VERORDNUNG (EG) Nr. 1279/2007 DES RATES
vom 30. Oktober 2007
zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf bestimmte Kabel und Seile aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in der Russischen Föderation und zur Aufhebung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren bestimmter Kabel und Seile aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in Thailand und der Türkei
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 384/96 des Rates vom 22. Dezember 1995 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) („Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 11 Absätze 2 und 3,
auf Vorschlag der Kommission nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
A. VERFAHREN
1. Geltende Maßnahmen
(1)
Am 2. Februar 2001 führte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 230/2001 (2) („vorläufige Verordnung“) vorläufige Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren bestimmter Kabel und Seile aus Eisen oder Stahl („SWR“) mit Ursprung in der Tschechischen Republik, Russland, Thailand und der Türkei ein (die drei letztgenannten Staaten werden nachstehend „betroffene Länder“ genannt). Am 2. August 2001 führte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 1601/2001 (3) („ursprüngliche Verordnung“) endgültige Antidumpingmaßnahmen ein. Die Maßnahmen gegenüber Einfuhren bestimmter SWR mit Ursprung in der Tschechischen Republik traten nach der Erweiterung der Europäischen Union am 1. Mai 2004 außer Kraft.
(2)
Am 26. Juli 2001 nahm die Kommission mit Beschluss 2001/602/EG (4) Preisverpflichtungsangebote eines russischen und eines thailändischen Ausführers in Verbindung mit den unter Erwägungsgrund 1 genannten Antidumpingmaßnahmen an.
(3)
Am 8. November 2005 führte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 1858/2005 (5) endgültige Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren bestimmter Kabel und Seile aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in der Volksrepublik China, Indien, Südafrika und der Ukraine ein („paralleles Verfahren“).
2. Überprüfungsanträge
a) Teilweise Interimsüberprüfungen der geltenden Antidumpingmaßnahmen gegenüber ausführenden Herstellern in Russland
(4)
Im Jahr 2004 erhielt die Kommission zwei Anträge auf eine teilweise Interimsüberprüfung gemäß Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung („Interimsüberprüfungen“). Die Anträge, die auf die Feststellung des Dumpingtatbestands beschränkt waren, wurden von Open Joint Stock Company Cherepovetsky Staleprokatny Zavod („ChSPZ“) bzw. Joint Stock Company Beloretsk Iron & Steel Works („BMK“), beides ausführende Hersteller von SWR in Russland, eingereicht.
(5)
Wie in der entsprechenden im Amtsblatt der Europäischen Union veröffentlichten Bekanntmachung (6) mitgeteilt, wurde das Unternehmen ChSPZ infolge der Fusion mit Open Joint Stock Company Orlovsky Staleprokatny Zavod („OSPAZ“) und Closed Stock Company Severstal-Metiz in Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz („SSM“) umbenannt. Die Namensänderung gilt seit 1. Januar 2006.
(6)
Den Angaben der Antragsteller zufolge hatten sich die Umstände, die zu der Einführung der Maßnahmen führten, dauerhaft geändert. Beide ausführende Hersteller gaben zudem vor, dass eine Aufrechterhaltung der Antidumpingmaßnahmen in ihrer derzeitigen Höhe zum Ausgleich des Dumpings nicht länger erforderlich sei.
(7)
Nachdem sich die Kommission in Absprache mit dem Beratenden Ausschuss davon überzeugt hatte, dass genügend Beweise für die Einleitung der beiden teilweisen Interimsüberprüfungen vorlagen, leitete die Kommission am 10. August 2004 die Überprüfungen ein (7).
b) Teilweise Interimsüberprüfung der geltenden Antidumpingmaßnahmen gegenüber einem ausführenden Hersteller in der Türkei
(8)
Nach Veröffentlichung der Bekanntmachung des bevorstehenden Außerkrafttretens der Maßnahmen (8) erhielt die Kommission am 28. April 2006 einen Antrag auf eine Interimsüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung (zusammen mit dem unter den Erwägungsgründen 12 bis 15 beschriebenen Antrag auf eine Auslaufüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung).
(9)
Der Antrag wurde vom Verbindungsausschuss der „EU Wire Rope Industries“ („EWRIS“ oder „Antragsteller“) im Namen von Herstellern gestellt, auf die ein wesentlicher Teil, in diesem Fall mehr als 50 %, der gesamten Gemeinschaftsproduktion bestimmter SWR entfällt.
(10)
Die vom Antragsteller beantragte Interimsüberprüfung beschränkte sich auf die Höhe des Dumpings durch einen einzigen ausführenden Hersteller in der Türkei (der derzeit einem Zoll von 0 % unterliegt). Dem Antragsteller zufolge reichen die Maßnahmen in ihrer jetzigen Höhe nicht mehr aus, um dem schädigenden Dumping entgegenzuwirken.
(11)
Nachdem sich die Kommission in Absprache mit dem Beratenden Ausschuss davon überzeugt hatte, dass genügend Beweise für die Einleitung einer teilweisen Interimsüberprüfung vorlagen, leitete sie die Überprüfung am 3. August 2006 ein (9).
c) Überprüfung wegen bevorstehenden Außerkrafttretens der Antidumpingmaßnahmen gegenüber Russland, Thailand und der Türkei
(12)
Nach Veröffentlichung der Bekanntmachung des bevorstehenden Außerkrafttretens der Maßnahmen erhielt die Kommission am 28. April 2006 einen Antrag auf eine Auslaufüberprüfung (zusammen mit dem unter den Erwägungsgründen 8 bis 11 genannten Antrag auf teilweise Interimsüberprüfung).
(13)
Der Antrag wurde vom Verbindungsausschuss der „EU Wire Rope Industries“ („EWRIS“ oder „Antragsteller“) im Namen von Herstellern gestellt, auf die ein wesentlicher Teil, in diesem Fall mehr als 50 %, der gesamten Gemeinschaftsproduktion bestimmter SWR entfällt.
(14)
Der Antrag auf eine Auslaufüberprüfung bezog sich auf alle unter die ursprüngliche Verordnung fallenden Länder und wurde damit begründet, dass das Dumping und die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen wahrscheinlich anhalten oder erneut auftreten würden.
(15)
Nachdem sich die Kommission in Absprache mit dem Beratenden Ausschuss davon überzeugt hatte, dass genügend Beweise für die Einleitung der Auslaufüberprüfung vorlagen, leitete sie die Überprüfung am 3. August 2006 ein.
d) Teilweise Interimsüberprüfung der geltenden Antidumpingmaßnahmen gegenüber einem ausführenden Hersteller in Thailand
(16)
Die Kommission erhielt einen Antrag auf eine teilweise Interimsüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung. Der Antrag, der auf die Feststellung des Dumpingtatbestandes beschränkt war, wurde von Usha Siam Steel Industries Public Company Ltd, einem ausführenden Hersteller von SWR in Thailand eingereicht.
(17)
Den Angaben des Antragstellers zufolge hatten sich die Umstände, die zu der Einführung der Maßnahmen geführt hatten, dauerhaft geändert. Der ausführende Hersteller gab zudem vor, dass eine Aufrechterhaltung der Antidumpingmaßnahmen in ihrer jetzigen Höhe zum Ausgleich des Dumpings nicht länger erforderlich sei.
(18)
Nachdem sich die Kommission in Absprache mit dem Beratenden Ausschuss davon überzeugt hatte, dass genügend Beweise für die Einleitung der teilweisen Interimsüberprüfung vorlagen, leitete sie die Überprüfung am 22. März 2007 ein (10).
3. Von den Untersuchungen betroffene Parteien
(19)
Die Kommission unterrichtete die ausführenden Hersteller, die Vertreter der Ausfuhrländer, die Einführer, die Gemeinschaftshersteller, die Verwender und den Antragsteller offiziell über die Einleitung der Auslaufüberprüfung und der teilweisen Interimsüberprüfungen. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der jeweiligen Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist ihren Standpunkt schriftlich darzulegen und eine Anhörung zu beantragen. Alle interessierten Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten und nachwiesen, dass besondere Gründe für ihre Anhörung sprachen, wurden gehört.
3.1. Stichprobenverfahren für die Gemeinschaftshersteller
(20)
Angesichts der Vielzahl von Gemeinschaftsherstellern erschien es der Kommission geboten zu prüfen, ob bei der Auslaufüberprüfung in Übereinstimmung mit Artikel 17 der Grundverordnung mit einer Stichprobe gearbeitet werden sollte. Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens entscheiden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden die Einführer in der Gemeinschaft aufgefordert, gemäß Artikel 17 Absatz 2 der Grundverordnung binnen 15 Tagen nach Einleitung der Überprüfungen mit der Kommission Kontakt aufzunehmen und ihr die in der Einleitungsbekanntmachung angeforderten Informationen zu übermitteln.
(21)
Nach Prüfung der von 17 Gemeinschaftsherstellern übermittelten Informationen wurden fünf Unternehmen, in erster Linie aufgrund ihres Produktions- und Absatzvolumens im UZ, für die Stichprobe ausgewählt. Es handelt sich dabei um:
-
Bridon GmbH, Gelsenkirchen, Deutschland,
-
Casar Drahtseilwerk Saar GmbH („Casar“), Saarbrücken, Deutschland,
-
Wire and Rope Factory Drumet S.A. („Drumet“), Włocławek, Polen,
-
Manuel Rodrigues de Oliveira SA & Filhos S.A. („Oliveira“), Gemunde, Portugal,
-
Tréfileurope S.A., Bourg-en-Bresse, Frankreich.
3.2. Stichprobenverfahren für die Einführer in der Gemeinschaft
(22)
Angesichts der Vielzahl von Einführern in der Gemeinschaft (32 namentlich erwähnt im Antrag) erschien es der Kommission geboten zu prüfen, ob bei der Auslaufüberprüfung in Übereinstimmung mit Artikel 17 der Grundverordnung mit einer Stichprobe gearbeitet werden sollte. Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens entscheiden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden die Einführer in der Gemeinschaft aufgefordert, gemäß Artikel 17 Absatz 2 der Grundverordnung binnen 15 Tagen nach Einleitung der Überprüfungen mit der Kommission Kontakt aufzunehmen und ihr die in der Einleitungsbekanntmachung angeforderten Informationen zu übermitteln.
(23)
Da jedoch lediglich ein Einführer mit der Kommission Kontakt aufnahm und den Stichprobenfragebogen ausfüllte, erübrigte sich die Bildung einer Stichprobe.
4. Fragebogen und Überprüfung
(24)
Fragebogen erhielten alle bekannten ausführenden Hersteller in den betroffenen Ländern, der unter Erwägungsgrund 23 genannte Einführer, die Gemeinschaftshersteller der Stichprobe sowie die Verwender.
(25)
Den Fragebogen beantworteten
-
zwei ausführende Hersteller in der Russischen Föderation in Bezug auf die Interimsüberprüfung und ein ausführender Hersteller in der Russischen Föderation in Bezug auf die Auslaufüberprüfung,
-
ein ausführender Hersteller in Thailand und der mit ihm verbundene Einführer im Vereinigten Königreich,
-
zwei ausführende Hersteller in der Türkei,
-
ein mit den ausführenden Herstellern in den betroffenen Ländern verbundener Einführer,
-
die fünf Gemeinschaftshersteller der Stichprobe
-
ein unabhängiger Einführer.
(26)
Die Kommission holte alle Informationen ein, die sie für ihre Untersuchung als notwendig erachtete, prüfte sie und führte in den Betrieben der nachstehend aufgeführten Unternehmen Kontrollbesuche durch:
a)
Russland
-
Severstal-Metiz, Cherepovets,
-
BMK, Beloretsk;
b)
Thailand
-
Usha Siam Ltd, Bangkok;
c)
Türkei
-
Celik Halat, Izmit-Kocaeli,
-
Has Çelik ve Halat Sanayi Ticaret A.S. („Has Celik“), Hacilar Kayseri;
d)
Gemeinschaftshersteller der Stichprobe
-
Bridon GmbH, Gelsenkirchen, Deutschland,
-
Casar Drahtseilwerk Saar GmbH („Casar“), Saarbrücken, Deutschland,
-
Wire and Rope Factory Drumet S.A., Włocławek, Polen,
-
Manuel Rodrigues de Oliveira SA & Filhos S.A., Gemunde, Portugal,
-
Tréfileurope S.A., Bourg-en-Bresse, Frankreich;
e)
verbundener Einführer in der Gemeinschaft
-
Usha Martin UK Ltd, Clydebank, Vereinigtes Königreich;
f)
unabhängiger Einführer in der Gemeinschaft
-
HEKO Industrieerzeugnisse GmbH, Hemer, Deutschland.
5. Untersuchungs- und Bezugszeiträume der einzelnen Überprüfungen
(27)
Bei der Auslaufüberprüfung betraf die Untersuchung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder Wiederauftretens von Dumping und Schädigung den Zeitraum vom 1. Juli 2005 bis 30. Juni 2006 („Untersuchungszeitraum der Auslaufüberprüfung“ oder „UZAÜ“). Die Untersuchung der Entwicklungen, die für die Beurteilung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder erneuten Auftretens der Schädigung relevant sind, betraf den Zeitraum vom 1. Januar 2003 bis zum Ende des UZAÜ („Bezugszeitraum“).
(28)
Der Untersuchungszeitraum für die teilweise Interimsüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung betreffend die Einfuhren zweier ausführender Hersteller in Russland erstreckte sich vom 1. Juli 2003 bis 30. Juni 2004 („UZIÜ-Russland“).
(29)
Der Untersuchungszeitraum für die teilweise Interimsüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung betreffend die Einfuhren des ausführenden Herstellers in der Türkei („UZIÜ-Türkei“) deckt sich mit dem UZAÜ.
(30)
Der Untersuchungszeitraum für die teilweise Interimsüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung betreffend die Einfuhren des ausführenden Herstellers in Thailand erstreckte sich vom 1. April 2006 bis 31. März 2007 („UZIÜ-Thailand“).
6. Unterrichtung und Gelegenheit zur Stellungnahme
(31)
Alle interessierten Parteien wurden über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen unterrichtet, auf deren Grundlage beabsichtigt wurde, die Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren bestimmter SWR mit Ursprung in Russland sowie die Einstellung der Überprüfungen betreffend die Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von SWR mit Ursprung in Thailand und der Türkei zu empfehlen. Ferner wurde ihnen eine Frist zur Stellungnahme nach dieser Unterrichtung eingeräumt. Die eingegangenen Stellungnahmen wurden geprüft und, wo angezeigt, berücksichtigt.
B. BETROFFENE WARE UND GLEICHARTIGE WARE
1. Betroffene Ware
(32)
Bei der in dieser Auslaufüberprüfung untersuchten Ware handelt es sich um die in der ursprünglichen Verordnung definierte Ware, d. h. um Kabel und Seile, einschließlich verschlossener Seile, aus Eisen oder Stahl, ausgenommen nicht rostender Stahl, mit einer größten Querschnittsabmessung von mehr als 3 mm, auch ausgerüstet, mit Ursprung in den betroffenen Ländern („betroffene Ware“). Diese Kabel und Seile werden derzeit unter den KN-Codes ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 und ex 7312 10 98 eingereiht.
(33)
Eine interessierte Partei brachte vor, dass die betroffene Ware in zwei unterschiedliche Gruppen unterteilt werden sollte, und zwar in a) Standard-SWR und b) Hochleistungs-SWR. Letztere würden in den ausführenden Ländern nicht produziert und sollten aus den Verfahren ausgeschlossen werden, da sie sich nach Angaben einiger Einführer von SWR der ersten Kategorie unterschieden und die Waren beider Kategorien nicht miteinander konkurrierten.
(34)
Die interessierte Partei legte keine Nachweise dafür vor, die darauf hindeuteten, dass die aus den betroffenen Ländern eingeführte Ware nicht mit der vom Wirtschaftszweig der Gemeinschaft produzierten Ware identisch ist bzw. dass die fraglichen SWR nicht miteinander konkurrieren oder nicht gegeneinander austauschbar sind. Der Einwand musste daher zurückgewiesen werden.
(35)
Darüber hinaus konnte die Partei nicht belegen, dass die Definition und die Beschreibung der betroffenen Ware unter den Erwägungsgründen 10 bis 13 der vorläufigen Verordnung falsch war.
(36)
Die Definition der betroffenen Ware in der ursprünglichen Verordnung wird daher bestätigt.
2. Gleichartige Ware
(37)
Unter den Erwägungsgründen 14 bis 19 der ursprünglichen Verordnung wurde der Schluss gezogen, dass die betroffene Ware, die von den Gemeinschaftsherstellern produzierte und verkaufte Ware und die auf den Inlandsmärkten der betroffenen Länder verkauften und die von diesen Ländern in die Gemeinschaft ausgeführten SWR dieselben grundlegenden materiellen und chemischen Eigenschaften aufweisen. Daher handelt es sich bei ihnen um gleichartige Waren im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 der Grundverordnung.
(38)
Eine interessierte Partei brachte vor, dass die eingeführten SWR sich deutlich von den in der Gemeinschaft hergestellten und verkauften SWR unterschieden und daher für die Zwecke der laufenden Untersuchungen nicht vergleichbar seien. Die in die Gemeinschaft eingeführten Waren stünden nicht in direktem Wettbewerb mit den in der Gemeinschaft hergestellten SWR.
(39)
Die gleichen Argumente wurden bereits in der Ausgangsuntersuchung vorgebracht und mündeten in die Schlussfolgerungen unter Erwägungsgrund 15 der vorläufigen Verordnung. Da die interessierte Partei keine neuen Elemente präsentieren konnte, die beweisen würden, dass die aus den betroffenen Ländern eingeführte Ware nicht mit der in der Gemeinschaft hergestellten und verkauften Ware gleichartig ist, musste der Einwand zurückgewiesen werden.
(40)
Die Schlussfolgerungen unter den Erwägungsgründen 14 bis 19 der ursprünglichen Verordnung in Bezug auf die gleichartige Ware werden damit bestätigt.
C. DUMPING UND WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ANHALTENS UND/ODER ERNEUTEN AUFTRETENS DES DUMPINGS
1. Dumping der Einfuhren im Untersuchungszeitraum der Überprüfungen - Allgemeine Grundsätze
(41)
Aus Gründen der Kohärenz wurde zunächst geprüft, ob Dumping vorlag und falls ja, ob ein Außerkrafttreten der Maßnahmen aller Wahrscheinlichkeit nach zu einem Anhalten des Dumpings führen würde. Danach wurde im Einklang mit der Grundverordnung für jedes Land untersucht, welche Auswirkungen die Interimsüberprüfungen auf die Feststellungen der ursprünglichen Verordnung haben könnten.
(42)
Die unten beschriebene allgemeine Methodik wurde auf alle ausführenden Hersteller in den betroffenen Ländern angewandt und entspricht der in der Ausgangsuntersuchung verwendeten Methodik. In den Dumpingfeststellungen wird daher jeweils nur auf die für das jeweilige Ausfuhrland spezifischen Aspekte eingegangen.
(43)
Zur Bestimmung des Normalwerts untersuchte die Kommission zunächst für jeden ausführenden Hersteller, ob die gesamten Inlandsverkäufe der betroffenen Ware im Vergleich zu den gesamten Ausfuhrverkäufen in die Gemeinschaft repräsentativ waren. Davon wurde gemäß Artikel 2 Absatz 2 der Grundverordnung ausgegangen, wenn die Gesamtmenge, die jeder einzelne ausführende Hersteller auf dem Inlandsmarkt verkaufte, mindestens 5 % der Gesamtmenge entsprach, die er zur Ausfuhr in die Gemeinschaft verkaufte.
(44)
Anschließend ermittelte die Kommission die von den ausführenden Herstellern mit insgesamt repräsentativen Inlandsverkäufen auf dem Inlandsmarkt verkauften Typen der betroffenen Ware, die mit den zur Ausfuhr in die Gemeinschaft verkauften Typen identisch oder direkt vergleichbar waren.
(45)
Für jeden von den ausführenden Herstellern auf den jeweiligen Inlandsmärkten verkauften SWR-Typ, der den Feststellungen zufolge mit einem zur Ausfuhr in die Gemeinschaft verkauften Typ direkt vergleichbar war, wurde geprüft, ob die Inlandsverkäufe hinreichend repräsentativ im Sinne des Artikels 2 Absatz 2 der Grundverordnung waren. Die Inlandsverkäufe eines bestimmten SWR-Typs wurden als hinreichend repräsentativ angesehen, wenn das Gesamtvolumen der Inlandsverkäufe dieses Typs im UZAÜ oder dem entsprechenden UZIÜ 5 % oder mehr des Gesamtvolumens der Ausfuhrverkäufe des vergleichbaren SWR-Typs in die Gemeinschaft entsprach.
(46)
Ferner wurde für jeden SWR-Typ geprüft, ob die Inlandsverkäufe als Geschäfte im normalen Handelsverkehr im Sinne des Artikels 2 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen werden konnten. Hierfür wurde für jeden ausführenden Hersteller in den betroffenen Ländern und für jeden ausgeführten Typ der betroffenen Ware der Anteil der gewinnbringenden Verkäufe an unabhängige Abnehmer auf dem Inlandsmarkt im Untersuchungszeitraum ermittelt.
a)
Für diejenigen Warentypen, bei denen über 80 % der auf den Inlandsmarkt abgesetzten Menge nicht unter den Stückkosten verkauft wurden, d. h., bei denen der durchschnittliche Verkaufspreis mindestens den durchschnittlichen Produktionskosten entsprach, wurde der Normalwert als Durchschnitt der Preise aller Inlandsverkäufe dieses Warentyps ermittelt, unabhängig davon, ob diese Verkäufe gewinnbringend waren oder nicht.
b)
Wurden bei einem Warentyp auf dem Inlandsmarkt mindestens 10 %, aber nicht mehr als 80 % der Menge nicht unter den Stückkosten verkauft, so wurde sein Normalwert anhand des gewogenen durchschnittlichen Preises derjenigen Verkäufe dieses Typs, deren Preis mindestens den Stückkosten entsprach, ermittelt.
c)
Für Warentypen, bei denen weniger als 10 % der auf dem Inlandsmarkt verkauften Menge nicht unter den Stückkosten verkauft wurden, wurde davon ausgegangen, dass der betreffende Warentyp nicht im normalen Handelsverkehr verkauft worden war; daher musste der Normalwert gemäß Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung in diesen Fällen rechnerisch bestimmt werden.
(47)
In den Fällen, in denen die Normalwerte rechnerisch ermittelt werden mussten, geschah dies gemäß Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung auf der Grundlage der Herstellkosten des betreffenden Warentyps, zuzüglich eines angemessenen Betrags für Vertriebs-, Verwaltungs- und Gemeinkosten („VVG-Kosten“) und einer angemessenen Gewinnspanne. Angesetzt wurden die VVG-Kosten des ausführenden Herstellers für die gleichartige Ware und der von dem ausführenden Hersteller beim Verkauf der gleichartigen Ware im normalen Handelsverkehr erzielte durchschnittliche Gewinn.
(48)
In allen Fällen, in denen die Ausfuhren der betroffenen Ware an unabhängige Abnehmer in der Gemeinschaft gingen, wurde der Ausfuhrpreis gemäß Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung anhand der tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Ausfuhrpreise berechnet.
(49)
Im Falle von über einen verbundenen Einführer oder Händler abgewickelten Verkäufen wurde der Ausfuhrpreis auf der Grundlage des Weiterverkaufspreises ermittelt, der den unabhängigen Abnehmern von diesem verbundenen Einführer oder Händler in Rechnung gestellt wurde. Gemäß Artikel 2 Absatz 9 der Grundverordnung wurden dabei Berichtigungen für alle von dem Einführer zwischen der Einfuhr und dem Weiterverkauf getragenen Kosten einschließlich der VVG-Kosten und zur Berücksichtigung einer angemessenen Gewinnspanne vorgenommen. Die angemessene Gewinnspanne wurde anhand von Informationen festgelegt, die von auf dem Gemeinschaftsmarkt tätigen unabhängigen kooperierenden Händlern/Einführern bereitgestellt wurden.
