RICHTLINIE 97/46/EG DER KOMMISSION vom 25. Juli 1997 zur Änderung der Richtlinie 95/44/EG mit den Bedingungen, unter denen bestimmte Schadorganismen, Pflanzen, Pflanzenerzeugnisse und andere Gegenstände gemäß den Anhängen I bis V der Richtlinie 77/93/EWG des Rates zu Versuchs-, Forschungs- und Züchtungszwecken in die Gemeinschaft oder bestimmte Schutzgebiete derselben eingeführt oder darin verbracht werden dürfen
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Richtlinie 77/93/EWG des Rates vom 21. Dezember 1976 über Maßnahmen zum Schutz der Gemeinschaft gegen die Einschleppung und Ausbreitung von Schadorganismen der Pflanzen und Pflanzenerzeugnisse (1), zuletzt geändert durch die Richtlinie 97/14/EG der Kommission (2), insbesondere auf Artikel 3 Absatz 7 Buchstabe e), Artikel 4 Absatz 5, Artikel 5 Absatz 5 und Artikel 12 Absatz 3c,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Nach den Bestimmungen der Richtlinie 77/93/EWG dürfen Schadorganismen gemäß den Anhängen I und II der genannten Richtlinie weder isoliert noch in Verbindung mit den in Anhang II genannten maßgeblichen Pflanzen oder Pflanzenerzeugnissen in die Gemeinschaft oder bestimmte Schutzgebiete derselben eingeführt oder dort durch Verbringung verbreitet werden.
Gemäß der Richtlinie 77/93/EWG dürfen Pflanzen, Pflanzenerzeugnisse und andere Gegenstände, die in Anhang III genannt sind, nicht in die Gemeinschaft oder bestimmte Schutzgebiete derselben eingeführt werden.
Auch dürfen Pflanzen, Pflanzenerzeugnisse und andere Gegenstände gemäß Anhang IV der Richtlinie 77/93/EWG nicht in die Gemeinschaft oder bestimmte Schutzgebiete derselben eingeführt oder darin verbracht werden, wenn nicht die besonderen Anforderungen gemäß dem vorgenannten Anhang erfuellt sind.
Pflanzen, Pflanzenerzeugnisse und andere Gegenstände gemäß Anhang V Teil B der Richtlinie 77/93/EWG dürfen nicht in die Gemeinschaft eingeführt werden, wenn sie nicht den Normen und Anforderungen der genannten Richtlinie genügen, und müssen von einem amtlichen Pflanzengesundheitszeugnis begleitet sein, in dem die Erfuellung dieser Bedingungen bestätigt wird, und außerdem auf Erfuellung dieser Bestimmungen amtlich untersucht werden.
Gemäß Artikel 3 Absatz 7 Buchstabe e), Artikel 4 Absatz 5, Artikel 5 Absatz 5 und Artikel 12 Absatz 3c der Richtlinie 77/93/EWG findet diese Regelung jedoch keine Anwendung auf die Einfuhr und Verbringung dieser Schadorganismen, Pflanzen, Pflanzenerzeugnisse und anderen Gegenstände für Versuchs-, Forschungs- und Züchtungszwecke, sofern bestimmte auf Gemeinschaftsebene festzulegende Bedingungen eingehalten werden.
Mit der Richtlinie 95/44/EG der Kommission (3) wurden die Bedingungen festgelegt, die bei solchen Einfuhren oder Verbringungen eingehalten werden müssen, damit das Risiko einer Ausbreitung von Schadorganismen ausgeschlossen ist.
In den Mitgliedstaaten besteht ein Bedarf, Pflanzen von ausläufer- oder knollenbildenden Arten der Gattung Solanum L. oder ihrer Hybriden, zum Anpflanzen bestimmt, für Pflanzenzüchtungsvorhaben, für Genkonservierungszwecke oder für amtliche wissenschaftliche Forschungszwecke einzuführen.
