РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 517/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за флуорсъдържащите парникови газове и за отмяна на Регламент (ЕО) № 842/2006
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В четвъртия доклад за оценка на Междуправителствения комитет по изменение на климата на Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата (РКОНИК), по която Съюзът е страна (3), се посочва, че предвид съществуващите научни данни развитите държави трябва до 2050 г. да намалят емисиите на парникови газове с 80 - 95 % в сравнение с нивата от 1990 г., за да се ограничи глобалното изменение на климата до повишение на температурата с 2 °C, като по този начин се предотвратят нежеланите последици от изменението на климата.
(2)
За да постигне тази цел, Комисията прие Пътна карта за постигане до 2050 г. на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност, която беше взета под внимание от Съвета в заключенията му от 17 май 2011 г. и беше одобрена от Европейския парламент в резолюция от 15 март 2012 г. В тази пътна карта Комисията посочи ефективен от гледна точка на разходите начин за постигане на необходимото общо намаление на емисиите в Съюза до 2050 г. В пътната карта се установява приносът по отрасли, необходим в шест области. Емисиите на газове, различни от CO2, включително флуорсъдържащите парникови газове, но без емисиите от селското стопанство, различни от CO2, следва да бъдат намалени със 72 - 73 % до 2030 г. и със 70 - 78 % до 2050 г. в сравнение с нивата от 1990 г. Ако за референтна година се приеме 2005 г., изискването е намалението на емисиите на газове, различни от CO2, без тези от селското стопанство, да бъде 60 - 61 %. Емисиите на флуорсъдържащи парникови газове се оценяват на 90 милиона тона CO2 еквивалент през 2005 г. Намалението от 60 % означава, че емисиите следва да бъдат намалени на около 35 милиона тона CO2 еквивалент до 2030 г. Предвид очакваните емисии от 104 милиона тона CO2 еквивалент през 2030 г. при пълно прилагане на настоящото законодателство на Съюза е необходимо допълнително намаление от около 70 милиона тона CO2 еквивалент.
(3)
В доклада на Комисията от 26 септември 2011 г. относно прилагането, действието и целесъобразността на Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4) се стига до заключението, че ако бъдат изцяло приложени, действащите мерки за ограничаване могат да доведат до намаляване на емисиите на флуорсъдържащи парникови газове. Затова тези мерки следва да продължат да бъдат прилагани, както и пояснени въз основа на опита, придобит при изпълнението им. Някои мерки следва да бъдат също така разширени до други устройства, в които се използват значителни количества флуорсъдържащи парникови газове, като например хладилни камиони и ремаркета. Задължението да се създаде и поддържа регистър за оборудването, което съдържа такива газове, следва да се прилага и за електрическата комутационна апаратура. Предвид значението на мерките за ограничаване в края на жизнения цикъл на продуктите и оборудването, съдържащи флуорсъдържащи парникови газове, държавите членки следва да вземат предвид ползата от механизмите за отговорност на производителя и да насърчават тяхното въвеждане въз основа на съществуващите добри практики.
(4)
В посочения доклад също така се съдържа заключението, че може да се направи повече за намаляване на емисиите на флуорсъдържащи парникови газове в Съюза, по-специално чрез избягване на употребата на тези газове, когато са налице безопасни и енергийно ефективни алтернативни технологии, които не оказват въздействие върху климата или при които то е по-малко. Намалението на емисиите до 2030 г. с до две трети от нивото им през 2010 г. е ефективно от гледна точка на разходите, тъй като съществуват доказани и изпитани алтернативи в много отрасли.
(5)
В резолюцията на Европейския парламент от 14 септември 2011 г. относно всеобхватен подход към антропогенните емисии на газове, различни от CO2, които оказват въздействие върху климата, се приветства ангажиментът на Съюза да подкрепи действията по отношение на флуоровъглеводородите съгласно Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой (наричан по-долу „Монреалският протокол“), като водещ пример за непазарен подход за намаляване на емисиите на парникови газове. В тази резолюция също така настоятелно се призовава за проучване на начините за насърчаване на незабавното пристъпване към поетапно намаляване на флуоровъглеводородите на международно равнище чрез Монреалския протокол.