(50)
Der Normalwert und der Ausfuhrpreis wurden auf der Stufe ab Werk miteinander verglichen. Im Interesse eines gerechten Vergleichs des Normalwerts mit dem Ausfuhrpreis wurden gemäß Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung für Unterschiede, die die Preise und ihre Vergleichbarkeit beeinflussten, gebührende Berichtigungen vorgenommen. Diese Berichtigungen wurden in allen Fällen zugestanden, in denen die Anträge den Untersuchungsergebnissen zufolge begründet, korrekt und mit Beweisen belegt waren.
(51)
Berichtigungen wurden vorgenommen für Inlands- und Seefrachtkosten, für Versicherungskosten, für Bereitstellungs- und Verpackungskosten, für Kreditkosten und für Einfuhrzölle, die alle vom Weiterverkaufspreis abgezogen wurden, um den Preis ab Werk zu ermitteln.
(52)
Gemäß Artikel 2 Absätze 11 und 12 der Grundverordnung wurde für jeden kooperierenden Hersteller anhand des Vergleichs des gewogenen durchschnittlichen Normalwerts mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis die Dumpingspanne berechnet.
(53)
Um die Wirksamkeit der Maßnahmen sicherzustellen, wurde für Länder mit guter Mitarbeit (über 80 % der während des UZAÜ oder des entsprechenden UZIÜ insgesamt in die Gemeinschaft eingeführten Menge), bei denen kein Grund zur Annahme bestand, dass ausführende Hersteller nicht kooperierten, die residuale Dumpingspanne auf dem Niveau der höchsten für einen kooperierenden ausführenden Hersteller festgelegten Dumpingspanne festgesetzt.
(54)
Für die Länder mit geringer Mitarbeit (weniger als 80 % der während des UZAÜ oder des entsprechenden UZIÜ insgesamt in die Gemeinschaft eingeführten Menge) wurde die residuale Dumpingspanne gemäß Artikel 18 der Grundverordnung festgelegt, d. h. auf der Grundlage der verfügbaren Informationen.
2. Dumping der Einfuhren in den Untersuchungszeiträumen der Überprüfungen - Länderspezifische Feststellungen
2.1. Russland
(55)
Es gibt zwei bekannte ausführende Hersteller von SWR in Russland: Severstal-Metiz, Cherepovets („SSM“) und BMK, Beloretsk („BMK“). Auf sie entfallen 100 % der Produktion und ein Anteil von 1,5 % der SWR-Einfuhren auf den Gemeinschaftsmarkt in UZAÜ. Beide Hersteller arbeiteten an der Interimsüberprüfung mit, jedoch nur einer an der Auslaufüberprüfung. Der andere Hersteller war nicht zur Mitarbeit an der Auslaufüberprüfung bereit. Er begründete dies damit, dass sein Unternehmen im UZIÜ-Russland nur geringe Mengen in die EU ausgeführt hatte und sich die Lage seines Unternehmens seit Einleitung der Interimsüberprüfung im August 2004 (vgl. Erwägungsgründen 4 bis 7) nicht wesentlich geändert hätte.
2.1.1. Teilweise Interimsüberprüfung der geltenden Maßnahmen gegenüber ausführenden Herstellern in Russland
(56)
Die teilweisen Interimsüberprüfungen waren auf die Untersuchung der Höhe des Dumpings der beiden bekannten russischen Hersteller beschränkt. Beide übermittelten vollständige Fragebogenantworten.
(57)
Der Normalwert wurde nach der unter den Erwägungsgründen 43 und 47 beschriebenen allgemeinen Methodik ermittelt.
(58)
Für den Normalwert des einen russischen ausführenden Herstellers wurden gemäß der unter Erwägungsgrund 46 beschriebenen Methodik die tatsächlichen Inlandspreise herangezogen. Der Normalwert des anderen russischen Herstellers basierte im Wesentlichen auf den tatsächlichen Inlandspreisen, für bestimmte Warentypen musste er jedoch nach der unter Erwägungsgrund 47 erläuterten Methodik rechnerisch ermittelt werden.
(59)
Die Bestimmung des Ausfuhrpreises erfolgte nach den unter den Erwägungsgründen 48 und 49 ausführlich erläuterten allgemeinen Grundsätzen.
(60)
Der Preis für die Ausfuhrverkäufe eines russischen ausführenden Herstellers, die dieser über eine mit ihm verbundene Handelsgesellschaft in der Schweiz abwickelte, wurde auf der Grundlage der vom ersten unabhängigen Abnehmer in der Gemeinschaft während des UZIÜ-Russland an die schweizerische Handelsgesellschaft tatsächlich gezahlten bzw. zu zahlenden Weiterverkaufspreise ermittelt.
(61)
Es sei darauf hingewiesen, dass nahezu alle Ausfuhren eines russischen Ausführers in die Gemeinschaft im Rahmen einer Preisverpflichtung erfolgten, die die Kommission im August 2001 angenommen hatte. Vor diesem Hintergrund beschränkte sich die Untersuchung nicht nur auf das bisherige Verhalten des Ausführers, sondern musste auch der wahrscheinlichen künftigen Entwicklung der Ausfuhrpreise Rechnung tragen. Dies gilt vor allem für die Frage, ob das Bestehen der Preisverpflichtung die Höhe der Ausfuhrpreise beeinflusst hat, so dass diese keine zuverlässigen Hinweise für das künftige Ausfuhrverhalten liefern.
(62)
Ferner wurde geprüft, ob trotz des Bestehens der Preisverpflichtung die von dem Ausführer den in der Gemeinschaft ansässigen Abnehmern in Rechnung gestellten Ausfuhrpreise zuverlässig waren und für die Zwecke der laufenden Untersuchung eine geeignete Grundlage für die Berechnung seiner Dumpingspanne liefern könnten. So sollte insbesondere untersucht werden, ob die derzeitigen Preise für Ausfuhren in die Gemeinschaft im Verhältnis zu den Mindesteinfuhrpreisen („MEP“) künstlich festgelegt wurden oder nicht und ob sie in Zukunft gehalten werden können. Die Untersuchung ergab jedoch, dass das System, mit dem im Rahmen dieser Untersuchung die Warenkontrollnummern („PCN“) festgelegt wurden, differenzierter war als die zum Zeitpunkt der Annahme der Preisverpflichtung (2001) verwendete Klassifikation. Dies führte zu dem Schluss, dass ein Vergleich zwischen den PNC der MEP und den PCN der laufenden Untersuchung keine zuverlässigen Ergebnisse liefern würde.
(63)
Aus diesem Grund wurden für jeden einzelnen Warentyp die Preise der Ausfuhren in die Gemeinschaft mit den Preisen für Ausfuhren in andere Drittländer verglichen. Dabei stellte sich heraus, dass die Preise für Ausfuhren in Drittländer im Durchschnitt wesentlich niedriger waren. Aus diesem Grund wurde der Schluss gezogen, dass in dieser Überprüfung die Preise der Ausfuhren dieses Unternehmens in die Gemeinschaft nicht zur Ermittlung zuverlässiger Ausfuhrpreise im Sinne des Artikels 2 Absatz 8 der Grundverordnung herangezogen werden konnten. Da für die Verkäufe in die EU-15 keine zuverlässigen Ausfuhrpreise vorlagen, wurden zur Ermittlung dieser Preise Verkäufe in andere Länder herangezogen.
(64)
Normalwert und Ausfuhrpreis wurden nach dem unter Erwägungsgrund 50 beschriebenen Verfahren verglichen.
(65)
Da der mit einem der russischen ausführenden Hersteller verbundene Händler in der Schweiz die gleichen Aufgaben wie ein auf Provisionsbasis tätiger Handelsvertreter hat, wurde gemäß Artikel 2 Absatz 10 Buchstabe i der Grundverordnung am Ausfuhrpreis eine Berichtigung für die Provisionen vorgenommen. Die Höhe der Provisionen wurde anhand direkter Hinweise auf einen mit solchen Funktionen verbundenen Aufschlag berechnet.
(66)
Gemäß Artikel 2 Absatz 11 der Grundverordnung wurde der gewogene durchschnittliche Normalwert der einzelnen Warentypen jeweils mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis des entsprechenden Typs der betroffenen Ware verglichen.
(67)
Wie unter den Erwägungsgründen 104 bis 107 erläutert, ergab der Vergleich ein Anhalten des Dumpings für das Unternehmen BMK. Bei SSM ergab der Vergleich zwischen dem gewogenen durchschnittlichen Normalwert und dem gewogenen durchschnittlichen Preis der Ausfuhrverkäufe in Länder, mit denen keine Preisverpflichtung bestand, dass auch dieses Unternehmen gedumpt hatte.
(68)
Die für BMK ermittelte Dumpingspanne, ausgedrückt als Prozentsatz des Nettopreises frei Grenze der Gemeinschaft, unverzollt, beträgt 36,2 %. Die auf der gleichen Grundlage ausgedrückte Dumpingspanne für SSM beträgt 9,7 %.
(69)
Angesichts der in den Interimsüberprüfungen ermittelten Dumpingspannen erscheint es angezeigt, den für BMK geltenden Antidumpingzoll auf 36,2 % und den für SSM auf 9,7 % festzulegen.
2.1.2. Überprüfung wegen bevorstehenden Außerkrafttretens der geltenden Maßnahmen gegenüber ausführenden Herstellern in Russland
(70)
Von den beiden bekannten SWR-Herstellern in Russland arbeitete lediglich SSM an der Auslaufüberprüfung mit. Den vorliegenden Informationen zufolge entfielen auf dieses Unternehmen im UZAÜ nahezu 100 % der gesamten russischen SWR-Ausfuhren in die Gemeinschaft. Ferner stand SSM für rund 50 % der gesamten russischen SWR-Produktion. Die Ausfuhrmenge in die Gemeinschaft war relativ gering und betrug im UZAÜ rund 3 300 Tonnen, was 1,5 % des Gemeinschaftsverbrauchs entsprach. Bei diesem augenscheinlich niedrigen Marktanteil ist zu berücksichtigen, dass in Russland große Kapazitätsreserven zur Verfügung stehen. Mengenmäßig betrugen die Ausfuhren in die Gemeinschaft weniger als 5 % der gesamten Verkäufe des kooperierenden Unternehmens. Unter Erwägungsgrund 61 wurde bereits festgestellt, dass nahezu alle Ausfuhren des mitarbeitenden Unternehmens in die Gemeinschaft einer Preisverpflichtung unterlagen.
(71)
In den Fällen, in denen die Inlandspreise eines bestimmten von SSM verkauften Warentyps zur Ermittlung des Normalwerts nicht herangezogen werden konnten, weil er auf dem Inlandsmarkt nicht in repräsentativen Mengen verkauft wurde, musste eine andere Methode angewandt werden. Da es keine sinnvolle Alternative gab, wurde der von SSM übermittelte und von der Kommission überprüfte rechnerisch ermittelte Normalwert für den entsprechenden Warentyp verwendet.
(72)
In Bezug auf die Produktionskosten machte SSM geltend, dass die Kostenstruktur aufgrund der im Vergleich zum russischen Markt unterschiedlichen technischen Normen in der Gemeinschaft anders sei. Nach Angaben des Unternehmens müssen auf dem Gemeinschaftsmarkt abgesetzte SWR der DIN-Norm entsprechen, was in Russland nicht der Fall sei. Aus der Tabelle mit den Produktionskosten für auf dem Inlandsmarkt und in der Gemeinschaft verkaufte SWR geht hervor, dass hier keine wesentlichen Unterschiede bestehen. So waren bei einigen Typen die Kosten der für den Inlandsmarkt produzierten Waren etwas höher, während es bei anderen Typen die Kosten der für den Gemeinschaftsmarkt produzierten Erzeugnisse waren. Es wurde daher der Schluss gezogen, dass dieser angebliche Unterschied die Dumpingberechnungen nicht beeinflusste.
(73)
Mit einer Ausnahme verkaufte der Hersteller seine Ausfuhrware direkt, ohne die Vermittlung durch eine verbundene Partei, in die Gemeinschaft. Der Ausführer konnte belegen, dass es sich bei der Ausnahme nicht um ein Geschäft mit der betroffenen Ware handelte, so dass es bei den Berechnungen unberücksichtigt blieb.
(74)
Im Interesse eines gerechten Vergleichs des Normalwerts mit dem Ausfuhrpreis wurden gemäß Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung für Unterschiede, die die Preise und ihre Vergleichbarkeit beeinflussten, gebührende Berichtigungen vorgenommen.
(75)
Die Dumpingspanne wurde gemäß Artikel 2 Absatz 11 der Grundverordnung je Warentyp anhand eines Vergleichs des gewogenen durchschnittlichen Normalwerts mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis bestimmt. Der Vergleich ergab, dass während des Untersuchungszeitraums der Auslaufüberprüfung kein Dumping vorlag.
(76)
Der Vergleich der von den ausführenden Herstellern übermittelten Daten über die Ausfuhren in die Gemeinschaft mit den von Eurostat ausgewiesenen Einfuhrmengen ergab, dass die Mitarbeit gut war, weil auf den kooperierenden ausführenden Hersteller im UZ fast die gesamten Einfuhren aus Russland in die Gemeinschaft entfielen.
2.2. Thailand
2.2.1. Teilweise Interimsüberprüfung der geltenden Maßnahmen gegenüber einem ausführenden Hersteller in Thailand
(77)
Der Normalwert wurde gemäß Artikel 2 Absatz 1 der Grundverordnung anhand des im normalen Handelsverkehr von unabhängigen Abnehmern auf dem thailändischen Inlandsmarkt tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preises ermittelt. Während des Untersuchungszeitraums der Thailand betreffenden Interimsüberprüfung verkaufte das Unternehmen die betroffene Ware direkt an Endverwender auf dem Inlandsmarkt. Der Normalwert basierte ausschließlich auf gewinnbringenden Verkäufen.
(78)
Der Normalwert wurde gemäß Artikel 2 Absatz 1 der Grundverordnung anhand des im normalen Handelsverkehr von unabhängigen Abnehmern auf dem thailändischen Inlandsmarkt tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preises ermittelt.
(79)
Der Antragsteller und mitarbeitende Hersteller Usha Siam führte während des UZIÜ-Thailand eine begrenzte Menge an SWR in die Gemeinschaft aus. Diese Ausfuhren unterlagen einer Preisverpflichtung.
(80)
Für die direkten Verkäufe auf dem Gemeinschaftsmarkt wurden die Ausfuhrpreise gemäß Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung anhand des im normalen Handelsverkehr von unabhängigen Abnehmern in der Gemeinschaft tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preises ermittelt.
(81)
Die Preise für die Ausfuhrverkäufe über den verbundenen Einführer Usha Martin UK wurden gemäß Artikel 2 Absatz 9 der Grundverordnung anhand des Preises ermittelt, zu dem die eingeführte Ware erstmals an einen unabhängigen Abnehmer in der Gemeinschaft weiterverkauft wurde. Für alle Kosten, die zwischen der Einfuhr und dem Weiterverkauf anfielen, einschließlich der Vertriebs-, Verwaltungs- und Gemeinkosten, und der von dem verbundenen Einführer während des Untersuchungszeitraums in der Gemeinschaft erzielten Gewinne wurden Berichtigungen vorgenommen.
(82)
Für jeden Warentyp wurden der Normalwert und der durchschnittliche Ausfuhrpreis auf der Stufe ab Werk und auf der gleichen Handelsstufe miteinander verglichen. Um einen fairen Vergleich zu gewährleisten, wurden gemäß Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung Faktoren, die die Preise und die Vergleichbarkeit der Preise nachweislich beeinflussten, gebührend berücksichtigt. Berichtigungen wurden vorgenommen für Inlands- und Seefrachtkosten, für Versicherungskosten, für Bereitstellungs- und Verpackungskosten, für Kreditkosten und für Einfuhrzölle, die alle vom Weiterverkaufspreis abgezogen wurden, um den Preis ab Werk zu ermitteln.
(83)
Die Dumpingspanne wurde gemäß Artikel 2 Absatz 11 der Grundverordnung je Warentyp anhand eines Vergleichs des gewogenen durchschnittlichen Normalwerts mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis auf derselben Handelsstufe bestimmt. Der Vergleich ergab, dass während des Untersuchungszeitraums der Interimsüberprüfung kein Dumping vorlag.
2.2.2. Überprüfung wegen bevorstehenden Außerkrafttretens der geltenden Maßnahmen gegenüber ausführenden Herstellern in Thailand
(84)
Von den drei bekannten SWR-Herstellern in Thailand arbeitete ein Unternehmen an der Auslaufüberprüfung mit. Den vorliegenden Informationen zufolge entfielen auf dieses Unternehmen im UZAÜ nahezu 100 % der gesamten thailändischen SWR-Ausfuhren in die Gemeinschaft. Ferner stand das Unternehmen für rund 80 % der gesamten thailändischen SWR-Produktion. Die Ausfuhrmenge in die Gemeinschaft war während des UZAÜ sehr gering. Die Ausfuhren des mitarbeitenden Unternehmens in die Gemeinschaft unterliegen einer Preisverpflichtung.
(85)
Im UZAÜ waren die Gesamtproduktionskosten für alle ausgeführten Warentypen höher als der Inlandspreis. Daher konnte die Kommission den Normalwert für keinen der von dem thailändischen kooperierenden ausführenden Hersteller ausgeführten SWR-Typen gemäß Artikel 2 Absatz 1 der Grundverordnung anhand der im normalen Handelsverkehr von unabhängigen Abnehmern auf dem Inlandsmarkt tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preise ermitteln.
(86)
Für die rechnerische Ermittlung der Inlandspreise im Einklang mit Artikel 2 Absatz 6 Buchstabe c der Grundverordnung wurden gemäß Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung die Herstell- und Absatzkosten des ausführenden Herstellers, sowie die Verwaltungs- und Gemeinkosten und eine angemessene Gewinnspanne von 5 % zugrunde gelegt.
(87)
Der mitarbeitende ausführende Hersteller führte die betroffene Ware über ein mit ihm verbundenes Unternehmen in der Gemeinschaft aus. Dementsprechend wurde der Ausfuhrpreis gemäß Artikel 2 Absatz 9 der Grundverordnung anhand des Preises ermittelt, zu dem die eingeführte Ware erstmals an einen unabhängigen Abnehmer in der Gemeinschaft verkauft wurde. Für alle Kosten, die zwischen der Einfuhr und dem Weiterverkauf anfielen, einschließlich der Vertriebs-, Verwaltungs- und Gemeinkosten, und die von dem einführenden Unternehmen während des Zeitraums der Überprüfung in der Gemeinschaft erzielten Gewinne wurden Berichtigungen vorgenommen.
(88)
Für jeden Warentyp wurden der Normalwert und der durchschnittliche Ausfuhrpreis auf der Stufe ab Werk und auf der gleichen Handelsstufe miteinander verglichen. Um einen fairen Vergleich zu gewährleisten, wurden gemäß Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung Unterschiede, die die Preise und die Vergleichbarkeit der Preise nachweislich beeinflussten, gebührend berücksichtigt. Berichtigungen wurden vorgenommen für Inlands- und Seefrachtkosten, für Versicherungskosten, für Bereitstellungs- und Verpackungskosten, für Kreditkosten und für Einfuhrzölle, die alle vom Weiterverkaufspreis abgezogen wurden, um den Preis ab Werk zu ermitteln.
(89)
Die Dumpingspanne wurde gemäß Artikel 2 Absatz 11 der Grundverordnung je Warentyp anhand eines Vergleichs des gewogenen durchschnittlichen Normalwerts mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis auf derselben Handelsstufe bestimmt. Der Vergleich ergab, gemessen an den Feststellungen der ursprünglichen Verordnung, ein relativ niedriges Dumping während des UZAÜ. Die gewogene durchschnittliche Dumpingspanne, ausgedrückt als Prozentsatz des cif-Preises frei Grenze der Gemeinschaft betrug 7,6 %.
2.3. Türkei
(90)
Es gibt in der Türkei zwei ausführende Hersteller; Celik Halat („Halat“) und Has Celik („Has“), beide arbeiteten an der Auslaufüberprüfung mit, und Has kooperierte außerdem bei der teilweisen Interimsüberprüfung betreffend die Höhe seines Dumpings. Auf beide Hersteller zusammen entfallen 100 % der SWR-Ausfuhren aus der Türkei in die Gemeinschaft.
2.3.1. Teilweise Interimsüberprüfung der geltenden Maßnahmen gegenüber einem ausführenden Hersteller in der Türkei
(91)
Die unter Erwägungsgrund 10 erwähnte teilweise Interimsüberprüfung betraf einen türkischen Ausführer, dessen SWR-Ausfuhren in die Gemeinschaft angeblich gedumpt waren.
(92)
Die Untersuchung ergab, dass die Inlandspreise, die zur Ermittlung des Normalwertes der von dem betroffenen türkischen Ausführer exportierten Warentypen herangezogen wurden, zum größten Teil gewinnbringend waren. Der Normalwert wurde daher gemäß Artikel 2 Absatz 1 der Grundverordnung anhand des im normalen Handelsverkehr von unabhängigen Abnehmern auf dem türkischen Inlandsmarkt tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preises ermittelt.
(93)
Bei einigen Warentypen wurde der Normalwert gemäß Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung anhand der Produktionskosten des Herstellers, einschließlich VVG, und einer angemessenen Gewinnspanne von 5 % rechnerisch ermittelt.
(94)
Der türkische Hersteller verkaufte die betroffene Ausfuhrware direkt, ohne Einschaltung einer verbundenen Partei, in die Gemeinschaft. Gemäß Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung wird daher der tatsächlich gezahlte oder zu zahlende Preis der zur Ausfuhr aus dem Ausfuhrland in die Gemeinschaft verkauften Ware als der Ausfuhrpreis betrachtet.
(95)
Im Einklang mit Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung wurden für jeden Warentyp der Normalwert und der durchschnittliche Ausfuhrpreis auf der Stufe ab Werk und auf der gleichen Handelsstufe miteinander verglichen. Im Interesse eines fairen Vergleichs wurden Unterschiede, die die Preise und die Preisvergleichbarkeit beeinflussten, bei den Berechnungen berücksichtigt. Berichtigungen wurden vorgenommen für Inlands- und Seefrachtkosten, für Versicherungskosten, für Bereitstellungs- und Verpackungskosten, für Kreditkosten und für Einfuhrzölle, die alle vom Weiterverkaufspreis abgezogen wurden, um den Preis ab Werk zu ermitteln.
(96)
Die Dumpingspanne wurde gemäß Artikel 2 Absatz 11 der Grundverordnung je Warentyp anhand eines Vergleichs des gewogenen durchschnittlichen Normalwerts mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis auf derselben Handelsstufe bestimmt. Der Vergleich ergab insgesamt, dass die gewogene durchschnittliche Dumpingspanne, ausgedrückt als Prozentsatz des cif-Preises frei Grenze der Gemeinschaft, 0,12 % betrug und damit unter der Geringfügigkeitsschwelle lag.
2.3.2. Überprüfung wegen bevorstehenden Außerkrafttretens der geltenden Maßnahmen gegenüber der Türkei
(97)
Die unter der Erwägungsgrund 46 beschriebenen Prüfungen im Rahmen der allgemeinen Methodik ergaben, dass für den überwiegenden Teil der SWR-Ausfuhren eines türkischen ausführenden Herstellers in die Gemeinschaft der Normalwert rechnerisch ermittelt werden sollte. Dementsprechend wurde der Normalwert gemäß Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung anhand der Produktionskosten des Herstellers sowie einer angemessenen Gewinnspanne von 5 % rechnerisch ermittelt.