Die Entscheidung 80/862/EWG der Kommission (4), zuletzt geändert durch die Entscheidung 96/713/EG (5), regelt die Bedingungen für die Einfuhr oder Verbringung der genannten Pflanzen, damit die Gefahr der Einschleppung von Schadorganismen ausgeschlossen ist.
Die Entscheidung 80/862/EWG, geänderte Fassung, läuft am 31. Dezember 1997 aus, weswegen ihre Bestimmungen in diese Richtlinie übernommen werden sollten.
Daher ist es erforderlich, die Bedingungen für die Einfuhr oder Verbringung der genannten Pflanzen zu regeln, damit die Gefahr der Verschleppung von Schadorganismen ausgeschlossen ist.
Diese Bedingungen müssen neuen Entwicklungen bei Testmethoden für Kartoffelkrankheiten und neuen Erkenntnissen über Kartoffeln befallende Schadorganismen, die nur mit einem Test nachgewiesen werden können, Rechnung tragen.
Die in dieser Richtlinie vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für Pflanzenschutz -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Die Richtlinie 95/44/EG wird wie folgt geändert:
1. Artikel 1 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
"Die Mitgliedstaaten sorgen dafür, daß bei den zuständigen amtlichen Stellen für jegliche Arbeiten zu Versuchs-, Forschungs- und Züchtungszwecken (nachstehend 'Arbeiten' genannt), für die Schadorganismen, Pflanzen und Pflanzenerzeugnisse und andere Gegenstände gemäß Artikel 3 Absatz 7 Buchstabe e), Artikel 4 Absatz 5, Artikel 5 Absatz 5 und Artikel 12 Absatz 3c der Richtlinie 77/93/EWG (nachstehend 'Material' genannt) benötigt werden, ein Antrag gestellt wird, bevor solches Material in einen Mitgliedstaat oder eine Schutzzone desselben eingeführt oder darin verbracht wird."
2. In Anhang III Teil A wird folgender Text angefügt:
"Abschnitt IV: Pflanzen von ausläufer- oder knollenbildenden Arten der Gattung Solanum L. oder ihrer Hybriden, zum Anpflanzen bestimmt
1. Gegebenenfalls ist das Pflanzenmaterial nach den technischen Leitlinien der FAO/IPGRI einem geeigneten Behandlungsverfahren zu unterziehen.
2. Nach Anwendung der Behandlungsverfahren gemäß Nummer 1 ist jede Einheit des Pflanzenmaterials einem Nachweisverfahren zu unterziehen. Das gesamte Pflanzenmaterial, einschließlich der Testpflanzen, ist in zugelassenen Einrichtungen unter den Quarantänebedingungen gemäß Anhang I zu halten. Pflanzenmaterial, das zur amtlichen Freigabe zugelassen werden soll, ist unter Bedingungen zu halten, die einen normalen Wachstumszyklus erlauben, und ist bei der Ankunft sowie später während der Durchführung der Nachweisverfahren in regelmäßigen Abständen bis zur Seneszenz zu geeigneten Zeitpunkten visuell auf Anzeichen und Symptome von Schadorganismen, einschließlich aller relevanten Schadorganismen gemäß der Richtlinie 77/93/EWG sowie des 'potato yellow vein virus', zu untersuchen.
3. Die Nachweisverfahren gemäß Nummer 2 sind nach den unter Nummer 5 dargelegten technischen Bestimmungen durchzuführen, um mindestens folgende Schadorganismen nachzuweisen:
- Bakterien
a) Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al,
b) Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith;
- Viren und virusähnliche Krankheitserreger
a) Andean potato latent virus,
b) Potato black ringspot virus,
c) Potato spindle tuber viroid,
d) Potato yellowing alfamovirus,
e) Potato virus T,
f) Andean potato mottle virus,
g) gewöhnliche Kartoffelviren A, M, S, V, X und Y (einschließlich Y°, Yn und Yc) und Potato leaf roll virus.
