mai scăzute, alteori mai ridicate decât cele de pe piețele din Statele Unite și din Comunitate, în funcție de condițiile de vânzare. În general, volumele mai puțin importante duc la o creștere a prețurilor de vânzare.
(32)
Pe scurt, pentru cei doi producători-exportatori care au cooperat la anchetă, piața americană rămâne, în principiu, cea mai importantă piață de vânzare. Cu toate acestea, considerându-se că 17 % din producție s-a exportat în cursul perioadei de anchetă, vânzările în Comunitate și în alte regiuni ale lumii continuă să joace un rol important în utilizarea și rentabilitatea globală a capacităților de producție instalate.
(33)
Pe termen scurt, pentru cei doi producători americani care au cooperat la anchetă, este posibil ca aceștia să se aștepte, cel puțin, la o stabilitate a volumelor lor de import. De fapt, chiar cu măsurile în vigoare și în ciuda atractivității pieței americane, aceștia au continuat să furnizeze clienților lor comunitari. O scădere a volumelor de export ar fi probabilă din partea producătorului american INEOS după achiziționarea societății Innovene care deține unități de producție în Comunitate. Cu toate acestea, o astfel de reducere nu ar putea avea loc decât după ce societatea va fi deblocat unitățile de producție achiziționate și se va fi dezvoltat instalând noi capacități de producție în Comunitate care nu ar trebui să devină operaționale înainte de 2008. În același timp, se prevede că producătorii-exportatori americani care vor fi reparat daunele cauzate de trecerea uraganului în cursul celui de-al doilea semestru al anului 2005 și vor fi redevenit operaționali în totalitate în cursul celui de-al doilea semestru al anului 2006, începutul anului 2007 și, în consecință, în măsură să producă niște cantități suplimentare care ar putea fi vândute pe piața comunitară.
(34)
În ceea ce privește producătorii americani care nu au cooperat la anchetă, care au reprezentat 27 % din capacitatea de producție americană în cursul perioadei de anchetă, nu se poate exclude faptul că aceștia își vor relua exporturile către Comunitate, în caz de expirare a măsurilor.
(35)
De asemenea, s-a efectuat o analiză privind evoluția posibilă, pe termen mediu (până la 5 ani) a cererii și a capacității de producție în Comunitate, în Statele Unite și în alte regiuni din lume. Această analiză a vizat, de asemenea, modul în care previziunile în materie de ofertă și de cerere ar putea afecta nivelurile prețului în Comunitate. Toate cifrele indicate la motivele din continuare se bazează pe informațiile comunicate de societățile BASF, Dow și INEOS și de publicații ale societăților PCI și Tecnon care sunt de referință în industria chimică.
(36)
Ținând seama de previziunile atât ale producătorilor americani, cât și de cele ale producătorilor comunitari privind cererea și capacitatea de producție viitoare, creșterea pieței comunitare ar trebui să fie mai mică decât cea din celelalte regiuni ale lumii. Rata de creștere medie prevăzută pentru Comunitate pe o bază anuală se ridică la aproximativ 3 % pe termen mediu, comparat cu 7 % prevăzut pentru Asia și cu 4,2 % prevăzut pentru întreaga lume.
(37)
În 2004, cererea de pe piața europeană a depășit capacitatea de producție instalată a Comunității cu aproximativ 40 000 de tone. Situația inversă a predominat în Statele Unite unde capacitatea existentă era mai mare cu 90 000 de tone decât utilizarea și vânzarea efectivă a produsului, ceea ce nu a încetinit creșterea prețurilor, datorită problemelor operaționale de producție care au limitat aprovizionarea clienților. Comparând ratele de creștere prevăzute cu mărirea capacităților anunțate, este de așteptat, din 2008, să se ajungă la o capacitate ușor mai mare decât cererea de pe piața comunitară, datorită, în special, punerii probabile în aplicare a planurilor de investiții ale societății INEOS în Comunitate, ceea ce ar crește capacitatea instalată a acesteia de la un sfert la o treime. Cu toate acestea, respectiva creștere a capacităților nu ar trebui să fie efectivă înainte de începutul anului 2008. Dacă respectiva creștere ar putea, în același timp, să fie compensată parțial printr-o reducere a importurilor în Comunitate și printr-o creștere a vânzărilor de export realizate de producătorii comunitari, capacitatea totală instalată a tuturor producătorilor din Comunitate ar trebui să depășească cererea de pe piața comunitară în cursul anului 2008.
(38)
Pe baza elementelor de informare de care dispune Comisia, excedentele actuale de capacitate din Statele Unite ar trebui să continue să existe, cel puțin pe termen scurt, în măsură în care cererea internă, deși în creștere, nu va absorbi capacitățile disponibile care vor deveni din nou operaționale. Pe un termen mai îndepărtat de 2010, excedentele de capacitate ar trebui să dispară, limitând astfel interesul producătorilor americani de a-și exporta produsele. În același timp, sunt prevăzute lipsuri importante în Asia. Această previziune este ilustrată de Optimal, o asociație în participațiune formată de Dow Chemical și Petronas, care înregistrează o capacitate instalată de 75 000 de tone în Malaezia consacrată pieței asiatice de etanolamină.
(39)
Mai general, până în 2010, capacitatea de producție mondială ar trebui să crească de la aproximativ 1 300 000 de tone la 1 785 000 de tone. Această cifră ține seama de noile capacități instalate în Comunitate (+ 205 000), în Statele Unite (+80 000), în Arabia Saudită (+ 100 000) și în Asia (+ 100 000). Cererea mondială, puternică, cu o rată a creșterii prevăzută de 4,2 % va crește, până în 2010, pentru a se stabili între 1 550 000 și 1 700 000 de tone. Ținându-se seama de faptul că unele excedente de capacități sunt în continuare mobilizate datorită opririlor producției pentru întreținere și că, în consecință, este necesară o anumită marjă de siguranță, previziunea pentru anul 2010 indică un excedent de capacități în Comunitate, un echilibru în Statele Unite și o lipsă în Asia și în celelalte regiuni din lume. Mai precis, diferitele creșteri de capacitate nu indică nici o tendință a producătorilor-exportatori din Statele Unite de a practica un dumping pe piața comunitară datorită unui echilibru probabil între ofertă și cerere la nivel mondial. Cu toate acestea, trebuie să se observe că respectiva evaluare privește o evoluție pe termen mediu, și anume până în 2008-2010.