(6)
За да се насърчи употребата на технологии, които не оказват въздействие върху климата или при които то е по-малко, обучението на физически лица, които извършват дейности, свързани с флуорсъдържащи парникови газове, следва да включва информация относно технологиите, които заменят и намаляват употребата на флуорсъдържащи парникови газове. Предвид факта, че някои алтернативи на флуорсъдържащите парникови газове, използвани в продукти и оборудване, за да заменят и намалят употребата на флуорсъдържащи парникови газове, може да са токсични, запалими или под високо налягане, Комисията следва да разгледа съществуващото законодателство на Съюза, уреждащо обучението на физически лица за безопасното използване на алтернативни охладители, и при необходимост да представи на Европейския парламент и Съвета законодателно предложение за изменение на приложимото законодателство на Съюза.
(7)
Като се вземат предвид програмите, установени съгласно Регламент (ЕО) № 842/2006, следва да бъдат съставени или приспособени програми за обучение и сертификация, които могат да бъдат включени в системите за професионално обучение.
(8)
За да се осигури съгласуваност с изискванията за наблюдение и докладване съгласно РКОНИК и с Решение 4/CMP.7 на Конференцията на страните, представляваща среща на страните по Протокола от Киото към РКОНИК, прието от Седмата конференция на страните по РКОНИК на среща в Дърбан на 11 декември 2011 г., потенциалът за глобално затопляне следва да се изчислява с оглед на 100-годишния потенциал за глобално затопляне на един килограм газ в сравнение с един килограм CO2. Когато е възможно, изчислението следва да се основава на четвъртия доклад за оценка, приет от Междуправителствения комитет по изменение на климата.
(9)
Ефективният мониторинг на емисиите на флуорсъдържащи парникови газове е от основно значение за проследяването на напредъка към постигането на целите за намаляване на емисиите и за оценката на въздействието на настоящия регламент. За да се гарантира качеството на докладването на емисиите, от основно значение е да се използват съгласувани, висококачествени данни за докладване на емисиите на флуорсъдържащи парникови газове. Въвеждането от държавите членки на системи за докладване на емисиите на флуорсъдържащи парникови газове ще осигури съответствие с Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5). Данните за течове на флуорсъдържащи парникови газове от оборудване, събирани от дружествата съгласно настоящия регламент, биха могли значително да подобрят тези системи за докладване на емисиите. По този начин следва да е възможно да се проверява съгласуваността на данните, използвани за определяне на емисиите, и да се подобряват приблизителните оценки, основани на изчисления, което ще доведе до по-добра оценка на емисиите на флуорсъдържащите парникови газове в националните инвентаризации на емисиите на парникови газове.
(10)
Като се има предвид, че съществуват подходящи алтернативи, действащата понастоящем забрана за употреба на серен хексафлуорид в операции по отливане на форми с магнезий и рециклиране на сплави, получени по този начин, следва да обхване и съоръжения, които използват по-малко от 850 kg от серен хексафлуорид годишно. По подобен начин и като се предвиди подходящ преходен период, следва да бъде забранена употребата на охладители с много висок потенциал за глобално затопляне от 2 500 или повече за сервизно обслужване или поддръжка на хладилно оборудване с количество за зареждане, равняващо се на 40 тона CO2 еквивалент или повече.
(11)
Когато съществуват подходящи алтернативи на употребата на флуорсъдържащи парникови газове, следва да се въведат забрани за пускането на пазара на ново хладилно, климатично и противопожарно оборудване, което съдържа или чието функциониране зависи от тези вещества. Когато липсват алтернативи или те не могат да бъдат използвани поради технически или свързани с безопасността причини, или когато употребата на такива алтернативи би довела до несъразмерни разходи, Комисията следва да разполага с възможността да допусне изключение с ограничен срок на прилагане, за да даде възможност за пускането на пазара на такива продукти или оборудване. Като съобразява бъдещото техническо развитие, Комисията следва допълнително да прецени необходимостта от налагането на забрани за пускане на пазара на ново оборудване за вторична комутационна апаратура със средно напрежение и нови малки конвенционални климатични системи (сплит система).
(12)
Следва да бъде разрешено пускането на пазара на оборудване, което съдържа флуорсъдържащи парникови газове, ако при отчитане на реалистичен процент на течове и възстановяване общите емисии на парникови газове на това оборудване по време на жизнения му цикъл са под тези, които биха възникнали от аналогично оборудване, което не съдържа флуорсъдържащи парникови газове, с максимално допустимо енергопотребление, посочено в съответните мерки за изпълнение, приети съгласно Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6). Редовният и своевременен преглед на тези мерки за изпълнение в съответствие с посочената директива би допринесло тези мерки за изпълнение да продължат да бъдат ефективни и подходящи.