Bei echtem Kartoffelsamen sind jedoch die Nachweisverfahren durchzuführen, um zumindest die unter den Buchstaben a) bis e) aufgeführten Viren und virusähnlichen Krankheitserreger nachzuweisen.
4. Pflanzenmaterial, das der visuellen Untersuchung gemäß Nummer 2 unterzogen und an dem Anzeichen und Symptome von Schadorganismen festgestellt wurden, ist zu untersuchen (gegebenenfalls auch durch Tests), um soweit wie möglich die Identität des Schadorganismus zu ermitteln, der diese Anzeichen und Symptome verursacht.
5. Die unter Nummer 3 genannten technischen Bestimmungen lauten wie folgt:
- Bakterien
1. Bei Knollen ist das Nabelende jeder Knolle zu untersuchen. Die Standardprobengröße beträgt 200 Knollen. Das Verfahren eignet sich aber auch für Proben mit weniger als 200 Knollen.
2. Bei Jungpflanzen und Setzlingen, einschließlich Meristemkulturen, sind für jede Pflanzenmaterialeinheit die unteren Abschnitte des Stengels und gegebenenfalls die Wurzeln zu untersuchen.
3. Es wird empfohlen, die Tochterknollen oder bei nichtknollenbildenden Arten die Stengelbasis über einen normalen Wachstumszyklus mit Hilfe des Tests gemäß den Nummern 1 und 2 zu untersuchen.
4. Bei dem in Nummer 1 genannten Material ist für die Untersuchung auf Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al das in Anhang I der Richtlinie 93/85/EWG des Rates (1) (1) ABl. Nr. L 259 vom 18. 10. 1993, S. 1.
genannte Gemeinschaftsverfahren zu verwenden. Bei dem in Nummer 2 genannten Material könnte ebenfalls dieses Verfahren verwendet werden.
5. Bei dem in Nummer 1 genannten Material ist für die Untersuchung auf Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith das im Anhang der zu erlassenden Entscheidung der Kommission genannte vorläufige Verfahren als Ersatz für das von der Pflanzenschutzorganisation für Europa und den Mittelmeerraum (EPPO) festgelegte Quarantäneverfahren Nr. 26 für Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith zu verwenden. Bei dem in Nummer 2 genannten Material könnte ebenfalls dieses Verfahren verwendet werden.
- Viren und virusähnliche Krankheitserreger, andere als Potato spindle tuber viroid
1. Die Untersuchung an Pflanzenmaterial (Knollen, Jungpflanzen und Setzlinge) besteht mindestens in einem serologischen Test, der während oder kurz vor dem Blühzeitpunkt bezüglich aller in der Liste genannten Schadorganismen, mit Ausnahme des Potato spindle tuber viroid, durchgeführt wird; das Material mit Negativbefund bei dem serologischen Test wird daraufhin einem biologischen Test unterzogen. Für Potato leaf roll virus sind zwei serologische Tests auf dieses Virus durchzuführen.
2. Die Untersuchung an echtem Samen besteht mindestens in einem serologischen Test oder einem biologischen Test, wenn ein serologischer Test nicht durchführbar ist. Es wird dringend empfohlen, einen Teil der negativen Proben erneut zu untersuchen und im Grenzbereich liegende Ergebnisse anhand einer anderen Methode zu überprüfen.
3. Die unter den Nummern 1 und 2 genannten serologischen und biologischen Tests sind an Gewächshauspflanzen durchzuführen, von denen an mindestens zwei Stellen an jedem Stengel Proben genommen werden, darunter an einem jungen, voll entfalteten Fiederblättchen von der Spitze jedes Stengels und an einem älteren Fiederblättchen aus einem mittleren Bereich; wegen der Möglichkeit einer nichtsystemischen Infektion sind von jedem Stengel Proben zu nehmen. Bei serologischen Tests dürfen keine Sammelproben von Fiederblättchen unterschiedlicher Pflanzen hergestellt werden, sofern die Bedingungen für die Herstellung von Sammelproben für die verwendete Methode nicht amtlich festgesetzt sind. Fiederblättchen von demselben Stengel dürfen jedoch zu einer Sammelprobe von jeder Pflanze zusammengefaßt werden. Bei biologischen Tests dürfen Sammelproben von höchstens fünf Pflanzen hergestellt werden, wobei mindestens dieselbe Anzahl von Indikatorpflanzen zu beimpfen sind.