(98)
Bei dem anderen Hersteller konnte, wie unter den Erwägungsgründen 92 und 93 erläutert, der Preis für die Inlandsverkäufe zur Ermittlung des Normalwerts für die Mehrzahl der Warentypen herangezogen werden. Der Normalwert wurde gemäß Artikel 2 Absatz 1 der Grundverordnung anhand des im normalen Handelsverkehr von unabhängigen Abnehmern auf dem türkischen Inlandsmarkt tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preises ermittelt.
(99)
Die türkischen Hersteller verkauften die betroffene Ausfuhrware direkt, ohne Einschaltung einer verbundenen Partei, in die Gemeinschaft. Gemäß Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung wird daher der tatsächlich gezahlte oder zu zahlende Preis der zur Ausfuhr aus dem Ausfuhrland in die Gemeinschaft verkauften Ware als Ausfuhrpreis betrachtet.
(100)
Für jeden Warentyp wurden der Normalwert und der durchschnittliche Ausfuhrpreis auf der Stufe ab Werk und auf der gleichen Handelsstufe miteinander verglichen. Um einen fairen Vergleich zu gewährleisten, wurden gemäß Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung Unterschiede, die die Preise und die Vergleichbarkeit der Preise nachweislich beeinflussten, gebührend berücksichtigt. Berichtigungen wurden vorgenommen für Inlands- und Seefrachtkosten, für Versicherungskosten, für Bereitstellungs- und Verpackungskosten, für Kreditkosten und für Einfuhrzölle, die alle vom Weiterverkaufspreis abgezogen wurden, um den Preis ab Werk zu ermitteln.
(101)
Der Vergleich des durchschnittlichen Ausfuhrpreises mit dem Normalwert für alle Typen der betroffenen Ware ergab lediglich für einen Ausführer in der Türkei einen Dumpingtatbestand und eine Geringfügigkeitsspanne für den anderen Hersteller (vgl. Erwägungsgrund 96). Für den fraglichen Ausführer betrug die Dumpingspanne, ausgedrückt als Prozentsatz des cif-Preises frei Grenze der Gemeinschaft, 33,6 %.
(102)
Es sei darauf hingewiesen, dass die für diesen Hersteller in der Ausgangsuntersuchung ermittelte Dumpingspanne mit über 50 % relativ hoch war und der Zollsatz in jener Untersuchung gemäß Artikel 9 Absatz 4 der Grundverordnung auf der Grundlage der Schadensspanne festgesetzt wurde. Die laufende Überprüfung weist darauf hin, dass der Ausführer auch bei einer geringeren Ausfuhrmenge dumpt, allerdings auf einem niedrigeren Niveau.
D. DAUERHAFTE VERÄNDERUNG DER UMSTÄNDE
(103)
Im Einklang mit Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung wurde auch geprüft, ob die im Rahmen der entsprechenden Untersuchungen festgestellten veränderten Umstände in Bezug auf das Dumping gerechtfertigterweise als dauerhaft angesehen werden konnten.
(104)
Dieses Unternehmen unterliegt derzeit einem residualen Zoll von 50,7 %, der in der Ausgangsuntersuchung auf der Grundlage von Daten eines anderen russischen Herstellers festgelegt wurde, da BMK an jener Untersuchung nicht mitarbeitete. Die derzeitige Dumpingspanne von 36,2 % wurde jedoch anhand von Informationen über BMK berechnet, die sich auf den gesamten UZIÜ-Russland beziehen.
(105)
Es wies nichts darauf hin, dass die Höhe des für BMK in der laufenden Untersuchung festgesetzten Normalwerts oder des Ausfuhrpreises nicht zuverlässig ist. Der Preis der Ausfuhren von BMK in die Gemeinschaft im UZIÜ-Russland entsprach demjenigen seiner Ausfuhren in andere Länder, in denen in diesem Zeitraum deutlich größere Mengen abgesetzt wurden.
(106)
Obwohl die für den UZIÜ-Russland ermittelte Dumpingspanne auf einem relativ geringen Volumen von SWR-Ausfuhren in die Gemeinschaft basierte, gibt es Grund zu der Annahme, dass diese Dumpingspanne auf dauerhaft veränderten Umständen beruht.
(107)
Bekanntlich unterliegen die Preise von SSM für Ausfuhren in die Gemeinschaft einer Preisverpflichtung, die im Mai 2004, also zu Beginn der letzten beiden Monate des UZIÜ-Russland, für die Ausfuhren in die zehn neuen EU-Mitgliedstaaten wirksam wurde. Während die Ausfuhrpreise, die Abnehmern in der EU-15 vor dem 1. Mai 2004 in Rechnung gestellt wurden, den Vorgaben der Preisverpflichtung entsprachen, erfolgten die Verkäufe an Abnehmer in den EU-10-Ländern zu niedrigeren Preisen. Darüber hinaus ergab die Untersuchung, dass im UZIÜ-Russland in andere Drittländer deutlich günstiger und in deutlich größeren Mengen ausgeführt wurde als in die Gemeinschaft.
(108)
Die geringe Menge an SWR-Ausfuhren von SSM in die Gemeinschaft während des UZIÜ-Russland ist nicht auf Kapazitätsengpässe zurückzuführen, da das Unternehmen bekanntlich über erhebliche Kapazitätsreserven verfügte. Die geringe Ausfuhrmenge dürfte daher eindeutig auf die in der Preisverpflichtung vorgeschriebenen Preise zurückzuführen sein. Das lässt den Schluss zu, dass SSM bei einem Außerkrafttreten der Preisverpflichtung sehr wahrscheinlich größere Mengen zu niedrigeren (also gedumpten) Preisen auf dem Gemeinschaftsmarkt absetzen würde.
(109)
Wie bereits gesagt, wurden bei dieser Analyse alle Ausfuhren, sowohl diejenigen in die Gemeinschaft als auch diejenigen in Drittländer, untersucht.
(110)
Die Untersuchung ergab, dass SSM über genügend Kapazitätsreserven verfügt, um seine Ausfuhren in die Gemeinschaft und in Drittländer deutlich zu steigern. Sollte SSM versuchen, den Marktanteil zurückzugewinnen, den es vor der Einführung der Maßnahmen in der Gemeinschaft hielt, was wahrscheinlich ist, könnte es dies durch Verkäufe von gedumpter Ware auf dem Gemeinschaftsmarkt erreichen. Hinzu kommt, dass die Preise für Ausfuhren in andere Länder im Durchschnitt niedriger waren als die Preise für Ausfuhren in die Gemeinschaft, und die Untersuchung ergab, dass die betroffene Ware zu gedumpten Preisen in Nicht-EU-Mitgliedstaaten verkauft wurde.
(111)
Der Normalwert für SSM im UZIÜ-Russland basierte auf einer großen Menge (der überwiegende Teil seiner Produktion), die im normalen Handelsverkehr auf einem inländischen Wettbewerbsmarkt verkauft wurde. Dies weist darauf hin, dass die Höhe des in der laufenden Untersuchung ermittelten Normalwerts Bestand hat.
(112)
Die Kommission ist daher der Auffassung, dass bei einem Außerkrafttreten der Antidumpingmaßnahmen die Ausfuhren von SSM in die Gemeinschaft sprunghaft ansteigen und die Ausfuhrpreise deutlich sinken würden. Es wird daher der Schluss gezogen, dass die angeblich veränderten Umstände in Bezug auf die Ausfuhrpreise von SSM vernünftigerweise nicht als dauerhaft angesehen werden können.
(113)
Die Interimsüberprüfung ergab, dass die Ausfuhren des mitarbeitenden thailändischen Ausführers in die Gemeinschaft nicht gedumpt waren. Die Preise, die dieser Ausführer für Ausfuhren in die Gemeinschaft in Rechnung stellte, entsprachen zudem den Preisen für Parteien in anderen Drittländern, in denen größere Mengen abgesetzt wurden.
(114)
Außerdem hatte dieser thailändische Ausführer ein eigenes Vertriebsnetz aufgebaut, über das er eine Vielzahl von Abnehmern in der übrigen Welt mit SWR belieferte. Verkaufsniederlassungen gab es in Australien, Singapur und den Vereinigten Staaten. Das geringe Absatzvolumen von SWR in der Gemeinschaft kann daher nicht mit Kapazitätsengpässen bei Usha erklärt werden, da das Unternehmen praktisch keine Kapazitätsreserven hatte.
(115)
Nach Auffassung der Kommission würde bei Außerkrafttreten der Antidumpingmaßnahmen (derzeit in Form einer Preisverpflichtung) das Volumen der Ausfuhren von Usha in die Gemeinschaft nicht wesentlich zunehmen und die Ausfuhrpreise blieben nahezu unverändert. Die obigen Feststellungen und Erwägungen lassen den Schluss zu, dass die für das Unternehmen Usha festgestellten geänderten Umstände als dauerhaft angesehen werden können, und zwar aufgrund der geringen Kapazitätsreserven und der Tatsache, dass das Unternehmen seine Ausfuhren nicht vorwiegend auf den Gemeinschaftsmarkt, sondern auf verschiedene andere Exportmärkte lenkt, auf denen es deutlich höhere Preise verlangen kann als in der Gemeinschaft.
(116)
Die SWR-Einfuhren in die Gemeinschaft mit Ursprung in der Türkei sind seit 2005 deutlich angestiegen. Zu diesem Zeitpunkt gelangte die Kommission in einer Interimsüberprüfung zu der Auffassung, dass es, da kein Dumping vorlag, angezeigt war, die Maßnahmen gegenüber dem antragstellenden türkischen Ausführer aufzuheben.
(117)
Die derzeitige Interimsüberprüfung, die denselben Hersteller betrifft, bestätigte, dass seine Einfuhren in die Gemeinschaft nicht zu gedumpten Preisen erfolgten. Ferner war die Produktionskapazität dieses Unternehmens im Verhältnis zum Gemeinschaftsverbrauch begrenzt. Die Kommission kommt folglich zu dem Schluss, dass die im Zuge der Interimsüberprüfung festgestellte Veränderung der Umstände dauerhaft ist.
(118)
Auf die an dieser Untersuchung mitarbeitenden Hersteller entfällt fast die Gesamtheit der Einfuhren aus den betroffenen Ländern in die Gemeinschaft. Die Untersuchung der Frage, ob das Dumping bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen anhalten dürfte, stützte sich daher weitgehend auf die Angaben dieser kooperierenden ausführenden Hersteller. So wurden die Preispolitik der kooperierenden ausführenden Hersteller auf anderen Ausfuhrmärkten sowie die Produktion, die Produktionskapazität und die Lagerbestände untersucht.
(119)
Um festzustellen, ob ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich wäre, analysierte die Kommission die derzeitige Lage der betroffenen Länder und der von dieser Untersuchung betroffenen Parteien. Sofern relevant, prüfte sie auch, ob es gegebenenfalls gedumpte Ausfuhren in die Gemeinschaft gab. Untersucht wurden ferner die Preispolitik, die Produktion und die Produktionskapazität anderer ausführender Hersteller in den von den Untersuchungen betroffenen Ländern. Diese Analyse basierte auf Daten aus Marktuntersuchungen, die der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft und die ausführenden Hersteller bereitgestellt hatten, sowie auf der Eurostat-Einfuhrstatistik und, wo verfügbar, auf den Ausfuhrstatistiken der betroffenen Länder.
(120)
SSM konnte seine Produktion im Untersuchungszeitraum der Auslaufüberprüfung gegenüber 2005 um 7 % steigern.
(121)
Während die Produktionskapazität im Bezugszeitraum unverändert blieb, betrug die durchschnittliche Kapazitätsauslastung in Russland im UZAÜ ungefähr 60 % bis 65 %. Es kann daher der Schluss gezogen werden, dass die ausführenden Hersteller in Russland über die nötigen Kapazitäten verfügen, um im Falle des Außerkrafttretens der Maßnahmen ihre Ausfuhren auf den Gemeinschaftsmarkt steigern zu können.
(122)
Darüber hinaus wird die Gesamtkapazität Russlands in Bezug auf die Produktion der betroffenen Ware auf nahezu 220 000 Tonnen geschätzt, was dem gesamten Gemeinschaftsverbrauch im UZAÜ entspricht. Da der russische Markt diesem Angebot keine entsprechende Nachfrage entgegenzusetzen hat, könnten sich die russischen Hersteller entschließen, diese Kapazitätsreserven für die Produktion von Waren zu nutzen, die zu gedumpten Preisen auf dem Gemeinschaftsmarkt abgesetzt werden, sollten die Maßnahmen außer Kraft treten.
(123)
Unter den Erwägungsgründen 61 und 62 wurde bereits erläutert, dass die Ausfuhren in die Gemeinschaft aufgrund des Bestehens einer Preisverpflichtung nicht gedumpt waren. Ferner wurde deutlich, dass die in der Preisverpflichtung festgelegten MEP die Preisgestaltung des betroffenen russischen Ausführers auf dem Gemeinschaftsmarkt beeinflusst haben. Es wurde daher der Schluss gezogen, dass der Preis der Ausfuhren in die Gemeinschaft nicht zuverlässig im Sinne von Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung war.
(124)
Die in Drittländern in Rechnung gestellten Preise wurden als glaubwürdiger angesehen, da sie im UZAÜ keinerlei Beschränkungen unterlagen.
(125)
Im UZAÜ waren die Preise der russischen Ausfuhren in Drittländer generell niedriger als die Preise in der Gemeinschaft. Sollten die Maßnahmen außer Kraft treten, wäre damit zu rechnen, dass die russischen Ausführer SWR in großen Mengen in die Gemeinschaft ausführen, und zwar zu niedrigeren Preisen als unter der geltenden Preisverpflichtung. Es ist daher wahrscheinlich, dass bei einem Außerkrafttreten der Antidumpingmaßnahmen das Dumping erneut auftreten würde. Dies gilt umso mehr angesichts der derzeitigen Preisverpflichtung.
(126)
Das Verhalten der russischen Ausführer und die Auswirkungen der Preisverpflichtung auf die Preise der Ausfuhren in die Gemeinschaft, das niedrigere Preisniveau in Drittländern und die großen Kapazitätsreserven lassen eindeutig darauf schließen, dass die russischen Ausführer bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen bedeutende Mengen zu gedumpten Preisen auf den Gemeinschaftsmarkt umleiten würden.
(127)
Der thailändische kooperierende Hersteller ist der bedeutendste Hersteller in Thailand; auf ihn entfallen rund 80 % der Produktionskapazität und der tatsächlichen SWR-Produktion in Thailand. Die Untersuchung ergab, dass dieser Hersteller seine Kapazitäten zu 100 % ausschöpfte und dass die beiden anderen bekannten thailändischen Hersteller auf dem Gemeinschaftsmarkt praktisch nicht präsent waren und auch nicht über große Produktionskapazitäten verfügten.
(128)
Der kooperierende ausführende Hersteller verkaufte in der Gemeinschaft zwar zu gedumpten Preisen, sein Absatzvolumen war aber äußerst gering. Aus den Angaben über die weltweiten Ausfuhren des Unternehmens ging hervor, dass es sich im Wesentlichen auf mehrere andere Ausfuhrmärkte, vor allem die Vereinigten Staaten, Singapur, Indonesien, Australien, Japan und Malaysia, und nicht so sehr auf den Gemeinschaftsmarkt konzentrierte. In diesen Ländern wurden sogar Verkaufsniederlassungen eingerichtet.
(129)
Der mitarbeitende ausführende Hersteller hielt sich an die Preisverpflichtung und verkaufte, angesichts der derzeit hohen Marktpreise, zu Preisen, die häufig über den vereinbarten Mindesteinfuhrpreisen lagen. Keine weiteren thailändischen Unternehmen führen die betroffene Ware in die Gemeinschaft aus.
(130)
Im UZAÜ setzte Usha in der übrigen Welt wesentlich mehr SWR ab als in der Gemeinschaft, und das, obwohl die Ausfuhrpreise in der Gemeinschaft durchschnittlich 9,5 % höher waren als in der übrigen Welt.
(131)
Ausgehend von den obigen Feststellungen und Erwägungen ist es selbst bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen unwahrscheinlich, dass der mitarbeitende ausführende Hersteller in Thailand große Mengen der betroffenen Ware in die Gemeinschaft ausführen würde. Die beiden anderen thailändischen Hersteller verfügen offensichtlich nicht über ein internationales Vertriebsnetz, dass es ihnen ermöglichen würde, aggressiv auf den Gemeinschaftsmarkt zu drängen und Marktanteile zu gewinnen.
(132)
Den bei der Untersuchung erhobenen Informationen zufolge blieb die Produktionskapazität während des Untersuchungszeitraums unverändert und die Kapazitätsauslastung wurde gesteigert. Die beiden türkischen Unternehmen lasteten ihre Produktionskapazität zu ungefähr 90 % aus. In der Türkei gibt es keine weiteren Unternehmen, die die betroffene Ware herstellen.
(133)
Ferner wurde festgestellt, dass der Anteil der gedumpten Einfuhren aus der Türkei (von Celik Halat) auf dem Gemeinschaftsmarkt weniger als 0,5 % beträgt, von denen 10 % noch nicht einmal mit der in der Gemeinschaft hergestellten Ware konkurrierten, da es sich um Warentypen handelte, die vom Wirtschaftszweig der Gemeinschaft nicht hergestellt werden. Da das Unternehmen Has nicht gedumpt hatte, war der Marktanteil der gedumpten Einfuhren aus der Türkei sehr niedrig. Lediglich ein geringer Teil der Ausfuhren aus der Türkei ist gedumpt und steht in direktem Wettbewerb mit der vom Wirtschaftszweig der Gemeinschaft hergestellten Ware.
(134)
Ausgehend von dem oben Gesagten ist es unwahrscheinlich, dass die mitarbeitenden ausführenden Hersteller bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen große Mengen der betroffenen Ware in die Gemeinschaft ausführen würden. Ein erneutes Auftreten oder ein Anhalten des Dumpings ist daher nicht wahrscheinlich.
E. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ANHALTENS ODER ERNEUTEN AUFTRETENS DER SCHÄDIGUNG
1. Definition von Gemeinschaftsproduktion und Wirtschaftszweig der Gemeinschaft
(135)
29 Gemeinschaftshersteller stellen in der Gemeinschaft SWR her, die Produktion betrug im UZAÜ rund 202 000 Tonnen.
(136)
Wie bereits in der Ausgangsuntersuchung festgestellt, führten einige Gemeinschaftshersteller die betroffene Ware auch ein. Die eingeführten Mengen waren jedoch im Vergleich zum Produktionsvolumen dieser Unternehmen sehr gering (weniger als 1 %), und die eingeführten Waren stammten nicht aus den betroffenen Ländern. Es wurde daher der Schluss gezogen, dass es keinen Grund gibt, einen dieser Hersteller aus der Definition der Gemeinschaftsproduktion auszuschließen.
(137)
Die SWR-Produktion dieser 29 Unternehmen bildet daher die gesamte Gemeinschaftsproduktion im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 der Grundverordnung.
(138)
Insgesamt unterstützten 22 Gemeinschaftshersteller die Anträge für die Auslauf- und die Interimsüberprüfungen; alle erklärten sich zur Mitarbeit bereit. Eine entsprechende Prüfung ergab, dass auf diese kooperierenden Hersteller im UZAÜ und den Untersuchungszeiträumen der jeweiligen Interimsüberpüfungen mit 87 % ein erheblicher Teil der gesamten Gemeinschaftsproduktion der betroffenen Ware entfiel.
(139)
Nach Auffassung der Kommission bilden daher die 22 kooperierenden Unternehmen, die die Anträge unterstützen, den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 und des Artikels 5 Absatz 4 der Grundverordnung. Sie werden im Folgenden als „Wirtschaftszweig der Gemeinschaft“ bezeichnet.
2. Lage auf dem Gemeinschaftsmarkt
2.1. Verbrauch auf dem Gemeinschaftsmarkt
(140)
Der Gemeinschaftsverbrauch wurde ermittelt anhand
-
der Verkaufsmengen der Gemeinschaftshersteller, die den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft bilden,
-
von Schätzungen der Verkäufe der anderen Hersteller auf dem Gemeinschaftsmarkt auf der Grundlage der Angaben im Antrag und
-
von Eurostat-Daten über die Einfuhr der betroffenen Ware aus den betroffenen Ländern und Drittländern.
(141)
Zwischen 2003 und dem UZAÜ stieg der Gemeinschaftsverbrauch um mehr als 46 000 Tonnen bzw. 26 % auf über 222 000 Tonnen im UZAÜ.
Tabelle 1
2003
2004
2005
UZAÜ
Gemeinschaftsverbrauch
(in Tonnen)
176 438
195 363
214 529
222 456
Index
100
111
122
126
2.2. Entwicklung der Einfuhren und der Preisunterbietung russischer Unternehmen
2.2.1. Mengen, Marktanteil und Preise der Einfuhren aus Russland
(142)
Die Entwicklung von Menge und Marktanteil der Einfuhren der betroffenen Ware aus der Russischen Föderation geht aus Tabelle 2 hervor.
Tabelle 2
2003
2004
2005
UZAÜ
Einfuhrmenge
(in Tonnen)
2 198
1 844
2 908
3 323
Index
100
84
132
151
Marktanteil
1,2 %
0,9 %
1,4 %
1,5 %
Index
100
75
117
125
(143)
Im Bezugszeitraum nahmen die Einfuhren aus der Russischen Föderation um 51 % zu: von 2 198 Tonnen im Jahr 2003 auf 3 323 Tonnen im UZAÜ. Der Anteil der Einfuhren am Gemeinschaftsverbrauch vergrößerte sich im selben Zeitraum um 25 % von 1,2 % auf 1,5 %.
(144)
Das Verfahren zur Berechnung der Preisunterbietung in diesem Fall entspricht demjenigen unter den Erwägungsgründen 136 bis 140 der vorläufigen Verordnung. Für jeden Warentyp wurde der von den betroffenen Ausführern an der Gemeinschaftsgrenze in Rechnung gestellte Preis mit dem Ab-Werk-Preis des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft verglichen. Das Ergebnis dieses Vergleichs wurde als Prozentsatz des Ab-Werk-Preises des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft ausgedrückt.
(145)
Die Höhe des Preises, den SSM in der Gemeinschaft ansässigen Abnehmern in Rechnung stellte, war aller Wahrscheinlichkeit nach durch die im Rahmen der ursprünglichen Verordnung angenommene Preisverpflichtung beeinflusst. Dennoch wurde mit 49 % eine deutliche Preisunterbietung festgestellt.
(146)
Angesichts obiger Feststellungen dürfte der relativ geringe Marktanteil russischer Ausfuhren auf die gegenüber Russland geltenden Antidumpingmaßnahmen zurückzuführen sein. In Anbetracht der russischen Preise und des Umfangs des derzeit für Russland festgestellten Dumpings, ist es sehr wahrscheinlich, dass die bedeutenden Kapazitätsreserven des Landes leicht genutzt werden könnten, um vermehrt auf den Gemeinschaftsmarkt auszuführen.
2.3. Menge, Marktanteil und Preise der Einfuhren aus anderen von dieser Überprüfung betroffenen Ländern
(147)
Unter den Erwägungsgründen 131 und 134 wurde bereits der Schluss gezogen, dass bei SWR-Einfuhren mit Ursprung in Thailand und der Türkei ein Wiederauftreten des Dumpings nicht zu erwarten ist. Darüber hinaus wurde auch die Entwicklung der Einfuhren der betroffenen Ware aus anderen von dieser Überprüfung betroffenen Ländern untersucht. Die Menge und die Marktanteile der Einfuhren aus den anderen von dieser Überprüfung betroffenen Ländern haben sich wie folgt entwickelt:
Tabelle 3
2003
2004
2005
UZAÜ
Thailand
Einfuhrmenge
(in Tonnen)
368
160
86
118
davon gedumpte Einfuhren
0
Marktanteil insgesamt
0,21 %
0,08 %
0,04 %
0,05 %
Türkei
Einfuhrmenge
(in Tonnen)
2 248
2 223
4 246
4 805
davon gedumpte Einfuhren
1 089
Marktanteil insgesamt
1,27 %
1,11 %
1,98 %
2,16 %
(148)
Die Tabelle zeigt, dass Einfuhren aus Thailand im Bezugszeitraum mengenmäßig unbedeutend waren und im UZAÜ einen Marktanteil von lediglich 0,1 % hatten.