(13)
Постепенното намаляване на количествата флуоровъглеводороди, които могат да бъдат пуснати на пазара, бе определено като най-полезен и ефективен от гледна точка на разходите начин за намаляване на емисиите на тези вещества в дългосрочен план.
(14)
За да постигне постепенното намаляване на количествата флуоровъглеводороди, които може да бъдат пуснати на пазара на Съюза, Комисията следва да разпредели квоти на отделните производители и вносители във връзка с пускането на пазара на флуоровъглеводороди, така че да не бъде надвишено общото количествено ограничение за пускането на пазара на флуоровъглеводороди. За да се запази справедливият характер на процеса на постепенно намаляване на количествата флуоровъглеводороди, които се пускат на пазара, в системата за квоти на Съюза следва да се отчитат съдържащите се в оборудване флуоровъглеводороди. Когато флуоровъглеводородите, съдържащи се в дадено оборудване, не са пускани на пазара преди зареждането на оборудването, следва да се изисква декларация за съответствие с цел да се докаже, че тези флуоровъглеводороди са отчетени в системата за квоти на Съюза.
(15)
Първоначално изчисляването на референтните стойности и разпределението на квотите между отделните производители и вносители следва да се основава на количествата флуоровъглеводороди, които те са отчели като пуснати на пазара през референтния период от 2009 г. до 2012 г. Въпреки това, за да не се изключват малките предприятия, 11 % от общото количествено ограничение следва да бъдат запазени за вносители и производители, които по време на референтния период не са пуснали на пазара 1 тон или повече флуорсъдържащи парникови газове.
(16)
Чрез редовното преизчисляване на референтните стойности и квотите Комисията следва да гарантира, че предприятията имат право да продължат своите дейности на базата на средните обеми, които те са пуснали на пазара през последните години.
(17)
Процесът на производство на някои флуорсъдържащи газове може да доведе до значителни емисии на други флуорсъдържащи парникови газове, получени като странични продукти. Унищожаването или възстановяването на такива странични емисии за последваща употреба следва да бъде условие за пускането на пазара на флуорсъдържащи парникови газове.
(18)
Комисията следва да гарантира, че съществува централен електронен регистър за управление на квотите за пускане на пазара на флуоровъглеводороди, включително за докладване на пуснато на пазара оборудване, по-специално когато то е предварително заредено с флуоровъглеводороди, които не са били пуснати на пазара преди зареждането и поради това се налага проверка чрез декларация за съответствие и последваща проверка от трето лице за това, че количествата флуоровъглеводороди са отчетени в системата за квоти на Съюза.
(19)
За да се запази гъвкавостта на пазара на флуоровъглеводороди в насипно състояние, следва да бъде възможно прехвърлянето на квотите, разпределени въз основа на референтните стойности, на друг производител или вносител в рамките на Съюза или на друг производител или вносител, който е представляван в Съюза от изключителен представител.
(20)
С цел да се създаде възможност за мониторинг на ефективността на настоящия регламент, обхватът на съществуващите задължения за докладване следва да бъде разширен, за да обхване и други флуорсъдържащи вещества, които имат значителен потенциал за глобално затопляне или които вероятно ще заменят флуорсъдържащите парникови газове, изброени в приложение I. По същата причина следва да бъдат докладвани и унищожаването на флуорсъдържащи парникови газове, и вносът на тези газове в Съюза, когато се съдържат в продукти и оборудване. Следва да бъдат определени прагове de minimis с цел да се избегне несъразмерната административна тежест, по-специално по отношение на малките и средните предприятия и микропредприятията.
(21)
Комисията следва непрекъснато да наблюдава последиците от намаляването на количествата флуоровъглеводороди, които се пускат на пазара, включително последиците му за доставките за оборудване, при което употребата на флуоровъглеводороди би довела до по-ниски емисии през жизнения цикъл от употребата на алтернативни технологии. До края на 2020 г. Комисията следва да изготви доклад относно наличието на флуоровъглеводороди на пазара на Съюза. Комисията следва да извърши своевременен цялостен преглед до края на 2022 г., за да бъдат адаптирани разпоредбите на настоящия регламент съобразно неговото изпълнение, новите тенденции и международните ангажименти, и да се предложат, ако е необходимо, допълнителни мерки за намаляване на емисиите.
(22)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламенти и на Съвета (7).