4. Geeignete Indikatorpflanzen für die biologischen Tests gemäß den Nummern 1 und 2 sind die in der Liste der Pflanzenschutz-Organisation für Europa und den Mittelmeerraum (EPPO) aufgeführten Pflanzen oder andere amtlich zugelassene Indikatorpflanzen, von denen gezeigt wurde, daß sie die Viren nachweisen.
5. Nur Material, das direkt untersucht wurde, darf aus der Quarantäne entlassen werden. Wenn Untersuchungen am Auge durchgeführt wurden, darf nur die Nachkommenschaft des untersuchten Auges freigegeben werden. Die Knolle sollte wegen möglicher Probleme mit nichtsystemischen Infektionen nicht freigegeben werden.
- Potato spindle tuber viroid
1. Die Untersuchung des gesamten Materials ist an Gewächshauspflanzen durchzuführen, sobald diese voll entwickelt sind, jedoch vor der Blüte und dem Pollenstäuben. Tests an Lichtkeimen/In-vitro-Pflanzen/kleinen Keimlingen sind nur als Voruntersuchung anzusehen.
2. Die Proben sind von einem voll entfalteten Fiederblättchen an der Spitze jedes Stengels der Pflanze zu nehmen.
3. Das gesamte zu untersuchende Material muß bei einer Temperatur von mindestens 18 °C (vorzugsweise bei über 20 °C) und einer Photoperiode von mindestens 16 Stunden wachsen.
4. Die Tests werden mit Hilfe von radioaktiv oder nichtradioaktiv markierten cDNA- oder RNA-Sonden, Return-PAGE (mit Silberanfärbung) oder RT-PCR durchgeführt.
5. Für Sonden und Return-PAGE sollen höchstens fünf Einzelproben zu einer Sammelprobe zusammengefaßt werden. Die Verwendung dieses oder eines höheren Sammelprobensatzes ist zu validieren."
Artikel 2
(1) Die Mitgliedstaaten erlassen die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richtlinie bis zum 1. Januar 1998 nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverzüglich davon in Kenntnis.
Wenn die Mitgliedstaaten diese Vorschriften erlassen, nehmen sie in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten dieser Bezugnahme.
(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission unverzüglich die wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie in dem unter diese Richtlinie fallenden Bereich erlassen. Die Kommission teilt diese Vorschriften den anderen Mitgliedstaaten mit.