(149)
Die Einfuhren aus der Türkei stiegen von 2003 bis zum Ende des UZAÜ insgesamt von 2 248 Tonnen auf 4 805 Tonnen an, was einer Zunahme um 113 % entspricht. Ihr Marktanteil verdoppelte sich nahezu: von 1,3 % auf 2,2 %. Gemessen an der Gesamtgröße des Gemeinschaftsmarktes spielen die Einfuhrmengen aus der Türkei jedoch keine große Rolle.
(150)
Es sei allerdings darauf hingewiesen, dass die Ausfuhren des größten ausführenden Herstellers in der Türkei einem 0 %-Zoll unterliegen. Damit dürfte der ausführende Hersteller in der Lage gewesen sein, seine Verkäufe in die Gemeinschaft zu relativ hohen Preisen zu steigern.
(151)
Das Verfahren zur Berechnung der Preisunterbietung entspricht auch in diesem Fall demjenigen unter den Erwägungsgründen 136 bis 140 der vorläufigen Verordnung. Für jeden Warentyp wurde der von den betroffenen Ausführern in Rechnung gestellte Preis ab Gemeinschaftsgrenze mit dem Ab-Werk-Preis des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft verglichen. Das Ergebnis dieses Vergleichs wurde als Prozentsatz des Ab-Werk-Preises des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft ausgedrückt.
(152)
Ungeachtet obiger Ausführungen wurde für die gedumpten Einfuhren aus der Türkei eine Preisunterbietung von 24 % festgestellt, die Preise der Einfuhren mit Ursprung in Thailand lagen hingegen nur rund 1 % unter denjenigen des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft.
2.4. Menge und Marktanteil der Einfuhren aus anderen Ländern, die zwar Antidumpingmaßnahmen unterliegen, aber nicht von dieser Überprüfung betroffen sind
(153)
Bekanntlich wurden Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren von Kabeln und Seilen aus Stahl mit Ursprung in der Volksrepublik China, Indien, Südafrika und der Ukraine eingeführt. Diese Antidumpingmaßnahmen galten im gesamten Bezugszeitraum.
Tabelle 4
2003
2004
2005
UZAÜ
Volksrepublik China
Einfuhren (in Tonnen)
1 545
3 374
6 581
7 560
Index
100
218
426
489
Durchschnittspreis (EUR/Tonne)
1 088
1 120
1 063
947
Marktanteil
0,9 %
1,7 %
3,1 %
3,4 %
Indien
Einfuhren (in Tonnen)
4 218
4 832
6 551
6 108
Index
100
115
155
145
Durchschnittspreis (EUR/Tonne)
902
1 036
1 130
1 123
Marktanteil
2,3 %
2,5 %
3,1 %
2,7 %
Südafrika
Einfuhren (in Tonnen)
184
795
577
941
Index
100
433
314
512
Durchschnittspreis (EUR/Tonne)
1 303
1 471
1 584
1 573
Marktanteil
0,1 %
0,4 %
0,3 %
0,4 %
Ukraine
Einfuhren (in Tonnen)
1 222
1 438
1 149
776
Index
100
118
94
63
Durchschnittspreis (EUR/Tonne)
866
712
752
662
Marktanteil
0,7 %
0,7 %
0,5 %
0,3 %
Einfuhren insgesamt (in Tonnen)
6 785
10 978
16 177
16 012
Marktanteil insgesamt
3,7 %
5,6 %
7,5 %
7,2 %
(154)
Es sei darauf hingewiesen, dass die Einfuhren aus den Ländern, für die Antidumpingmaßnahmen in Kraft waren, im Bezugszeitraum deutlich zunahmen: mengenmäßig um 135 % und beim Marktanteil von 3,7 % auf 7,2 %.
2.5. Menge und Marktanteil der Einfuhren aus anderen Ländern, für die keine Antidumpingmaßnahmen gelten
(155)
Die Einfuhren aus anderen Drittländern haben sich wie folgt entwickelt:
Tabelle 5
2003
2004
2005
UZAÜ
Gesamtmenge (in Tonnen), davon
42 486
54 983
58 843
61 271
Index
100
129
138
144
Südkorea
22 400
32 121
34 634
36 408
Index
100
143
155
163
Malaysia
4 836
4 426
5 123
6 642
Index
100
92
106
137
Nordkorea
150
1 626
2 212
3 324
Index
100
1 084
1 475
2 216
(156)
Die Einfuhren aus Ländern, die keinen Antidumpingmaßnahmen unterliegen, stiegen im Bezugszeitraum um rund 19 000 Tonnen oder 44 %. Der größte Teil dieser Einfuhren kam aus Südkorea.
3. Wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft
3.1. Vorbemerkungen
(157)
Wie unter den Erwägungsgründen 20 und 21 erwähnt, wurde angesichts der großen Zahl von Gemeinschaftsherstellern, die den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft bilden, beschlossen, gemäß Artikel 17 der Grundverordnung mit einer Stichprobe von Gemeinschaftsherstellern zu arbeiten. Die Auswahl der fünf Gemeinschaftshersteller der Stichprobe richtete sich nach dem größten repräsentativen Produktionsvolumen, das in angemessener Weise in der zur Verfügung stehenden Zeit untersucht werden konnte. Sie sind im Einzelnen unter Erwägungsgrund 26 aufgeführt.
(158)
Die nachfolgend ausgewiesenen Schadensdaten basieren daher sowohl auf den Feststellungen in Bezug auf die Gemeinschaftshersteller der Stichprobe als auch auf den Feststellungen in Bezug auf die 22 Gemeinschaftshersteller, die den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft bilden. Aus Gründen der Übersichtlichkeit wird jedes Mal ausdrücklich darauf hingewiesen, wenn sich die Schadensindikatoren auf Informationen aus der Stichprobe beziehen. Fehlt ein solcher Hinweis, ist davon auszugehen, dass die Daten bei den 22 Gemeinschaftsherstellern des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft erhoben wurden.
3.2. Produktion, Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
(159)
Tabelle 6
2003
2004
2005
UZAÜ
Produktion (in Tonnen)
149 957
148 536
161 611
176 119
Index
100
99
108
117
Produktionskapazität (in Tonnen)
229 066
229 654
245 343
247 833
Index
100
100
107
108
Kapazitätsauslastung
65 %
65 %
66 %
71 %
Index
100
99
101
109
(160)
Die Produktion des gesamten Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft stieg im Bezugszeitraum um rund 26 000 Tonnen oder 17 %. Diese Zunahme ist im Zusammenhang zu sehen mit dem Gemeinschaftsverbrauch, der im selben Zeitraum um 46 000 Tonnen oder 26 % zulegte, und den ebenfalls gestiegenen Ausfuhren des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft.
(161)
Der Produktionszuwachs führte zu einem Ausbau der Produktionskapazität um 8 %, die im UZAÜ fast 248 000 Tonnen erreichte.
(162)
Die Kapazitätsauslastung blieb in den ersten Jahren des Bezugszeitraums relativ stabil. Im UZAÜ stieg sie jedoch aufgrund des Produktionszuwachses von 65 % auf über 70 %.
3.3. Lagerbestände - Angaben der Stichprobenunternehmen
Tabelle 7
2003
2004
2005
UZAÜ
Bestände (in Tonnen)
11 565
10 236
11 465
12 652
Index
100
89
99
109
Bestände in % der Gesamtverkäufe
20 %
17 %
18 %
18 %
(163)
Die Lagerbestände haben sich im Bezugszeitraum, insbesondere im Verhältnis zu den Verkäufen, nur unwesentlich verändert.
3.4. Absatzvolumen und Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft in der Gemeinschaft und Wachstum
Tabelle 8
2003
2004
2005
UZAÜ
Verkäufe (in Tonnen)
107 032
106 542
112 687
116 625
Index
100
100
105
109
Anteil am Gemeinschaftsverbrauch
60,7 %
54,5 %
52,5 %
52,4 %
Index
100
90
87
86
Wachstum des Umsatzes aus den Verkäufen (in 1 000 EUR)
217 912
230 267
262 495
297 009
Index
100
106
120
136
(164)
Das Absatzvolumen des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft auf dem Gemeinschaftsmarkt ist im Bezugszeitraum in absoluten Werten relativ stabil geblieben. Im UZAÜ stiegen die Verkäufe mengenmäßig um 9 %, dies ist jedoch vor dem Hintergrund des Gemeinschaftsverbrauchs zu sehen, der um 26 % zulegte.
(165)
Angesichts der Entwicklung des Gemeinschaftsverbrauchs und trotz gestiegener Absatzmengen hat der Wirtschaftszweig im Bezugszeitraum erhebliche Marktanteile eingebüßt. In diesem Zeitraum verringerte sich der Anteil des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft am Gemeinschaftsverbrauch um mehr als 8 Prozentpunkte.
(166)
Das Umsatzvolumen des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft erhöhte sich im Bezugszeitraum insgesamt um 36 %. Dies dürfte vor allem auf die gestiegenen Verkaufspreise je Tonne zurückzuführen sein, die vor allem durch höhere Kosten und eine Verteuerung der Rohstoffe bedingt waren.
3.5. Verkaufspreise und Faktoren, die die Gemeinschaftspreise beeinflussen - Angaben der Stichprobenunternehmen
Tabelle 9
2003
2004
2005
UZAÜ
Durchschnittlicher Verkaufspreis
(EUR/Tonne)
1 902
2 058
2 170
2 142
Index
100
108
114
113
Durchschnittskosten für Rohstoffe (Walzdraht)
(EUR/Tonne)
511
559
662
734
Index
100
109
129
143
(167)
Die durchschnittlichen Verkaufspreise des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft auf dem Gemeinschaftsmarkt stiegen im Bezugszeitraum um 240 EUR/Tonne oder 13 %. Die Untersuchung ergab, dass dies eindeutig auf die gestiegenen Rohstoffkosten, vor allem bei Walzdraht aus Stahl, zurückzuführen war. Die Kosten für den Ankauf von Walzdraht nahmen im Bezugszeitraum um 223 EUR/Tonne bzw. um 43 % gegenüber den Kosten zu Beginn des Bezugszeitraums zu.
(168)
Einer der Hersteller, der dem Wirtschaftszweig der Gemeinschaft zugerechnet wurde, bezog seine Rohstoffe, auch Walzdraht, von mit ihm verbundenen Parteien („vertikal integrierte Stahlkonzerne“). Es wurde daher geprüft, ob die von den verbundenen Zulieferern den Gemeinschaftsherstellern in Rechnung gestellten Preise denen entsprachen, die dieser Zulieferer unabhängigen Abnehmern berechnete. Die den Gemeinschaftsherstellern in Rechnung gestellten Preise entsprachen den Preisen für unabhängige Abnehmer, und der Kostenanstieg spiegelte zudem den generellen Preisanstieg für Stahl im Bezugszeitraum wider. Es wurde daher der Schluss gezogen, dass die Durchschnittskosten für die von den vertikal integrierten Gemeinschaftsherstellern bezogenen Rohstoffe ebenfalls in die Berechnungen einfließen sollten.
3.6. Beschäftigung und Löhne - Angaben der Stichprobenunternehmen
Tabelle 10
2003
2004
2005
UZAÜ
Beschäftigte
1 023
999
1 064
1 087
Index
100
98
104
106
Lohn je Beschäftigten (in EUR)
33 943
36 674
37 987
38 348
Index
100
108
112
113
Löhne je produzierte Tonne (in EUR)
606
634
614
592
Index
100
105
101
98
(169)
Aufgrund des Produktionszuwachses und des gestiegenen Verkaufsvolumens nahm auch die Zahl der Beschäftigten im Bezugszeitraum um 6 % zu.
(170)
Parallel zu der allgemeinen Lohnsteigerung stiegen im Bezugszeitraum auch die Löhne je Beschäftigten. Gleichwohl konnten die durchschnittlichen Lohnkosten je produzierte Tonne im Bezugszeitraum leicht gesenkt werden.
3.7. Produktivität - Angaben der Stichprobenunternehmen
Tabelle 11
2003
2004
2005
UZAÜ
Produktivität (Tonne/Beschäftigten)
56
58
62
65
Index
100
103
110
116
(171)
Die Produktivität des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft nahm im Bezugszeitraum deutlich zu. Dies zeigt, dass der Wirtschaftszweig in der Lage ist, sich an die Lage auf dem Gemeinschaftsmarkt anzupassen.
3.8. Höhe der tatsächlichen Dumpingspanne und Erholung von den Auswirkungen früheren Dumpings
(172)
Die Auswirkungen der tatsächlichen Dumpingspanne auf den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft können angesichts der Menge und der Preise der Einfuhren aus den betroffenen Ländern nicht als unerheblich angesehen werden.
3.9. Rentabilität, Kapitalrendite und Cashflow - Angaben der Stichprobenunternehmen
Tabelle 12
2003
2004
2005
UZAÜ
Gewinn aus den Gemeinschaftsverkäufen
-0,1 %
+0,4 %
+4,6 %
+5,3 %
Gesamtkapitalrendite
-18,8 %
+14,1 %
+26 %
+24,4 %
Cashflow (in % des Gesamtumsatzes)
+0,1 %
+1,2 %
+4,3 %
+6,2 %
(173)
Angesichts der positiven Rentabilitätsentwicklung im Bezugszeitraum wiesen auch Cashflow und Kapitalrendite in diesem Zeitraum einen positiven Trend auf. Nachdem er 2003 noch leichte Verluste verbuchte, konnte der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft seine Gewinne langsam aber stetig steigern, sowohl gemessen am Umsatz als auch am Kapital. Diese guten Ergebnisse sind wahrscheinlich auf die starke Produktivitätsverbesserung zurückzuführen.
(174)
Es darf jedoch nicht vergessen werden, dass sich diese Situation schnell ändern kann, und zwar aufgrund der hohen Preise auf dem Stahlmarkt und vor allem, wenn die Antidumpingmaßnahmen außer Kraft treten sollten und gedumpte Einfuhren den Markt überschwemmen.
Tabelle 13
2003
2004
2005
UZAÜ
Investitionen
46 570
43 158
51 362
56 538
Index
100
93
110
121
3.10. Investitionen und Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten - Angaben der Stichprobenunternehmen
(175)
Die Investitionen der Unternehmen der Stichprobe stiegen im Bezugszeitraum um 21 % und sollten im Zusammenhang mit dem Ausbau der Produktionskapazität gesehen werden.
(176)
Keiner der Gemeinschaftshersteller meldete besondere Probleme hinsichtlich seiner Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten.
3.11. Schlussfolgerung zur wirtschaftlichen Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft
(177)
Die Untersuchung ergab, dass der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft seine wirtschaftliche Lage seit der Einführung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber SWR verbessern konnte. Die Mehrzahl der Schadensindikatoren, namentlich Verkaufsmenge, Produktion und Produktionskapazität sowie Produktivität, konnten gesteigert werden. Diese Ergebnisse wurden auf einem boomenden Markt erzielt, denn im Bezugszeitraum stieg der Verbrauch um 26 %.
(178)
Die Verluste des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft bei den Marktanteilen deuten jedoch darauf hin, dass er von der positiven Lage auf dem Gemeinschaftsmarkt nicht in vollem Umfang profitieren konnte.
(179)
Die Untersuchung ergab ferner, dass der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft seine finanzielle Gesamtsituation verbessern konnte. Aufgrund des Anstiegs der Verkaufspreise um 13 % im UZAÜ konnte der Wirtschaftszweig trotz deutlich erhöhter Rohstoffpreise Gewinne erzielen. Folglich verbesserten sich auch Kapitalrendite und Cashflow im Bezugszeitraum. Daher wird der Schluss gezogen, dass sich die Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft im Vergleich zu dem Zeitraum vor der Einführung der Maßnahmen zwar verbessert hat, aber weiterhin instabil ist.
4. Ausfuhrtätigkeit des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft - Angaben der Stichprobenunternehmen
Tabelle 14
2003
2004
2005
UZAÜ
Ausfuhrverkäufe (in Tonnen)
8 475
11 870
10 618
13 374
Index
100
140
125
157
% der gesamten Verkäufe
15 %
21 %
19 %
22 %
Durchschnittspreis
(EUR/Tonne)
2 123
2 302
2 835
3 063
Index
100
108
134
144
(180)
Im Bezugszeitraum hat sich die Ausfuhrleistung des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft deutlich verbessert. Die Ausfuhrverkäufe stiegen im Bezugszeitraum um 57 %. Auch im Verhältnis zu den Verkäufen insgesamt haben die Ausfuhrverkäufe zugenommen, und zwar zwischen 15 % und 22 %.
(181)
Der Durchschnittspreis je ausgeführter Tonne liegt ebenfalls deutlich über dem Durchschnittspreis der Verkäufe auf dem Gemeinschaftsmarkt (vgl. Erwägungsgrund 167). Die höheren Preise für die ausgeführten SWR sind dadurch bedingt, dass es sich dabei um höherwertigere Waren handelte, bei denen die Rohstoff- und Herstellkosten höher waren. Ungeachtet der höheren Produktionskosten trugen die Ausfuhrergebnisse des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft beträchtlich zu seiner Gesamtrentabilität bei.
5. Schlussfolgerung zur Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder erneuten Auftretens der Schädigung
(182)
Die Untersuchung ergab, dass in Russland erheblich Kapazitätsreserven vorhanden sind und nichts dagegen spricht, dass diese Reserven bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen genutzt werden. Außerdem ist es wahrscheinlich, dass die russischen Hersteller einen Großteil ihrer derzeitigen Verkäufe auf Drittlandsmärkten angesichts der hohen Preise auf dem Gemeinschaftsmarkt dorthin umleiten würden. Zusammengenommen wären dies beträchtliche Mengen, deren Absatz zudem durch ein gut ausgebautes Vertriebsnetz in der Gemeinschaft erleichtert würde.
(183)
Die hohen Dumping- und Unterbietungsspannen, die festgestellt wurden, die Tatsache, dass Preisverpflichtungen offensichtlich einen Mindestpreis gewährleisten, und die niedrigen Preise der russischen Ausfuhren in andere Drittländer weisen darauf hin, dass diese deutlich größeren Mengen zu gedumpten Preisen in die Gemeinschaft ausgeführt würden, die weit unter den Preisen und den Kosten des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft lägen.
(184)
Die kombinierte Wirkung dieser Mengen und Preise hätte wahrscheinlich eine deutliche Verschlechterung der nach wie vor instabilen Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft zufolge. Ob der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft darauf mit einem Rückgang der Verkäufe (und damit der Produktion), einer Preissenkung oder beidem reagieren würde, in jedem Fall würde sich die Finanzlage erheblich verschlechtern, und der Wirtschaftszweig sähe sich wahrscheinlich den gleichen Schwierigkeiten gegenüber wie vor der Einführung der ursprünglichen Maßnahmen.
(185)
Aus diesen Gründen wird der Schluss gezogen, dass im Falle eines Außerkrafttretens der Maßnahmen gegenüber Einfuhren von SWR mit Ursprung in der Russischen Föderation ein Wiederauftreten des schädigenden Dumpings sehr wahrscheinlich wäre.
F. GEMEINSCHAFTSINTERESSE
1. Vorbemerkungen
(186)
Gemäß Artikel 21 der Grundverordnung wurde geprüft, ob eine Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen dem Interesse der Gemeinschaft insgesamt zuwiderliefe. Bei der Ermittlung des Gemeinschaftsinteresses wurden alle auf dem Spiel stehenden Interessen berücksichtigt. Diese Untersuchung bezieht sich auf eine Situation, in der Antidumpingmaßnahmen bereits eingeführt waren, und ermöglicht die Beurteilung etwaiger unerwünschter negativer Auswirkungen der geltenden Antidumpingmaßnahmen auf die betroffenen Parteien.
(187)
Auf dieser Grundlage wurde geprüft, ob trotz der Schlussfolgerungen zur Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder Wiederauftretens von Dumping und Schädigung zwingende Gründe dafür sprachen, dass in diesem besonderen Fall die Aufrechterhaltung der Maßnahmen dem Gemeinschaftsinteresse zuwiderliefe.
2. Interesse des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft
(188)
Wie oben dargelegt, besteht bei Außerkrafttreten der Maßnahmen gegenüber den russischen Ausführern eindeutig die Wahrscheinlichkeit eines Wiederauftretens des schädigenden Dumpings.
(189)
Bekanntlich arbeiteten nicht weniger als 22 Gemeinschaftshersteller, auf die ungefähr 87 % der gesamten SWR-Produktion in der Gemeinschaft entfallen, bei der Untersuchung mit der Kommission zusammen und befürworteten eine Fortsetzung der Maßnahmen.
(190)
Die Aufrechterhaltung von Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren aus den betroffenen Ländern würde die Möglichkeiten des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft verbessern, seine derzeitigen Ergebnisse zu halten und sogar zu festigen. Ein Wiederauftreten des schädigenden Dumpings in erheblichem Umfang ist nämlich sehr wahrscheinlich, und dem hätte der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft vermutlich nichts entgegenzusetzen. Der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft hätte also weiterhin Vorteile von der Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen, vor allem da nunmehr auch Maßnahmen gegenüber Einfuhren von Kabeln und Seilen aus Stahl mit Ursprung in der VR China, Indien, Südafrika und der Ukraine in Kraft sind.
3. Interesse der Einführer
(191)
Unter Erwägungsgrund 202 der vorläufigen Verordnung wurde bereits erläutert, dass der Vertrieb von SWR in der Gemeinschaft über eine große Zahl von Einführern/Händlern erfolgt. Obwohl der Antrag für die derzeitige Auslaufüberprüfung eine Liste mit 32 Einführern/Händlern enthielt, die auch alle kontaktiert wurden, arbeiteten lediglich drei Einführer an der Untersuchung mit, von denen einer die betroffene Ware importierte.
(192)
Das Kerngeschäft dieses Einführers konzentrierte sich auf SWR (zwischen 55 % und 85 %), und seine finanzielle Situation hatte nicht wesentlich unter den geltenden Maßnahmen gelitten.
4. Interesse der Zulieferer
(193)
Wie bereits ausführlich unter den Erwägungsgründen 197 und 198 der vorläufigen Verordnung erläutert, ist der wichtigste Rohstoff bei der SWR-Produktion aus Walzdraht hergestellter industrieller Stahldraht.
(194)
Einige der SWR-Unternehmen in der Gemeinschaft waren vertikal integriert, d. h., sie bezogen ihren Rohstoff von mit ihnen verbundenen Zulieferern. Zwei verbundene Zulieferer übermittelten Angaben zu den Rohstoffpreisen (vgl. Erwägungsgrund 168), aber es meldete sich kein unabhängiger Rohstofflieferant bei der Kommission.
(195)
Alle Zulieferer in der Gemeinschaft, egal ob verbunden oder unabhängig, würde ein Außerkrafttreten der Maßnahmen und der damit schrumpfende Absatz des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft erheblich treffen. Daher wird der Schluss gezogen, dass die Aufrechterhaltung der Antidumpingmaßnahmen im Interesse der Rohstofflieferanten in der Gemeinschaft liegt.
5. Interesse der Verwender
(196)
Die Kommission nahm direkten Kontakt mit 21 Verwendern von SWR in der Gemeinschaft auf, aber kein einziger gab eine Rückmeldung oder arbeitete an der Untersuchung mit.
(197)
Die Kommission ist daher der Auffassung, dass es seitens der Verwender keine zwingenden Argumente gibt, die gegen die Aufrechterhaltung der Antidumpingmaßnahmen sprechen.
6. Schlussfolgerung zum Interesse der Gemeinschaft
(198)
Unter Berücksichtigung aller oben erläuterten Faktoren wird der Schluss gezogen, dass keine zwingenden Gründe gegen die Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen sprechen.
