РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 септември 2013 година
за определяне на третата и последна група от региони за започване на дейностите на Визовата информационна система (ВИС)
(нотифицирано под номер C(2013) 5914)
(само текстовете на български, гръцки, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език са автентични)
(2013/493/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (1), и по-специално член 48, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 48 от Регламент (ЕО) № 767/2008 предвижда дейностите на ВИС да започнат постепенно. В своите Решение 2010/49/ЕО (2) и Решение за изпълнение 2012/274/ЕС (3) Комисията определи първата и втората група от региони за започване на дейностите на ВИС. Необходимо е да се определи третата и последна група от региони, в които информацията, която ще бъде обработвана във ВИС, включително снимки и пръстови отпечатъци, ще бъде събирана и предавана на ВИС във връзка с всички заявления за виза в съответния регион.
(2)
Съгласно член 48, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 767/2008 редът на регионите за започване на дейностите на ВИС се определя въз основа на следните критерии: риска от нелегална имиграция, заплахите за вътрешната сигурност на държавите членки и реалната възможност за събирането на биометрични данни от всички места в региона.
(3)
С оглед на тези три критерия Комисията извърши оценка на регионите, за които не се прилагат Решение 2010/49/ЕО и Решение за изпълнение 2012/274/ЕС, като за първия критерий взе предвид елементи като средния дял на отказаните визи, процента на отказите за влизане и процента на гражданите на трети държави, за които е установено, че се намират незаконно на територията на държавите членки, за втория критерий взе предвид извършена от Европол оценка на заплахата, а за третия критерий - факта, че някои от регионите, за които ще се прилагат решенията, включват трети държави с обширни територии или трети държави, в които има много голям брой кандидати за визи.
(4)
Съгласно член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008 Комисията ще определи датата за започване на дейностите във всеки от регионите, определени в настоящото решение.
(5)
Тъй като Регламентът за ВИС представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, Дания уведоми за прилагането на Регламента за ВИС в своето национално право в съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност. Следователно по силата на международното право Дания е длъжна да прилага настоящото решение.
(6)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4). Следователно Обединеното кралство не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(7)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (5). Следователно Ирландия не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(8)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (6), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (7) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(9)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (9).
(10)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (10).
(11)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(12)
По отношение на България и Румъния настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(13)
По отношение на Хърватия настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2011 г.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета, създаден по силата на член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1987/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II) (11),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
След регионите, определени с Решение за изпълнение 2012/274/ЕС, събирането и предаването на данни към Визовата информационна система (ВИС) в съответствие с член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008 ще започне в следните региони:
-
Дванадесети регион:
-
Коста Рика,
-
Ел Салвадор,
-
Гватемала,
-
Хондурас,
-
Никарагуа,
-
Панама.
-
Тринадесети регион:
-
Канада,
-
Мексико,
-
Съединени щати.
-
Четиринадесети регион:
-
Антигуа и Барбуда,
-
Бахамски острови,
-
Барбадос,
-
Белиз,
-
Куба,
-
Доминика,
-
Доминиканска република,
-
Гренада,
-
Гвиана,
-
Хаити,
-
Ямайка,
-
Сейнт Китс и Невис,
-
Сейнт Лусия,
-
Сейнт Винсънт и Гренадини,
-
Суринам,
-
Тринидад и Тобаго.
-
Петнадесети регион:
-
Австралия,
-
Фиджи,
-
Кирибати,
-
Маршалови острови,
-
Микронезия,
-
Науру,
-
Нова Зеландия,
-
Палау,
-
Папуа-Нова Гвинея,
-
Самоа,
-
Соломонови острови,
-
Източен Тимор,
-
Тонга,
-
Тувалу,
-
Вануату.
-
Шестнадесети регион:
-
Албания,
-
Босна и Херцеговина,
-
бивша югославска република Македония,
-
Косово (12),
-
Черна гора,
-
Сърбия,
-
Турция.
-
Седемнадесети регион:
-
Армения,
-
Азербайджан,
-
Беларус,
-
Грузия,
-
Република Молдова,
-
Украйна.
-
Осемнадесети регион:
Русия.
-
Деветнадесети регион:
-
Китай,
-
Япония,
-
Монголия,
-
Северна Корея,
-
Южна Корея,
-
Тайван.
-
Двадесети регион:
-
Бангладеш,
-
Бутан,
-
Индия,
-
Малдивски острови,
-
Непал,
-
Пакистан,
-
Шри Ланка.
-
Двадесет и първи регион:
-
Андора,
-
Светия престол,
-
Монако,
-
Сан Марино.
-
Двадесет и втори регион:
-
Ирландия,
-
Обединено кралство.