(23)
С цел изменение на определени несъществени елементи от настоящия регламент на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). От особена важност е Комисията по време на подготвителната си работа да проведе съответните консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
Тъй като настоящият регламент е приет съгласно член 192, параграф 1 ДФЕС, той не е пречка държавите членки да запазят или да въведат по-строги предпазни мерки, които са съвместими с ДФЕС. Съгласно член 193 ДФЕС държавите членки трябва да съобщят на Комисията всички такива мерки.
(25)
Настоящият регламент изменя и допълва предмета на Регламент (ЕО) № 842/2006, който поради това следва да бъде отменен. Въпреки това, за да се осигури плавен преход от стария към новия режим, е целесъобразно да се предвиди регламенти (ЕО) № 1493/2007 (8), (ЕО) № 1494/2007 (9), (ЕО) № 1497/2007 (10), (ЕО) № 1516/2007 (11), (ЕО) № 303/2008 (12), (ЕО) № 304/2008 (13), (ЕО) № 305/2008 (14), (ЕО) № 306/2008 (15), (ЕО) № 307/2008 (16) и (ЕО) № 308/2008 (17) на Комисията да останат в сила и да продължат да се прилагат, освен ако и докато не бъдат отменени от делегирани актове или актове за изпълнение, приети от Комисията съгласно настоящия регламент,
(26)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, a поради трансграничния характер на разглеждания екологичен проблем и последиците на настоящия регламент за търговията в Съюза и за външната търговия могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Целта на настоящия регламент е опазването на околната среда чрез намаляване на емисиите на флуорсъдържащи парникови газове. В съответствие с тази цел настоящият регламент:
а)
установява правила за ограничаването, употребата, възстановяването и унищожаването на флуорсъдържащи парникови газове и свързани с тях допълнителни мерки;
б)
определя условия за пускането на пазара на определени продукти и оборудване, които съдържат или чието функциониране зависи от флуорсъдържащи парникови газове;
в)
определя условия за специфичната употреба на флуорсъдържащи парникови газове; и
г)
установява количествени ограничения за пускането на пазара на флуоровъглеводороди.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„флуорсъдържащи парникови газове“ означава флуоровъглеводороди, перфлуоровъглероди и серен хексафлуорид и други парникови газове, които съдържат флуор, изброени в приложение I, или смеси, които съдържат някое от тези вещества;
2)
„флуоровъглеводороди“ или „HFC“ означава веществата, изброени в раздел 1 от приложение I, или смеси, които съдържат някое от тези вещества;
3)
„перфлуоровъглероди“ или „PFC“ означава веществата, изброени в раздел 2 от приложение I, или смеси, които съдържат някое от тези вещества;
4)
„серен хексафлуорид“ или „SF6“ означава веществото, посочено в раздел 3 от приложение I, или смеси, които съдържат това вещество;
5)
„смес“ означава течност, съставена от две или повече вещества, от които най-малко едно е вещество, посочено в приложение I или II;
6)
„потенциал за глобално затопляне“ или „ПГЗ“ означава съотношението на потенциала за климатично затопляне на даден парников газ към този на въглеродния диоксид (CO2), което се изчислява чрез съотношението на 100-годишния потенциал на затопляне на един килограм парников газ към този на един килограм CO2, определено в приложения I, II и IV, или за смесите - изчислено в съответствие с приложение IV;
7)
„тон(ове) CO2 еквивалент“ означава количеството парникови газове, изразено като произведение от масата на парниковите газове в метрични тонове и техния потенциал за глобално затопляне;
8)
„оператор“ означава физическо или юридическо лице, упражняващо фактическа власт над техническото функциониране на продуктите и оборудването, попадащи в обхвата на настоящия регламент; при определени обстоятелства държава членка може да посочи собственика като отговорен за изпълнението на задълженията на оператора;
9)
„употреба“ означава използването на флуорсъдържащи парникови газове в производството, поддръжката или сервизното обслужване, включително повторното напълване, на продукти и оборудване или в други процеси, посочени в настоящия регламент;
10)
„пускане на пазара“ означава доставянето или предоставянето за първи път на друго лице в Съюза, срещу заплащане или безвъзмездно, или използването за собствена сметка от страна на производител и включва митническо освобождаване за свободно обращение в рамките на Съюза;
11)
„херметически затворено оборудване“ означава оборудване, в което всички части, съдържащи флуорсъдържащи парникови газове, са запечатани чрез запояване, медно или цинково спояване или подобна трайна връзка, която може да включва вентили със запушалки или запушващи се сервизни отвори, които позволяват правилен ремонт или обезвреждане и които имат норма на изтичане под 3 грама на година под налягане от най-малко четвърт от максималното допустимо налягане;