(40)
Trebuie reamintit că cei doi producători-exportatori care au cooperat la anchetă au continuat practicile de dumping în cursul perioadei de anchetă, însă la un nivel mai mic decât cel observat în timpul anchetei precedente de reexaminare.
(41)
Comparativ cu ancheta precedentă de reexaminare, cota de piață a importurilor din Statele Unite a scăzut de la 29 % la 16,7 %. Ancheta indică prezența în Statele Unite a unui excedent de capacitate de 90 000 de tone, rata scăzută de utilizare în cursul perioadei de anchetă rezultând din evenimente temporare. Pe de altă parte, utilizarea, în conformitate cu estimărilor noastre, de 27 % din capacitatea instalată din Statele Unite, nu a putut fi stabilită datorită unei lipse de cooperare. Nu trebuie să se excludă în totalitate faptul că respectivii producători care nu au cooperat la anchetă și-ar relua livrările pe piața comunitară la prețuri de dumping, în caz de expirare a măsurilor. Dacă cererea de pe piața americană trebuie să fie mai susținută decât cea din Comunitate, capacitățile excedentare din Statele Unite ar trebui să fie absorbite doar pe termen mediu. În afară de aceasta, cu scopul de a menține rentabilitatea capacităților de producție instalate, toți producătorii ar avea, în prezent, interesul de a-și crește vânzările pe piața comunitară în caz de abrogare a măsurilor.
(42)
În concluzie, există o probabilitate de continuare a dumpingului și un risc de creștere a volumului importurilor, ceea ce ar putea exercita o presiune de scădere a prețurilor în Comunitate, cel puțin pe termen scurt, dacă măsurile ar trebui abrogate.
D. DEFINIȚIA INDUSTRIEI COMUNITARE
(43)
Cei trei producători comunitari reclamanți au cooperat pe deplin la anchetă. În cursul perioadei de anchetă, aceștia au reprezentat 80 % din producția comunitară. Un alt producător comunitar care a susținut cererea a furnizat informații, în special cu privire la producția sa, însă nu a răspuns în totalitate la chestionar. În consecință, a trebuit să se considere că acesta nu a cooperat la anchetă.
(44)
Trebuie observat că de la Regulamentul (CE) nr. 1603/2000 de instituire a măsurilor în vigoare în prezent, societatea Union Carbide Ltd (RU), achiziționată de Dow Chemical Company nu mai produce etanolamină în Comunitate. În afară de aceasta, societatea BP Chemicals și-a schimbat denumirea în Innovene, iar Condea a devenit Sasol. În cele din urmă, INEOS Oxide Ltd., societatea-mamă a societății INEOS Americas LLC stabilită în Regatul Unit, a achiziționat Innovene la 16 decembrie 2005. Cele două societăți, INEOS Americas LLC și Innovene, au continuat să coopereze pe deplin la procedură.
(45)
Pe această bază, cei trei producători comunitari sunt BASF AG, Innovene și Sasol și constituie industria comunitară în sensul articolului 4 alineatul (1) și articolul 5 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(46)
Ancheta a arătat, la fel ca ancheta precedentă de reexaminare, că o parte din producția de etanolamină a Comunității este destinată unei utilizări interne sau captive. Această parte este evaluată la aproximativ o treime din producția comunitară totală, adică o proporție identică cu cea arătată de ancheta precedentă de reexaminare. Producția captivă a fost constatată în spațiile unuia dintre producătorii industriei comunitare. Acest producător exploatează un loc de producție destinat și utilizat exclusiv în scopuri captive. Ancheta a confirmat că producătorii comunitari reclamanți nu cumpără produsul în cauză în scopuri comerciale sau pentru utilizare captivă de către părți independente, în interiorul sau în exteriorul Comunității. În consecință, etanolamina destinată utilizării captive nu se consideră a fi în concurență cu etanolamina disponibilă pe piața comunitară (denumită în continuare „piața liberă”).
E. SITUAȚIA DE PE PIAȚA COMUNITARĂ
1. Consumul pe piața comunitară
(47)
Consumul comunitar s-a calculat adunând producția, mai puțin exporturile tuturor producătorilor comunitari, și importurile din țările terțe către piața comunitară. În comparație cu 2002, consumul, în cursul perioadei de anchetă, a crescut cu 29 %, adică 83 000 de tone. Această creștere a fost însemnată în special între 2002 și 2003 (+17 % sau +48 000 de tone), dar a continuat în 2004 și în cursul perioadei de anchetă, însă într-un ritm mai puțin susținut. Creșterea consumului rezultă dintr-o cerere crescută de etanolamine care se utilizează într-un domeniu de aplicații mai larg și în creștere. Principalele motoare ale cererii începând din 2002 au fost DEA pentru producția de glifosat, TEA pentru esterquat, și MEA pentru prelucrarea lemnului.
(48)
Consumul pe piața liberă a crescut cu 32 % (adică 60 000 de tone în cursul perioadei examinate, cu o creștere de 20 % (adică 37 000 de tone) între 2002 și 2003.
(49)
În ceea ce privește piața captivă, consumul a crescut cu 23 %, adică cu 22 000 de tone, datorită utilizării crescânde de etanolamine în procesul de fabricare a altor produse chimice.
