VERORDNUNG (EG) Nr. 251/2000 DER KOMMISSION
vom 1. Februar 2000
mit Durchführungsbestimmungen für die Einfuhr von Olivenöl mit Ursprung in Tunesien
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2798/1999 des Rates vom 17. Dezember 1999 zur Festlegung der Grundregeln für die Einfuhr von Olivenöl mit Ursprung in Tunesien für die Zeit vom 1. Januar bis 31. Dezember 2000 und zur Aufhebung der Verordnung (EG) Nr. 906/98(1), insbesondere auf Artikel 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) In Anwendung von Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 2798/1999 sind die Einzelheiten der Eröffnung und Verwaltung der Einfuhren von Olivenöl mit Ursprung in Tunesien festzulegen. In Anbetracht der derzeitigen und der vorhersehbaren Lage auf dem Gemeinschaftsmarkt für Olivenöl kann die vorgesehene Menge abgesetzt werden. Dabei ist die Gefahr von Marktstörungen geringer, wenn sich die Einfuhren nicht auf einen zu kurzen Zeitraum des Wirtschaftsjahres 1999/2000 konzentrieren. Es ist deshalb vorzusehen, daß die Einfuhrlizenzen in diesem Wirtschaftsjahr nach einem monatlichen Zeitplan erteilt werden.
(2) Um die betreffende Menge wirksam verwalten zu können, ist ein Mechanismus erforderlich, der den Marktbeteiligten einen Anreiz bietet, die nicht verwendeten Lizenzen umgehend an die erteilende Stelle zurückzureichen. Außerdem ist ein Mechanismus erforderlich, der den Marktbeteiligten einen Anreiz bietet, die Lizenzen nach Ablauf der Gültigkeitsdauer umgehend an die erteilende Stelle zurückzureichen, damit die nicht verwendeten Mengen wiederverwendet werden können und die Kommissionsdienststellen davon Kenntnis erhalten.
(3) Aus Tunesien darf nur eine bestimmte Menge Olivenöl eingeführt werden. Daher sollte die Toleranz gemäß Artikel 8 der Verordnung (EWG) Nr. 3719/88 der Kommission vom 16. November 1988 über gemeinsame Durchführungsvorschriften für Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen sowie Vorausfestsetzungsbescheinigungen für landwirtschaftliche Erzeugnisse(2), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1127/1999(3), nicht angewendet werden dürfen.
(4) Das Europa-Mittelmeer-Assoziationsabkommen zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tunesischen Republik andererseits(4) sieht für die Einfuhren von Olivenöl der KN-Codes 1509 und 1510, das vollständig in Tunesien hergestellt und von dort unmittelbar in die Gemeinschaft befördert wird, abgesehen von dem Kontingent von 46000 t zum ermäßigten Zollsatz, keine Sonderregelung mehr vor.
(5) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Fette -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Nicht behandeltes Olivenöl der KN-Codes 1509 10 10 und 1509 10 90, das vollständig in Tunesien hergestellt und von dort unmittelbar in die Gemeinschaft befördert wird und für das der in Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 2798/1999 genannte Zollsatz gilt, darf ab dem 1. März des Wirtschaftsjahres 1999/2000 in die Gemeinschaft eingeführt werden. Für das Wirtschaftsjahr 1999/2000 werden Einfuhrlizenzen bis zu 46000 t erteilt.
(2) Für das Wirtschaftsjahr 1999/2000 und unbeschadet der derzeitigen Hoechstmenge von 46000 t, die im Rahmen des Zollkontingents mit der laufenden Nummer 09.4032 eingeführt werden darf, dürfen gemäß den Bedingungen von Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 2798/1999 Lizenzen für höchstens 10000 t Olivenöl monatlich erteilt werden. Die Hoechstmenge für den Monat März 2000 beläuft sich jedoch auf 5000 t, die Hoechstmenge für den Monat April 2000 auf 8000 t. Wird die für einen Monat zulässige Menge in dem betreffenden Monat nicht vollständig ausgeschöpft, so wird die Restmenge zu der Menge des Folgemonats hinzugerechnet, darf aber danach nicht erneut übertragen werden.