12)
„контейнер“ означава продукт, които е проектиран предимно за транспортиране или съхраняване на флуорирани парникови газове;
13)
„контейнер, който не може да бъде повторно напълнен“ означава контейнер, който не може да бъде повторно напълнен, без да бъде приспособен за тази цел, или който се пуска на пазара, без да се осигурява връщането му за повторно пълнене;
14)
„възстановяване“ означава събиране и съхраняване на флуорсъдържащи парникови газове от продукти, включително контейнери, и оборудване по време на поддръжката или сервизното обслужване, или преди обезвреждането на продуктите или оборудването;
15)
„рециклиране“ означава повторна употреба на възстановен флуорсъдържащ парников газ след основен почистващ процес;
16)
„регенериране“ означава повторна преработка на възстановен флуорсъдържащ парников газ с цел постигане на равностойни на експлоатационните характеристики на свежо вещество, като се взема предвид употребата, за която предвиден;
17)
„унищожаване“ означава процесът, чрез който целият или по-голямата част от даден флуорсъдържащ парников газ трайно се трансформира или разпада до едно или повече стабилни вещества, които не са флуорсъдържащи парникови газове;
18)
„извеждане от експлоатация“ означава окончателно спиране и извеждане от функциониране или от употреба на продукт или част от оборудване, съдържащи флуорсъдържащи парникови газове;
19)
„ремонт“ означава възстановяване на повредени продукти или оборудване, които съдържат или чието функциониране зависи от флуорсъдържащи парникови газове, включващо част, съдържаща или проектирана да съдържа такива газове;
20)
„монтаж“ означава свързването на две или повече части от оборудване или вериги, съдържащи или проектирани да съдържат флуорсъдържащи парникови газове, с цел монтиране на система на мястото, на което ще функционира, и което включва свързването на газопроводите на системата, за да се затвори контурът, независимо дали е необходимо зареждане на системата след монтирането ѝ;
21)
„поддръжка или сервизно обслужване“ означава всички дейности, с изключение на възстановяването в съответствие с член 8 и проверките за течове в съответствие с член 4 и член 10, параграф 1, буква б), които включват прекъсване на контурите, съдържащи или проектирани да съдържат флуорсъдържащи парникови газове, по-специално зареждането на системата с флуорсъдържащи парникови газове, премахването на една или повече части от контура или оборудването, повторния монтаж на две или повече части от контура или оборудването, както и отстраняването на течове;
22)
„свежо вещество“ означава вещество, което не е било използвано преди това;
23)
„стационарен“ означава обичайно неподвижен по време на експлоатация и включва преместими климатични устройства за стаи;
24)
„мобилен“ означава обичайно в движение по време на експлоатация;
25)
„еднокомпонентна пяна“ означава пенообразуващо съединение, което се съдържа в една аерозолна опаковка в нереагирало или частично реагирало течно състояние и което се разширява и втвърдява, когато напуска опаковката;
26)
„хладилен камион“ означава моторно превозно средство с маса, надвишаваща 3,5 тона, което е проектирано и конструирано предимно за превоз на стоки и което е оборудвано с хладилно устройство;
27)
„хладилно ремарке“ означава превозно средство, което е проектирано и произведено с цел да бъде теглено от камион или трактор, предимно за превоз на стоки, и което е оборудвано с хладилно устройство;
28)
„технически аерозол“ означава аерозолна опаковка, използвана за поддръжка, ремонт, почистване, изпитване, унищожаване на насекоми, производство на продукти и оборудване, монтаж на оборудване и в други приложения;
29)
„система за откриване на течове“ означава калибрирано механично, електрическо или електронно съоръжение за откриване на течове на флуорсъдържащи парникови газове, което предупреждава оператора при откриване на теч;
30)
„предприятие“ означава всяко физическо или юридическо лице, което:
а)
произвежда, използва, възстановява, съхранява, рециклира, регенерира или унищожава флуорсъдържащи парникови газове;
б)
внася или изнася флуорсъдържащи парникови газове или продукти и оборудване, съдържащи такива газове;
в)
пуска на пазара флуорсъдържащи парникови газове или продукти и оборудване, които съдържат или чието функциониране зависи от такива газове;
г)
монтира, обслужва, поддържа, ремонтира, извършва проверки за течове или извежда от експлоатация оборудване, което съдържа или чието функциониране зависи от флуорсъдържащи парникови газове;
