RICHTLINIE 2006/91/EG DES RATES
vom 7. November 2006
zur Bekämpfung der San-José-Schildlaus
(kodifizierte Fassung)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, insbesondere auf die Artikel 37 und 94,
auf Vorschlag der Kommission,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (1),
nach Stellungnahme des Europäischen Wirtschafts- und Sozialausschusses (2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Richtlinie 69/466/EWG des Rates vom 8. Dezember 1969 zur Bekämpfung der San-José-Schildlaus (3) wurde mehrfach erheblich geändert (4). Aus Gründen der Klarheit und der Wirtschaftlichkeit empfiehlt es sich daher, sie zu kodifizieren.
(2)
Die Erzeugung verholzender, zweikeimblättriger Pflanzen und ihrer Früchte nimmt in der Landwirtschaft der Gemeinschaft einen wichtigen Platz ein.
(3)
Der Erfolg dieser Erzeugung ist ständig durch Schadorganismen bedroht.
(4)
Durch den Schutz dieser Pflanzen gegen diese Schadorganismen soll nicht nur die Produktionskapazität erhalten, sondern auch die Produktivität der Landwirtschaft gesteigert werden.
(5)
Die Schutzmaßnahmen gegen das Einschleppen von Schadorganismen in die einzelnen Mitgliedstaaten wären nur von begrenzter Wirkung, wenn diese Schadorganismen nicht in der gesamten Gemeinschaft gleichzeitig und methodisch bekämpft würden und ihre Ausbreitung nicht verhindert würde.
(6)
Einer der für verholzende, zweikeimblättrige Pflanzen gefährlichsten Schadorganismen ist die San-José-Schildlaus (Quadraspidiotus perniciosus Comst.).
(7)
Dieser Schadorganismus ist in mehreren Mitgliedstaaten aufgetreten; es gibt in der Gemeinschaft Befallsgebiete.
(8)
Die Kulturen der verholzenden, zweikeimblättrigen Pflanzen in der gesamten Gemeinschaft sind ständig gefährdet, wenn nicht wirksame Maßnahmen zur Bekämpfung dieses Schadorganismus und zur Verhütung seiner Ausbreitung getroffen werden.
(9)
Für die Gemeinschaft sollten Mindestvorschriften erlassen werden, damit dieser Schadorganismus niedergehalten werden kann. Die Mitgliedstaaten sollten die Möglichkeit haben, zusätzliche oder strengere Maßnahmen vorzusehen, soweit diese erforderlich sind.
(10)
Diese Richtlinie sollte die Verpflichtung der Mitgliedstaaten hinsichtlich der Fristen für die Umsetzung in innerstaatliches Recht der in Anhang I Teil B aufgeführten Richtlinien unberührt lassen -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Diese Richtlinie bezieht sich auf die Mindestmaßnahmen zur Bekämpfung der San-José-Schildlaus (Quadraspidiotus perniciosus Comst.) und zur Verhütung ihrer Ausbreitung, die in den Mitgliedstaaten zu treffen sind.
Artikel 2
Im Sinne dieser Richtlinie gelten folgende Definitionen:
a)
Pflanzen: lebende Pflanzen und lebende Teile von Pflanzen, ausgenommen Früchte und Samen;
b)
befallene Pflanzen oder Früchte: Pflanzen oder Früchte, an denen sich eine oder mehrere San-José-Schildläuse befinden, die nicht nachweislich tot sind;
c)
Wirtspflanzen der San-José-Schildlaus: Pflanzen der Gattungen Acer L., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Evonymus L., Fagus L., Juglans L., Ligustrum L., Malus Mill., Populus L., Prunus L., Pyrus L., Ribes L., Rosa L., Salix L., Sorbus L., Syringa L., Tilia L., Ulmus L., Vitis L.;
d)
Baumschulen: Kulturen, in denen Pflanzen gezogen werden, die zur weiteren Anpflanzung, zur Vermehrung oder zum Vertrieb als bewurzelte Einzelpflanzen bestimmt sind.