G. VERPFLICHTUNGEN
(199)
Wie unter Erwägungsgrund 2 erwähnt, nahm die Kommission mit dem Beschluss 2001/602/EG am 26. Juli 2001 ein Verpflichtungsangebot von SSM an. Die Interimsüberprüfung ergab, dass sich seit der Annahme der Verpflichtung im Jahr 2001 die Produktpalette von SSM stark verändert hatte.
(200)
In der Preisverpflichtung wurden die von SSM hergestellten SWR in eine Vielzahl von Warentypen eingeteilt, die sich preislich erheblich voneinander unterschieden. Die Überprüfungsuntersuchung bestätigte, dass das Unternehmen große Schwierigkeiten hatte, die einzelnen Warentypen ordnungsgemäß nach den Vorgaben der Preisverpflichtung zu klassifizieren. Dies war teilweise auf die Unzulänglichkeiten des Buchführungssystems zurückzuführen, das keine klare Unterscheidung zwischen einzelnen SWR-Typen erlaubte. Bei der Überwachung der Preisverpflichtung wurden bereits ähnliche Probleme festgestellt, die in einem Mahnschreiben beanstandet wurden.
(201)
Es wurde daher der Schluss gezogen, dass die Verpflichtung in ihrer gegenwärtigen Form nicht länger durchführbar ist und die Annahme im Wege eines Kommissionsbeschlusses widerrufen werden muss.
(202)
Die beiden russischen Ausführer boten innerhalb der entsprechenden Frist nach Unterrichtung über die endgültigen Feststellungen eine weitere Verpflichtung an; innerhalb der in Artikel 8 Absatz 2 der Grundverordnung vorgeschriebenen Frist wurde jedoch kein akzeptables Angebot vorgelegt, das die Feststellungen der Überprüfungen widerspiegeln würde und in dem die einzelnen Waren in praktikablen Gruppen, die sich preislich nur begrenzt unterscheiden, zusammengefasst würden.
(203)
Angesichts der Tatsache, dass die russischen Ausführer erst in einem späten Verfahrensstadium über die Gründe des Widerrufs unterrichtet wurden, sollten sie ausnahmsweise die Möglichkeit erhalten, ihr Angebot nach Ablauf der üblichen Fristen, allerdings innerhalb von 10 Kalendertagen nach Inkrafttreten dieser Verordnung, zu vervollständigen. Sofern erforderlich, kann die Kommission dann eine entsprechende Änderung dieser Verordnung vorschlagen.
H. SCHLUSSBESTIMMUNGEN
(204)
Alle Parteien wurden über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen unterrichtet, auf deren Grundlage beabsichtigt wurde, die Aufrechterhaltung der geltenden Maßnahmen gegenüber den Einfuhren mit Ursprung in Russland bzw., wo angezeigt, die Anpassung ihrer Höhe zu empfehlen. Nach dieser Unterrichtung wurde allen Parteien eine Frist zur Stellungnahme eingeräumt. Es gingen keine Stellungnahmen ein, die eine Änderung der vorgenannten Schlussfolgerungen erforderlich gemacht hätten.
(205)
Aus den vorstehenden Ausführungen ergibt sich, dass gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung die Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren von SWR mit Ursprung in den betroffenen Ländern im Falle Russlands aufrechterhalten und für die Türkei und Thailand aufgehoben werden sollten.
I. ZÖLLE
(206)
Angesichts der Schlussfolgerungen zum Anhalten des Dumpings, zur Wahrscheinlichkeit einer erneuten Schädigung und zum Gemeinschaftsinteresse sollten die Maßnahmen gegenüber den Einfuhren von SWR mit Ursprung in Russland bestätigt werden, um eine erneute Schädigung des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft durch die gedumpten Einfuhren zu verhindern.
(207)
In Bezug auf die Feststellungen der die beiden russischen Hersteller betreffenden Interimsüberprüfung hält es die Kommission für angezeigt, den für BMK geltenden Antidumpingzoll auf 36,2 % und den für SSM auf 9,7 % zu ändern.
(208)
In Anbetracht der Feststellungen im Falle der Türkei, die keinen Hinweis auf ein mögliches Wiederauftreten des Dumpings ergaben, sollten die Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren von SWR mit Ursprung in diesem Land aufgehoben werden.
(209)
Ferner sollten angesichts der Feststellungen im Falle Thailands, die kein Dumping für den UZIÜ-Thailand und keinen Hinweis für ein mögliches Wiederauftreten des Dumpings ergaben, die Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren von SWR mit Ursprung in diesem Land ebenfalls aufgehoben werden -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Es wird ein endgültiger Antidumpingzoll eingeführt auf die Einfuhren von Kabeln und Seilen aus Eisen oder Stahl, einschließlich verschlossene Seile, ausgenommen Kabel und Seile aus nicht rostendem Stahl, mit einer größten Querschnittsabmessung von mehr als 3 mm, auch ausgerüstet, mit Ursprung in der Russischen Föderation, die unter den KN-Codes ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 und ex 7312 10 98 (TARIC-Codes 7312108111, 7312108112, 7312108119, 7312108190, 7312108311, 7312108312, 7312108319, 7312108390, 7312108511, 7312108512, 7312108519, 7312108590, 7312108911, 7312108912, 7312108919, 7312108990, 7312109811, 7312109812, 7312109819 und 7312109890) eingereiht werden.
(2) Für die in Absatz 1 beschriebene und von den nachstehend aufgeführten Unternehmen hergestellte Ware gelten folgende endgültige Antidumpingzollsätze auf den Nettopreis frei Grenze der Gemeinschaft, unverzollt:
Unternehmen
Zollsatz
(%)
TARIC-Zusatzcode
Joint Stock Company Beloretsk Iron & Steel Works
1 Blukhera Street, Beloretsk, Republik Baschkortostan, 453500, Russland
36,2
A694
Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz
162600 Ul. 50-letiya Oktyabrya 1/33, Cherepovets, Vologda Region, Russland
9,7
A217
Alle übrigen Unternehmen
50,7
A999
(3) Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollvorschriften Anwendung.
Artikel 2
Die Antidumpingverfahren gegenüber Einfuhren von Kabeln und Seilen aus Eisen oder Stahl, einschließlich verschlossene Seile, ausgenommen Kabel und Seile aus nicht rostendem Stahl, mit einer größten Querschnittsabmessung von 3 mm, auch ausgerüstet, mit Ursprung in Thailand und der Türkei, die unter den KN-Codes ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 und ex 7312 10 98 eingereiht werden, werden eingestellt, und die mit der Verordnung (EG) Nr. 1601/2001 eingeführten Antidumpingmaßnahmen gegenüber diesen Ländern werden aufgehoben.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Luxemburg am 30. Oktober 2007.
REGULAMENTUL (CE) NR. 1279/2007 AL CONSILIULUI
din 30 octombrie 2007
de impunere a unei taxe antidumping definitive la anumite cabluri din fier sau din oțel originare din Federația Rusă și de abrogare a măsurilor antidumping la importurile anumitor cabluri din fier sau din oțel originare din Thailanda și Turcia
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) („regulamentul de bază”), în special articolul 11 alineatele (2) și (3),
având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURĂ
1. Măsuri în vigoare
(1)
La data de 2 februarie 2001, Consiliul a impus, prin Regulamentul nr. 230/2001 (2) (denumit în continuare „regulamentul provizoriu”), măsuri antidumping provizorii pentru importurile anumitor cabluri din fier sau din oțel („SWR”) originare din Republica Cehă, Rusia, Thailanda și Turcia (ultimele trei țări menționate vor fi denumite în continuare „țările în cauză”). La 2 august 2001, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 1601/2001 (3) (denumit în continuare „regulamentul inițial”), a impus măsuri antidumping definitive. Măsurile impuse asupra importurilor de SWR originare din Republica Cehă au încetat să mai fie aplicabile după extinderea Uniunii Europene la data de 1 mai 2004.
(2)
La data de 26 iulie 2001, Comisia a acceptat, prin Decizia nr. 2001/602/CE (4), angajamente oferite de către un exportator rus și unul thailandez în legătură cu măsurile antidumping menționate la considerentul 1.
(3)
La data de 8 noiembrie 2005, Consiliul a impus, prin Regulamentul (CE) nr. 1858/2005 (5), măsuri antidumping definitive asupra importurilor de anumite cabluri din fier sau din oțel originare din Republica Populară Chineză, India, Africa de Sud și Ucraina („procedura paralelă”).
2. Cerere de reexaminări
(a) Reexaminări intermediare parțiale ale măsurilor antidumping în vigoare împotriva producătorilor-exportatori din Rusia
(4)
În 2004, Comisia a primit două cereri pentru reexaminări intermediare parțiale în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază („reexaminările intermediare”). Cererile, limitându-se la dumping, au fost înaintate de Open Joint Stock Company Cherepovetsky Staleprokatny Zavod („ChSPZ”) și, respectiv, Joint Stock Company Beloretsk Iron & Steel Works („BMK”), ambii producători-exportatori de SWR din Rusia.
(5)
Astfel cum se explică într-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (6), denumirea ChSPZ a fost schimbată cu Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz („SSM”) ca urmare a unei fuziuni cu Open Joint Stock Company Orlovsky Staleprokatny Zavod („OSPAZ”) și cu Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz. Această schimbare a denumirii s-a aplicat începând cu 1 ianuarie 2006.
(6)
Potrivit solicitanților, împrejurările pe baza cărora măsurile au fost stabilite se schimbaseră, iar aceste schimbări au un caracter durabil. Mai mult decât atât, ambii producători-exportatori au susținut că nivelul actual al măsurilor antidumping nu mai este necesar pentru contracararea efectelor dumpingului.
(7)
Stabilind, după consultarea Comitetului consultativ, că existau suficiente probe care justificau inițierea a două reexaminări intermediare parțiale, Comisia a inițiat aceste reexaminări la data de 10 august 2004 (7).
(b) Reexaminare intermediară parțială a măsurilor antidumping în vigoare împotriva unui producător-exportator din Turcia
(8)
În urma publicării unui aviz de expirare iminentă (8), Comisia a primit la data de 28 aprilie 2006 o cerere de reexaminare intermediară parțială în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază [primită în comun cu cererea de reexaminare în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) („reexaminare în legătură cu expirarea măsurilor”), la care se face referire în considerentele 12-15 de mai jos].
(9)
Cererea a fost înaintată de către Comitetul de legătură al Federației europene a industriilor cablurilor („EWRIS” sau „solicitantul”) în numele producătorilor reprezentând o proporție majoră, în acest caz peste 50 %, din producția totală de anumite cabluri din fier sau din oțel a Comunității.
(10)
Domeniul de aplicare al reexaminării intermediare, la cererea solicitantului, a fost limitat la nivelul dumpingului realizat de către un singur producător-exportator din Turcia (care în prezent plătește taxe zero). Potrivit solicitantului, nivelul măsurilor nu mai este suficient pentru a combate dumpingul prejudiciabil.
(11)
Stabilind, după consultarea Comitetului consultativ, că existau suficiente probe care justificau inițierea unei reexaminări intermediare, Comisia a inițiat această reexaminare la data de 3 august 2006 (9).
(c) Reexaminarea în legătură cu expirarea măsurilor în vigoare împotriva Rusiei, Thailandei și Turciei
(12)
În urma publicării unui aviz de expirare iminentă, Comisia a primit la data de 28 aprilie 2006 o cerere de reexaminare în legătură cu expirarea măsurilor (primită în comun cu cererea de reexaminare intermediară la care se face referire în considerentele 8-11 de mai sus).
(13)
Cererea a fost înaintată de către Comitetul de legătură al Federației europene a industriilor cablurilor („EWRIS” sau „solicitantul”) în numele producătorilor reprezentând o proporție majoră, în acest caz peste 50 %, din producția totală de anumite cabluri din fier sau din oțel a Comunității.
(14)
Cererea de reexaminare în legătură cu expirarea măsurilor făcea referire la toate țările cărora li se aplică în prezent regulamentul inițial și se întemeia pe faptul că expirarea măsurilor ar duce probabil la continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului asupra industriei comunitare.
(15)
Stabilind, după consultarea Comitetului consultativ, că existau suficiente probe care justificau inițierea unei reexaminări în legătură cu expirarea măsurilor, Comisia a inițiat această reexaminare la data de 3 august 2006.
(d) Reexaminare intermediară parțială a măsurilor antidumping în vigoare împotriva unui producător-exportator din Thailanda
(16)
Comisia a primit o cerere pentru o reexaminare intermediară parțială în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază. Cererea, limitându-se la dumping, a fost înaintată de către Usha Siam Steel Industries Public Company Ltd, un producător-exportator de cablu din fier sau din oțel din Thailanda.
(17)
Potrivit solicitantului, împrejurările pe baza cărora măsurile au fost impuse se schimbaseră, iar aceste schimbări sunt durabile. Mai mult decât atât, producătorul-exportator a susținut că nivelul actual al măsurilor antidumping nu mai este necesar pentru contracararea efectelor dumpingului.
(18)
Stabilind, după consultarea Comitetului consultativ, că existau suficiente probe care justificau inițierea unei reexaminări intermediare, Comisia a inițiat această reexaminare la data de 22 martie 2007 (10).
3. Părțile vizate de anchete
(19)
Comisia a informat în mod oficial producătorii-exportatori, reprezentanții țărilor exportatoare, importatorii, producătorii din Comunitate, utilizatorii și solicitantul inițierii reexaminării în legătură cu expirarea măsurilor și a reexaminărilor intermediare parțiale. Părților interesate li s-a dat ocazia de a-și face cunoscute pozițiile în scris și de a solicita o audiere în termenul menționat în avizul de inițiere. S-a acordat dreptul la o audiere tuturor părților interesate care au solicitat acest lucru și care au arătat că existau motive speciale pentru care ar trebui să fie audiate.
3.1. Eșantionarea producătorilor din Comunitate
(20)
Având în vedere numărul mare al producătorilor din cadrul Comunității, s-a considerat necesar, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază, să se analizeze dacă este necesară utilizarea de eșantioane reprezentative în cadrul reexaminării în legătură cu expirarea măsurilor. Pentru a da Comisiei posibilitatea de a decide dacă eșantionarea este necesară și, dacă da, de a selecta un eșantion, importatorii comunitari au fost rugați, în temeiul articolului 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, să se facă cunoscuți în termen de 15 zile de la inițierea reexaminărilor și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de inițiere.
(21)
După examinarea informațiilor prezentate de către 17 producători comunitari, s-a considerat necesară selectarea a cinci societăți pentru eșantionare în special pe baza volumului producției și vânzărilor pe durata perioadei de anchetă. Eșantionul cuprinde următoarele societăți:
-
Bridon GmbH, Gelsenkirchen, Germania
-
Casar Drahtseilwerk Saar GmbH („Casar”), Saarbrücken, Germania
-
Wire and Rope Factory Drumet S.A. („Drumet”), Włocławek, Polonia
-
Manuel Rodrigues de Oliveira SA & Filhos S.A. („Oliveira”), Gemunde, Portugalia
-
Tréfileurope S.A., Bourg-en-Bresse, Franța.
3.2. Eșantionarea importatorilor din Comunitate
(22)
Având în vedere numărul aparent mare al importatorilor din cadrul Comunității (32 de importatori enumerați în cerere), s-a considerat necesar, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază, să se analizeze dacă este necesară utilizarea de eșantioane reprezentative în cadrul reexaminării în legătură cu expirarea măsurilor. Pentru a da Comisiei posibilitatea de a decide dacă eșantionarea este necesară și, dacă da, de a selecta un eșantion, importatorii comunitari au fost rugați, în temeiul articolului 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, să se facă cunoscuți în termen de 15 zile de la inițierea reexaminărilor și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de inițiere.
(23)
Cu toate acestea, deoarece numai un singur importator s-a făcut cunoscut prin faptul că a răspuns la chestionarul referitor la utilizarea de eșantioane, s-a decis că eșantionarea nu este justificată în acest caz.
4. Chestionare și verificare
(24)
Prin urmare, au fost trimise chestionare tuturor producătorilor-exportatori cunoscuți din țările vizate, singurului importator menționat la considerentul 23 de mai sus, producătorilor comunitari incluși în eșantion și utilizatorilor.
(25)
Răspunsuri la chestionare s-au primit de la:
-
2 producători-exportatori din Federația Rusă, în scopul unei reexaminări intermediare, și unul, în scopul reexaminării în legătură cu expirarea măsurilor;
-
1 producător-exportator din Thailanda și importatorul afiliat din Regatul Unit;
-
2 producători-exportatori din Turcia;
-
1 importator afiliat cu producătorii-exportatori din țările vizate;
-
5 producători comunitari incluși în eșantion;
-
1 importator independent.
(26)
Comisia a cercetat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru analiză și a întreprins vizite de verificare la sediul următoarelor societăți:
(a)
Rusia:
-
Severstal-Metiz, Cherepovets
-
BMK, Beloretsk
(b)
Thailanda:
-
Usha Siam Ltd, Bangkok
(c)
Turcia:
-
Celik Halat, Izmit-Kocaeli
-
Has Çelik ve Halat Sanayi Ticaret A.S. („Has Celik”), Hacilar Kayseri
(d)
Producători din Comunitate care au constituit eșantionul reprezentativ:
-
Bridon GmbH, Gelsenkirchen, Germania
-
Casar Drahtseilwerk Saar GmbH („Casar”), Saarbrücken, Germania
-
Wire and Rope Factory Drumet S.A., Włocławek, Polonia
-
Manuel Rodrigues de Oliveria SA & Filhos S.A., Gemunde, Portugalia
-
Tréfileurope S.A., Bourg-en-Bresse, Franța
(e)
Importator afiliat din Comunitate:
-
Usha Martin UK Ltd, Clydebank, Regatul Unit
(f)
Importatori independenți din Comunitate:
-
HEKO Industrieerzeugnisse GmbH, Hemer, Germania
5. Perioadele relevante acoperite de anchetele de reexaminare
(27)
Ancheta privind probabilitatea continuării și/sau reapariției dumpingului și a prejudiciului în vederea reexaminării măsurilor care urmează să expire a acoperit perioada 1 iulie 2005-30 iunie 2006 (denumită în continuare „perioada de anchetă în vederea reexaminării în legătură cu expirarea măsurilor” sau „PARM”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității unei continuări sau reapariții a prejudiciilor a acoperit perioada de la 1 ianuarie 2003 până la sfârșitul PARM („perioada luată în considerare”).
(28)
Perioada de anchetă pentru reexaminarea intermediară parțială în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază privind importurile provenind de la doi producători-exportatori din Rusia a acoperit perioada de la 1 iulie 2003-30 iunie 2004 („perioada de reexaminare intermediară a Rusiei”).
(29)
Perioada de anchetă relevantă pentru reexaminarea intermediară parțială în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază privind importurile provenind de la producătorul-exportator din Turcia („perioada de reexaminare intermediară a Turciei”) este aceeași cu PARM.
(30)
Perioada de anchetă pentru reexaminarea intermediară parțială în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază privind importurile provenind de la doi producători-exportatori din Thailanda a acoperit perioada de la 1 aprilie 2006-31 martie 2007 („perioada de reexaminare intermediară a Thailandei”).
6. Notificarea informațiilor și posibilitatea de a face observații
(31)
Toate părțile interesate au fost informate cu privire la faptele și motivele esențiale pe baza cărora s-a intenționat să fie recomandată impunerea unei taxe antidumping definitive pentru anumite cabluri din fier sau din oțel originare din Rusia și încheierea anchetelor cu privire la măsurile antidumping aplicabile importurilor de anumite cabluri din fier sau din oțel originare din Thailanda sau din Turcia. De asemenea, părților le-a fost acordat un termen pentru a-și putea formula observațiile în urma acestei notificări. Observațiile acestora au fost luate în considerare, după caz.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSE SIMILARE
1. Produsul în cauză
(32)
Produsul în cauză care face obiectul prezentei reexaminări în legătură cu expirarea măsurilor este același cu produsul definit în regulamentul inițial, și anume cabluri din fier sau din oțel, inclusiv cabluri închise în colac, din fier sau din oțel, dar nu din oțel inoxidabil, cu dimensiunea maximă a secțiunii transversale mai mare de 3 mm, cu sau fără accesorii, originare din țările vizate („produsul în cauză”). SWR intră în prezent sub incidența codurilor NC ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 și ex 7312 10 98.
(33)
Una dintre părțile interesate a susținut că produsul în cauză ar trebui să fie divizat în două grupuri separate, respectiv: (a) SWR de uz curent; și (b) SWR de înaltă performanță. Aceasta a susținut, de asemenea, că SWR de înaltă performanță, cu privire la care se presupune că nu ar fi fost produse în țările exportatoare, nu ar trebui să facă obiectul procedurii, deoarece, potrivit anumitor importatori, tipurile de SWR din respectiva categorie erau diferite de produsele SWR din cealaltă categorie, și aceste tipuri de SWR nu s-ar fi aflat în concurență.
(34)
În primul rând, partea interesată nu a contribuit cu niciun element de probă care să demonstreze că produsul importat din țările vizate este diferit de cel produs de industria comunitară sau că produsele SWR în cauză nu se aflau în concurență, sau că nu erau interschimbabile. Prin urmare, cererea a trebuit să fie respinsă.
(35)
Mai mult, partea interesată nu a putut să demonstreze că definiția și descrierea produsului în cauză, astfel cum se menționează la considerentele 10-13 din regulamentul provizoriu, a fost eronată.
(36)
Prin urmare, se confirmă definiția produsului în cauză din regulamentul inițial.
2. Produsul similar
(37)
La considerentele 14 și 19 din regulamentul inițial, s-a concluzionat că produsul în cauză, SWR produs și vândut de producătorii comunitari și SWR vândut pe piețele interne și exportat către Comunitate din țările vizate, prezenta aceleași caracteristici fizice și chimice de bază. Aceste produse au fost, așadar, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(38)
Una dintre părțile interesate a susținut că produsele SWR importate sunt în mod substanțial diferite față de cele fabricate și vândute în Comunitate și că nu pot fi comparate în scopul actualelor anchete. Aceasta a susținut că produsele importate în Comunitate nu concurau în mod direct cu SWR fabricat în Comunitate.
(39)
Aceleași motive fuseseră înaintate în ancheta preliminară concluziilor stabilite în considerentul 15 din regulamentul provizoriu. Dat fiind că partea interesată nu a furnizat niciun element nou care să demonstreze că produsul importat din țările vizate nu este similar cu cel fabricat și vândut în Comunitate, cererea a trebuit să fie respinsă.
(40)
Concluziile din regulamentul inițial, menționate în considerentele 14-19, cu privire la produsul similar pot fi prin urmare confirmate.
C. DUMPINGUL ȘI PROBABILITATEA CONTINUĂRII ȘI/SAU REAPARIȚIEI DUMPINGULUI
1. Dumpingul importurilor pe durata perioadelor de anchetă în vederea reexaminării măsurilor - Principii generale
(41)
Din motive de coerență, s-a analizat, într-o primă etapă, dacă dumpingul are loc în prezent și dacă expirarea măsurilor ar putea duce la continuarea dumpingului. Într-o a doua etapă, în conformitate cu regulamentul de bază, au fost examinate posibilele implicații ale reexaminărilor intermediare cu privire la concluziile din regulamentul inițial, la nivelul fiecărei țări.
(42)
Metodologia generală expusă mai jos s-a aplicat tuturor producătorilor-exportatori din țările implicate și este aceeași ca în ancheta inițială. Astfel, prezentarea constatărilor în privința dumpingului pentru fiecare dintre țările implicate descrie doar ceea ce este caracteristic fiecărei țări exportatoare.
(43)
Pentru determinarea valorii normale, s-a stabilit mai întâi, pentru fiecare producător-exportator, dacă vânzările totale interne ale produsului în cauză sunt reprezentative în raport cu vânzările totale de produse exportate în Comunitate. În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, vânzările de pe piața internă sunt considerate reprezentative atunci când volumul total de vânzări de pe piața internă pentru fiecare producător-exportator este de cel puțin 5 % din volumul total de vânzări de produse exportate în Comunitate.