2. Importuri din Statele Unite, volum, cotă de piață și preț de import
(50)
Volumul importurilor comunitare din Statele Unite a scăzut cu 12 % între 2002 și 2003 și a rămas de atunci la același nivel. Cota de piață s-a calculat pe baza consumului de pe piața liberă din Comunitate. Această cotă a scăzut de la 24,7 % la 16,7 % în cursul perioadei examinate, adică o scădere de 8 puncte procentuale. Scăderea importurilor și a cotei de piață între 2002 și 2003 a coincis cu scăderea generală de 7 % a prețului mediu de import. Între 2002 și 2003, producătorii-exportatori americani nu au participat la creșterea consumului de pe piața liberă din Comunitate. De asemenea, după 2003, aceiași exportatori nu și-au mărit cota de piață, mai ales că prețurile de export începeau să crească din nou. Pe o piața favorabilă vânzătorilor, o astfel de creștere a atractivității ar fi antrenat, în mod normal, o creștere a vânzărilor. Cu toate acestea, producătorii-exportatori americani nu și-au reluat vânzările în Comunitate cum ar fi fost de așteptat, datorită problemelor operaționale și a condițiilor și mai avantajoase de pe piața internă din Statele Unite.
(51)
Trebuie semnalat faptul că prețurile menționate anterior sunt obținute din statisticile privind importurile furnizate de Eurostat. Acestea nu conțin nici o defalcare pe tip de produs și țin seama de condițiile diverse de vânzare care nu sunt comparabile cu cele aplicate de alți operatori de pe piața comunitară. S-a realizat o comparație precisă a prețurilor dintre importurile care fac obiectul unui dumping și prețurile producătorilor comunitari, la același nivel comercial, și aceasta este detaliată la considerentul (53) din continuare. În cursul perioadei examinate, prețul mediu de import a înregistrat o creștere modestă de 2 %. Toate importurile comunitare din Statele Unite s-au efectuat prin intermediul importatorilor de legătură. În consecință, prețurile de import sunt prețuri de transfer în cadrul grupului proprietar al întreprinderii. Ancheta precedentă de reexaminare a arătat că respectivele prețuri de import s-au stabilit în mod artificial pentru a atenua, cel puțin parțial, măsurile antidumping în vigoare în acel moment. Importatorii comunitari de legătură au suferit importante pierderi financiare în cursul perioadei de anchetă, iar marja acestora între prețul de cumpărare (prețul real de import) și prețul de revânzare pe piața comunitară nu a fost suficientă pentru a acoperi costurile suportate între import și revânzare. Din acest motiv, ancheta precedentă de reexaminare a dus la revizuirea formei măsurilor antidumping și s-au instituit rate specifice de drepturi fixe pe tonă.
(52)
Ancheta de reexaminare actuală arată că producătorii-exportatori americani și importatorii lor comunitari de legătură au realizat profituri în cursul perioadei de anchetă și că marja importatorilor de legătură pare conformă cu condițiile de piață. Nivelurile prețurilor de vânzare, comparate cu valoarea normală și/sau cu costul de producție, au permis tuturor societăților care operau pe piețe marcate de prețuri de vânzare ridicate să realizeze profituri adecvate.
(53)
Compararea prețurilor de import CIF la frontiera comunitară facturate cumpărătorilor independenți, incluzând drepturile antidumping asociate prețurilor franco fabrică ale industriei comunitare, pentru aceleași tipuri de produs și la același nivel comercial, a condus la o scădere a prețurilor de vânzare ale industriei comunitare cuprinsă între 7,3 % și 17,5 %.
3. Importuri din alte țări terțe, volum, cotă de piață și preț de import
(54)
Importurile din alte țări terțe au scăzut la jumătate în cursul perioadei examinate. Cota de piață a principalelor alte țări exportatoare, și anume Rusia și Iran, a devenit, într-adevăr, marginală. În conformitate cu industria utilizatoare, această tendință de scădere se explică prin dificultatea de a obține cantitățile exacte cerute la o dată de livrare precisă, pentru cele două țări menționate anterior.
4. Situația economică a industriei comunitare
(55)
În cursul perioadei examinate, producția a crescut cu 41 %. În același timp, capacitatea a crescut cu 18 %, ducând la o îmbunătățire a ratei de utilizare a capacităților de la 78,4 % la 93,2 %.
(56)
Creșterea capacității de producție între 2002 și 2003 este marginală și reflectă anumite îmbunătățiri în termeni de eficacitate. Din 2004, se observă o deblocare mai intensă și dezvoltarea noilor capacități.
(57)
Nivelul stocurilor este comparat la sfârșitul fiecărui an între 2002 și 2004 și variază într-o anumită măsură în funcție de comenzi. Nivelul atins la sfârșitul perioadei de anchetă este mai mic, dar reflectă situația din 30 iunie 2005 și, în consecință, nu este comparabil cu nivelul stocurilor la sfârșitul anului. Această situație se explică prin faptul că societățile care se confruntau cu o cerere ușor mai scăzută a utilizatorilor industriali în cursul lunilor de vară, planifică o producție mai scăzută și menținerea locurilor de producție:
(58)
Volumul vânzărilor din industria comunitară către clienți independenți a crescut cu 35 % în cursul perioadei examinate. Cotele de piață din consumul comunitar total și din consumul de pe piața liberă, după o scădere între 2002 și 2003, s-au stabilizat și s-au menținut în cursul perioadei de anchetă la respectiv 48 % și 71,3 % pe cele două piețe. Nivelul prețului mediu al vânzărilor realizate către clienți independenți a urmat o tendință similară și, după o scădere de 5 % între 2002 și 2003, nivelul prețului pe piața liberă în cursul perioadei de anchetă a înregistrat o creștere de 17 % în comparație cu anul 2002.
(59)
Comparativ cu nivelul prețurilor observat pentru perioada de anchetă a anchetei precedente de reexaminare, care a coincis cu anul calendaristic 1998, prețurile de vânzare din 2004 și din cursul perioadei de anchetă actuale au crescut, în medie, cu 22,7 % și cu 37,5 % în comparație cu 1998. Nu s-a emis nici o factură pentru producția destinată unui consum captiv utilizat în locurile de producție integrate.