-
Двадесет и трети регион:
-
Австрия,
-
Белгия,
-
България,
-
Хърватия,
-
Кипър,
-
Чешка република,
-
Дания,
-
Естония,
-
Финландия,
-
Франция,
-
Германия,
-
Гърция,
-
Унгария,
-
Италия,
-
Исландия,
-
Латвия,
-
Лихтенщайн,
-
Литва,
-
Люксембург,
-
Малта,
-
Нидерландия,
-
Норвегия,
-
Полша,
-
Португалия,
-
Румъния,
-
Словакия,
-
Словения,
-
Испания,
-
Швеция,
-
Швейцария.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Република Хърватия, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Република Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия и Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 30 септември 2013 година.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 30 de setembro de 2013
que determina o terceiro e último conjunto de regiões para o início do funcionamento do Sistema de Informação sobre Vistos (VIS)
[notificada com o número C(2013) 5914]
(Apenas fazem fé os textos nas línguas alemã, búlgara, checa, croata, eslovaca, eslovena, espanhola, estónia, finlandesa, francesa, grega, húngara, italiana, letã, lituana, maltesa, neerlandesa, polaca, portuguesa, romena e sueca)
(2013/493/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 767/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 9 de julho de 2008, relativo ao Sistema de Informação sobre Vistos (VIS) e ao intercâmbio de dados entre os Estados-Membros sobre os vistos de curta duração (Regulamento VIS) (1), nomeadamente o artigo 48.o, n.o 4,
Considerando o seguinte:
(1)
O artigo 48.o do Regulamento (CE) n.o 767/2008 prevê uma implementação progressiva das atividades do VIS. Na sua Decisão 2010/49/CE (2) e na sua Decisão de Execução 2012/274/UE (3), a Comissão determinou, respetivamente, o primeiro e o segundo conjunto de regiões para o início do funcionamento do VIS. É agora necessário determinar o terceiro e último conjunto de regiões onde os dados a tratar no VIS, incluindo fotografias e impressões digitais, serão recolhidos e transmitidos ao VIS no quadro de todos os pedidos de visto apresentados nas regiões em causa.
(2)
O artigo 48.o, n.o 4, do Regulamento (CE) n.o 767/2008 prevê que a ordem das regiões para efeitos do início do funcionamento do VIS seja determinada com base nos seguintes critérios: o risco de imigração irregular, as ameaças à segurança interna dos Estados-Membros e a viabilidade da recolha de dados biométricos em todos os locais das regiões em causa.
(3)
A Comissão realizou uma avaliação das regiões não abrangidas pela Decisão 2010/49/CE e pela Decisão de Execução 2012/274/UE à luz destes critérios, tendo em conta, para o primeiro critério, elementos como a taxa média de recusa de visto, a taxa de recusa de entrada e a taxa de nacionais de países terceiros detetados em situação irregular no território dos Estados-Membros; para o segundo critério, uma avaliação da ameaça realizada pela Europol, e, para o terceiro critério, o facto de algumas das regiões a abranger incluírem países terceiros com vastos territórios ou em que existe um número muito elevado de requerentes de visto.
(4)
A data de início do funcionamento em cada uma das regiões definidas pela presente decisão deve ser determinada pela Comissão, em conformidade com o artigo 48.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 767/2008.
(5)
Uma vez que o Regulamento VIS desenvolve o acervo de Schengen, a Dinamarca notificou a transposição deste regulamento para o seu direito interno, em conformidade com o artigo 5.o do Protocolo relativo à posição da Dinamarca, anexo ao Tratado da União Europeia e ao Tratado que institui a Comunidade Europeia. Por conseguinte, a Dinamarca fica obrigada, por força do direito internacional, a dar execução à presente decisão.
(6)
A presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen em que o Reino Unido não participa, em conformidade com a Decisão 2000/365/CE do Conselho, de 29 de maio de 2000, sobre o pedido do Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte para participar em algumas das disposições do acervo de Schengen (4). Por conseguinte, o Reino Unido não fica vinculado pela presente decisão nem sujeito à sua aplicação.
(7)
A presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen em que a Irlanda não participa, em conformidade com a Decisão 2002/192/CE do Conselho, de 28 de fevereiro de 2002, sobre o pedido da Irlanda para participar em algumas das disposições do acervo de Schengen (5). Por conseguinte, a Irlanda não fica vinculada pela presente decisão nem sujeita à sua aplicação.
(8)
No que diz respeito à Islândia e à Noruega, a presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen, na aceção do Acordo celebrado pelo Conselho da União Europeia e a República da Islândia e o Reino da Noruega relativo à associação destes Estados à execução, à aplicação e ao desenvolvimento do acervo de Schengen (6), que se insere no domínio referido no artigo 1.o, ponto B, da Decisão 1999/437/CE do Conselho (7) relativa a determinadas regras de aplicação do referido acordo.
(9)
No que diz respeito à Suíça, a presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen, na aceção do Acordo entre a União Europeia, a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça relativo à associação da Confederação Suíça à execução, à aplicação e ao desenvolvimento do acervo de Schengen (8), que se insere no domínio referido no artigo 1.o, ponto B, da Decisão 1999/437/CE, conjugado com o artigo 3.o da Decisão 2008/146/CE do Conselho (9).
