VERORDNUNG (EG) Nr. 162/2007 DER KOMMISSION
vom 19. Februar 2007
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 des Europäischen Parlaments und des Rates über Düngemittel zwecks Anpassung ihrer Anhänge I und IV an den technischen Fortschritt
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Oktober 2003 über Düngemittel (1), insbesondere auf Artikel 31 Absatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In Anhang I Abschnitt E der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 sind jene Typen anorganischer Spurennährstoffdünger aufgeführt, die gemäß Artikel 3 der genannten Verordnung als „EG-Düngemittel“ bezeichnet werden dürfen. Diese Liste umfasst auch eine Reihe von Düngemitteln, in denen der Spurennährstoff in chemischer Verbindung mit einem Chelatbildner vorliegt. Anhang I enthält in Tabelle E.3.1 eine Liste zugelassener Chelatbildner.
(2)
Die Spezifizierung des Düngemitteltyps mit Eisen als chelatisiertem Spurennährstoff ermöglicht die Verwendung entweder eines einzelnen zugelassenen Chelatbildners oder eines Gemischs aus mehreren, sofern die Chelatfraktion mit der Methode nach der Europäischen Norm EN 13366 quantifiziert werden kann und die Chelatbildner in dem Gemisch nach der Norm EN 13368 jeweils einzeln identifiziert und quantifiziert werden können.
(3)
Diese Vorschriften für Spurennährstoffdünger mit chelatisiertem Eisen sollten in dreierlei Hinsicht aktualisiert werden. Zunächst ist klarzustellen, dass mindestens 50 % des wasserlöslichen Eisens durch die zugelassenen Chelatbildner chelatisiert sein muss. Zweitens ist zu präzisieren, dass ein zugelassener Chelatbildner nur dann auf der Typenbezeichnung des Düngemittels aufgeführt sein darf, wenn er mindestens 1 % des wasserlöslichen Eisens chelatisiert. Drittens ist systematischer auf Europäische Normen zu verweisen, so dass weitere Europäische Normen verwendet werden können.
(4)
Die chemischen Bezeichnungen der zugelassenen Chelatbildner, die in Anhang I Tabelle E.3.1 der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 aufgeführt sind, dienen dazu, verschiedene Isomeren des gleichen Stoffes auf beschreibende Art zu unterscheiden. Da in der Wissenschaft für diese Stoffe verschiedene Nomenklaturen in allgemeinem Gebrauch sind, besteht die Gefahr der Verwechslung. Um für eine eindeutige Kennzeichnung der Chelatbildner zu sorgen, ist für jeden Eintrag in diesem Anhang die entsprechende CAS-Nummer (Chemical Abstracts Service der American Chemical Society) anzugeben, die die verschiedenen Isomere der Chelatbildner einzeln bezeichnet. Daher ist es angezeigt, drei Isomere von Chelatbildnern zu streichen, weil sie sich mit einer CAS-Nummer nicht eindeutig identifizieren lassen.
(5)
Zudem sollte für die Chelatbildner eine einheitlichere Nomenklatur verwendet werden, und der Hinweis, dass zugelassene Chelatbildner noch weitere Gemeinschaftsvorschriften erfüllen müssen, ist zu präzisieren.
(6)
Anhang IV der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 enthält ausführliche Anweisungen zu den Analysemethoden, die für die Messung des Nährstoffgehalts von EG-Düngemitteln zu verwenden sind. Diese Anweisungen müssen angepasst werden, damit man korrekte Analysewerte erhält.
(7)
Die Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 sollte daher entsprechend geändert werden.
(8)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen stehen im Einklang mit der Stellungnahme des gemäß Artikel 32 der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 eingesetzten Ausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 wird entsprechend Anhang I der vorliegenden Verordnung geändert.
(2) Anhang IV der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 wird entsprechend Anhang II der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 19. Februar 2007
REGULAMENTUL (CE) NR. 162/2007 AL COMISIEI
din 19 februarie 2007
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului cu privire la îngrășăminte, în sensul adaptării anexelor I și IV ale acestuia la progresul tehnic
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 octombrie 2003 cu privire la îngrășăminte (1), în special articolul 31 alineatul (3),
întrucât:
(1)
Secțiunea E a anexei I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 specifică acele tipuri de îngrășăminte cu oligoelemente anorganice, care pot fi desemnate ca „îngrășăminte CE” în conformitate cu articolul 3 din acel regulament. Lista include un număr de îngrășăminte în care oligoelementul este combinat chimic cu un agent de chelatare. Tabelul E.3.1 din anexă furnizează o listă cu agenții de chelatare autorizați.
(2)
Specificarea tipului de îngrășământ în conținutul căruia fierul este oligoelementul chelat permite utilizarea fie a unui singur agent de chelatare autorizat, fie a unui amestec al acestora, cu condiția ca fracțiunea chelată să poată fi cuantificată prin intermediul metodei descrise în standardul european EN 13366, iar agenții de chelatare individuali din amestec să poată fi identificați separat și cuantificați în conformitate cu EN 13368.
(3)
Se recomandă actualizarea a trei aspecte legate de dispozițiile privind îngrășământul cu oligoelemente pe bază de fier care conține fier chelat. În primul rând, pentru a clarifica faptul că cel puțin 50 % din proporția de fier solubil în apă trebuie să fie chelată cu ajutorul agenților de chelatare autorizați. În al doilea rând, pentru a specifica faptul că un agent de chelatare autorizat poate fi menționat în denumirea tipului de îngrășământ, numai dacă acesta chelează cel puțin 1 % din proporția de fier solubil în apă. În al treilea rând, pentru a generaliza trimiterea la standardele europene, cu scopul de a permite utilizarea și a altor standarde europene.
(4)
Denumirile chimice ale agenților de chelatare autorizați enumerați în secțiunea E.3.1 a anexei I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 au rolul de a face diferențierea între anumiți izomeri ai aceleiași substanțe într-o manieră descriptivă. Având în vedere că există diverse nomenclaturi uzuale folosite de comunitatea științifică pentru aceste substanțe, apare și riscul unei identificări eronate. În vederea asigurării identificării fără ambiguități a agenților de chelatare, se recomandă ca numerele CAS (Serviciul de catalogare a chimicalelor din cadrul Societății Chimice Americane) corespunzătoare, care identifică în mod unic diferiții izomeri ai agenților de chelatare, să fie furnizate pentru fiecare înregistrare din anexă. De aceea se recomandă eliminarea a trei izomeri ai agenților de chelatare, care nu pot fi identificați fără ambiguități prin numărul CAS.
(5)
Se recomandă utilizarea unei nomenclaturi mai consecvente pentru agenții de chelatare, iar mențiunea potrivit căreia agenții de chelatare trebuie să se se conformeze legislației comunitare ar trebui să fie mai exactă.
(6)
Anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 furnizează descrieri detaliate ale metodelor de analiză care vor fi utilizate pentru măsurarea conținutului de nutrienți al „îngrășămintelor CE”. Este necesar ca acele descrieri să fie ajustate pentru a avea valori de analiză corecte.
(7)
Astfel, Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 trebuie modificat corespunzător.
(8)
Măsurile prevăzute în acest regulament sunt în conformitate cu avizul Comitetului înființat prin articolul 32 al Regulamentului (CE) nr. 2003/2003,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 se modifică în conformitate cu anexa I la prezentul regulament.
(2) Anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 se modifică în conformitate cu anexa II la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 februarie 2007.