(60)
În cursul ultimului deceniu, consumul a înregistrat o creștere continuă, de la 152 000 de tone în 1995 la 367 000 de tone în cursul perioadei de anchetă, și anume o creștere anuală de 9,7 %. Creșterea mai recentă a consumului în perioada examinată, între 2002 și perioada de anchetă, s-a stabilit la 10,7 % anual, comparativ cu 7 % de creștere anuală a capacităților. Această evoluție a susținut niveluri ridicate ale prețurilor în Comunitate, încurajând în același timp industria comunitară să-și mărească semnificativ ratele de utilizare a capacităților de la 78, 4 % la 93,2 %, ceea ce a dus la o creștere de 14,5 % a producției anuale. În cifre absolute, producția a crescut cu 84 000 de tone comparativ cu o creștere de 83 000 de tone a consumului și cu o creștere cu numai 48 500 de tone a capacităților.
2002
2003
2004
Perioada de anchetă
Costul mediu al producției în euro/tonă
779,53
749,85
746,84
790,60
Indice
100
96
96
101
(61)
O cerere crescută și crescândă, în fața unei creșteri mai lente a capacităților și a unei scăderi globale a importurilor, a susținut nivelul prețului etanolaminei în Comunitate. Mai mult, marjele de profit au fost slab afectate de costul total de producție pe tonă în cursul perioadei examinate. Creșterea cu 5,9 % a costului de producție între 2004 și perioada de anchetă se datorează creșterii prețului naftei, un combustibil petrolier utilizat pentru producția de oxid de etilenă, materia primă principală utilizată în fabricarea etanolaminei în Comunitate.
(62)
Ocuparea forței de muncă la nivelul industriei comunitare pentru produsul similar a rămas stabilă în cursul perioadei examinate. Procesul de producție este automatizat în mare parte și, în consecință, la o intensitate scăzută a mâinii de lucru. În paralel, productivitatea a crescut cu 42 % în cursul perioadei examinate (datorită îmbunătățirilor constante și a deblocării instalațiilor de producție).
(63)
În cursul acestei perioade, salariile au crescut cu 11 % atingând un vârf în 2004 care se poate atribui eforturilor de restructurare și concedierilor efectuate de unul dintre producătorii comunitari reclamanți. Salariul mediu pe salariat a urmat o tendință similară.
(64)
În cursul perioadei examinate, rentabilitatea vânzărilor produsului în cauză, efectuate pe piața liberă către de clienții comunitari independenți a crescut de la 2,8 % în 2002 la 15,5 % în cursul perioadei de anchetă, după o scădere la 1,1 % în 2003. Această îmbunătățire a rentabilității din 2003 trebuie să fie analizată în contextul stabilității importurilor din Statele Unite și al unei creșteri a cererii care a dus la o creștere atât a volumelor vânzărilor, cât și a nivelului prețurilor de vânzare, mai accentuată în 2004 și în cursul perioadei de anchetă decât creșterea costului de producție.
(65)
Nivelurile prețurilor obținute în Comunitate determină interesul societăților de a-și crește sau nu capacitățile. În cursul perioadei 2002-2003, randamentul investițiilor nu a fost considerat suficient de ridicat pentru a garanta instalarea unor instalații de producție suplimentare. În consecință, societățile s-au limitat la deblocarea instalațiilor și și la îmbunătățirea eficacienței. Cererea, în creștere continuă, combinată cu o creștere doar moderată a capacităților a susținut niveluri de prețuri mai ridicate, în așa măsură încât în 2004, realizarea proiectelor de investiții care au fost amânate anterior a redevenit realistă.
(66)
În ceea ce privește capacitatea de mobilizare a capitalului, trebuie să se observe că fabricarea de etanolamină nu reprezintă decât o mică parte din producția globală de substanțe chimice din industria comunitară. Aceasta reprezintă, în principal, întreprinderi mari chimice internaționale care dispun de niveluri ridicate de flux de lichidități, de importante capacități de autofinanțare și de împrumut. În consecință, industria comunitară nu s-a confruntat, în general, cu probleme majore de mobilizare a capitalului.
(67)
Evoluția fluxului de lichidități este o altă ilustrare a legăturii existente dintre nivelurile de preț, rentabilitate și randamentul investițiilor. După niveluri scăzute în 2002 și 2003, industria comunitară a început să aibă din nou, din 2004, un flux de lichidități cu două cifre raportat la cifra de afaceri. Pentru majoritatea societăților, acest flux de lichidități este în continuare suficient de ridicat pentru a permite finanțarea directă a noi investiții din activitatea privind etanolamina.
(68)
Industria comunitară a beneficiat de creșterea pieței în cursul perioadei examinate, după cum arată creșterea de la 45,9 % la 48 % a cotei sale de piață din consumul total și creșterea de la 69,9 % la 71,3 % a cotei sale din consumul de pe piața liberă.
(69)
Dumpingul a continuat în cursul perioadei de anchetă, chiar dacă la niveluri mai mici decât cele stabilite de ancheta precedentă de reexaminare.
(70)
După cum s-a arătat anterior, industria comunitară a fost în măsură să se redreseze în urma practicilor de dumping anterioare, în special în ceea ce privește prețurile de vânzare și rentabilitatea.
(71)
Volumele de export ale industriei comunitare către țări terțe au crescut cu 11 % în cursul perioadei examinate, adică o medie anuală de 4 %, ceea ce este în mare parte în conformitate cu creșterea consumului mondial. Această creștere ilustrează competitivitatea industriei comunitare pe piețele mondiale.
5. Concluzie asupra situației pieței comunitare
(72)
Volumul de etanolamină consumat pe piața comunitară a crescut cu 29 % în timp ce importurile din Statele Unite scădeau cu 11 % în cursul perioadei examinate. În același timp, industria comunitară a putut să-și crească volumul vânzărilor și, în consecință, să stabilizeze și chiar să mărească ușor cota sa de piață.