(10)
No que diz respeito ao Liechtenstein, a presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen, na aceção do Protocolo entre a União Europeia, a Comunidade Europeia, a Confederação Suíça e o Principado do Liechtenstein relativo à adesão do Principado do Liechtenstein ao Acordo entre a União Europeia, a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça relativo à associação da Confederação Suíça à execução, à aplicação e ao desenvolvimento do acervo de Schengen, que se insere no domínio referido no artigo 1.o, ponto B, da Decisão 1999/437/CE, conjugado com o artigo 3.o da Decisão 2011/350/UE do Conselho (10).
(11)
No que diz respeito a Chipre, a presente decisão constitui um ato baseado no acervo de Schengen ou de algum modo com ele relacionado, na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do Ato de Adesão de 2003.
(12)
No que diz respeito à Bulgária e à Roménia, a presente decisão constitui um ato baseado no acervo de Schengen ou de algum modo com ele relacionado, na aceção do artigo 4.o, n.o 2, do Ato de Adesão de 2005.
(13)
No que diz respeito à Croácia, a presente decisão constitui um ato baseado no acervo de Schengen ou de algum modo com ele relacionado, na aceção do artigo 4.o, n.o 2, do Ato de Adesão de 2011.
(14)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité instituído pelo artigo 51.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1987/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 20 de dezembro de 2006, relativo ao estabelecimento, ao funcionamento e à utilização do Sistema de Informação de Schengen de segunda geração (SIS II) (11),
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
As regiões onde terão início a recolha e a transmissão de dados ao Sistema de Informação sobre Vistos (VIS), após as regiões determinadas pela Decisão de Execução 2012/274/UE, em conformidade com o artigo 48.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 767/2008, são as seguintes:
-
Décima segunda região:
-
Costa Rica,
-
Salvador,
-
Guatemala,
-
Honduras,
-
Nicarágua,
-
Panamá.
-
Décima terceira região:
-
Canadá,
-
México,
-
Estados Unidos.
-
Décima quarta região:
-
Antígua e Barbuda,
-
Baamas,
-
Barbados,
-
Belize,
-
Cuba,
-
Domínica,
-
República Dominicana,
-
Granada,
-
Guiana,
-
Haiti,
-
Jamaica,
-
São Cristóvão e Neves,
-
Santa Lúcia,
-
São Vicente e Granadinas,
-
Suriname,
-
Trindade e Tobago.
-
Décima quinta região:
-
Austrália,
-
Fiji,
-
Quiribáti,
-
Ilhas Marshall,
-
Micronésia,
-
Nauru,
-
Nova Zelândia,
-
Palau,
-
Papua-Nova Guiné,
-
Samoa,
-
Ilhas Salomão,
-
Timor-Leste,
-
Tonga,
-
Tuvalu,
-
Vanuatu.
-
Décima sexta região:
-
Albânia,
-
Bósnia e Herzegovina,
-
Antiga República Jugoslava da Macedónia (ARJM),
-
Kosovo (12),
-
Montenegro,
-
Sérvia,
-
Turquia.
-
Décima sétima região:
-
Arménia,
-
Azerbaijão,
-
Bielorrússia,
-
Geórgia,
-
República da Moldávia,
-
Ucrânia.
-
Décima oitava região:
Rússia.
-
Décima nona região:
-
China,
-
Japão,
-
Mongólia,
-
Coreia do Norte,
-
Coreia do Sul,
-
Taiwan.
-
Vigésima região:
-
Bangladeche,
-
Butão,
-
Índia,
-
Maldivas,
-
Nepal,
-
Paquistão,
-
Sri Lanca.
-
Vigésima primeira região:
-
Andorra,
-
Santa Sé,
-
Mónaco,
-
São Marinho.
-
Vigésima segunda região:
-
Irlanda,
-
Reino Unido.
-
Vigésima terceira região:
-
Áustria,
-
Bélgica,
-
Bulgária,
-
Croácia,
-
Chipre,
-
República Checa,
-
Dinamarca,
-
Estónia,
-
Finlândia,
-
França,
-
Alemanha,
-
Grécia,
-
Hungria,
-
Itália,
-
Islândia,
-
Letónia,
-
Listenstain,
-
Lituânia,
-
Luxemburgo,
-
Malta,
-
Países Baixos,
-
Noruega,
-
Polónia,
-
Portugal,
-
Roménia,
-
Eslováquia,
-
Eslovénia,
-
Espanha,
-
Suécia,
-
Suíça.
Artigo 2.o
Os destinatários da presente decisão são o Reino da Bélgica, a República da Bulgária, a República Checa, a República Federal da Alemanha, a República da Estónia, a República Helénica, o Reino de Espanha, a República Francesa, a República da Croácia, a República Italiana, a República de Chipre, a República da Letónia, a República da Lituânia, o Grão-Ducado do Luxemburgo, a Hungria, a República de Malta, o Reino dos Países Baixos, a República da Áustria, a República da Polónia, a República Portuguesa, a Roménia, a República da Eslovénia, a República Eslovaca, a República da Finlândia e o Reino da Suécia.
Feito em Bruxelas, em 30 de setembro de 2013.