RICHTLINIE 2009/157/EG DES RATES
vom 30. November 2009
über reinrassige Zuchtrinder
(kodifizierte Fassung)
(Text von Bedeutung für den EWR)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 37,
auf Vorschlag der Kommission,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (1),
nach Stellungnahme des Europäischen Wirtschafts- und Sozialausschusses (2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Richtlinie 77/504/EWG des Rates vom 25. Juli 1977 über reinrassige Zuchtrinder (3) ist mehrfach und in wesentlichen Punkten geändert worden (4). Aus Gründen der Übersichtlichkeit und Klarheit empfiehlt es sich, die genannte Richtlinie zu kodifizieren.
(2)
Die Rinderzucht nimmt in der Landwirtschaft der Gemeinschaft einen sehr wichtigen Platz ein; befriedigende Ergebnisse auf diesem Gebiet hängen weitgehend von der Verwendung reinrassiger Zuchttiere ab.
(3)
Unterschiede zwischen den Mitgliedstaaten im Hinblick auf Rassen und Normen behindern den innergemeinschaftlichen Handel. Um diese Unterschiede zu beseitigen und dadurch zu einer Produktivitätssteigerung der Landwirtschaft auf dem betreffenden Sektor beizutragen, ist es angebracht, den innergemeinschaftlichen Handel mit allen reinrassigen Zuchtrindern zu liberalisieren.
(4)
Die Mitgliedstaaten sollten die Möglichkeit haben, die Vorlage von Zuchtbescheinigungen zu verlangen, die nach einem gemeinschaftlichen Verfahren ausgestellt sind.
(5)
Die zur Durchführung dieser Richtlinie erforderlichen Maßnahmen sollten gemäß dem Beschluss 1999/468/EG des Rates vom 28. Juni 1999 zur Festlegung der Modalitäten für die Ausübung der der Kommission übertragenen Durchführungsbefugnisse (5) erlassen werden.
(6)
Diese Richtlinie lässt die Verpflichtung der Mitgliedstaaten hinsichtlich der Fristen für die Umsetzung in innerstaatliches Recht der in Anhang I Teil B aufgeführten Richtlinien unberührt -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Im Sinne dieser Richtlinie ist
a) ein reinrassiges Zuchtrind: jedes Rind sowie jeder Büffel, dessen Eltern und Großeltern in einem Zuchtbuch derselben Rasse eingetragen oder vermerkt sind und das dort selbst entweder eingetragen ist oder vermerkt ist und eingetragen werden könnte;
b) ein Zuchtbuch: jedes Buch, jedes Verzeichnis, jede Kartei oder jeder andere Informationsträger,
Artikel 2
Die Mitgliedstaaten sorgen dafür, dass folgende Tätigkeiten nicht aus tierzüchterischen Gründen verboten, beschränkt oder behindert werden:
a)
der innergemeinschaftliche Handel mit reinrassigen Zuchtrindern;
b)
der innergemeinschaftliche Handel mit Samen, Eizellen und Embryonen von reinrassigen Zuchtrindern;
c)
die Einrichtung von Zuchtbüchern, sofern sie den nach Artikel 6 festgesetzten Anforderungen entsprechen;
d)
die Anerkennung von Vereinigungen oder Organisationen, die Zuchtbücher nach Artikel 6 führen;
e)
der innergemeinschaftliche Handel mit Bullen zur künstlichen Besamung vorbehaltlich der Richtlinie 87/328/EWG des Rates vom 18. Juni 1987 über die Zulassung reinrassiger Zuchtrinder zur Zucht (6).
Artikel 3
Die von einem Mitgliedstaat amtlich anerkannten Züchtervereinigungen oder Zuchtorganisationen dürfen das Eintragen reinrassiger Zuchtrinder mit Herkunft aus einem anderen Mitgliedstaat in ihre Zuchtbücher nicht verweigern, sofern die nach Artikel 6 festgesetzten Anforderungen erfüllt sind.