(73)
Situația economică a industriei comunitare s-a ameliorat în ceea ce privește majoritatea indicatorilor economici: producția (+41 %), capacitatea de producție (+18 %) și utilizarea capacităților, volumul de vânzare (+35 % sau +45 000 de tone) și valoarea (+58 %), productivitate, cota de piață (+2 puncte procentuale), fluxul de lichidități și rentabilitatea, investițiile și randamentul investițiilor. Evoluția costurilor de producție pe tonă a rămas mai mică decât creșterea prețurilor de vânzare. În afară de aceasta, industria comunitară a beneficiat de creșterea pieței comunitare și a știut să răspundă evoluției cererii mondiale datorită unei creșteri a activității sale de export cu 11 % în volum.
(74)
În concluzie, ținând seama de evoluția pozitivă a indicatorilor privind industria comunitară, se estimează că aceasta se află într-o situație bună. Nu s-a putut stabili că un prejudiciu semnificativ ar continua să existe. In consecință, s-a examinat problema de a ști dacă prejudiciul ar reapărea în caz de expirare a măsurilor.
F. PROBABILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
(75)
Trebuie reamintit că producătorii-exportatori americani au continuat practicile de dumping în cursul perioadei de anchetă, chiar dacă la un nivel mai mic decât cel constatat în cadrul anchetei precedente. Eliminarea măsurilor ar putea să dea naștere, dacă prețurile de export ar trebui să scadă în mod proporțional, unor marje de dumping cuprinse între 13,4 % și 28,3 % pentru producătorii-exportatori care au cooperat la anchetă. Atitudinea producătorilor care nu au cooperat la anchetă, reprezentând 42 % din importuri în cursul anchetei inițiale, rămâne o necunoscută. Cu toate acestea, aceștia din urmă, care fac obiectul măsurilor antidumping celor mai pronunțate vor fi puternic încurajați să-și restabilească legăturile cu piața comunitară în cazul în care măsurile ar fi abrogate.
(76)
În paralel, excedentul de capacitate disponibil în prezent pe piața americană se estimează la 90 000 de tone în cazul în care ar fi găsită o soluție la problemele operaționale și la efectele uraganului.
(77)
În consecință, concluzia a fost că există o probabilitate de continuare a dumpingului și un risc de creștere a volumului de importuri, ceea ce va exercita o presiune de scădere asupra prețurilor din Comunitate, cel puțin pe termen scurt, în cazul în care s-ar abroga măsurile.
(78)
În mod obișnuit, o creștere a importurilor care fac obiectul unui dumping ar avea ca efect exercitarea unei presiuni de scădere asupra nivelurilor prețurilor de vânzare și ar dăuna rentabilității industriei comunitare, precum și redresării financiare observate în cursul perioadei examinate. În acest context, trebuie observat faptul că amploarea scăderii ar crește în mod semnificativ în cazul în care s-ar abroga măsurile.
(79)
Producătorii americani ar trebui, într-o anumită măsură, să-și reorienteze utilizarea principalei materii prime, oxidul de etilenă (OE), de la producția de monoetilenglicol (MEG) către cea de etanolamină.
(80)
Materia primă, OE, se utilizează la fabricarea altor produse chimice sau derivate, în principal etilenglicoli și în special, monoetilenglicolul (MEG). Capacitățile de OE se limitează la numai câteva locuri din lume, ținând seama de natura extrem de explozibilă și toxică a acestei materii. Acestea fac obiectul unor reglementări specifice în ceea ce privește mediul, sănătatea, securitatea și apărarea. În consecință, alocarea OE depinde de prețurile de pe piață a derivatelor sale.
(81)
În mod tradițional, nivelurile de preț erau, într-o anumită măsură, ierarhizate: prețul etilenei era mai ridicat decât cel al MEG, iar prețul etanolaminei era mai ridicat decât prețurile etilenei și al MEG. Cu toate acestea, de la sfârșitul anului 2003, prețurile MEG din Comunitate au crescut considerabil pentru a se stabili deasupra prețurilor etilenei și chiar, în anumite perioade, deasupra prețurilor etanolaminei. În consecință, OE a fost reorientat din ce în ce mai mult către producția de MEG, ducând la o anumită raritate a OE pe piață și contribuind, în același timp, la menținerea prețurilor etanolaminei la un nivel relativ ridicat.
(82)
Cu toate acestea, țările din Orientul Mijlociu efectuează, în prezent, cercetări în vederea obținerii de capacități de etilen glicol pe bază de naftă. Capacități noi de producție de MEG ar trebui să fie operaționale pe termen scurt în Kuweit (cu participarea societății Dow Chemical), în Arabia Saudită și în Iran. Nafta fiind un produs petrolier, aceste țări vor benefica de un avantaj comparativ evident din punctul de vedere al costului. Este rezonabil să se preconizeze o scădere a prețului MEG pe termen scurt. De asemenea, producătorii americani ar trebui să aibă mai puține debușeuri de piață pentru MEG, în special în Asia, unde activitățile chinezilor legate de textile și poliester dețin deja mai mult de 30 % din consumul mondial. Ar fi, în special, cazul unuia dintre producătorii-exportatori care nu au cooperat la anchetă și care, în prezent, este un important exportator de MEG către Asia. În consecință, producătorii americani vor crește probabil producția de etanolamină. Această creștere a producției ar exercita o presiune de scădere asupra prețurilor și i-ar obliga să caute alți clienți în afară pieței interne americane și să recurgă, în consecință, la piața comunitară.
(83)
Ținând seama de situația stabilă actuală a industriei comunitare, probabilitatea de reapariție a unui prejudiciu cauzat de o presiune de scădere asupra prețului depinde, de asemenea, de amploarea respectivei scăderi și de evoluția altor factori, precum costul de producție și posibilitatea de a repercuta creșterile de preț asupra clienților. În acest sens, s-a examinat situația, astfel cum s-a prezentat după perioada de anchetă.
(84)
S-au adunat date suplimentare pentru a se asigura de faptul că respectivele concluzii obținute din analiza perioadei examinate, și în special a perioadei de anchetă, își păstrează întreaga valabilitate în cursul celui de-al doilea semestru al anului 2005 și în primele cinci luni ale anului 2006.