д)
е оператор на оборудване, което съдържа или чието функциониране зависи от флуорсъдържащи парникови газове;
е)
произвежда, внася, изнася, пуска на пазара или унищожава газове, изброени в приложение II;
ж)
пуска на пазара продукти или оборудване, съдържащи газове, изброени в приложение II;
31)
„изходна суровина“ означава всеки флуорсъдържащ парников газ или вещество по приложение II, които са подложени на химична трансформация - процес, в който първоначалният състав напълно се преобразува и чиито емисии са незначителни;
32)
„търговска цел“ означава използване за съхранение, излагане или разпространение на продукти, за продажба на крайни потребители, в търговията на дребно и услугите в хранително-вкусовия сектор;
33)
„противопожарно оборудване“ означава оборудването и системите, използвани за противопожарна защита и гасене, и включва пожарогасители;
34)
„цикъл на Ренкин с органичен работен агент“ означава цикъл, съдържащ кондензиран флуорсъдържащ парников газ, който превръща топлината от топлинен източник в енергия за производство на електроенергия или механична енергия;
35)
„военно оборудване“ означава оръжия, боеприпаси и военна техника, предназначени специално за военни цели, които са необходими за защита на основните интереси на държавите членки в областта на сигурността;
36)
„електрическа комутационна апаратура“ означава комутационните апарати и техните комбинации със съответните контролни, измервателни, защитни и регулиращи уреди, както и комплектите от такива апарати и оборудване със съответните връзки, принадлежности, шкафове и носещи конструкции, предназначени за използване във връзка с производството, преноса, разпределението и преобразуването на електроенергия;
37)
„групови централизирани охладителни системи“ означава системи с два или повече компресора, функциониращи едновременно, които са свързани с един или повече общи кондензатори и с няколко хладилни уреда, като витрини, шкафове, фризери, или с хладилни складове;
38)
„първична охладителна верига от каскадни системи“ означава първичният контур в системи с непряко регулирана средна температура, в които се съчетават два или повече отделни контура на циркулация на хладилни агенти, свързани така, че първичният контур да абсорбира топлината от кондензатора на вторичния контур за средна температура;
39)
„конвенционални климатични системи (сплит система)“ означава системи за климатизация на въздуха в помещения, които се състоят от едно външно и едно вътрешно тяло, свързани с тръби, съдържащи охладител, за които е необходим монтаж на мястото на използване.
ГЛАВА II
ОГРАНИЧАВАНЕ
Член 3
Предотвратяване на емисиите на флуорсъдържащи парникови газове
1. Преднамереното изпускане на флуорсъдържащи парникови газове в атмосферата се забранява, ако изпускането не е технически необходимо за съответната употреба.
2. Операторите на оборудване, което съдържа флуорсъдържащи парникови газове, вземат предпазни мерки за предотвратяване на непреднамереното изпускане (наричано по-долу „теч“) на тези газове, както и всички технически и икономически обосновани мерки с цел да намалят течовете на флуорсъдържащи парникови газове.
3. При откриване на теч на флуорсъдържащи парникови газове операторите осигуряват ремонта на оборудването без необосновано забавяне.
Когато оборудването се проверява за течове съгласно член 4, параграф 1 и в оборудването е отстранен теч, операторите осигуряват проверка на оборудването от сертифицирани физически лица в рамките на един месец след ремонта, за да се провери дали ремонтът е бил ефективен.
4. Физическите лица, извършващи дейностите, посочени в член 10, параграф 1, букви а) - в), трябва да са сертифицирани в съответствие с член 10, параграфи 4 и 7 и трябва да вземат предпазни мерки за предотвратяване на течове на флуорсъдържащи парникови газове.
Предприятията, извършващи монтаж, сервизно обслужване, поддръжка, ремонт или извеждане от експлоатация на оборудване, изброено в член 4, параграф 2 букви а) - г), трябва да са сертифицирани в съответствие с член 10, параграфи 6 и 7 и трябва да вземат предпазни мерки за предотвратяване на течове на флуорсъдържащи парникови газове.
Член 4
Проверки за течове
1. Операторите на оборудване, което съдържа флуорсъдържащи парникови газове в количества от 5 тона CO2 еквивалент или повече, които не се съдържат в пяна, гарантират, че оборудването се проверява за течове.
Херметически затвореното оборудване, съдържащо флуорсъдържащи парникови газове в количества под 10 тона еквивалент на CO2, не подлежи на проверки за течове съгласно настоящия член, при условие че това оборудване е етикетирано като херметически затворено.
