RICHTLINIE 2009/124/EG DER KOMMISSION
vom 25. September 2009
zur Änderung von Anhang I der Richtlinie 2002/32/EG des Europäischen Parlaments und des Rates hinsichtlich der Höchstgehalte für Arsen, Theobromin, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. und Abrus precatorius L.
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Richtlinie 2002/32/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 7. Mai 2002 über unerwünschte Stoffe in der Tierernährung (1), insbesondere auf Artikel 8 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Nach der Richtlinie 2002/32/EG ist die Verwendung von zur Tierernährung bestimmten Erzeugnissen, deren Gehalt an unerwünschten Stoffen über den in Anhang I der genannten Richtlinie festgelegten Höchstwerten liegt, verboten.
(2)
Aus neueren Informationen der zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten über das Vorhandensein von Gesamtarsen (Summe aus organischem und anorganischem Arsen) in Futtermitteln, die bei der Verarbeitung von Fisch oder anderen Meerestieren gewonnen werden, geht hervor, dass bestimmte Höchstgehalte für Gesamtarsen erhöht werden müssen. Nebenprodukte der Fischfiletier-Branche sind wertvolle Rohstoffe für die Herstellung von Fischmehl und Fischöl zur Verwendung in Mischfuttermitteln, insbesondere in Fischfutter.
(3)
Die Erhöhung der Höchstgehalte für Gesamtarsen in Futtermitteln, die bei der Verarbeitung von Fisch oder anderen Meerestieren gewonnen werden, sowie in Fischfutter geht nicht einher mit einer Änderung der Höchstgehalte für anorganisches Arsen. Da sich die möglichen schädlichen Auswirkungen von Arsen auf die Gesundheit von Mensch und Tier aus der anorganischen Fraktion in einem bestimmten Futtermittel oder Lebensmittel ergeben und die organischen Arsenverbindungen ein sehr geringes toxisches Potenzial aufweisen (2), beeinträchtigen die höheren Werte für Gesamtarsen nicht den Schutz der Gesundheit von Mensch und Tier.
(4)
In Anhang I der Richtlinie 2002/32/EG bezieht sich Arsen zur Festlegung von Höchstgehalten auf Gesamtarsen, da für die Analyse von anorganischem Arsen keine standardisierte Routinemethode vorliegt. Für die Fälle, in denen die zuständigen Behörden eine Analyse des Gehalts an anorganischem Arsen verlangen, ist im Anhang ein Höchstgehalt für anorganisches Arsen angegeben.
(5)
Da die Extraktionsmethode in manchen Fällen das Ergebnis der Analyse auf Gesamtarsen deutlich beeinflusst, sollte eine Referenz-Extraktionsmethode für die amtliche Kontrolle festgelegt werden.
(6)
Informationen der zuständigen Behörden und der Stakeholder-Organisationen zufolge weisen Zusatzstoffe der Funktionsgruppe „Verbindungen von Spurenelementen“, die gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1831/2003 des europäischen Parlaments und des Rates (3) zugelassen sind, erhöhte Arsengehalte auf. Zum Schutz der Gesundheit von Mensch und Tier sollten Höchstgehalte für Arsen in diesen Zusatzstoffen festgelegt werden.
(7)
Was Theobromin anbelangt, kam die Europäische Behörde für Lebensmittelsicherheit (EFSA) in ihrem Gutachten vom 10. Juni 2008 (4) zu dem Schluss, dass die geltenden Höchstgehalte für Theobromin für einige Tierarten unter Umständen keinen vollständigen Schutz bieten. Möglicherweise könnten schädliche Auswirkungen auf Schweine, Hunde und Pferde sowie auf die Milchleistung von Milchkühen auftreten. Daher sollten niedrigere Höchstgehalte festgelegt werden.
(8)
Hinsichtlich Alkaloiden in Datura sp. kam die EFSA in ihrem Gutachten vom 9. April 2008 (5) zu dem Schluss, dass aufgrund des Vorhandenseins von Tropanalkaloiden in allen Datura sp. der Anwendungsbereich der Höchstgehalte für Datura stramonium L. gemäß Anhang I der Richtlinie 2002/32/EG zum Schutz der Tiergesundheit, insbesondere derjenigen von Schweinen, auf alle Datura sp. ausgedehnt werden sollte.
(9)
Hinsichtlich Ricin (aus Ricinus communis L.) kam die EFSA in ihrem Gutachten vom 10. Juni 2008 (6) zu dem Schluss, dass aufgrund der ähnlichen toxischen Wirkung der Toxine von Ricinus communis L. (Ricin), Croton tiglium L. (Crotin) und Abrus precatorius L. (Abrin) die Höchstgehalte für Ricinus communis L., wie in Anhang I der Richtlinie 2002/32/EG festgelegt, auch für Croton tiglium L. und Abrus precatorius L. gelten sollten (getrennt oder in Kombination).
(10)
Die Richtlinie 2002/32/EG sollte daher entsprechend geändert werden.