(44)
Ulterior, s-au identificat acele tipuri de produs vizate vândute pe piața internă de către producătorii-exportatori, având vânzări domestice globale reprezentative, care sunt identice sau direct comparabile cu tipurile de produse vândute la export către Comunitate.
(45)
Pentru fiecare tip de produs vândut de producătorii-exportatori pe piețele interne și găsit a fi direct comparabil cu tipurile de SWR vândute la export către Comunitate, s-a stabilit dacă vânzările interne sunt suficient de reprezentative în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne ale unui anumit tip de SWR au fost considerate suficient de reprezentative atunci când volumul total de vânzări interne ale acelui tip de produs pe durata PARM sau a perioadei relevante de anchetă privind reexaminarea intermediară a reprezentat 5 % sau mai mult din volumul total de vânzări ale tipului comparabil de SWR exportat către Comunitate.
(46)
De asemenea, s-a analizat dacă vânzările interne pentru fiecare tip de SWR pot fi considerate ca fiind realizate în cadrul operațiunilor comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Acest fapt s-a realizat prin stabilirea, pentru fiecare producător-exportator din țările vizate, a proporției de vânzări profitabile către clienți independenți de pe piața internă a fiecărui tip de produs exportat din produsul în cauză pe piața internă, pe durata perioadei de anchetă:
(a)
Pentru acele tipuri de produs la care mai mult de 80 %, în volum, din vânzările pe piața internă nu au fost efectuate la un preț mai mic decât costurile unitare, adică unde prețul mediu de vânzare al tipului de produs în cauză a fost egal cu sau mai mare decât costul mediu de producție pentru tipul de produs în cauză, valoarea normală a fost calculată ca fiind prețul mediu al tuturor vânzărilor interne pentru tipul de produs în cauză, indiferent dacă aceste vânzări au fost sau nu profitabile;
(b)
Pentru acele tipuri de produs la care cel puțin 10 %, dar nu mai mult de 80 %, ca volum, din vânzările pe piața internă nu au fost efectuate la un preț mai mic decât costurile unitare, valoarea normală a fost calculată ca media ponderată a prețului de vânzare pentru acele tranzacții care au fost făcute la același preț sau la un preț mai mare decât costurile unitare ale tipului de produs în cauză;
(c)
Pentru acele tipuri de produs la care mai puțin de 10 %, în volum, s-au vândut pe piața internă la un preț care nu era mai mic decât costul unitar, s-a considerat că tipul de produs în cauză nu a fost vândut în cadrul operațiunilor comerciale normale și, în consecință, valoarea normală a trebuit să fie calculată în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(47)
În cazurile în care a fost necesară construirea valorilor normale, acestea au fost construite în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, adică pe baza costului de fabricație al tipului de produs vizat, la care s-au adăugat o sumă pentru costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale (SG&A) și o marjă de profit. Suma SG&A a fost cea suportată de producătorul-exportator pentru produsul similar și suma reprezentând profitul a fost asimilată cu profitul mediu realizat de către producătorul-exportator la vânzarea produsului similar în cadrul operațiunilor comerciale normale.
(48)
În toate cazurile în care produsul în cauză a fost exportat către clienți independenți din cadrul Comunității, prețul de export a fost stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, și anume pe baza prețurilor de export plătite efectiv sau care urmează să fie plătite.
(49)
În cazurile în care vânzările au fost realizate prin intermediul unui importator sau comerciant afiliat, prețul de export a fost calculat pe baza prețurilor de revânzare ale respectivului importator către clienți independenți. Toate costurile suportate între import și revânzare au fost ajustate, inclusiv costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale și o marjă de profit rezonabilă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. Marja de profit adecvată a fost stabilită pe baza informațiilor furnizate de comercianți/importatori independenți care au cooperat și care operează pe piața comunitară.
(50)
Valoarea normală și prețul de export au fost comparate pe baza prețului franco fabrică. În scopul asigurării unei comparații corecte între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, sub formă de ajustări, de diferențele care afectează prețul și comparabilitatea prețului în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Au fost realizate ajustări adecvate în toate cazurile în care au fost considerate rezonabile, corecte și susținute de elemente de probă.
(51)
S-au realizat ajustări privind costul transportului terestru și maritim, costurile de asigurări, costurile de manipulare și ambalare, costurile creditelor și taxele de import, toate acestea fiind deduse integral din prețul de revânzare pentru a se ajunge la prețul franco fabrică.
(52)
În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, s-a calculat o marjă de dumping pentru fiecare producător-exportator care a cooperat, prin compararea mediei ponderate a valorii normale cu media ponderată a prețului de export.
(53)
Pentru acele țări în care s-a constatat că nivelul de cooperare este unul ridicat (peste 80 % din totalul volumelor importate în Comunitate pe durata PARM sau durata relevantă a perioadei de anchetă) și unde nu a existat niciun motiv să se presupună că vreun producător-exportator nu ar dori să coopereze, marja reziduală de dumping a fost stabilită pentru producătorul-exportator care a cooperat la nivelul marjei de dumping celei mai ridicate pentru a asigura eficacitatea măsurilor.
(54)
Pentru acele țări în care s-a constatat că nivelul de cooperare este unul scăzut (mai puțin de 80 % din totalul volumelor importate în Comunitate pe durata PARM sau durata relevantă a perioadei de anchetă), marja reziduală de dumping a fost determinată în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, și anume pe baza datelor disponibile.
2. Dumpingul importurilor pe parcursul perioadelor de anchetă în vederea reexaminării măsurilor - Constatări specifice pentru fiecare țară
2.1. Rusia
(55)
Există doi producători-exportatori despre care se știe că produc SWR în Rusia: Severstal-Metiz, Cherepovets („SSM”) și BMK, Beloretsk („BMK”). Aceștia reprezintă, prin urmare, 100 % din volumul de producție și o cotă de piață de 1,5 % din importurile pe piața comunitară pe durata PARM. Ambii producători au cooperat în timpul reexaminării intermediare, însă numai unul a cooperat în ancheta de reexaminare în legătură cu expirarea măsurilor. Celălalt producător a indicat că nu dorește să coopereze la reexaminarea în legătură cu expirarea măsurilor. Acesta a susținut că, pe lângă faptul că societatea sa nu a exportat decât cantități mici în UE pe parcursul perioadei de reexaminare intermediară referitoare la Rusia, situația societății nu s-a schimbat în mod semnificativ în urma reexaminării intermediare care a fost inițiată în august 2004 (a se vedea considerentele 4-7 de mai sus).
2.1.1. Reexaminare intermediară parțială cu privire la măsurile în vigoare împotriva producătorilor-exportatori din Rusia
(56)
Reexaminările intermediare parțiale au fost limitate la nivelul dumpingului practicat în UE de ambii producători cunoscuți din Rusia. Au fost primite răspunsuri complete la chestionare din partea amândurora.
(57)
Valoarea normală a fost determinată în funcție de metodologia generală descrisă în considerentele 43 și 47 de mai sus.
(58)
Pentru un producător-exportator din Rusia, valoarea normală s-a bazat pe prețurile interne efective în conformitate cu metodologia enunțată în considerentul 46 de mai sus. Pentru celălalt producător-exportator din Rusia, valoarea normală s-a bazat în principal pe prețurile interne efective, însă a trebuit să fie construită pentru anumite tipuri de produse în conformitate cu metodologia expusă în considerentul 47 de mai sus.
(59)
La determinarea prețului de export, au fost aplicate principiile generale descrise în amănunt la considerentele 48 și 49 de mai sus.
(60)
În ceea ce privește vânzările la export către Comunitate ale unui producător-exportator din Rusia prin intermediul unei societăți comerciale din Elveția, prețul de export a fost stabilit pe baza prețurilor de revânzare plătite efectiv sau care urmează să fie plătite acestuia din urmă de către primul cumpărător independent din Comunitate pe durata perioadei de reexaminare intermediară referitoare la Rusia.
(61)
Trebuie remarcat faptul că aproape toate exporturile realizate de un exportator rus în Comunitate au fost făcute în condițiile unui angajament privind prețurile, acceptat de Comisie în august 2001. În acest context, determinarea prețurilor de export nu a fost limitată numai la o analiză a comportamentului din trecut al exportatorilor ci, de asemenea, a fost avută în vedere evoluția lor probabilă în viitor. În special, a fost examinată întrebarea dacă existența acestui angajament a influențat nivelul prețurilor de export, astfel încât acestea să nu poată constitui o bază pentru constatarea comportamentului la export pentru viitor.
(62)
Mai mult, s-a analizat dacă, în ciuda existenței unui angajament privind prețurile, prețurile la export practicate de către exportator către clienții din Comunitate au fost fiabile și au putut constitui o bază reală pentru calcularea marjei de dumping în scopul prezentei anchete. În special, ancheta a încercat să determine dacă actualele prețuri de export către Comunitate nu au fost stabilite în mod artificial, în raport cu prețurile minime de import („PMI”), și dacă, prin urmare, aceste prețuri ar putea fi menținute pe viitor. Cu toate acestea, ancheta a arătat că sistemul utilizat pentru stabilirea numerelor de control al produselor („NCP”) pentru această anchetă a fost mai complex față de sistemul de clasificare aplicat la vremea acceptării angajamentului în 2001. Acest lucru a condus la concluzia că orice comparație între NCP-urile fiecărui PMI și cele din ancheta actuală nu ar putea fi fiabilă.
(63)
A fost efectuată o comparație în funcție de tipul de produse între prețurile de export către Comunitate și prețurile practicate în cazul altor țări terțe. Această comparație a arătat că prețurile de export către țările terțe erau în medie considerabil mai mici. Prin urmare, s-a concluzionat că prețurile de export spre Comunitate ale acestei societăți nu puteau fi utilizate pentru a stabili prețuri de export fiabile, în sensul articolului 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, în contextul prezentei reexaminări. În absența unor prețuri de export fiabile la vânzările către EU-15, vânzările către alte țări au fost considerate ca substitut pentru acele prețuri de export.
(64)
În ceea ce privește comparația dintre valoarea normală și prețul de export, a fost urmată metoda descrisă în considerentul 50.
(65)
Deoarece comerciantul afiliat din Elveția al unuia dintre producătorii-exportatori din Rusia deține funcții asemănătoare cu cele ale unui agent care lucrează pe bază de comision, s-a efectuat o ajustare a prețurilor de export pentru un comision în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază. Nivelul comisionului a fost calculat pe baza dovezilor directe care indicau existența unei majorări asociate cu astfel de funcții.
(66)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată în funcție de tip a fost comparată cu media ponderată a prețului de export pentru tipul corespunzător de produs în cauză.
(67)
Astfel cum se explică mai departe la considerentele 104-106 de mai jos, comparația a indicat existența continuării dumpingului în cazul BMK. Pentru SSM, comparația între valoarea normală medie ponderată și prețul de vânzare mediu ponderat către țări pentru care nu erau aplicabile angajamente privind prețurile a indicat, de asemenea, continuarea dumpingului.
(68)
Marja de dumping a BMK exprimată ca procent al prețului net, franco frontieră comunitară, înainte de plata taxei a fost determinată la 36,2 %. Marja de dumping pentru SSM, exprimată pe aceeași bază, a fost de 9,7 %.
(69)
În lumina rezultatelor obținute în urma stabilirii marjelor de dumping în cadrul anchetelor de reexaminare intermediară, se consideră adecvată modificarea taxei antidumping aplicabilă la 36,2 %, în cazul BMK, și la 9,7 %, în cazul SSM.
2.1.2. Reexaminare în legătură cu expirarea măsurilor în vigoare împotriva producătorilor-exportatori din Rusia
(70)
Dintre cei doi producători cunoscuți de SWR în Rusia, numai SSM a cooperat în cadrul anchetei de reexaminare în legătură cu expirarea măsurilor. Pe baza informațiilor culese, această societate a reprezentat aproape 100 % din exporturile totale ale Rusiei către Comunitate pe durata PARM. Societatea a reprezentat aproximativ 50 % din producția totală a Rusiei. Exporturile către Comunitate s-au situat la un nivel scăzut și au fost constituite din aproximativ 3 300 de tone pe durata PARM, reprezentând 1,5 % din consumul total al Uniunii. Această cotă de piață aparent redusă nu ar trebui să ascundă faptul că în Rusia există o mare capacitate disponibilă de producție. Cota de piață a exporturilor către Comunitate, ca volum, a fost mai mică de 5 % din vânzările totale ale societății care a cooperat. Astfel cum se menționează în considerentul 61, aproape toate exporturile societății care a cooperat către Comunitate sunt supuse unui acord privind un angajament referitor la preț.
(71)
Atunci când prețurile interne ale unui anumit tip de produs vândut de către SSM nu au putut fi utilizate în scopul determinării valorii normale, pentru că acesta nu a fost vândut pe piața internă în cantități semnificative, a trebuit să se aplice o altă metodă. În absența oricărei alte metode rezonabile, a fost utilizată valoarea normală construită în funcție de tipul de produs, astfel cum a fost furnizată de către SSM și verificată de către Comisie.
(72)
În ceea ce privește costul de producție, SSM a susținut faptul că structura costului pentru exporturile către Comunitate a fost diferită datorită diferitelor standarde tehnice din Comunitate și de pe piața rusească. Potrivit societății, SWR vândute pe piața comunitară trebuie să fie conforme cu așa-numitul standard DIN, care nu reprezintă o cerință în Rusia. Tabelul cuprinzând costul de producție (CP) al SWR vândute pe piața internă și în Comunitate a indicat că nu au existat diferențe semnificative între diferitele tipuri. Pentru anumite tipuri de produse, CP de pe piața internă a fost ușor mai ridicat, iar pentru alte produse CP de pe piața comunitară a fost ușor mai scăzut. Prin urmare, s-a concluzionat că această presupusă diferență nu ar putea afecta calcularea dumpingului.
(73)
În ceea ce privește exporturile către Comunitate, cu excepția unei singure tranzacții, producătorul a vândut produsul în cauză direct către Comunitate fără intervenția vreunei părți afiliate. Exportatorul a furnizat dovezi cu privire la faptul că tranzacția respectivă nu se referea la produsul în cauză și, prin urmare, nu s-a ținut cont de aceasta la realizarea calculelor.
(74)
În scopul asigurării unei comparații corecte între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, sub formă de ajustări, de diferențele care afectează prețul și comparabilitatea prețului în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază.
(75)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, marja de dumping s-a stabilit pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și media ponderată a prețurilor de export, în funcție de tipul de produs. Această comparație a indicat absența dumpingului pe durata perioadei de anchetă în vederea reexaminării în legătură cu expirarea măsurilor.
(76)
Comparația datelor cu privire la exporturile către Comunitate furnizate de către producătorii-exportatori și volumul total al importurilor, astfel cum rezultă din statisticile de import ale Eurostat, a indicat că nivelul de cooperare a fost ridicat, deoarece producătorul-exportator care a cooperat a reprezentat aproximativ totalitatea importurilor comunitare din Rusia pe durata PA.
2.2. Thailanda
2.2.1. Reexaminare intermediară cu privire la măsurile în vigoare împotriva unui producător-exportator din Thailanda
(77)
Valoarea normală era bazată pe prețurile plătite efectiv sau care urmează să fie plătite, în cadrul operațiunilor comerciale normale, de către cumpărătorii independenți de pe piața internă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază. Pe durata perioadei de anchetă în vederea reexaminării intermediare a Thailandei, societatea a vândut produsul în cauză direct utilizatorilor finali, pe piața internă. Valoarea normală s-a bazat exclusiv pe vânzările profitabile.
(78)
Valoarea normală era bazată pe prețurile plătite efectiv sau care urmează să fie plătite, în cadrul operațiunilor comerciale normale, de către cumpărătorii independenți de pe piața internă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(79)
Solicitantul și producătorul care a cooperat, Usha Siam, a exportat o cantitate limitată de SWR către Comunitate pe durata perioadei de reexaminare intermediară a Thailandei. Aceste exporturi au fost supuse unui angajament privind prețurile.
(80)
Pentru vânzările directe pe piața comunitară, prețurile de export erau bazate pe prețul plătit efectiv sau care urmează să fie plătit, în cadrul operațiunilor comerciale normale, de către cumpărătorii independenți din Comunitate, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
(81)
Pentru vânzările la export efectuate prin intermediul importatorului afiliat, Usha Martin UK, prețurile de export au fost calculate pe baza prețurilor la care produsul a fost revândut pentru prima oară clienților independenți din Comunitate, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. S-a ținut seama de toate costurile suportate între import și revânzare, inclusiv costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale și profitul realizat în Comunitate de importatorul afiliat pe durata perioadei de anchetă.
(82)
Valoarea normală a fost comparată cu prețul mediu de export al fiecărui tip de produs în cauză, pe baza prețului franco fabrică și la același nivel comercial. În conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază și în scopul asigurării unei comparații echitabile, au fost luați în considerare factorii care au fost presupuși și cu privire la care s-a demonstrat că afectează prețul și comparabilitatea prețurilor. S-au realizat ajustări pentru costul transportului terestru și maritim, costurile de asigurări, costurile de manipulare și ambalare, costurile creditelor și taxele de import, care au fost în totalitate scăzute din prețul de revânzare pentru a se ajunge la baza prețului franco fabrică.
(83)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, marja de dumping s-a stabilit în funcție de tipul de produs pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și media ponderată a prețurilor de export, la același nivel comercial. Această comparație a indicat absența dumpingului pe durata perioadei de anchetă în vederea reexaminării intermediare.
2.2.2. Reexaminare în legătură cu expirarea măsurilor cu privire la măsurile în vigoare împotriva producătorilor-exportatori din Thailanda
(84)
Dintre cei trei producători cunoscuți de SWR în Thailanda, numai o societate a cooperat la anchetă. Pe baza informațiilor culese, această societate a reprezentat aproape 100 % din exporturile totale ale Thailandei către Comunitate pe durata PARM. Societatea a reprezentat aproximativ 80 % din producția totală a Thailandei. Exporturile către Comunitate au fost la un nivel foarte scăzut pe durata perioadei de anchetă în vederea reexaminării. Exporturile societății care a cooperat către Comunitate sunt supuse unui angajament privind prețurile.
(85)
Costul total de producție al fiecărui tip de produs exportat a fost identificat ca fiind mai mare decât prețul intern pe durata PARM. Ca o consecință, nu a fost posibilă stabilirea valorii normale pe baza prețurilor plătite efectiv sau care urmează să fie plătite în cadrul operațiunilor comerciale normale de către clienți independenți pe piața internă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază, pentru niciunul dintre tipurile de SWR exportate de producătorul-exportator din Thailanda care a cooperat.
(86)
Prețurile interne au fost calculate pe baza costurilor de fabricație și de vânzare, a cheltuielilor administrative și a altor costuri generale ale producătorului-exportator și a unei marje de profit rezonabile de 5 % în temeiul articolului 2 alineatul (6) litera (c) din regulamentul de bază și în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(87)
Producătorul-exportator care a cooperat a exportat produsul în cauză prin intermediul unei societăți afiliate din Comunitate. Din acest motiv și în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, prețurile de export au fost calculate pe baza prețurilor cu care produsul importat a fost revândut pentru prima oară unor clienți independenți din Comunitate. S-a ținut seama de toate costurile suportate între import și revânzare, inclusiv costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale și profitul realizat în Comunitate de societatea importatoare pe durata perioadei de anchetă în cadrul reexaminării.
(88)
Valoarea normală a fost comparată cu prețul mediu de export al fiecărui tip de produs în cauză, pe baza prețului franco fabrică și la același nivel comercial. În conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază și în scopul asigurării unei comparații echitabile, au fost luate în considerare diferențele între factorii care au fost presupuși și cu privire la care s-a demonstrat că afectează prețul și comparabilitatea prețurilor. S-au realizat ajustări privind costul transportului terestru și maritim, costurile de asigurări, costurile de manipulare și ambalare, costurile creditelor și taxele de import, toate acestea fiind deduse integral din prețul de revânzare pentru a se ajunge la prețul franco fabrică.
(89)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, marja de dumping s-a stabilit în funcție de tipul de produs pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și media ponderată a prețurilor de export, la același nivel comercial. Această comparație a indicat existența unui dumping relativ scăzut pe durata PARM, în comparație cu regulamentul inițial. Marja de dumping calculată ca medie ponderată, exprimată ca procent din valoarea CIF la frontiera comunitară, a fost de 7,6 %.
2.3. Turcia
(90)
Există doi producători-exportatori în Turcia; atât Celik Halat („Halat”), cât și Has Celik („Has”) au cooperat la ancheta privind reexaminarea în legătură cu expirarea măsurilor, iar Has a cooperat la reexaminarea intermediară parțială cu privire la nivelul de dumping al acesteia. Cei doi producători-exportatori reprezintă 100 % din exporturile UE din Turcia.
2.3.1. Reexaminare intermediară cu privire la măsurile în vigoare împotriva unui producător-exportator din Turcia
(91)
Se reamintește faptul că reexaminarea intermediară parțială menționată în considerentul 10 de mai sus se referă la un exportator din Turcia presupus ca practicând prețuri de dumping pentru SWR către Comunitate.
(92)
Ancheta a arătat faptul că majoritatea prețurilor interne de stabilire a valorii normale pentru tipurile de produs exportate de către exportatorul în cauză din Turcia au fost profitabile. Drept urmare, prețul utilizat a fost prețul plătit efectiv sau care urmează să fie plătit, în cadrul operațiunilor comerciale normale, de către cumpărătorii independenți de pe piața internă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(93)
Pentru anumite tipuri de produse, valoarea normală a fost construită pe baza propriului cost de producție al producătorului, inclusiv cheltuielile de vânzare, generale și administrative și o marjă de profit rezonabilă de 5 %, în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(94)
În ceea ce privește exporturile către Comunitate, producătorul în cauză din Turcia a vândut produsul respectiv direct către Comunitate fără intervenția vreunei părți afiliate. Prețul de export luat în considerare a fost, prin urmare, prețul plătit efectiv sau care urmează să fie plătit pentru produsul vândut la export din țara exportatoare către Comunitate, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
(95)
Valoarea normală a fost comparată cu prețul mediu de export al fiecărui tip de produs în cauză, pe baza prețului franco fabrică și la același nivel comercial, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. În scopul asigurării unei comparații echitabile, au fost luate în considerare în cadrul calculului diferențele între factorii identificați ca afectând prețurile și comparabilitatea prețurilor. S-au realizat ajustări cu privire la costul transportului terestru și maritim, costurile de asigurări, costurile de manipulare și ambalare, costurile creditelor și taxele de import, toate acestea fiind deduse integral din prețul de revânzare pentru a se ajunge la prețul franco fabrică.
(96)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, marja de dumping s-a stabilit pentru fiecare tip de produs pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și media ponderată a prețurilor de export, în aceeași etapă de comercializare. Per ansamblu, această comparație a arătat că marja de dumping medie ponderată exprimată ca procent din valoarea CIF la frontiera comunitară a fost de 0,12 %, și anume la nivelul de minimis.
2.3.2. Reexaminarea în legătură cu expirarea măsurilor instituite împotriva Turciei
(97)
După efectuarea testelor descrise în metodologia generală prezentată la considerentul 46 de mai sus, s-a constatat că valoarea normală trebuie construită pentru majoritatea tipurilor SWR exportate către CE de către un producător-exportator din Turcia. Ca atare, valoarea normală a fost calculată, în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, pe baza costului de producție al producătorului respectiv, inclusiv o marjă de profit rezonabilă de 5 %.