(3) Beginnt eine Woche in einem Monat und endet im Folgemonat, so wird die monatlich zulässige Menge unter dem Monat abgebucht, in den der Donnerstag fällt.
Artikel 2
(1) Im Hinblick auf die Anwendung des in Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 2798/1999 genannten Zollsatzes stellen die Einführer bei den zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten einen Einfuhrlizenzantrag. Diesem Antrag ist eine Kopie des mit dem tunesischen Ausführer geschlossenen Kaufvertrags beizufügen.
(2) Die Einfuhrlizenzanträge sind jeweils am Montag und Dienstag einer Woche zu stellen. Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission jeweils am Mittwoch die in den Lizenzanträgen enthaltenen Angaben mit. In den Monaten November eines Jahres bis Februar des folgenden Jahres können jedoch keine Anträge gestellt werden.
(3) Die Kommission verbucht wöchentlich die Mengen für die Einfuhrlizenzen beantragt wurden. Sie ermächtigt die Mitgliedstaaten, Lizenzen bis zur Ausschöpfung des monatlichen Kontingents zu erteilen. Besteht die Gefahr, daß das monatliche Kontingent überschritten wird, ermächtigt sie die Mitgliedstaaten, Lizenzen im Verhältnis zu der verfügbaren Menge zu erteilen.
(4) Sobald die in der Verordnung (EG) Nr. 2798/1999 vorgesehene Menge ausgeschöpft ist, setzt die Kommission die Mitgliedstaaten davon in Kenntnis.
Artikel 3
(1) Die Gültigkeitsdauer der Einfuhrlizenzen gemäß Artikel 1 Absatz 1 beträgt 60 Tage ab dem Tag ihrer Erteilung im Sinne von Artikel 21 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 3719/88, die bis zum 31. Oktober 2000 erfolgen kann.
Die Einfuhrlizenzen werden spätestens am ersten Arbeitstag nach dem Tag erteilt, an dem die Kommission ihre Erteilung genehmigt.
Der Satz der Einfuhrlizenzsicherheit wird auf 15 EUR je 100 kg Nettogewicht festgesetzt.
(2) Wird die Einfuhrlizenz nicht in der vorgesehenen Frist verwendet, so verfällt die Sicherheit.
- Wird die Lizenz der erteilenden Stelle jedoch in den ersten zwei Dritteln ihrer Gültigkeitsdauer zurückgereicht, so wird die einbehaltene Sicherheit um 40 % verringert;
- wird die Lizenz der erteilenden Stelle im letzten Drittel ihrer Gültigkeitsdauer oder in den 15 Tagen nach Ende der Gültigkeitsdauer zurückgereicht, so wird die einbehaltene Sicherheit um 25 % verringert,
wobei jeder angefangene Tag als ganzer Tag zählt.
(3) Unbeschadet der mengenmäßigen Beschränkungen gemäß Artikel 1 können die Mengen in den gemäß Absatz 2 zurückgereichten Lizenzen erneut zugeteilt werden. Die zuständigen nationalen Behörden teilen der Kommission jeweils am Mittwoch die Mengen mit, für die in den letzten sieben Tagen die Lizenzen zurückgereicht wurden.
Artikel 4
Die Einfuhrlizenzen gemäß Artikel 1 Absatz 1 tragen in Feld 24 eine der folgenden Angaben: "Derecho de aduana fijado por el Reglamento (CE) n° 2798/1999,
Told fastsat ved forordning (EF) nr. 2798/1999,
Zoll gemäß Verordnung (EG) Nr. 2798/1999,
Δασμός που καθορίστηκε από τον Κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2798/1999,
Customs duty fixed by Regulation (EC) No 2798/1999,
Droit de douane fixé par le règlement (CE) n° 2798/1999,
Dazio doganale fissato dal regolamento (CE) n. 2798/1999,
Bij Verordening (EG) nr. 2798/1999 vastgesteld douanerecht,
Direito aduaneiro fixado pelo Regulamento (CE) n.o 2798/1999,
Asetuksessa (EY) N:o 2798/1999 vahvistettu tulli,
Tull fastställd genom förordning (EG) nr 2798/1999".