Artikel 4
(1) Die Mitgliedstaaten erstellen eine Liste der Einrichtungen gemäß Artikel 1 Buchstabe b Ziffer i, die amtlich zum Zweck der Führung oder Erstellung von Zuchtbüchern anerkannt sind, halten diese Liste auf dem aktuellen Stand und stellen sie den übrigen Mitgliedstaaten und der Öffentlichkeit zur Verfügung.
(2) Durchführungsbestimmungen zur einheitlichen Anwendung von Absatz 1 können gemäß dem in Artikel 7 Absatz 2 genannten Verfahren angenommen werden.
Artikel 5
Die Mitgliedstaaten können verlangen, dass reinrassige Zuchtrinder sowie deren Samen, Eizellen und Embryonen im innergemeinschaftlichen Handel von einer Zuchtbescheinigung begleitet sein müssen, die insbesondere hinsichtlich der tierzüchterischen Leistungen einem nach dem in Artikel 7 Absatz 2 genannten Verfahren erstellten Muster zu entsprechen hat.
Artikel 6
Nach dem in Artikel 7 Absatz 2 genannten Verfahren werden festgesetzt:
a)
die Methoden der Leistungsprüfung und der Zuchtwertschätzung der Rinder;
b)
die Kriterien für die Anerkennung von Züchtervereinigungen und Zuchtorganisationen;
c)
die Kriterien für die Einrichtung der Zuchtbücher;
d)
die Kriterien für die Eintragung in die Zuchtbücher;
e)
die Angaben für die Zuchtbescheinigung.
Artikel 7
(1) Die Kommission wird von dem mit dem Beschluss 77/505/EWG des Rates vom 25. Juli 1977 zur Einsetzung eines Ständigen Tierzuchtausschusses (7) eingesetzten Ständigen Tierzuchtausschuss unterstützt.
(2) Wird auf diesen Absatz Bezug genommen, so gelten die Artikel 5 und 7 des Beschlusses 1999/468/EG.
Der Zeitraum nach Artikel 5 Absatz 6 des Beschlusses 1999/468/EG wird auf drei Monate festgesetzt.
Artikel 8
Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission den Wortlaut der wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvorschriften, die sie auf dem von dieser Richtlinie erfassten Gebiet erlassen.
Artikel 9
Die Richtlinie 77/504/EWG, in der Fassung der in Anhang I Teil A aufgeführten Richtlinien, wird unbeschadet der Verpflichtung der Mitgliedstaaten hinsichtlich der in Anhang I Teil B genannten Fristen für die Umsetzung in innerstaatliches Recht aufgehoben.
Bezugnahmen auf die aufgehobene Richtlinie gelten als Bezugnahmen auf die vorliegende Richtlinie und sind nach Maßgabe der Entsprechungstabelle in Anhang II zu lesen.
Artikel 10
Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 2. Januar 2010.
Artikel 11
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Geschehen zu Brüssel am 30. November 2009.
DIRECTIVA 2009/157/CE A CONSILIULUI
din 30 noiembrie 2009
privind animalele de reproducție de rasă pură din specia bovine
(versiune codificată)
(Text cu relevanță pentru SEE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
întrucât:
(1)
Directiva 77/504/CEE a Consiliului din 25 iulie 1977 privind animalele de reproducție de rasă pură din specia bovine (3) a fost modificată în mod substanțial de mai multe ori (4). Din motive de claritate și de eficiență, ar trebui să se codifice directiva menționată.
(2)
Producția de animale din specia bovină ocupă un loc foarte important în agricultura Comunității, iar rezultatele satisfăcătoare în acest domeniu depind în mare măsură de utilizarea animalelor de reproducție din rasă pură.
(3)
Existența unor disparități cu privire la rase și la standarde constituie un obstacol în calea schimburilor intracomunitare. In vederea eliminării acestor disparități și pentru a contribui astfel la creșterea productivității agriculturii în sectorul respectiv, ar trebui sa fie liberalizate schimburile intracomunitare cu animale de reproducție din rasă pură.
(4)
Statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a impune prezentarea certificatelor de pedigri întocmite în conformitate cu procedura comunitară.
(5)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (5).