(85)
În cursul celui de-al doilea semestru din 2005, prețurile de pe piața comunitară a tuturor tipurilor de etanolamină au continuat să crească între 11,4 % și 14,7 %. Creșterea prețului mediu de pe piața americană a fost chiar mai accentuată (+22 %). Lipsurile ocazionale constatate pe piața internă americană s-au datorat, în principal, daunelor cauzate de trecerea unui uragan în Louisiana.
(86)
Această tendință s-a confirmat în cursul primelor cinci luni ale anului 2006, însă într-un ritm considerabil mai scăzut: prețurile au înregistrat o creștere cuprinsă între 2,8 % și 4 % pe piața comunitară, și de 9,9 % pe piața internă americană, indicând astfel o rezolvare progresivă a problemelor locale operaționale și legate de daune.
(87)
În comparație cu situația care predomina în cursul perioadei de anchetă, prețurile petrolului au crescut în mod considerabil în cursul celui de-al doilea semestru al anului 2005 și au fost, în medie, cu 30 % mai ridicate, mărind și mai mult costul naftei pentru care începutul creșterii are loc în cea de-a doua jumătate a perioadei de anchetă (primul semestru al anului 2005). Prețurile de import ale produselor americane în Comunitate par să se adapteze mai puțin rapid la creșterea prețurilor materiilor prime, parțial datorită ajustării mai lente a prețurilor contractuale. Acest ritm mai lent se explică, de asemenea, printr-un efort al producătorilor americani de a păstra cotele de piață, dar și prin faptul că unitățile lor de producție utilizează gazul și nu nafta, creșterile prețurilor gazului intervenind după cele ale prețurilor naftei.
(88)
Prețurile petrolului au continuat să crească, în medie, cu 10 % în cursul primelor cinci luni ale anului 2006 și au influențat rentabilitatea industriei comunitare având în vedere reducerea observată a creșterii prețurilor de vânzare.
(89)
Ancheta privind evenimentele ulterioare perioadei de anchetă pare să indice o schimbare în evoluția pieței comunitare de etanolamină. Prețurile de vânzare par să fi atins un plafon, iar, pentru anumite tipuri de etanolamină, înregistrează o ușoară scădere. În conformitate cu anumite informații, o creștere a costului de producție nu se va traduce cu ușurință printr-o creștere a prețurilor de vânzare către client. Cu toate acestea, este dificil de evaluat, în prezent, în ce măsură creșterea costului de producție și presiunea de scădere asupra rentabilității ar duce la o situație prejudiciabilă pentru industria comunitară, pe termen mediu.
(90)
În caz de abrogare a măsurilor, există, pe termen scurt, o probabilitate de creștere semnificativă a importurilor din Statele Unite care fac obiectul unui dumping, către Comunitate, ducând astfel la o presiune de scădere asupra prețurilor.
(91)
Pe termen mediu, această situație s-ar putea agrava prin creșterea producției de etanolamină în Statele Unite, ca reacție la o scădere a debușeurilor de piață pentru MEG, ceea ce i-ar obliga pe producătorii americani să găsească alte piețe de vânzare și, prin aceasta, să trimită din nou volume mai importante către piața comunitară.
(92)
Sfârșitul aparent al creșterii prețurilor de vânzare, la începutul anului 2006, și evoluția contrară a costului de producție datorată evoluției prețurilor petrolului par să aibă un impact negativ asupra rentabilității industriei comunitare.
(93)
Toți acești factori par să indice faptul că este probabilă o reapariție a prejudiciului. Cu toate acestea, unele dintre concluziile menționate anterior se bazează pe evenimente care vor interveni, probabil, pe termen mediu.
G. INTERESUL COMUNITĂȚII
1. Observație preliminară
(94)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă menținerea măsurilor antidumping în prezent în vigoare ar fi în interesul general al Comunității. Evaluarea interesului comunitar se baza pe evaluarea tuturor părților în cauză, și anume ale actorilor din industria comunitară, importatorilor, comercianților, angrosiștilor, precum și a utilizatorilor produsului în cauză.
(95)
Trebuie reamintit că în cadrul anchetelor precedente nu s-a considerat că instituirea măsurilor antidumping este contrară interesului Comunității. În afară de aceasta, ancheta actuală constituie o reexaminarea în temeiul expirării măsurilor și, în consecință, constă în analizarea unei situații în care măsurile antidumping sunt deja în vigoare.
(96)
Pe această bază s-a examinat în ce măsură, în ciuda concluziilor privind probabilitatea de continuare a dumpingului și de reapariție a prejudiciului, există motive întemeiate care ar putea duce la concluzia că prelungirea măsurilor în acest caz particular nu este în interesul Comunității.
2. Interesul industriei comunitare
(97)
Trebuie reamintit că practicile de dumping au continuat în cursul perioadei de anchetă și că există o probabilitate de continuare a dumpingului produsului în cauză originar din Statele Unite și de reapariție a prejudiciului pentru industria comunitară.
(98)
Industria comunitară și-a demonstrat viabilitatea și competitivitatea, confirmate prin evoluția pozitivă a majorității indicatorilor economici, în special, rentabilitatea, fluxul de lichidități și randamentul investițiilor. Măsurile antidumping instituite anterior au contribuit la stabilirea nivelului prețului actual pe piața comunitară. Acestea au permis industriei comunitare să aibă din nou o rentabilitate care permite un randament al investițiilor suficient, astfel încât investițiile care vizează constituirea de noi capacități să devină realizabile din punct de vedere economic. Producătorul-exportator american INEOS care, ca urmare a preluării societății Innovene, a devenit, de fapt, un producător comunitar, a anunțat investiții importante în Comunitate. Prelungirea măsurilor ar contribui, de asemenea, la menținerea rentabilității acestui proiect de investiții. În consecință, este în interesul industriei comunitare să prelungească măsurile adoptate împotriva importurilor din Statele Unite care fac obiectul unui dumping.