Artikel 3
Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Artikel 4
Diese Richtlinie ist an alle Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 25. Juli 1997
31997L0046
L 204/43
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 97/46/CE A COMISIEI
din 25 iulie 1997
de modificare a Directivei 95/44/CE de stabilire a condițiilor în care anumite organisme dăunătoare, plante, produse din plante și alte elemente enumerate în anexele I-V la Directiva 77/93/CEE a Consiliului pot fi introduse sau puse în circulație în Comunitate sau în anumite zone protejate ale acesteia, pentru testări sau în scopuri științifice sau pentru lucrări pe selecții de soiuri de plante
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 77/93/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1976 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate de organisme dăunătoare plantelor sau produselor din plante și împotriva răspândirii lor în Comunitate (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 97/14/CE a Comisiei (2), în special articolul 3 alineatul (7) litera (e), articolul 4 alineatul (5), articolul 5 alineatul (5) și articolul 12 alineatul (3c),
întrucât dispozițiile Directivei 77/93/CEE prevăd că organismele dăunătoare enumerate în anexele I și II nu pot fi introduse, nici răspândite, prin mijloace legate de circulația lor, în Comunitate sau în anumite zone protejate ale Comunității, fie că sunt în stare izolată sau în asociație cu plante sau produse din plante corespunzătoare enumerate în anexa II la directiva menționată;
întrucât Directiva 77/93/CEE prevede, de asemenea, că plantele, produsele din plante și alte produse enumerate în anexa III nu pot fi introduse în Comunitate sau în anumite zone protejate ale Comunității;
întrucât plantele, produsele din plante și alte produse enumerate în anexa IV la Directiva 77/93/CEE pot fi introduse și puse în circulație în Comunitate sau în anumite zone protejate ale Comunității numai dacă normele specifice corespunzătoare formulate în anexa menționată sunt respectate;
întrucât plantele, produsele din plante și alte elemente enumerate în partea B din anexa V la Directiva 77/93/CEE provenite din țări terțe pot fi introduse în Comunitate numai dacă sunt în conformitate cu normele și cerințele directivei menționate, dacă sunt însoțite de un certificat fitosanitar oficial care atestă această conformitate și dacă sunt examinate în mod oficial pentru a garanta că sunt în conformitate cu aceste dispoziții;
întrucât articolul 3 alineatul (7) litera (e), articolul 4 alineatul (5), articolul 5 alineatul (5) și articolul 12 alineatul (3c) din Directiva 77/93/CEE prevăd totuși că aceste norme nu se aplică nici introducerii, nici punerii în circulație a organismelor dăunătoare, plantelor, produselor din plante și altor elemente menționate pentru testări sau în scopuri științifice sau pentru lucrări pe selecții varietale, sub rezerva anumitor condiții ce urmează să fie stabilite la nivel comunitar;
întrucât Directiva 95/44/CE a Comisiei (3) stabilește condițiile care trebuie îndeplinite în cazul introducerii sau al punerii în circulație de acest gen, pentru a preveni orice risc de răspândire a organismelor dăunătoare;
întrucât în statele membre există necesitatea importului de plante din soiul Solanum L., care formează stoloni sau tuberculi, sau al hibrizilor lor, pentru plantare, pentru lucrări pe selecții de soiuri de plante sau în scopul conservării materialului genetic sau a cercetării științifice oficiale;
întrucât Decizia 80/862/CEE a Comisiei (4), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 96/713/CE (5), stabilește condițiile care trebuie îndeplinite, în cazul introducerii sau punerii în circulație a plantelor menționate, pentru a preveni orice risc de răspândire a organismelor dăunătoare;
întrucât Decizia 80/862/CEE, astefl cum a fost modificată, expiră la 31 decembrie 1997 și întrucât este necesară includerea condițiilor stabilite prin această decizie în prezenta directivă;
întrucât este necesară stabilirea condițiilor care trebuie îndeplinite, în cazul introducerii sau al punerii în circulație a plantelor menționate, pentru a preveni orice risc de răspândire a organismelor dăunătoare;
întrucât aceste condiții trebuie să țină seama de noile dezvoltări ale metodelor de testare în domeniul bolilor cartofului și de noile informații privind organismele dăunătoare cartofului pentru a căror depistare este necesară o testare;
întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului fitosanitar permanent,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 95/44/CE se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 1 alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Statele membre se asigură că, pentru testări sau în scopuri științifice și pentru toate lucrările efectuate pe selecțiile de soiuri de plante (denumite în continuare «activități»), care necesită utilizarea de organisme dăunătoare, plante, produse din plante sau alte elemente în temeiul articolului 3 alineatul (7) litera (e), articolului 4 alineatul (5), articolului 5 alineatul (5) sau al articolului 12 alineatul (3c) din Directiva 77/93/CEE (denumite în continuare «material»), se prezintă o solicitare organismelor oficiale responsabile înaintea introducerii sau punerii în circulație a unui astfel de material în interiorul unui stat membru sau a zonelor sale protejate.”