(11)
Die in dieser Richtlinie vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit, und weder das Europäische Parlament noch der Rat haben ihnen widersprochen -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Anhang I der Richtlinie 2002/32/EG wird entsprechend dem Anhang der vorliegenden Richtlinie geändert.
Artikel 2
Die Mitgliedstaaten setzen die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften in Kraft, um dieser Richtlinie spätestens am 1. Juli 2010 nachzukommen. Sie teilen der Kommission unverzüglich den Wortlaut dieser Rechtsvorschriften mit und fügen eine Tabelle der Entsprechungen zwischen der Richtlinie und diesen innerstaatlichen Rechtsvorschriften bei.
Bei Erlass dieser Vorschriften nehmen die Mitgliedstaaten in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten der Bezugnahme.
Artikel 3
Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 4
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 25. September 2009
DIRECTIVA 2009/124/CE A COMISIEI
din 25 septembrie 2009
de modificare a anexei I la Directiva 2002/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind nivelurile maxime pentru arsen, teobromină, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. și Abrus precatorius L.
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 2002/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 mai 2002 privind substanțele nedorite din furaje (1), în special articolul 8 alineatul (1),
întrucât:
(1)
Directiva 2002/32/CE interzice utilizarea de produse destinate hranei pentru animale al căror nivel de substanțe nedorite depășește nivelurile maxime stabilite în anexa I la aceasta.
(2)
În ceea ce privește hrana pentru animale obținută prin prelucrarea peștelui sau a altor animale marine, informațiile recente furnizate de autoritățile competente din statele membre privind prezența arsenului total (suma arsenului organic și anorganic) indică faptul că este necesară creșterea anumitor niveluri maxime de arsen total. Produsele secundare ale industriei de filetare a peștelui reprezintă materii prime valoroase pentru producția de făină de pește și ulei de pește utilizate în hrana combinată pentru animale, în special în hrana pentru pești.
(3)
Creșterea nivelurilor maxime pentru arsenul total din hrana pentru animale obținută din prelucrarea peștelui sau a altor animale marine, precum și a arsenului total din hrana pentru pești, nu aduce modificări ale nivelurilor maxime ale arsenului anorganic. Deoarece efectele adverse potențiale ale arsenului asupra sănătății animale și umane sunt determinate de fracția anorganică a acestuia din hrana pentru animale sau din produsele alimentare, iar compușii organici ai arsenului prezintă un potențial toxic extrem de redus (2), creșterea nivelurilor pentru arsenul total nu afectează protecția sănătății animale și a sănătății publice.
(4)
În anexa I din Directiva 2002/32/CE, arsenul se referă la arsenul total în sensul stabilirii nivelurilor maxime, deoarece nu există o metodă de rutină standardizată pentru analiza arsenului anorganic. Însă, pentru cazurile în care autoritățile competente solicită o analiză a conținutului de arsen anorganic, anexa menționată stabilește un nivel maxim pentru arsenul anorganic.
(5)
Deoarece metoda de extracție are uneori o influență semnificativă asupra rezultatului analitic al arsenului total, este necesară specificarea unei proceduri de extracție ca referință de utilizat pentru controlul oficial.
(6)
Informațiile furnizate de autoritățile competente și organizațiile părților interesate indică existența unor niveluri semnificative de arsen în aditivii aparținând grupului funcțional al compușilor de oligoelemente, autorizați prin punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1831/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (3). Este necesară stabilirea de niveluri maxime pentru arsen în aditivii menționați pentru a proteja sănătatea animală și publică.
(7)
Referitor la teobromină, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a concluzionat în avizul său din 10 iunie 2008 (4) că nivelurile maxime actuale pentru teobromină ar putea să nu protejeze în totalitate anumite specii de animale. Aceasta a evidențiat efecte adverse posibile la porci, câini și cai, precum și asupra producției de lapte la vacile de lapte. Prin urmare, este necesară stabilirea unor niveluri maxime mai scăzute.
(8)
În ceea ce privește alcaloizii din Datura sp., EFSA a concluzionat în avizul său din 9 aprilie 2008 (5) că, deoarece alcaloizii tropanici sunt prezenți în toate speciile de Datura, pentru protecția sănătății animale, în special a porcilor, este necesară extinderea nivelurilor maxime pentru Datura stramonium L., stabilite în anexa I la Directiva 2002/32/CE, la toate speciile de Datura.
(9)
În ceea ce privește ricina (din Ricinus communis L.), EFSA a concluzionat în avizul său din 10 iunie 2008 (6) că, având în vedere efectele toxice similare ale toxinelor din Ricinus communis L. (ricină), Croton tiglium L. (crotină) și Abrus precatorius L. (abrină), este necesară aplicarea nivelurilor maxime pentru Ricinus communis L., stabilite în anexa I la Directiva 2002/32/CE, și pentru Croton tiglium L. și Abrus precatorius L., separat sau în combinație.
(10)
Prin urmare, Directiva 2002/32/CE ar trebui să fie modificată în consecință.
(11)
Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și nu au întâmpinat nicio opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Anexa I la Directiva 2002/32/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
Articolul 2
Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 2010. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 3
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 4
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 25 septembrie 2009.