3. Interesul importatorilor și al comercianților/angrosiștilor
(99)
Ținându-se seama de lipsa de cooperare a tuturor comercianților și angrosiștilor, s-a concluzionat că absența sau prelungirea măsurilor nu afectează aceste părți în mare măsură. În afară de aceasta, ancheta nu a indicat existența unor importatori independenți. Rezultă că toate importurile în Comunitate ale produsului în cauză din Statele Unite tranzitează prin importatorii în legătură cu producătorii-exportatori americani.
(100)
Prelungirea măsurilor nu va modifica situația actuală a importatorilor de legătură despre care se știe că au realizat profituri în cursul perioadei de anchetă, în conformitate cu marjele conforme condițiilor de pe piață. Bineînțeles, abrogarea măsurilor ar putea să fie în interesul importatorilor de legătură în cazul în care nivelul prețurilor de vânzare către client ar rămâne neschimbat și în cazul în care producătorii-exportatori americani nu ar cere plata totală sau parțială a marjelor de profit suplimentare care rezultă din aceste vânzări, stabilind prețurile la care importatorii de legătură ar fi autorizați să achiziționeze etanolamina.
4. Interesul utilizatorilor industriali
(101)
Bazându-se pe faptul că prelungirea măsurilor ar constitui o a doua reînnoire a măsurilor antidumping, interesul utilizatorilor industriali a făcut obiectul unei atenții speciale.
(102)
Numai utilizatorii specializați în producția de esterquat, destinați balsamurilor de rufe s-au făcut cunoscuți în cursul respectivei anchete. Un utilizator industrial, reprezentând aproximativ 14 % din totalul importurilor din Statele Unite în cursul perioadei de anchetă a răspuns la chestionar. Alți doi și-au făcut cunoscute punctele de vedere și au transmis informații în ceea ce privește structura costului privind fabricarea produselor finite. Fabricați pe bază de TEA, esterquat-ul se utilizează în balsamuri de rufe comercializate de așa-numiții „săpunari”, precum Procter & Gamble, Unilever, Henkel, Benckiser și Colgate. Acești utilizatori industriali susțin că mărirea prețului TEA le periclitează activitatea și că există o lipsă în aprovizionarea de pe piața comunitară. Acești doi factori ar fi mai puțin dezavantajoși în caz de expirare a măsurilor antidumping. În afară de aceasta, continuarea producției în Comunitate ar fi, după cum se pretinde, amenințată dacă rentabilitatea activității privind esterquat-ul nu ar fi îmbunătățită.
(103)
S-a constatat că, în cursul perioadei de anchetă, TEA a reprezentat aproximativ 23 % din costul total al producției de esterquat, și anume o creștere cu 22 % în comparație cu anul 2003, care, cu toate acestea, poate fi comparat, în ansamblu, cu situația care a predominat în anul 2002, primul an al perioadei examinate. După perioada de anchetă, ținând seama de evoluția observată pentru prețul TEA, efectul acesteia din urmă asupra costului total al produsului finit ar trebui să se mai consolideze. Este evident că eliminarea măsurilor antidumping ar ușura, cel puțin pe termen scurt, greutatea costului TEA ca materie primă. Această scădere a costului, în ipoteza în care o abrogare a măsurilor s-ar traduce pe deplin printr-o scădere a prețului de cumpărare, ar diminua costul TEA cu aproximativ 7 %. Efectul obținut asupra costului total de fabricare a produselor finite ar fi o reducere cu aproximativ 1 %, ceea ce ar îmbunătăți tot cu atât marja de rentabilitate.
(104)
S-a constatat că rentabilitatea, în domeniul esterquat-ului, a scăzut net de la aproximativ 18 % la 8 % în cursul perioadei examinate. Cu toate acestea, scăderea prețului de vânzare al esterquat-ului cu 6 % în cursul perioadei examinate pare să fi fost principalul factor responsabil de această situație cauzând o creștere de aproape 10 % a ponderii relative a costurilor de producție în prețul de vânzare. Sectorul pare să sufere efectele unui transfer către est, în special în Rusia, unde sunt disponibile, în general, soluții de costuri mai puțin ridicate și, în special, pentru achiziționarea celeilalte materii prime principale, „acidul gras din seu de bovine”. Acest produs de origine bovină poate fi înlocuit cu „stirenul din ulei de palmier” vegetal, ale cărui rezerve sunt mai abundente în est. În afară de aceasta, săpunarii cer, din motive de eficiență, o prezență locală a furnizorilor lor, ceea ce poate constitui principalul motiv al unei posibile relocalizări în afara teritoriului Comunității.
(105)
În cele din urmă, afirmația în conformitate cu care ar exista o lipsă de TEA pe piața comunitară a fost examinată, fără a putea fi totuși demonstrată, pe baza ofertelor formulate de anumiți producători care nu au fost acceptați de către utilizatorii în cauză.
(106)
Pe scurt, dacă este cunoscut faptul că mărirea prețului TEA a exercitat o presiune negativă asupra costului de fabricare a produselor finite ale utilizatorilor industriali care s-au făcut cunoscuți, această presiune este mai degrabă limitată, iar eliminarea măsurilor antidumping nu le va ajuta decât marginal. Alți factori, precum costul altor materii prime și obligațiile impuse de către clienții-cumpărători ai produselor, au fost considerați a avea o mai mare influență. În consecință, s-a decis că o prelungire a măsurilor nu i-ar afecta pe utilizatorii industriali în mod semnificativ.
5. Concluzie privind interesul Comunității
(107)
Ancheta a arătat că măsurile antidumping existente au contribuit la redresarea industriei comunitare. Aceasta din urmă ar avea un avantaj din prelungirea măsurilor. Ea ar putea, de asemenea, să mențină nivelurile rentabile ale prețurilor actuale și să realizeze investiții suplimentare. Expirarea măsurilor ar pune în pericol acest proces de redresare. În consecință, menținerea măsurilor este în interesul industriei comunitare.
(108)
Nu pare să existe în Comunitate nici un importator independent și nici un comerciant/angrosist independent nu s-a făcut cunoscut. Toate importurile din Statele Unite se efectuează prin intermediul comercianților de legătură care, în timp ce au existat măsurile, au realizat marje de profit considerate conforme cu piața în cursul perioadei de anchetă.