2.
În partea A din anexa III se adaugă următorul text:
„Secțiunea IV: plante din soiul Solanum L. care formează tuberculi sau cu stoloni, sau hibrizii lor, destinați plantării.
1. Materialul vegetal se supune, după caz, procedeelor terapeutice corespunzătoare definite în Ghidul tehnic FAO/IPGRI.
2. După aplicarea procedeelor terapeutice menționate la punctul 1, fiecare unitate a materialului vegetal este inclusă într-un index. Materialul vegetal, inclusiv plantele ce trebuie incluse in acel index, se păstrează în totalitate în instalațiile aprobate, în condițiile de păstrare în carantină definite de anexa I. Materialul vegetal destinat punerii în circulație oficiale se păstrează în condiții care permit un ciclu normal de vegetație și se supune în perioada de elaborare a acelui index unei inspecții vizuale la sosire, pe urmă la intervale regulate până la degenerescență, vizând decelarea urmelor și a simptomelor de organisme dăunătoare, inclusiv toate cele care sunt prevăzute de Directiva 77/93/CEE și pe cel al bolii de îngălbenire a nervurilor cartofului.
3. Elaborarea indexului menționată la punctul 2 urmează dispozițiile tehnice definite la punctul 5, în vederea depistării cel puțin a următoarelor organisme dăunătoare:
-
Bacterii:
(a)
Clavibacter michiganensis (Smith) Davis și al ssp. sepedonicus (Spieckermann și Kotthoff) Davis și al;
(b)
Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith.
-
Viruși și organisme similare:
(a)
Andean potato latent virus;
(b)
potato black ringspot virus;
(c)
potato spindle tuber viroid;
(d)
potato yellowing alphamovirus;
(e)
potato virus T;
(f)
Andean potato mottle virus;
(g)
viruși comuni cartofului A, M, S, V, X și Y (inclusiv Yo, Ynși Yc) și virus de răsucire.
Cu toate acestea, în cazul semințelor de cartof, crearea indexului se realizează în vederea depistării cel puțin a virușilor și a organismelor similare enumerate anterior la literele (a)-(e).
4. Materialul vegetal supus inspecțiilor vizuale menționate la punctul 2 și pe care s-au observat urme și simptome de organisme dăunătoare se supune unei cercetări cuprinzând, după caz, teste în vederea stabilirii pe cât posibil a identității organismelor dăunătoare în cauză.
5. Dispozițiile tehnice menționate la punctul 3 sunt următoarele:
-
Pentru bacterii:
1.
Pentru tuberculi, testarea călcâiului fiecărui tubercul. Fiecare eșantion conține în mod normal în jur de 200 tuberculi. Totuși, procedura se poate aplica fără inconvenient la eșantioane de mai puțin de 200 de tuberculi.
2.
Pentru plantule și butași, inclusiv micro-material săditor, testarea secțiunilor celor mai joase ale tijei și, după caz, rădăcinilor pentru fiecare unitate de material vegetal.
3.
Se recomandă testarea descendenței tuberculilor sau a bazei tijelor în cazul soiurilor fără tuberculi în sensul unui ciclu normal de vegetație după testul menționat la punctele 1 și 2.
4.
Pentru materialul menționat la punctul 1, metoda care permite detectarea Clavibacter michiganensis (Smith) Davis și al ssp. sepedonicus (Spieckermenn și Kotthoff) Davis și al este metoda definită de anexa I la Directiva 93/85/CEE a Consiliului (6). Pentru materialul menționat la punctul 2 este posibil să se aplice această metodă.
5.
Pentru materialul menționat la punctul 1, metoda care permite detectarea Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith este programul de testare provizoriu definit de anexa la decizia pe care urmează să o ia Comisia pentru înlocuirea procedurii de carantină nr. 26 pentru Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith, cum este stabilită de Organizația Europeană și Mediteraneană pentru Protecția Plantelor (OEPR). Pentru materialul menționat la punctul 2, este posibil să se aplice această metodă.