Abweichend von Artikel 8 Absatz 4 der Verordnung (EWG) Nr. 3719/88 darf die zum freien Verkehr abgefertigte Menge die in den Feldern 17 und 18 der Einfuhrlizenz angegebene Menge nicht überschreiten. In Feld 19 der Bescheinigung ist dementsprechend die Zahl "0" einzutragen.
Artikel 5
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Sie gilt mit Wirkung vom 1. Januar 2000.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 1. Februar 2000
32000R0251
L 026/8
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 251/2000 AL COMISIEI
din 1 februarie 2000
de stabilire a normelor de aplicare în ceea ce privește importul de ulei de măsline provenind din Tunisia
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2798/1999 al Consiliului din 17 decembrie 1999 de stabilire a normelor generale privind importul de ulei de măsline provenind din Tunisia pentru perioada de la 1 ianuarie până la 31 decembrie 2000 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 906/98 (1), în special articolul 1,
întrucât:
(1)
În temeiul articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 2798/1999, trebuie să se stabilească demersurile pentru deschiderea și gestionarea cotei de import de ulei de măsline provenind din Tunisia. Situația curentă și previzibilă privind aprovizionarea cu ulei de măsline a pieței Comunității permite epuizarea cantității planificate. Riscul de perturbare a pieței este redus în cazul în care importurile nu se concentrează pe o perioadă scurtă de timp a anului comercial 1999/2000. Trebuie să existe dispoziții privind emiterea autorizațiilor de import pe parcursul anului comercial respectiv, pe baza unui program lunar.
(2)
Pentru gestionarea corectă a cantității în discuție trebuie să se creeze un mecanism care să încurajeze operatorii să returneze imediat agenției emitente autorizațiile pe care nu le folosesc. De asemenea, este necesar să se creeze un mecanism care să încurajeze operatorii să returneze agențiilor emitente autorizațiile după data expirării, astfel încât cantitățile nefolosite să poate fi refolosite, iar Comisia să fie informată cu privire la acestea.
(3)
Uleiul importat din Tunisia nu poate depăși o cantitate dată. Prin urmare, toleranța prevăzută la articolul 8 din Regulamentul (CEE) nr. 3719/88 al Comisiei din 16 noiembrie 1988 de stabilire a normelor de aplicare a sistemului de licențe de import si de export și de certificate de fixare în avans pentru produsele agricole (2), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1127/1999 (3), nu se aplică.
(4)
Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre, pe de o parte, și Republica Tunisia, pe de altă parte (4), nu mai prevede demersuri speciale pentru importul de ulei de măsline care se încadrează la codurile CN 1509 și 1510 obținut în întregime în Tunisia și importat în Comunitate direct din țara în cauză, care depășește cota de 46 000 tone la un cuantum redus al taxei.
(5)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare pentru uleiurir și grăsimi,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Uleiul de măsline netratat care se încadrează la codurile 1509 10 10 și 1510 10 90, obținut în întregime în Tunisia și transportat direct din țara în cauză în Comunitate, care se califică pentru dreptul vamal stabilit la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2798/1999, poate fi importat de la 1 martie a anului comercial 1999/2000. Licențele de import se emit pentru cel mult 46 000 tone pentru anul comercial 1999/2000.
(2) Pentru 1999/2000, fără să aducă atingere limitei de 46 000 tone stabilite pentru contingentul tarifar având numărul de serie 09.4032, licențele pot fi emise în conformitate cu condițiile stabilite în articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2798/1999 pentru cel mult 10 000 tone pe lună. Cu toate acestea, această cantitate se reduce la 5 000 tone pentru luna martie și la 8 000 tone pentru luna aprilie. În cazul în care cantitatea autorizată pentru o lună nu este folosită în întregime pe parcursul lunii în discuție, cantitatea rămasă se adaugă la cantitatea pentru luna următoare, dar nu poate fi reportată pentru mai târziu.