Електрическа комутационна апаратура не подлежи на проверки за течове съгласно настоящия член, при условие че тя отговаря на едно от следните условия:
а)
има проверена норма на изтичане под 0,1 % на година съгласно техническата спецификация на производителя, като това е съответно указано върху етикета;
б)
оборудвана е с устройство за следене на налягането или плътността; или
в)
съдържа по-малко от 6 kg флуорсъдържащи парникови газове.
2. Параграф 1се прилага по отношение на операторите на следното оборудване, което съдържа флуорсъдържащи парникови газове:
а)
стационарно хладилно оборудване;
б)
стационарно климатично оборудване;
в)
стационарни топлинни помпи (термопомпи);
г)
стационарно противопожарно оборудване;
д)
хладилни устройства на хладилни камиони и ремаркета;
е)
електрическа комутационна апаратура;
ж)
двигатели с цикъл на Ренкин с органичен работен агент.
По отношение на оборудването, посочено в първа алинея, букви а) - д), проверките се извършват от физически лица, които са сертифицирани в съответствие с правилата, предвидени в член 10.
Чрез дерогация от параграф 1, първа алинея до 31 декември 2016 г. не подлежи на проверки за течове оборудването, съдържащо по-малко от 3 kg флуорсъдържащи парникови газове, или херметически затвореното оборудване, което е съответно етикетирано и съдържа по-малко от 6 kg флуорсъдържащи парникови газове.
3. Проверките за течове съгласно параграф 1 се извършват със следната честота:
а)
при оборудване, съдържащо флуорсъдържащи парникови газове в количества от 5 тона СО2 еквивалент или повече, но по-малко от 50 тона СО2 еквивалент - най-малко на всеки 12 месеца или, когато е монтирана система за откриване на течове, най-малко на всеки 24 месеца;
б)
при оборудване, съдържащо флуорсъдържащи парникови газове в количества от 50 тона СО2 еквивалент или повече, но по-малко от 500 тона СО2 еквивалент - най-малко на всеки шест месеца или, когато е монтирана система за откриване на течове, най-малко на всеки 12 месеца;
в)
при оборудване, съдържащо флуорсъдържащи парникови газове в количества от 500 тона СО2 еквивалент или повече - най-малко на три месеца или, когато е монтирана система за откриване на течове, най-малко на всеки шест месеца.
4. Приема се, че задълженията по параграф 1, свързани с противопожарно оборудване по параграф 2, буква г), са изпълнени, когато са изпълнени следните две условия:
а)
съществуващият режим на инспекции отговаря на стандартите ISO 14520 или EN 15004; и
б)
честотата на инспекциите на противопожарното оборудване съответства на изискванията по параграф 3.
5. Комисията може чрез актове за изпълнение да определи изискванията за проверки за течове, които трябва да бъдат провеждани в съответствие с параграф 1 от настоящия член, за всеки тип оборудване по посочения параграф, за определяне на тези части на оборудването, в които е най-вероятно да се появи теч, и за отмяна на актове, приети съгласно член 3, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 842/2006. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
Член 5
Системи за откриване на течове
1. Операторите на оборудването, изброено в член 4, параграф 2, букви а) - г), съдържащо флуорсъдържащи парникови газове в количества от 500 тона CO2 еквивалент или повече, гарантират, че оборудването е снабдено със система за откриване на течове, която предупреждава оператора или дружеството по поддръжката за всеки теч.
2. Операторите на оборудването, изброено в член 4, параграф 2, букви е) и ж), съдържащо флуорсъдържащи парникови газове в количества от 500 тона CO2 еквивалент или повече и монтирано на 1 януари 2017 г. и след това, гарантират, че оборудването е снабдено със система за откриване на течове, която предупреждава оператора или дружеството по поддръжката за всеки теч.
3. Операторите на оборудването, изброено в член 4, параграф 2, букви а) - г) и ж), по отношение на които се прилага параграф 1 или 2 от настоящия член, гарантират, че системите за откриване на течове се проверяват най-малко веднъж на дванадесет месеца с оглед осигуряване на правилното им функциониране.
4. Операторите на оборудването, изброено в член 4, параграф 2, буква е), по отношение на които се прилага параграф 2 от настоящия член, гарантират, че системите за откриване на течове се проверяват най-малко веднъж на шест години с оглед осигуряване на правилното им функциониране.