(98)
În cazul celuilalt producător, pentru stabilirea valorii normale a majorității tipurilor de produse a putut fi utilizat prețul de vânzare de pe piața internă, astfel cum se arată în considerentele 92 și 93 de mai sus. Prin urmare, valoarea normală este bazată pe prețurile plătite efectiv sau care urmează să fie plătite, în cadrul operațiunilor comerciale normale, de către cumpărătorii independenți de pe piața internă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(99)
În ceea ce privește exporturile către Comunitate, producătorii din Turcia au vândut produsul în cauză pe piața comunitară în mod direct, fără intervenția vreunei părți afiliate. Prețul de export luat în considerare a fost prețul plătit efectiv sau care urmează să fie plătit pentru produsul în cauză atunci când acesta este vândut la export către Comunitate, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
(100)
Pentru fiecare tip de produs în cauză, valoarea normală și prețul mediu de export au fost comparate la nivelul franco fabrică și în aceeași etapă de comercializare. În conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază și în scopul asigurării unei comparații echitabile, au fost luate în considerare diferențele dintre factorii pretinși și cu privire la care s-a demonstrat că afectează prețul și comparabilitatea prețurilor. S-au efectuat ajustări privind cheltuielile de transport intern și maritim, cheltuielile de asigurare, de manipulare și ambalare, costurile creditelor și taxele de import, care au fost integral deduse din prețul de revânzare pentru a se ajunge la prețul franco fabrică.
(101)
Comparația dintre prețul mediu de export și valoarea normală pentru fiecare tip de produs în cauză a indicat existența dumpingului numai în cazul unui exportator din Turcia, în cazul celuilalt constatându-se doar o marjă de minimis (a se vedea considerentul 96). Marja de dumping exprimată ca procent din valoarea CIF la frontiera comunitară a fost de 33,6 % pentru exportatorul menționat.
(102)
Trebuie remarcat faptul că, în cazul exportatorului respectiv, marja de dumping stabilită în ancheta inițială a fost ridicată (mai mult de 50 %), conducând la o taxă stabilită pe baza marjei de prejudiciu în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază. Ancheta efectuată în cadrul prezentei reexaminări indică continuarea dumpingului, chiar la volume mai mici de export, dar la un nivel mai scăzut.
D. CARACTERUL DURABIL AL CIRCUMSTRANȚELOR MODIFICATE
(103)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, s-a examinat, de asemenea, dacă circumstanțele modificate constatate în reexaminările relevante pot fi considerate în mod rezonabil durabile.
(104)
Această societate este în prezent supusă unei taxe reziduale stabilite la 50,7 % în cadrul anchetei inițiale, pe baza datelor referitoare la un alt exportator rus, ca urmare a faptului că BMK nu a cooperat în ancheta respectivă. Cu toate acestea, marja de dumping actuală, stabilită la 36,2 %, a fost calculată, pe baza informațiilor referitoare la BMK, pentru întreaga PAR.
(105)
În plus, nu a existat nicio indicație potrivit căreia nivelul valorii normale sau al prețului de export stabilit pentru BMK în cursul prezentei investigații nu este fiabil. S-a constatat că prețul de export către Comunitate practicat de BMK pe durata PAR este similar cu cel al exporturilor sale către alte țări, în care acesta a vândut cantități semnificativ mai mari pe durata PAR.
(106)
Cu toate că marja de dumping constatată pe durata PAR este stabilită în raport cu o cantitate relativ mică de exporturi de SWR către Comunitate, există totuși motive să se considere că marja de dumping constatată se bazează pe circumstanțe modificate având un caracter durabil.
(107)
Este important de reamintit faptul că prețurile de export către Comunitate practicate de SSM au făcut obiectul unui angajament privind prețurile, aplicabil exporturilor către cele 10 noi state membre (UE10) care au aderat la UE la începutul ultimelor două luni din perioada reexaminării intermediare a Rusiei, adică în mai 2004. Cu toate că prețurile de export practicate față de clienții din cele 15 state membre care făceau parte din UE și înainte de 1 mai 2004 erau sub nivelul impus de angajament, s-a constatat că vânzările către clienții din UE10 aveau loc la un nivel mai mic al prețurilor. Mai mult decât atât, s-a constatat că exporturile către alte țări terțe din perioada reexaminării intermediare referitoare la Rusia s-au făcut la prețuri semnificativ mai mici și în cantități mult mai mari decât cele exportate către Comunitate.
(108)
Cantitățile mici de SWR exportate de SSM către Comunitate în perioada reexaminării intermediare a Rusiei nu pot fi atribuite limitelor capacității sale, întrucât s-a constatat că societatea dispunea de o importantă capacitate neutilizată de producție. Ca urmare, cantitatea mică a exporturilor este, în mod clar, rezultatul prețurilor impuse de angajamentele privind prețul. Aceasta sugerează că, în cazul încetării angajamentului privind prețurile, este foarte probabil ca SSM să vândă pe piața comunitară cantități mai mari la prețuri mai mici (ceea ce reprezintă dumping).
(109)
După cum s-a precizat mai sus, toate exporturile - atât cele către Comunitate, cât și cele către țări terțe - au fost luate în considerare la efectuarea acestei analize.
(110)
Ancheta a arătat că SSM dispune de o capacitate de producție suficientă pentru a-și spori semnificativ exporturile atât către Comunitate, cât și către țări terțe. Dacă SSM ar încerca să-și recâștige cota de piață deținută în Comunitate înainte de impunerea măsurilor - ceea ce este foarte probabil, ar putea face acest lucru prin vânzarea pe piața comunitară la prețuri care fac obiectul unui dumping. Pe lângă acest fapt, prețurile către alte țări au fost în medie mai mici decât cele practicate pe piața comunitară, și ancheta a condus la concluzia că produsul în cauză a fost vândut către țări care nu sunt membre UE la prețuri supuse dumpingului.
(111)
Valoarea normală a SSM în cursul PAR s-a bazat pe volumul mare (vasta majoritate a producției sale) vândut în cadrul operațiunilor comerciale normale pe o piață internă concurențială. Acest fapt arată că nivelul valorii normale constatat în prezenta anchetă prezintă un caracter durabil.
(112)
În consecință, se consideră că, în absența unor măsuri antidumping, volumele de export ale SSM către Comunitate ar crește brusc, iar prețurile ar scădea în mod semnificativ. Ca atare, se concluzionează că pretinsele circumstanțe modificate în privința prețurilor de export practicate de SSM nu pot fi considerate, în mod rezonabil, ca prezentând un caracter durabil.
(113)
Ancheta privind reexaminarea intermediară a arătat că exporturile către Comunitate ale exportatorului thailandez care a cooperat nu au fost efectuate la prețuri care au făcut obiectul dumpingului. De asemenea, s-a constatat că prețurile de export practicate de exportatorul thailandez față de Comunitate au fost similare cu cele practicate față de clienți situați în țări terțe, în care s-au vândut cantități mai mari.
(114)
În plus, s-a constat că exportatorul thailandez și-a dezvoltat rețeaua sa de distribuție și a furnizat SWR către o gamă mai largă de clienți din restul lumii. În Australia, Singapore și Statele Unite au fost înființate agenții de vânzări. Ca atare, cantitatea redusă de exporturi de SWR efectuate de Usha către Comunitate nu poate fi atribuită limitelor capacității sale, dat fiind faptul că societatea nu are practic nicio capacitate disponibilă.
(115)
Se consideră că, în absența unor măsuri antidumping (de exemplu, în prezent, un angajament privind prețul), volumele de export efectuate de Usha către Comunitate nu ar crește semnificativ, iar prețul de export ar rămâne aproape nemodificat. Pe baza elementelor de fapt și a considerentelor de mai sus, se poate concluziona că, în absența unei capacități semnificative neutilizate și luând în considerare faptul că societatea își axează exporturile în principal către alte piețe de export decât Comunitatea, în care prețurile de export sunt considerabil mai ridicate decât pe piața comunitară, circumstanțele modificate în privința Usha pot fi considerate ca având un caracter durabil.
(116)
Importurile de SWR în Comunitate originare din Turcia au crescut considerabil începând cu anul 2005. La acel moment, o reexaminare intermediară concluziona că, în absența dumpingului, este adecvată abrogarea măsurilor în ceea ce-l privește pe exportatorul turc solicitant.
(117)
Prezenta reexaminare intermediară a confirmat cu privire la același producător că exporturile sale către Comunitate au fost realizate la prețuri neconsiderate a face obiectul unui dumping. În plus, s-a constatat că capacitatea de producție a acestei societăți este limitată în raport cu consumul Comunității. În consecință, se poate concluziona că circumstanțele modificate, astfel cum au fost stabilite prin reexaminarea intermediară, prezintă un caracter durabil.
(118)
Producătorii care au cooperat la prezenta anchetă reprezintă aproape totalitatea importurilor în UE din țările în cauză. Examinarea probabilității ca dumpingul să continue în caz de abrogare a măsurilor s-a bazat, într-o mare măsură, pe informațiile furnizate de acești producători-exportatori care au cooperat. Au fost examinate în special politica prețurilor practicată pe alte piețe de export de producătorii-exportatori care au cooperat și producția acestora, capacitatea lor de producție, precum și stocurile înregistrate.
(119)
În scopul determinării probabilității continuării dumpingului, Comisia a avut în vedere situația actuală a țărilor în cauză și părțile vizate de prezenta anchetă. Acolo unde a fost cazul, a avut în vedere și posibila existență a dumpingului la exporturile către Comunitate. A fost efectuată, de asemenea, o analiză referitoare la evoluția prețurilor, producția și capacitatea de producție a altor producători-exportatori din țările vizate de aceste anchete. Această analiză s-a bazat pe datele studiilor de piață furnizate de industria comunitară și producătorii-exportatori, statisticile Eurostat pentru importuri și, atunci când au fost disponibile, statisticile de export din țările în cauză.
(120)
În perioada anchetei de reexaminare în legătură cu expirarea măsurilor, SSM a reușit să-și mărească producția cu 7 % în comparație cu 2005.
(121)
În vreme ce capacitatea de producție a rămas stabilă în perioada luată în considerare, s-a constatat că utilizarea medie a capacității în Rusia s-a situat aproximativ între 60-65 % în perioada anchetei de reexaminare. În consecință, se poate concluziona că producătorii-exportatori din Rusia au capacitatea să-și mărească exporturile către piața comunitară în cazul în care măsurile ar fi abrogate.
(122)
În plus, capacitatea totală din Rusia privind produsul în cauză este estimată ca fiind la aproximativ același nivel ca și consumul total al UE pe durata PARM, adică 220 000 tone. Având în vedere faptul că piața din Rusia nu poate să facă față unui asemenea nivel al ofertei, producătorii ruși ar putea alege să-și redirecționeze această capacitate disponibilă către Comunitate la prețuri supuse dumpingului, în cazul în care măsurile ar fi abrogate.
(123)
În considerentele 61 și 62 a fost explicat că, datorită existenței unui angajament privind prețul, exporturile către Comunitate nu s-au efectuat la prețuri supuse dumpingului. S-a demonstrat, de asemenea, că PMI, stabilit prin angajamentul privind prețul, a influențat prețul practicat de societatea rusă în cauză pe piața comunitară. S-a concluzionat, așadar, că prețul de export către Comunitate nu este fiabil în sensul articolului 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
(124)
Prețurile practicate față de țări terțe au fost considerate mai fiabile, având în vedere faptul că acestea nu au fost supuse niciunor limitări pe durata PARM.
(125)
De asemenea, pe durata PARM, prețurile de export din Rusia către țări terțe s-au situat în general sub nivelul prețurilor din cadrul Comunității. În consecință, în cazul în care măsurile ar fi abrogate, este foarte probabil ca exportatorii ruși să exporte către Comunitate cantități mai mari de SWR la prețuri mai mici decât în condițiile actualului angajament privind prețul. Ca atare, este probabil ca dumpingul să reapară în cazul în care măsurile antidumping în vigoare ar fi abrogate. Acest fapt este în special relevant pentru situația actuală referitoare la angajamentul privind prețul.
(126)
Comportamentul exportatorilor ruși și influența angajamentului privind prețul asupra prețului de export către Comunitate, nivelul semnificativ mai scăzut al prețurilor practicate în țări terțe și capacitățile de producție importante neutilizate reprezintă indicii clare că, în cazul în care măsurile ar fi abrogate, este probabil ca producătorii ruși să revină pe piața comunitară cu cantități semnificative la prețuri supuse dumpingului.
(127)
Producătorul thailandez care a cooperat este producătorul dominant din Thailanda, reprezentând o proporție majoră, mai exact 80 % din capacitatea de producție instalată și din producția efectivă de SWR din Thailanda. Ancheta a demonstrat că acest producător a produs la capacitate maximă, iar alți doi producători thailandezi au fost aproape în totalitate absenți de pe piața comunitară și nu au avut capacități semnificative de producție neutilizate.
(128)
Ancheta a arătat că, deși producătorul-exportator care a cooperat a vândut pe piața comunitară la prețuri supuse dumpingului, volumul vânzărilor sale a fost extrem de scăzut. Pe baza exporturilor la nivel mondial ale societății, s-a observat că aceasta este orientată către alte piețe de export decât Comunitatea, în special Statele Unite, Singapore, Indonezia, Australia, Japonia și Malaysia. În aceste țări au fost înființate chiar agenții de vânzări.
(129)
Producătorul-exportator care a cooperat a respectat angajamentul privind prețul și, dat fiind nivelul actual ridicat al prețurilor de pe piață, a vândut în mai multe ocazii la prețuri mai mari decât minimul agreat. Nu mai există alte societăți thailandeze care să exporte produsul în cauză pe piața comunitară.
(130)
Pe durata PARM, volumul vânzărilor Usha pe plan mondial a fost semnificativ mai mare decât vânzările către Comunitate, în pofida faptului că nivelul prețului de export către Comunitate a fost în medie cu 9,5 % mai mare decât către restul lumii.
(131)
Pe baza faptelor și a considerentelor de mai sus, chiar în cazul în care măsurile ar fi abrogate, este puțin probabil că producătorul-exportator din Thailanda care a cooperat să exporte cantități mari pe piața comunitară. Ceilalți doi producători din Thailanda nu par să aibă o rețea de distribuție internațională care să le permită să intre în mod agresiv pe piața comunitară și să câștige cote de piață.
(132)
În conformitate cu informațiile strânse în cursul anchetei, capacitatea de producție a rămas neschimbată pe perioada care a făcut obiectul anchetei, în vreme ce utilizarea capacității a crescut. Ca urmare, s-a constatat că ambele societăți din Turcia au atins cota de 90 % din capacitatea de producție. În Turcia nu mai există alte societăți producătoare de PC.
(133)
În plus, s-a observat că proporția de importuri din Turcia făcând obiectul unui dumping (de la Celik Halat) pe piața comunitară este mai mică de 0,5 %, din care 10 % nici măcar nu se află în concurență cu producția comunitară, întrucât tipurile produselor în cauză nu erau produse de industria comunitară. Având în vedere că s-a constatat că societatea Has nu practică dumpingul, cota de piață a importurilor din Turcia supuse dumpingului este, în consecință, foarte mică. Ca atare, doar o cotă mică de exporturi din Turcia face obiectul dumpingului, aflându-se în concurență directă cu industria comunitară.
(134)
Pe baza argumentelor de mai sus, chiar în cazul în care măsurile ar fi abrogate, este puțin probabil ca producătorii-exportatori care au cooperat să exporte cantități mari pe piața comunitară. În consecință, reapariția sau continuarea dumpingului este improbabilă.
E. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
1. Definiția producției și a industriei comunitare
(135)
În Comunitate, 29 de producători comunitari produc SWR, iar producția a fost estimată la 202 000 tone în cursul PARM.
(136)
Ca și în ancheta inițială, s-a constatat că anumiți producători comunitari importă produsul în cauză. Cu toate acestea, cantitățile importate au fost neglijabile în comparație cu producția acestora (mai puțin de 1 % din volumul lor de producție), neexistând produse importate originare din țările în cauză. În consecință, s-a concluzionat că nu există motive pentru a exclude pe vreunul dintre acești producători din definiția producției comunitare.
(137)
SWR produs de acești 29 de producători comunitari constituie producția totală a Comunității în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(138)
Cererile de reexaminare intermediară și de reexaminare în legătură cu expirarea măsurilor au fost susținute de 22 de producători, care au acceptat cu toții să coopereze în cadrul anchetei. S-a examinat dacă producătorii cooperanți au reprezentat o proporție majoră din producția comunitară a produsului în cauză și s-a constatat că aceștia au reprezentat 87 % din producția comunitară totală a produsului în cauză în cursul PARM și al perioadelor de anchetă din diferitele reexaminări intermediare.
(139)
Prin urmare, Comisia a considerat că acești 22 de producători din Comunitate care au cooperat în anchetă și au susținut cereri au reprezentat industria comunitară conform articolului 4 alineatul (1) și articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază. Prin urmare, aceștia sunt denumiți în continuare „industria comunitară”.
2. Situația pe piața comunitară
2.1. Consumul de pe piața comunitară
(140)
Consumul comunitar a fost stabilit pe baza:
-
volumului vânzărilor producătorilor comunitari care au constituit industria comunitară;
-
estimărilor vânzărilor celorlalți producători de pe piața comunitară conform datelor furnizate în cerere; precum și
-
a datelor Eurostat privind importurile produsului în cauză din țările vizate, precum și din țări terțe.
(141)
Între 2003 și PARM, consumul comunitar a crescut cu mai mult de 46 000 tone, sau 26 %, ajungând la un volum total al consumului de peste 222 000 tone pe durata PAR.
Tabelul 1
2003
2004
2005
PARM
Consumul comunitar
(tone)
176 438
195 363
214 529
222 456
Indice
100
111
122
126
2.2. Evoluția importurilor din Rusia și a subcotării prețurilor provocate de acestea
2.2.1. Volumele, cota de piață și prețurile importurilor originare din Rusia
(142)
Volumele și cota de piață a importurilor produsului în cauză din Federația Rusă au evoluat după cum se arată în tabelul de mai jos:
Tabelul 2
2003
2004
2005
PARM
Volumul importurilor
(în tone)
2 198
1 844
2 908
3 323
Indice
100
84
132
151
Cotă de piață
1,2 %
0,9 %
1,4 %
1,5 %
Indice
100
75
117
125
(143)
În perioada luată în considerare, importurile din Federația Rusă au crescut cu 51 %, de la 2 198 tone în 2003 la 3 323 tone în cursul PARM. În același timp, cota din consumul comunitar reprezentată de aceste importuri a crescut de la 1,2 % la 1,5 %, adică cu 25 %.
(144)
Metoda utilizată la calcularea subcotării prețului este în acest caz identică cu cea descrisă în considerentele 136-140 din regulamentul provizoriu. Prețul la frontiera comunitară practicat de exportatorii în cauză a fost comparat pe baza unei analize în funcție de tip cu prețul franco fabrică al industriei comunitare. Rezultatul acestei comparații a fost exprimat ca procent din prețul franco fabrică al industriei comunitare.
(145)
Nivelul prețului practicat de SSM față de clienții din Comunitate a fost afectat, după toate probabilitățile, de către angajamentul acceptat în contextul regulamentului inițial. Cu toate acestea, s-a constatat un nivel semnificativ de 49 % al subcotării.
(146)
Având în vedere aceste constatări, cota relativ mică de piață a exporturilor din Rusia pare să se datoreze în mod cert măsurilor antidumping în vigoare împotriva acestei țări. Dat fiind nivelul prețurilor din Rusia și nivelul ridicat al dumpingului constatat în cazul Rusiei, este foarte probabil ca proporția mare a capacității neutilizate de care dispune această țară să poată fi utilizată pentru creșterea exporturilor către piața comunitară.
2.3. Volumele, cotele de piață și prețurile importurilor din alte țări, vizate de prezenta reexaminare
(147)
Trebuie reamintit faptul că, în considerentele 131-134, s-a concluzionat că nu există riscul reapariției dumpingului în cazul importurilor de SWR originare din Thailanda și Turcia. Tendințele importurilor produsului în cauză din alte țări vizate de prezenta reexaminare au fost, de asemenea, examinate. Volumele importurilor și cotele de piață deținute de alte țări vizate de prezenta reexaminare au evoluat după cum urmează:
Tabelul 3
2003
2004
2005
PARM
Thailanda
Volumul importurilor
(în tone)
368
160
86
118
din care importuri care au făcut obiectul dumpingului
0
Cotă de piață totală
0,21 %
0,08 %
0,04 %
0,05 %
Turcia
Volumul importurilor
(în tone)
2 248
2 223
4 246
4 805
din care importuri care au făcut obiectul dumpingului
1 089
Cotă de piață totală
1,27 %
1,11 %
1,98 %
2,16 %
(148)
Tabelul arată că volumul importurilor din Thailanda a fost nesemnificativ în perioada luată în considerare, având o cotă de piață de 0,1 % în cursul PARM.
(149)
Importurile totale din Turcia au crescut între 2003 și sfârșitul PARM de la 2 248 tone la 4 805 tone, sau cu 113 %. În ceea ce privește cota de piață, aceasta aproape că s-a dublat, de la 1,3 % la 2,2 %. Totuși, în raport cu dimensiunea totală a pieței comunitare, volumele de importuri din Turcia nu sunt foarte importante.
(150)
Cu toate acestea, trebuie remarcat faptul că exporturile principalului producător-exportator din Turcia sunt taxate potrivit unei taxe zero în vigoare. Este probabil că acesta este motivul pentru care producătorul-exportator menționat a reușit să-și mărească vânzările către UE la prețuri relativ ridicate.
(151)
Metoda utilizată în calcularea subcotării prețului este în acest caz identică cu cea descrisă în considerentele 136-140 din regulamentul provizoriu. Prețul la frontiera comunitară practicat de exportatorii în cauză a fost comparat, pe baza unei analize în funcție de tip, cu prețul franco fabrică al industriei comunitare. Rezultatul acestei comparații a fost exprimat ca procent din prețul franco fabrică al industriei comunitare.
(152)
În pofida considerentelor de mai sus, o subcotare a prețului de 24 % a fost constatată în cazul importurilor din Turcia, în vreme ce nivelul subcotării provocat de importurile originare din Thailanda a fost apreciat la aproximativ 1 %.
2.4. Volumele importurilor și cotele de piață deținute de alte țări vizate de măsurile antidumping, dar care nu fac obiectul prezentei reexaminări
(153)
Trebuie reamintit faptul că sunt impuse măsuri antidumping împotriva importurilor de cabluri din oțel originare din Republica Populară Chineză, India, Africa de Sud și Ucraina. Aceste măsuri antidumping au fost în vigoare pe toată durata perioadei luate în considerare:
Tabelul 4
2003
2004
2005
PARM
Republica Populară Chineză
Importuri (tone)
1 545
3 374
6 581
7 560
Indice
100
218
426
489
Preț mediu (EUR/tonă)
1 088
1 120
1 063
947
Cotă de piață
0,9 %
1,7 %
3,1 %
3,4 %
India
Importuri (tone)
4 218
4 832
6 551
6 108
Indice
100
115
155
145
Preț mediu (EUR/tonă)
902
1 036
1 130
1 123
Cotă de piață
2,3 %
2,5 %
3,1 %
2,7 %
Africa de Sud
Importuri (tone)
184
795
577
941
Indice
100
433
314
512
Preț mediu (EUR/tonă)
1 303
1 471
1 584
1 573
Cotă de piață
0,1 %
0,4 %
0,3 %
0,4 %
Ucraina
Importuri (tone)
1 222
1 438
1 149
776
Indice
100
118
94
63
Preț mediu (EUR/tonă)
866
712
752
662
Cotă de piață
0,7 %
0,7 %
0,5 %
0,3 %
Total tone
6 785
10 978
16 177
16 012
Cotă de piață totală
3,7 %
5,6 %
7,5 %
7,2 %
(154)
Trebuie remarcat faptul că importurile din țările împotriva cărora se impun măsuri antidumping au crescut semnificativ în perioada luată în considerare, atât în privința volumului, cu o creștere de 135 %, cât și în privința cotei de piață, cu o creștere de la 3,7 % la 7,2 %, în cursul aceleiași perioade.