(8)
Prezenta directivă nu aduce atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menționate în anexa I partea B,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
În sensul prezentei directive:
(a)
„animal de reproducție de rasă pură din specia bovine” înseamnă orice bovină inclusiv bivolii ai cărei părinți și bunici sunt înscriși sau înregistrați într-un registru genealogic al aceleiași rase și care este ea însăși fie înscrisă, fie înregistrată și poate fi înscrisă în acest registru genealogic;
(b)
„registru genealogic” înseamnă orice registru, arhivă sau bază de date:
(i)
care este ținut de o organizație sau asociație a crescătorilor recunoscută oficial de statul membru în care a fost constituită organizația sau asociația crescătorilor, sau de către un departament oficial al statului membru respectiv; și
(ii)
în care animalele de reproducție de rasă pură din specia bovine, dintr-o anumită rasă, sunt înscrise sau înregistrate, cu menționarea ascendenților lor.
Articolul 2
Statele membre se asigură că, din motive zootehnice, nu sunt interzise, restricționate sau împiedicate următoarele:
(a)
schimburile intracomunitare cu animale de reproducție de rasă pură din specia bovine;
(b)
schimburile intracomunitare cu material seminal, ovule si embrioni provenite de la animalele de reproducție de rasă pură din specia bovine;
(c)
crearea registrelor genealogice, în măsura în care corespund condițiilor stabilite în aplicarea articolului 6;
(d)
recunoașterea organizațiilor sau asociațiilor care țin registrele genealogice, în conformitate cu articolul 6; și
(e)
sub rezerva Directivei 87/328/CEE a Consiliului din 18 iunie 1987 privind acceptarea la reproducere a bovinelor reproducătoare de rasă pură (6), schimburile intracomunitare cu tauri destinați inseminării artificiale.
Articolul 3
Organizațiile sau asociațiile de crescători recunoscute oficial de un stat membru nu se pot opune înscrierii în registrele lor genealogice a animalelor de reproducție de rasă pură din specia bovine provenite dintr-un alt stat membru, cu condiția ca ele să îndeplinească normele stabilite în conformitate cu articolul 6.
Articolul 4
(1) Statele membre întocmesc și mențin actualizată o listă de organisme, astfel cum sunt menționate la articolul 1 litera (b) punctul (i) care sunt recunoscute oficial în scopul întocmirii și menținerii registrelor genealogice pentru animale și o pun la dispoziția celorlalte state membre și a publicului.
(2) Se pot adopta norme detaliate pentru aplicarea unitară a alineatului (1), în conformitate cu procedura menționată la articolul 7 alineatul (2).
Articolul 5
Statele membre pot impune ca animalele de reproducție de rasă pură din specia bovine, precum și materialul seminal sau ovulele și embrionii care provin de la acestea, să fie însoțite, în schimburile intracomunitare, de un certificat de pedigri conform cu modelul stabilit în conformitate cu procedura menționată la articolul 7 alineatul (2), în special în ceea ce privește performanțele zootehnice.
Articolul 6
În conformitate cu procedura menționată la articolul 7 alineatul (2) se stabilesc următoarele:
(a)
metodele de monitorizare a performanței și de evaluare a valorii genetice a bovinelor;
(b)
criteriile pentru recunoașterea organizațiilor și asociațiilor de crescători;
(c)
criteriile pentru constituirea registrelor genealogice;
(d)
criteriile pentru înscrierea în registrele genealogice;
(e)
indicațiile care trebuie să figureze în certificatul de pedigri.
Articolul 7
(1) Comisia este asistată de Comitetul zootehnic permanent instituit prin Decizia 77/505/CEE a Consiliului din 25 iulie 1977 de instituire a unui comitet zootehnic permanent (7).
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
Termenul prevăzut la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
Articolul 8
Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern adoptate în domeniul reglementat prin prezenta directivă.
Articolul 9
Directiva 77/504/CEE astfel cum a fost modificată prin actele menționate în anexa I partea A se abrogă fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre cu privire la termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor prevăzute în anexa I partea B.
Trimiterile la directiva abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa II.
Articolul 10
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezenta directivă se aplică de la 2 ianuarie 2010.
Articolul 11
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 30 noiembrie 2009.