Artikel 3
Wird ein Auftreten der San-José-Schildlaus festgestellt, so grenzen die Mitgliedstaaten das Befallsgebiet und eine Sicherheitszone ab, die groß genug ist, um den Schutz der benachbarten Gebiete zu gewährleisten.
Artikel 4
Die Mitgliedstaaten schreiben vor, dass in den Befallsgebieten und in den Sicherheitszonen eine geeignete Behandlung der Wirtspflanzen der San-José-Schildlaus zur Bekämpfung dieses Schadorganismus und zur Verhütung seiner Ausbreitung zu erfolgen hat.
Artikel 5
Die Mitgliedstaaten schreiben Folgendes vor:
a)
Alle befallenen Pflanzen, die sich in Baumschulen befinden, sind zu vernichten;
b)
alle sonstigen befallenen oder des Befalls verdächtigen Pflanzen, die in einem Befallsgebiet wachsen, sind so zu behandeln, dass diese Pflanzen und ihre frischen Früchte nicht mehr befallen sind, wenn sie in den Verkehr gebracht werden;
c)
alle in einem Befallsgebiet wachsenden bewurzelten Wirtspflanzen der San-José-Schildlaus und die in diesem Gebiet abgetrennten Teile dieser Pflanzen, die zur Vermehrung bestimmt sind, dürfen nur dann innerhalb des Befallsgebiets verpflanzt oder aus diesem Gebiet verbracht werden, wenn an ihnen kein Befall festgestellt worden ist und wenn sie so behandelt worden sind, dass etwa vorhandene San-José-Schildläuse vernichtet sind.
Artikel 6
Die Mitgliedstaaten tragen Sorge dafür, dass in den Sicherheitszonen die Wirtspflanzen der San-José-Schildlaus amtlich überwacht und mindestens einmal jährlich daraufhin kontrolliert werden, ob die San-José-Schildlaus aufgetreten ist.
Artikel 7
(1) Die Mitgliedstaaten schreiben vor, dass aus allen Partien von Pflanzen, die nicht mit dem Erdboden verwurzelt sind, und von frischen Früchten, an denen ein Befall festgestellt worden ist, die befallenen Pflanzen und Früchte zu vernichten und die übrigen Pflanzen und Früchte der Partie so zu behandeln oder zu verarbeiten sind, dass die etwa noch vorhandenen San-José-Schildläuse vernichtet werden.
(2) Absatz 1 gilt nicht für Partien frischer Früchte mit geringfügigem Befall.
Artikel 8
Die Mitgliedstaaten heben die zur Bekämpfung der San-José-Schildlaus oder zur Verhütung ihrer Ausbreitung getroffenen Maßnahmen erst auf, wenn das Vorhandensein der San-José-Schildlaus nicht mehr festgestellt wird.
Artikel 9
Die Mitgliedstaaten untersagen das Halten der San-José-Schildlaus.
Artikel 10
(1) Die Mitgliedstaaten können Folgendes zulassen:
a)
für wissenschaftliche Zwecke, für den Pflanzenschutz, für Testverfahren und Züchtungsvorhaben: Ausnahmen von den in Artikel 4, Artikel 5, Artikel 7 Absatz 1 und Artikel 9 genannten Maßnahmen;
b)
in Abweichung von Artikel 5 Buchstabe b und Artikel 7 Absatz 1 die sofortige Verarbeitung befallener frischer Früchte;
c)
in Abweichung von Artikel 5 Buchstabe b und Artikel 7 Absatz 1 das Inverkehrbringen befallener frischer Früchte innerhalb des Befallsgebiets.
(2) Die Mitgliedstaaten tragen Sorge dafür, dass die in Absatz 1 geregelten Ausnahmen nur zugelassen werden, wenn durch ausreichende Kontrollen sichergestellt wird, dass diese Ausnahmen die Bekämpfung der San-José-Schildlaus nicht beeinträchtigen und keine Gefahr einer Ausbreitung dieses Schadorganismus mit sich bringen.