2.5. Volumele importurilor și cotele de piață deținute de alte țări nevizate de măsurile antidumping
(155)
Importurile din alte țări terțe au evoluat după cum se arată mai jos:
Tabelul 5
2003
2004
2005
PARM
Volume totale (în tone) din care:
42 486
54 983
58 843
61 271
Indice
100
129
138
144
Coreea de Sud
22 400
32 121
34 634
36 408
Indice
100
143
155
163
Malaysia
4 836
4 426
5 123
6 642
Indice
100
92
106
137
Coreea de Nord
150
1 626
2 212
3 324
Indice
100
1 084
1 475
2 216
(156)
Importurile din țările care nu sunt supuse unor măsuri antidumping au crescut cu aproximativ 19 000 tone, sau cu 44 %, în perioada luată în considerare. Aceste importuri provin în majoritatea lor din Coreea de Sud.
3. Situația economică din industria comunitară
3.1. Observații preliminare
(157)
Având în vedere numărul mare de producători comunitari care constituie industria comunitară, s-a decis selectarea unui eșantion de producători comunitari, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază, după cum se explică în considerentele 20 și 21 de mai sus. Cei cinci producători care sunt incluși în eșantion au fost selectați ca urmare a faptului că reprezintă volumul reprezentativ de producție cel mai mare care poate fi investigat în mod rezonabil în timpul avut la dispoziție. Aceștia sunt menționați în considerentul 26 de mai sus.
(158)
Datele de mai jos privind prejudiciul se bazează, așadar, atât pe constatările făcute la nivelul producătorilor comunitari selectați în eșantion, cât și pe constatările făcute la nivelul celor 22 de producători constituind industria comunitară. Pentru motive de claritate, s-a menționat expres când factorii de prejudiciu se bazează pe informații obținute de la eșantion. În absența acestei mențiuni, se consideră că datele au fost obținute de la cei 22 de producători comunitari care constituie industria comunitară.
3.2. Producția, capacitatea de producție instalată și rata de utilizare a capacității
(159)
Tabelul 6
2003
2004
2005
PARM
Producția (în tone)
149 957
148 536
161 611
176 119
Indice
100
99
108
117
Capacitatea de producție instalată (în tone)
229 066
229 654
245 343
247 833
Indice
100
100
107
108
Rata de utilizare a capacității
65 %
65 %
66 %
71 %
Indice
100
99
101
109
(160)
În perioada luată în considerare, producția întregii industrii comunitare a crescut cu aproximativ 26 000 tone, sau cu 17 %. Creșterea trebuie văzută din perspectiva consumului comunitar, care a crescut cu 46 000 tone, sau cu 26 %, și a creșterii exporturilor industriei comunitare în aceeași perioadă.
(161)
Creșterea producției a determinat, de asemenea, o creștere de 8 % a capacității de producție, pentru a ajunge la aproximativ 248 000 tone în cursul PARM.
(162)
Rata capacității de utilizare a rămas relativ stabilă în primii cinci ani din perioada luată în considerare. Cu toate acestea, în cursul PARM, ca urmare a creșterii producției, rata capacității de utilizare a crescut de la 65 % la peste 70 %.
3.3. Stocuri - informații culese din eșantion
Tabelul 7
2003
2004
2005
PARM
Stocuri (în tone)
11 565
10 236
11 465
12 652
Indice
100
89
99
109
Stocuri ca % din vânzările totale
20 %
17 %
18 %
18 %
(163)
Nivelul stocurilor a rămas relativ stabil în perioada luată în considerare, în special în raport cu vânzările.
3.4. Volumul vânzărilor, cota de piață a consumului comunitar și creșterea
Tabelul 8
2003
2004
2005
PARM
Volumul vânzărilor (în tone)
107 032
106 542
112 687
116 625
Indice
100
100
105
109
Cota de piață a consumului comunitar
60,7 %
54,5 %
52,5 %
52,4 %
Indice
100
90
87
86
Creșterea cifrei de afaceri din vânzări (mii de EUR)
217 912
230 267
262 495
297 009
Indice
100
106
120
136
(164)
Volumele de vânzări ale industriei comunitare pe piața comunitară au rămas relativ stabile în termeni absoluți în perioada luată în considerare. O creștere de 9 % a volumului de vânzări s-a constatat și în cursul PARM, dar aceasta trebuie văzută din perspectiva evoluției consumului comunitar, care a crescut cu 26 %.
(165)
Având în vedere evoluția consumului comunitar și în ciuda creșterii volumului de vânzări, cota de piață a industriei comunitare a scăzut simțitor în cursul perioadei luate în considerare. Industria comunitară a pierdut mai mult de 8 puncte procentuale din cota consumului comunitar în acea perioadă.
(166)
Cifra totală de afaceri din vânzări a industriei comunitare a crescut cu 36 % în perioada luată în considerare. Acest fapt trebuie privit din perspectiva prețurilor majorate de vânzare pe tonă, reflectând în principal costurile mai ridicate și prețurile de cumpărare mai mari la materii prime.
3.5. Prețurile de vânzare și factorii care afectează prețurile comunitare - informații culese din eșantion
Tabelul 9
2003
2004
2005
PARM
Preț mediu de vânzare
(EUR/tonă)
1 902
2 058
2 170
2 142
Indice
100
108
114
113
Costul mediu al materiilor prime (sârmă)
(EUR/tonă)
511
559
662
734
Indice
100
109
129
143
(167)
Prețul mediu de vânzare practicat de industria comunitară pe piața comunitară a crescut cu 240 EUR/tonă, sau cu 13 %, în cursul perioadei luate în considerare. Ancheta a arătat că acest fapt este în mod evident o reflectare a creșterii prețurilor la materiile prime, în special la sârma de oțel. Costul sârmei cumpărate a crescut cu 223 EUR/tonă în perioada luată în considerare, sau cu 43 % în raport cu costul la începutul acestei perioade.
(168)
S-a constatat că unul dintre producătorii incluși în definiția industriei comunitare cumpăra materii prime, inclusiv sârmă, de la entități afiliate (grupuri integrate vertical din industria oțelului). Ca urmare, s-a examinat dacă prețurile practicate de furnizorii conecși față de producătorii comunitari corespundeau celor practicate de furnizorul afiliat față de clienții independenți. S-a constatat că prețurile practicate față de producătorii comunitari corespundeau prețurilor practicate față de clienți independenți și că această creștere a fost reflectată, de asemenea, în creșterea generală a prețurilor la oțel în perioada luată în considerare. S-a concluzionat, așadar, că ar trebui să se țină cont la realizarea calculului și de costurile medii ale materiilor prime cumpărate de producătorii comunitari integrați vertical.
3.6. Ocuparea forței de muncă și salariile - informații culese din eșantion
Tabelul 10
2003
2004
2005
PARM
Angajați
1 023
999
1 064
1 087
Indice
100
98
104
106
Salarii/angajat (EUR)
33 943
36 674
37 987
38 348
Indice
100
108
112
113
Salarii/tonă produsă (EUR)
606
634
614
592
Indice
100
105
101
98
(169)
Dată fiind creșterea producției și a volumului de vânzări menționate mai sus, industria comunitară a crescut numărul de angajați cu 6 % în perioada luată în considerare.
(170)
Salariile pe angajat au crescut, de asemenea, în perioada luată în considerare, conform creșterii generale a salariilor din această perioadă. Cu toate acestea, s-a constatat că, în perioada luată în considerare, cheltuielile medii cu salariile pe tonă produsă au înregistrat o ușoară scădere.
3.7. Productivitatea - informații culese din eșantion
Tabelul 11
2003
2004
2005
PARM
Tone produse/angajat
56
58
62
65
Indice
100
103
110
116
(171)
Nivelul productivității constatat pentru industria comunitară a crescut apreciabil în perioada luată în considerare. Aceasta indică faptul că industria comunitară este capabilă să se adapteze la situația de pe piața comunitară.
3.8. Cuantumul marjei actuale a dumpingului și redresarea în urma efectelor dumpingului anterior
(172)
În ceea ce privește impactul asupra industriei comunitare al dimensiunii marjei actuale de dumping, dat fiind volumul și prețurile importurilor din țările în cauză, acesta nu poate fi considerat neglijabil.
3.9. Rentabilitatea, randamentul investițiilor și fluxul de lichidități - informații culese din eșantion
Tabelul 12
2003
2004
2005
PARM
Profitul vânzărilor comunitare
-0,1 %
+0,4 %
+4,6 %
+5,3 %
Randamentul activelor totale
-18,8 %
+14,1 %
+26 %
+24,4 %
Fluxul de lichidități (% din vânzările totale)
+0,1 %
+1,2 %
+4,3 %
+6,2 %
(173)
Ca urmare a evoluției pozitive a rentabilității în perioada luată în considerare, fluxul de lichidități și randamentul activelor a înregistrat, de asemenea, tendințe pozitive în aceeași perioadă. După înregistrarea unei ușoare pierderi în 2003, industria comunitară a avut capacitatea să își crească, încet dar constant, profiturile, atât în legătură cu vânzările, cât și în legătură cu activele sale. Această realizare este cel mai probabil consecința unei îmbunătățiri semnificative a productivității.
(174)
Cu toate acestea, trebuie reamintit faptul că această situație se poate schimba rapid ca urmare a prețurilor ridicate la oțel care predomină pe piață, dar mai ales în cazul în care măsurile antidumping ar înceta să mai fie aplicabile, permițând intrarea pe piață a unor cantități importante importate făcând obiectul unui dumping.
Tabelul 13
2003
2004
2005
PARM
Investiții
46 570
43 158
51 362
56 538
Indice
100
93
110
121
3.10. Investițiile și capacitatea de mobilizare a capitalului - informații culese din eșantion
(175)
Nivelul investițiilor constatat în cazul societăților selectate pentru eșantion a crescut cu 21 % în cursul perioadei luate în considerare și trebuie privit din perspectiva capacității crescute de producție.
(176)
Niciunul dintre producătorii comunitari nu a raportat vreo problemă specifică în ceea ce privește capacitatea de mobilizare a capitalului.
3.11. Concluzie privind situația industriei comunitare
(177)
Ancheta a demonstrat că, datorită impunerii de măsuri antidumping importurilor de SWR, industria comunitară a reușit să-și amelioreze situația economică. Majoritatea factorilor de prejudiciu, precum volumul vânzărilor, producția și capacitatea de producție sau productivitatea, ar putea să crească. Performanța menționată a fost realizată pe o piață în plină ascensiune, având în vedere consumul care a crescut cu 26 % în perioada luată în considerare.
(178)
Cu toate acestea, faptul că industria comunitară a pierdut din cota de piață indică faptul că aceasta nu a putut beneficia pe deplin de situația pozitivă de pe piața comunitară.
(179)
Ancheta a arătat, de asemenea, că industria comunitară a avut capacitatea să-și îmbunătățească situația financiară generală. Creșterea de 13 % înregistrată de prețurile de vânzare în cursul PARM a permis industriei să devină profitabilă, în ciuda creșterii semnificative a prețurilor la materiile prime. Ca urmare, randamentul activelor și fluxul de lichidități s-au îmbunătățit, la rândul lor, în perioada luată în considerare. Astfel, se concluzionează că, deși situația industriei comunitare s-a îmbunătățit ușor comparativ cu perioada anterioară instituirii măsurilor, aceasta este încă fragilă.
4. Activitățile de export ale industriei comunitare - informații culese din eșantion
Tabelul 14
2003
2004
2005
PARM
Vânzări la export (în tone)
8 475
11 870
10 618
13 374
Indice
100
140
125
157
% din totalul vânzărilor
15 %
21 %
19 %
22 %
Preț mediu
(EUR/tonă)
2 123
2 302
2 835
3 063
Indice
100
108
134
144
(180)
Performanța la export a eșantionului selectat din industria comunitară s-a îmbunătățit considerabil în cursului perioadei luate în considerare. Vânzările la export au crescut cu 57 % pe durata perioadei luate în considerare. Totodată, în raport cu vânzările sale totale, vânzările la export au crescut de la 15 % la 22 %.
(181)
De asemenea, prețul mediu de vânzare pe tonă la export a fost considerabil mai ridicat decât prețul mediu de vânzare pe piața comunitară (a se vedea considerentul 167). Prețurile mai mari pentru SWR exportate se datorează faptului că acestea sunt produse mai complexe, atrăgând costuri mai mari pentru materiile prime și pentru prelucrare. În ciuda costului său de producție mai ridicat, performanța la export a industriei comunitare a contribuit în mod semnificativ la rentabilitatea, per ansamblu, a industriei comunitare.
5. Concluzie privind probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului
(182)
Ancheta a arătat că Rusia dispune de capacități neutilizate semnificative și că nu există motive evidente care ar împiedica activarea acestor capacități, în cazul expirării măsurilor. În plus, este probabil ca producătorii din Rusia să-și redirecționeze către Comunitate o parte substanțială din vânzările actuale către piețele unor țări terțe, date fiind prețurile mai ridicate care predomină în Comunitate. Împreună, aceste cantități ar fi considerabile - proces facilitat de existența în Comunitate a unor canale de distribuție bine stabilite pentru exportatorii ruși.
(183)
Mai mult decât atât, nivelurile semnificative constatate pentru dumping și subcotare, faptul că angajamentele par să acționeze ca determinant al pragului minim de preț, precum și nivelul scăzut al prețurilor practicate la exporturile din Rusia indică faptul că exporturile către Comunitate menționate anterior s-ar realiza în cantități mult mai mari și la prețuri făcând obiectul unui dumping situate cu mult sub prețurile și costurile industriei comunitare.
(184)
Efectul combinat al unor astfel de volume și de prețuri la export ar conduce probabil la o deteriorare semnificativă a situației industriei comunitare, care este încă fragilă. Indiferent dacă reacția industriei comunitare în astfel de circumstanțe ar consta într-o scădere bruscă a vânzărilor (și, ca atare, a producției), o reducere a prețurilor sau ambele, deteriorarea situației financiare ar fi considerabilă, ceea ce ar face ca dificultățile observate înainte de impunerea măsurilor inițiale să revină.
(185)
Pe această bază, se concluzionează că, în cazul în care se permite expirarea măsurilor antidumping impuse importurilor de SWR originare din Federația Rusă, probabilitatea reapariției dumpingului prejudiciabil este evidentă.
F. INTERESUL COMUNITĂȚII
1. Remarci preliminare
(186)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a analizat dacă menținerea măsurilor antidumping existente ar fi împotriva interesului Comunității în ansamblu. Determinarea interesului Comunității s-a bazat pe o apreciere a tuturor intereselor diferite implicate. Ancheta de față analizează o situație în care măsurile antidumping sunt deja în vigoare și permite evaluarea oricărui impact negativ nedorit asupra părților vizate, rezultând de pe urma actualelor măsuri antidumping.
(187)
Pe această bază, s-a analizat dacă, în ciuda concluziilor cu privire la probabilitatea unei continuări sau reapariții a dumpingului prejudiciabil, au existat motive puternice care să ducă la concluzia că nu este în interesul Comunității să mențină măsurile în cazul de față.
2. Interesul industriei comunitare
(188)
După cum s-a subliniat mai sus, există o probabilitate evidentă a reapariției dumpingului prejudiciabil, dacă măsurile aplicabile exportatorilor ruși ar fi abrogate.
(189)
Trebuie reamintit faptul că nu mai puțin de 22 de producători comunitari, reprezentând aproximativ 87 % din producția totală de SWR în Comunitate, au cooperat cu Comisia în anchetă și s-au exprimat în favoarea măsurilor actuale.
(190)
Continuarea măsurilor antidumping împotriva importurilor din țările vizate ar crește șansele ca industria comunitară să mențină și chiar să-și amelioreze situația actuală. Într-adevăr, există o probabilitate evidentă de reapariție a dumpingului prejudiciabil într-o proporție semnificativă, căreia industria comunitară nu i-ar putea face față. Astfel, industria comunitară ar continua să beneficieze de pe urma menținerii actualelor măsuri antidumping, mai ales dată fiind și existența unor măsuri împotriva importurilor de cabluri din oțel originare din RPC, India, Africa de Sud și Ucraina.
3. Interesul importatorilor
(191)
În regulamentul provizoriu (considerentul 202), s-a arătat că distribuția de SWR în Comunitate se caracteriza prin existența unui număr semnificativ de importatori/comercianți. Cu toate acestea, în pofida faptului că cererea de reexaminare intermediară de față conținea o listă de 32 de importatori/comercianți, care au fost contactați cu toții, numai trei importatori au cooperat în cadrul anchetei, dintre care s-a constatat că numai unul a importat produsul în cauză.
(192)
S-a constatat că activitatea de bază a acestui importator era într-adevăr axată pe SWR (între 55 % și 85 %), iar performanța financiară a acestuia nu a fost serios afectată de măsurile în vigoare.
4. Interesul furnizorilor
(193)
După cum s-a explicat în detaliu în considerentele 197 și 198 din regulamentul provizoriu, materia primă de bază utilizată în producția de SWR este cablul de oțel industrial fabricat din sârmă de oțel.
(194)
S-a constatat că unii dintre producătorii comunitari de SWR erau integrați pe verticală, și anume aveau furnizori afiliați de cabluri din oțel industrial. În vreme ce doi furnizori afiliați au răspuns întrebărilor privind prețurile la materiile prime (a se vedea considerentul 168 de mai sus), niciun furnizor independent de materii prime nu s-a făcut cunoscut.
(195)
Indiferent dacă este vorba de un furnizor de materii prime afiliat industriei comunitare sau independent, este evident că acei furnizori comunitari ar avea mult de suferit în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor și, în consecință, volumul vânzărilor industriei comunitare ar descrește. Ca atare, se poate concluziona cu certitudine că menținerea măsurilor antidumping ar fi în interesul furnizorilor comunitari de materii prime.
5. Interesul utilizatorilor
(196)
Comisia a contactat în mod direct 21 de utilizatori de SWR din Comunitate, dar niciunul dintre utilizatori nu s-a făcut cunoscut și nici nu a cooperat în anchetă.
(197)
Pe această bază, se consideră că utilizatorii nu au niciun motiv serios împotriva menținerii măsurilor antidumping.
6. Concluzii privind interesul Comunității
(198)
Luând în considerare toți factorii de mai sus, se concluzionează că nu există motive serioase împotriva menținerii actualelor măsuri antidumping.
G. ANGAJAMENTE
(199)
Astfel cum se menționează în considerentul 2 de mai sus, Comisia a acceptat oferta de angajament a SSM prin Decizia 2001/602/CE din 26 iulie 2001. Reexaminarea intermediară a arătat că, de la acceptarea angajamentului din 2001, gama de produse a SSM s-a schimbat semnificativ.
(200)
Angajamentul a clasificat SWR produse de aceștia într-un număr considerabil de tipuri de produse, în cadrul fiecărui tip existând variații mari de preț. Ancheta privind reexaminarea măsurilor a confirmat că societatea a întâmpinat probleme serioase în clasificarea adecvată, în conformitate cu clauzele angajamentului, a diferitelor tipuri de produse. Acest fapt s-a datorat, în parte, limitelor sistemului contabil care nu le permitea să distingă în mod corespunzător între diferitele tipuri de produse SWR. Probleme similare au fost identificate deja pe durata monitorizării angajamentului și au condus la o scrisoare de avertizare.
(201)
Prin urmare, s-a concluzionat că, în forma sa actuală, angajamentul nu mai este viabil și trebuie să înceteze prin decizia Comisiei.
(202)
Ambii exportatori din Rusia au propus un angajament cu respectarea termenului limită care a urmat notificării definitive a informațiilor, dar niciunul nu a propus un angajament acceptabil în termenul limită stabilit la articolul 8 alineatul (2) din regulamentul de bază, și anume un angajament care să reflecte constatările reexaminărilor și care să grupeze diferitele produse în categorii viabile, având variații limitate de preț.
(203)
Având în vedere faptul că aspectele legate de denunțarea angajamentului au fost notificate într-un stadiu avansat al procedurilor, în mod excepțional, ambilor exportatori ruși, ar trebui să li se permită să-și finalizeze oferta de angajament după expirarea termenelor normale, dar cel târziu în 10 zile calendaristice de la intrarea în vigoare a prezentului regulament. După caz, Comisia are dreptul să propună o modificare corespunzătoare a prezentului regulament.
H. DISPOZIȚII FINALE
(204)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și motivele esențiale pe baza cărora s-a urmărit să se recomande ca măsurile existente aplicabile importurilor din Rusia să fie menținute și, respectiv, nivelurile acestora să fie modificate acolo unde este justificat. Li s-a acordat și un termen pentru a prezenta observații și cereri în urma comunicării informațiilor. Nu a fost primită nicio observație de natură să modifice concluziile menționate anterior.
(205)
Prin urmare, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping privind importurile de SWR originare din țările în cauză ar trebui menținute în cazul Rusiei și abrogate în cazul Turciei și al Thailandei.
I. TAXE
(206)
Având în vedere concluziile la care s-a ajuns în ceea ce privește continuarea dumpingului, probabilitatea reapariției prejudiciului și interesul Comunității, măsurile antidumping impuse importurilor de SWR originare din Rusia ar trebui confirmate în scopul prevenirii reapariției prejudiciului cauzat industriei comunitare de importuri supuse dumpingului.
(207)
Cu privire la constatările din reexaminările intermediare privind cele două societăți din Rusia, se consideră adecvată modificarea taxei antidumping aplicabilă societății BMK la 36,2 %, iar societății SSM, la 9,7 %.
(208)
Cu toate acestea, ca urmare a constatărilor efectuate în privința Turciei și a absenței oricăror indicii ale riscului de reapariție a dumpingului în viitor, măsurile antidumping aplicabile importurilor de SWR originare din această țară ar trebui abrogate.
(209)
În plus, ca urmare a constatărilor efectuate în privința Thailandei, respectiv absența dumpingului în perioada reexaminării intermediare a Thailandei și absența oricăror indicii ale riscului de reapariție a dumpingului în viitor, măsurile antidumping aplicabile importurilor de SWR originare din această țară ar trebui, de asemenea, abrogate,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Prin prezentul regulament se impune o taxă antidumping definitivă la importurile de cabluri din fier sau din oțel, inclusiv cabluri închise în colac, cu excepția cablurilor din oțel inoxidabil, cu dimensiunea maximă a secțiunii transversale mai mare de 3 mm, cu sau fără accesorii, originare din Federația Rusă, care intră sub incidența codurilor NC ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 și ex 7312 10 98 (coduri TARIC 7312108111, 7312108112, 7312108119, 7312108190, 7312108311, 7312108312, 7312108319, 7312108390, 7312108511, 7312108512, 7312108519, 7312108590, 7312108911, 7312108912, 7312108919, 7312108990, 7312109811, 7312109812, 7312109819 și 7312109890).
(2) Nivelul taxei antidumping definitive aplicabile prețului net, franco frontieră comunitară, înainte de aplicarea taxei, al produselor descrise la alineatul (1) și fabricate de societățile enumerate mai jos este stabilit după cum urmează:
Societatea
Nivelul taxei (%)
Codul adițional TARIC
Joint Stock Company Beloretsk Iron & Steel Works
1 Blukhera Street, Beloretsk, Republic of Bashkortostan, 453500, Rusia
36,2
A694
Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz
162600 Ul. 50-letiya Oktyabrya 1/33, Cherepovets, Vologda Region, Russia
9,7
A217
Toate celelalte societăți
50,7
A999
(3) În absența unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Prin prezentul regulament se încheie procedurile antidumping la importurile de cabluri din fier sau din oțel, inclusiv cabluri închise în colac, cu excepția cablurilor din oțel inoxidabil, cu dimensiunea maximă a secțiunii transversale mai mare de 3 mm, cu sau fără accesorii, originare din Thailanda și Turcia, care intră sub incidența codurilor NC ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 și ex 7312 10 98, iar măsurile antidumping impuse acestor țări prin Regulamentul (CE) nr. 1601/2001 se abrogă.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 30 octombrie 2007.