(3) În scopul calculării cantității autorizate pentru fiecare lună, dacă o săptămână începe într-o lună și se încheie în luna următoare, aceasta se consideră ca făcând parte din luna în care cade ziua de joi.
Articolul 2
(1) În vederea aplicării drepturilor vamale menționate la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2798/1999, importatorii trebuie să înainteze o cerere de licență de import autorității competente din statele membre. Aceste cereri trebuie să fie însoțite de o copie a contractului de achiziționare încheiat cu exportatorul tunisian.
(2) Cererile de licențe de import trebuie înaintate în zilele de luni și marți în fiecare săptămână. Comisia este notificată de către statele membre în fiecare zi de miercuri cu privire la datele din cererile de autorizație primite. Cu toate acestea, nu pot fi înaintate cereri din noiembrie până în februarie, anul următor, inclusiv.
(3) În fiecare săptămână Comisia calculează totalul cantităților pentru care s-au înaintat cereri pentru certificate de import. Ea autorizează statele membre să emită autorizații până la atingerea cotei lunare; în cazul în care există riscul de epuizare a cotei lunare, Comisia autorizează statele membre să emită autorizații de import în limita cantității disponibile.
(4) După atingerea cantității maxime prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 2798/1999, Comisia informează statele membre cu privire la aceasta.
Articolul 3
(1) Autorizațiile de import prevăzute la articolul 1 alineatul (1) sunt valabile timp de 60 de zile de la data emiterii în conformitate cu articolul 21 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 3719/88, până la 31 octombrie 2000.
Autorizațiile se emit cel târziu în ultima zi lucrătoare care urmează zilei în care Comisia acordă autorizația în cauză.
Garanția pentru autorizațiile de import este de 15 EUR pentru 100 kg net.
(2) În cazul în care autorizația de import nu este folosită în perioada de timp prevăzută, garanția se reține. Cu toate acestea, fiecare parte a unei zile se consideră zi întreagă:
-
în cazul în care autorizația este returnată agenției emitente în perioada corespunzătoare primelor două treimi ale perioadei de valabilitate, garanția reținută se reduce cu 40 %;
-
în cazul în care autorizația este returnată agenției emitente în perioada corespunzătoare ultimei treimi a perioadei de valabilitate sau în termen de 15 zile de la expirare, garanția reținută se reduce cu 25 %.
(3) Fără a aduce atingere restricțiilor cantitative de la articolul 1, cantitățile din autorizațiile returnate în conformitate cu alineatul (2) pot fi realocate. Comisia este notificată de către autoritățile naționale competente în fiecare miercuri cu privire la cantitățile pentru care au fost returnate autorizațiile în ultimele 7 zile.
Articolul 4
Secțiunea 24 a autorizațiilor de import prevăzute la articolul 1 alineatul (1) cuprinde următoarele specificații:
„Derecho de aduana fĳado por el Reglamento (CE) no 2798/1999
Told fastsat ved forordning (EF) nr. 2798/1999
Zoll gemäß Verordnung (EG) Nr. 2798/1999
Δασμός που καθορίστηκε από τον Κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2798/1999
Customs duty fixed by Regulation (EC) No 2798/1999
Droit de douane fixé par le règlement (CE) no 2798/1999
Dazio doganale fissato dal regolamento (CE) n. 2798/1999
Bĳ Verordening (EG) nr. 2798/1999 vastgesteld douanerecht
Direito aduaneiro fixado pelo Regulamento (CE) n.o 2798/1999
Asetuksessa (EY) N:o 2798/1999 vahvistettu tulli
Tull fastställd genom förordning (EG) nr 2798/1999”
Fără a aduce atingere articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul (CEE) nr. 3719/88, cantitatea eliberată pentru libera circulație nu poate depăși cantitatea indicată la secțiunile 17 și 18 ale autorizației de import. În acest sens, în secțiunea 19 a autorizației se introduce cifra „0”.
Articolul 5
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2000.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 1 februarie 2000.