-
Pentru virușii și organismele similare, altele decât potato spindle tuber viroid:
1.
Testarea materialului vegetal (tuberculi, plantule și butași, inclusiv micromaterial săditor) cuprinde cel puțin o testare serologică, efectuată la înflorire sau puțin înainte, pentru fiecare dintre organismele dăunătoare specificate în lista organismelor dăunătoare altele decât potato spindle tuber viroid, urmată de o testare biologică pentru materialele a căror testare serologică s-a dovedit negativă. Pentru virusul răsucirii, este necesară realizarea a două testări serologice.
2.
Testarea semințelor cuprinde cel puțin o testare serologică sau o testare biologică dacă nu este posibilă o testare serologică. Se recomandă cu tărie recurgerea la o a doua testare pe o anumită proporție a eșantioanelor negative și efectuarea unei testări care utilizează o altă metodă în caz de rezultate limită.
3.
Testările serologice și biologice menționate la punctele 1 și 2 se efectuează pe plante cultivate în seră, pe eșantioane prelevate de pe cel puțin două locuri de pe fiecare tijă, și anume o foliolă tânără pe deplin dezvoltată din partea de sus a tijei și o foliolă mai în vârstă la jumătatea înălțimii; fiecare tijă se eșantionează din cauza posibilității unei infecții nesistemice. În cazul unei testări serologice, nu se va recurge la un amestec de foliole prelevate de pe diferite plante decât dacă coeficientul de grupare a fost validat pentru metoda folosită; foliolele prelevate de pe fiecare tijă pot fi totuși grupate pentru a constitui eșantionul plantei. În cazul unei testări biologice, este posibilă amestecarea a cel mult cinci plante cu inocularea unui minim de plante indicatoare identice.
4.
Plantele indicatoare corespunzătoare pentru testarea biologică menționată la punctele 1 și 2 sunt acelea din lista stabilită de Organizația Europeană și Mediteraneană pentru Protecția Plantelor (OEPR) sau orice altă plantă indicatoare acceptată oficial, considerată că depistează virușii.
5.
Numai materialul vegetal care a fost testat în mod direct este pus în circulație după carantină. În caz de includere în index a ochilor de tuberculi, numai descendența ochilor testați poate fi introdusă în circulație. Tuberculul nu trebuie pus în circulație din cauza riscurilor legate de o eventuală infecție nesistemică.
-
Pentru potato spindle tuber viroid:
1.
Pentru întreg materialul vegetal, testările cuprind plante cultivate în seră, de îndată ce sunt bine formate, dar înaintea înfloririi și a producerii de polen. Testările asupra germenilor de tubercul/plante cultivate in vitro/material săditor mic se consideră numai ca testări preliminare.
2.
Eșantioanele sunt prelevate de pe o foliolă pe deplin dezvoltată în vârful fiecărei tije a plantei.
3.
Toate materialele vegetale destinate a fi testate se cultivă la o temperatură care nu trebuie să fie mai mică de 18 °C (de preferință mai mare de 20 °C) și beneficiază de o fotoperioadă de cel puțin 16 ore.
4.
Testările se efectuează cu ajutorul sondelor cADN sau ARN radioactive sau ne-radioactive, prin metoda R-PAGE (cu colorare cu argint) sau prin RT-PCR.
5.
Coeficientul de grupare maxim pentru sonde și metoda R-PAGE este de 5. Utilizarea acestui coeficient sau a coeficienților mai mari trebuie validată.
Articolul 2
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive la 1 ianuarie 1998. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de îndată de către statele membre toate dispozițiile de drept intern pe care acestea le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă. Comisia informează celelalte state membre cu privire la aceasta.
Articolul 3
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Articolul 4
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 25 iulie 1997.