Artikel 11
Die Mitgliedstaaten können zusätzliche oder strengere Vorschriften zur Bekämpfung der San-José-Schildlaus oder zur Verhütung ihrer Ausbreitung erlassen, soweit diese Vorschriften für die Bekämpfung oder die Verhütung erforderlich sind.
Artikel 12
Die Richtlinie 69/466/EWG wird unbeschadet der Verpflichtung der Mitgliedstaaten hinsichtlich der in Anhang I Teil B genannten Fristen für die Umsetzung in innerstaatliches Recht aufgehoben.
Verweisungen auf die aufgehobene Richtlinie gelten als Verweisungen auf die vorliegende Richtlinie und sind nach Maßgabe der Entsprechungstabelle in Anhang II zu lesen.
Artikel 13
Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 14
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Geschehen zu Brüssel, am 7. November 2006.
32006L0091
L 312/42
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 2006/91/CE A CONSILIULUI
din 7 noiembrie 2006
privind combaterea păduchelui verde de San José
(versiune codificată)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 37 și 94,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
întrucât:
(1)
Directiva 69/466/CEE a Consiliului din 8 decembrie 1969 privind combaterea păduchelui verde de San José (3) a fost modificată în mod substanțial (4). Este necesar, din motive de claritate și de raționalizare, să se codifice prezenta directivă.
(2)
Producția plantelor lemnoase dicotiledonate și a fructelor acestora ocupă un loc important în agricultura Comunității.
(3)
Randamentul producției în cauză este permanent amenințat de organisme dăunătoare.
(4)
Protecția acestor plante față de astfel de organisme dăunătoare trebuie nu numai să mențină capacitatea lor de producție, ci trebuie, de asemenea, să constituie unul dintre mijloacele de a crește productivitatea agricolă.
(5)
Măsurile de protecție față de introducerea de organisme dăunătoare în fiecare stat membru ar avea doar un efect limitat, în cazul în care aceste organisme nu ar fi combătute simultan și sistematic pe tot cuprinsul Comunității și răspândirea lor nu ar fi împiedicată.
(6)
Unul dintre organismele cele mai dăunătoare pentru plantele lemnoase dicotiledonate este păduchele verde de San José (Quadraspidiotus perniciosus Comst.).
(7)
Acest organism dăunător a fost identificat în mai multe state membre și există zone contaminate în cadrul Comunității.
(8)
Există un risc permanent pentru cultivarea plantelor lemnoase dicotiledonate pe tot cuprinsul Comunității, în cazul în care nu se adoptă măsuri eficiente de combatere a acestui organism dăunător și de prevenire a răspândirii lui.
(9)
Pentru eradicarea acestui organism dăunător, trebuie să se adopte un număr minim de dispoziții pentru Comunitate. Trebuie ca statele membre să adopte dispoziții suplimentare sau mai riguroase, în cazul în care sunt necesare.
(10)
Prezenta directivă nu trebuie să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menționate în anexa I partea B,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Prezenta directivă se referă la măsurile minime care urmează să fie adoptate în statele membre pentru combaterea păduchelui verde de San José (Quadraspidiotus perniciosus Comst.) și pentru prevenirea răspândirii sale.
Articolul 2
În sensul prezentei directive, se înțelege prin:
(a)
„plante”, plantele vii sau părțile vii ale plantelor, cu excepția fructelor și a semințelor;
(b)
„plante sau fructe contaminate”, plantele sau fructele pe care se găsesc una sau mai multe insecte din specia păduchelui verde de San José, în cazul în care nu se dovedește că acestea sunt moarte;
(c)
„plante gazdă pentru păduchele de San José”, plantele din genurile Acer L., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Euonymus L., Fagus L., Juglans L., Ligustrum L., Malus Mill., Populus L., Prunus L., Pyrus L., Ribes L., Rosa L., Salix L., Sorbus L., Syringa L., Tilia L., Ulmus L., Vitis L.;
(d)
„pepiniere”, plantațiile în care se cultivă plante destinate replantării, înmulțirii sau distribuirii ca plante individuale cu rădăcini.