(109)
În afară de aceasta, s-a dovedit că măsurile în vigoare nu au avut un efect negativ important asupra situației economice a utilizatorilor. Din informațiile culese în cursul prezentei anchete reiese că mărirea prețurilor, care ar putea rezulta din instituirea măsurilor antidumping, nu ar fi disproporționată comparativ cu beneficiul obținut de industria comunitară prin eliminarea efectelor de denaturare a schimburilor cauzate de importurile care fac obiectul unui dumping.
(110)
In ceea ce privește interesul Comunității, s-a concluzionat, în consecință, că nu există nici un motiv întemeiat pentru a nu prelungi măsurile antidumping în vigoare în prezent împotriva importurilor de etanolamine din Statele Unite.
(111)
În consecință, s-a considerat ca fiind oportună menținerea măsurilor antidumping actuale împotriva importurilor de etanolamine din Statele Unite.
H. MĂSURILE ANTIDUMPING
(112)
Toate părțile în cauză au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora se sprijină intenția de a recomanda menținerea măsurilor în vigoare. Acestora li s-a acordat un termen pentru a-și prezenta observațiile și pretențiile cu privire la informațiile comunicate.
(113)
Ancheta a arătat că în țara examinată existau capacități neutilizate și că practicile de dumping au continuat în cursul perioadei de anchetă. Situația industriei comunitare s-a îmbunătățit în cursul perioadei examinate, ținând seama de majoritatea factorilor de prejudiciu, datorită, în principal, condițiilor de piață favorabile la scară mondială. În ceea ce privește îmbunătățirea situației economice a industriei comunitare, nu s-a putut stabili că există în continuare un prejudiciu substanțial. Cu toate acestea, ancheta privind probabilitatea de reapariție a prejudiciului a arătat că mai mulți factori, precum capacitățile neutilizate disponibile în prezent în Statele Unite, reducerea debușeurilor de piață pentru MEG, situația etanolaminei la nivel atât mondial, cât și comunitar, par să indice că este probabilă o reapariție a prejudiciului pe termen mediu.
(114)
Rezultă că, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, trebuie să se mențină măsurile antidumping aplicabile importurilor de etanolamine din Statele Unite ale Americii, instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1603/2000, astfel cum a fost modificat ultima dată printr-un aviz privind nivelul dreptului fix antidumping aplicabil societății INEOS (4). S-a constatat, pe de altă parte, că ar trebui să se mențină aceste măsuri pentru o perioadă suplimentară de numai doi ani.
(115)
Pe de o parte, există o probabilitate de reapariție a unui dumping prejudiciabil deoarece (i) dumpingul producătorilor-exportatori americani a continuat în ciuda măsurilor în vigoare și (ii) se așteaptă o creștere a importurilor în Comunitate datorită existenței de capacități excedentare de producție de 90 000 de tone în Statele Unite care vor redeveni operaționale la sfârșitul anului 2006 și pentru care nu există cerere internă corespunzătoare. Mai mult, principalul producător american, care nu a participat la anchetă, căruia i se aplică în prezent drepturile antidumping cele mai ridicate și care, în caz de expirare a măsurilor, ar avea, în consecință, tot interesul de a se reîntoarce pe piața comunitară, dispune de rețeaua de distribuție necesară, deoarece comercializează alte produse chimice pe piața comunitară.
(116)
Pe de altă parte, excedentul de capacități din SUA ar trebui să dispară progresiv până în 2010, iar creșterea capacităților prevăzută pentru unul dintre producătorii-exportatori americani în Comunitate care a participat la anchetă, ar trebui să fie efectivă la sfârșitul anului 2008, adică în doi ani. Aceste considerații, asociate unei incertitudini persistente cu privire la impactul evoluției prețurilor petrolului asupra costurilor de producție și asupra rentabilității industriei comunitare, justifică limitarea menținerii măsurilor la doi ani.
(117)
La sfârșitul acestei perioade de doi ani, Comunitatea va lansa, dacă este necesar, ex officio, o nouă anchetă de reexaminare căreia i se va aplica articolul 11 din regulamentul de bază,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie un drept antidumping definitiv asupra importurilor de etanolamine care intră sub incidența codurilor NC ex 2922 11 00 (monoetanolamină) (cod TARIC 2922110010), ex 2922 12 00 (dietanolamină) (cod TARIC 2922120010) și 2922 13 10 (trietanolamină), originare din Statele Unite ale Americii.
(2) Nivelul dreptului antidumping definitiv aplicabil prețului net franco frontieră comunitară înainte de vămuire se stabilește pentru toate produsele menționate anterior și fabricate de următoarele societăți:
Țara
Societatea
Drept fix specific
Statele Unite ale Americii
The Dow Chemical
Corporation
2030 Dow Center
Midland, Michigan 48674,
USA
(cod adițional TARIC:A115)
59,25 EUR pe tonă
INEOS Americas LLC
7770 Rangeline Road
Theodore, Alabama 36582
USA
(cod adițional TARIC: A145)
69,40 EUR pe tonă
Huntsman Chemical
Corporation
3040 Post Oak Boulevard
PO Box 27707
Huston, Texas 77056
(cod adițional TARIC: A116)
111,25 EUR pe tonă
Toate celelalte întreprinderi
(cod adițional TARIC: A999)
111,25 EUR pe tonă
(3) Cu excepția cazului în care se specifică altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale.
(4) În cazul în care mărfurile sunt deteriorate înainte de punerea în liberă circulație, și, prin urmare, prețul plătit sau care urmează să fie plătit se calculează proporțional, în scopul determinării valorii în vamă, în conformitate cu articolul 145 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (7), valoarea dreptului antidumping, calculată pe baza valorilor menționate anterior, se reduce în mod proporțional cu prețul efectiv plătit sau care urmează să fie plătit.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament se aplică pe o perioadă de doi ani.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 23 octombrie 2006.