Articolul 3
Atunci când se înregistrează apariția păduchelui verde de San José, statele membre delimitează zona contaminată și o zonă de siguranță suficient de mare pentru a asigura protecția zonelor învecinate.
Articolul 4
Statele membre se asigură că, în zonele contaminate și în zonele de siguranță, plantele gazdă ale păduchelui verde de San José trebuie tratate corespunzător pentru combaterea acestui organism dăunător și pentru prevenirea răspândirii lui.
Articolul 5
Statele membre se asigură că:
(a)
toate plantele contaminate care se găsesc în pepinieră trebuie să fie distruse;
(b)
toate celelalte plante contaminate sau suspectate de a fi contaminate, care cresc într-o zonă contaminată, trebuie să fie tratate astfel încât aceste plante și fructele proaspete provenite de la acestea să nu mai fie contaminate atunci când sunt transportate;
(c)
toate plantele gazdă ale păduchelui verde de San José care au rădăcini și care cresc într-o zonă contaminată, precum și părți ale acestor plante destinate înmulțirii și care sunt prelevate din această zonă nu trebuie să fie replantate în interiorul zonei contaminate sau transportate în afara acesteia decât în cazul în care nu a fost constatată contaminarea lor și ele au fost tratate astfel încât păduchii verzi de San José ce ar putea fi încă prezenți să fie distruși.
Articolul 6
Statele membre se asigură ca în zonele de siguranță plantele gazdă ale păduchelui verde de San José să fie supuse unei supravegheri oficiale și să fie inspectate cel puțin o dată pe an în vederea detectării oricărei apariții a păduchelui verde de San José.
Articolul 7
(1) Statele membre se asigură că în orice lot de plante care nu sunt înrădăcinate în sol și de fructe proaspete în cadrul căruia a fost constată o contaminare, plantele sau fructele contaminate trebuie să fie distruse și celelalte plante și fructe din lot trebuie să fie tratate sau prelucrate astfel încât păduchii verzi de San José ce ar putea fi încă prezenți să fie distruși.
(2) Alineatul (1) nu se aplică loturilor de fructe proaspete slab contaminate.
Articolul 8
Statele membre revocă măsurile adoptate pentru combaterea păduchelui verde de San José sau pentru prevenirea răspândirii sale numai în cazul în care nu se mai constată prezența păduchelui verde de San José.
Articolul 9
Statele membre interzic deținerea păduchelui verde de San José.
Articolul 10
(1) Statele membre pot autoriza:
(a)
derogări de la măsurile prevăzute la articolele 4 și 5, la articolul 7 alineatul (1) și la articolul 9 în scopuri științifice și fitosanitare, pentru teste și lucrări de selecție;
(b)
prelucrarea de îndată a fructelor proaspete contaminate, prin derogare de la articolul 5 litera (b) și articolul 7 alineatul (1);
(c)
transportarea fructelor proaspete contaminate în interiorul zonei contaminate, prin derogare de la articolul 5 litera (b) și articolul 7 alineatul (1).
(2) Statele membre se asigură ca autorizațiile prevăzute la alineatul (1) să fie acordate numai atunci când prin verificări corespunzătoare se garantează că nu este prejudiciată combaterea păduchelui verde de San José și nu se creează nici un risc de răspândire a acestui organism dăunător.
Articolul 11
Statele membre pot adopta dispoziții suplimentare sau mai riguroase privind combaterea păduchelui verde de San José sau pentru prevenirea răspândirii sale, în măsura în care aceste dispoziții sunt necesare pentru combatere sau prevenire.
Articolul 12
Directiva 69/466/CEE se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre cu privire la termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menționate în anexa I partea B.
Trimiterile la directiva abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa II.
Articolul 13
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 14
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 7 noiembrie 2006.