Член 6
Водене на документация
1. Операторите на оборудване, по отношение на което се изискват проверки за течове съгласно член 4, параграф 1, изготвят и поддържат за всяка единица от това оборудване документация със следната конкретна информация:
а)
количеството и типа на включените флуорсъдържащи парникови газове;
б)
количествата флуорсъдържащи парникови газове, които се добавят по време на монтаж, поддръжка или сервизно обслужване, или поради теч;
в)
дали количествата включени флуорсъдържащи парникови газове са били рециклирани или регенерирани, както и наименованието и адреса на съоръжението, извършило рециклирането или регенерирането, и когато е приложимо - сертификационния му номер;
г)
количеството възстановени флуорсъдържащи парникови газове;
д)
идентификационните данни на предприятието, което е извършило монтажа, сервизното обслужване, поддръжката и когато е приложимо, ремонта или извеждането от експлоатация на оборудването, включително, когато е приложимо, номера на неговия сертификат;
е)
датите и резултатите от проверките, извършени в съответствие с член 4, параграфи 1 - 3;
ж)
ако оборудването е било изведено от експлоатация - мерките, предприети за възстановяване и обезвреждане на флуорсъдържащите парникови газове.
2. Освен в случаите, когато посочената в параграф 1 документация се съхранява в база данни, създадена от компетентните органи на държавите членки, се прилагат следните правила:
а)
операторите, посочени в параграф 1, съхраняват най-малко пет години документацията, посочена в същия параграф;
б)
предприятията, извършващи посочени в параграф 1, буква д) дейности за сметка на операторите, съхраняват най-малко пет години копие от документацията, посочена в параграф 1.
При поискване документацията, посочена в параграф 1, се предоставя на компетентния орган на съответната държава членка или на Комисията. Доколкото документацията съдържа информация за околната среда, в зависимост от случая се прилага Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18) или Регламент (ЕО)№ 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета (19).
3. За целите на член 11, параграф 4 предприятията, доставящи флуорсъдържащи парникови газове, създават и поддържат документация със съответната информация относно купувачите на флуорсъдържащи парникови газове, включваща следните данни:
а)
номера на сертификатите на купувачите; и
б)
съответни количества закупени флуорсъдържащи парникови газове.
Предприятията, доставящи флуорсъдържащи парникови газове, съхраняват посочената документация най-малко пет години.
При поискване предприятията, доставящи флуорсъдържащи парникови газове, предоставят тази документация на компетентния орган на съответната държава членка или на Комисията. Доколкото документацията съдържа информация за околната среда, се прилага Директива 2003/4/ЕО или Регламент (ЕО) № 1367/2006, в зависимост от случая.
4. Комисията може чрез акт за изпълнение да определи формата на документацията, посочена в параграфи 1 и 3 от настоящия член, и да посочи как тя следва да бъде изготвена и поддържана. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
Член 7
Емисии на флуорсъдържащи парникови газове, свързани с производството
1. Производителите на флуорсъдържащи съединения предприемат всички необходими предпазни мерки, за да се ограничат емисиите на флуорсъдържащи парникови газове във възможно най-голяма степен по време на:
а)
производството;
б)
транспортирането; и
в)
съхранението.
Настоящият член се прилага и за производството на флуорсъдържащи парникови газове като страничен продукт.
2. Без да се засяга член 11, параграф 1, пускането на пазара на флуорсъдържащи парникови газове и газове, изброени в приложение II, се забранява, освен ако, когато е приложимо, производителите или вносителите докажат към момента на пускането, че трифлуорометан, получен като страничен продукт по време на производствения процес, включително по време на производството на техните изходни суровини, е унищожен или възстановен за последваща употреба в съответствие с най-добрите съществуващи техники.
Това изискване се прилага, считано от 11 юни 2015 г.
Член 8
Възстановяване
1. Операторите на стационарно оборудване или хладилни устройства на хладилни камиони и ремаркета, съдържащи флуорсъдържащи парникови газове, които не се съдържат в пяна, гарантират, че възстановяването на тези газове се извършва от физически лица, притежаващи необходимите сертификати, предвидени в член 10, така че тези газове да бъдат рециклирани, регенерирани или унищожени.
Това задължение се прилага за операторите на следното оборудване:
а)
охлаждащи вериги на стационарно хладилно и стационарно климатично оборудване, както и на стационарно оборудване с топлинна помпа (термопомпа);
б)
охлаждащи вериги на хладилни устройства на хладилни камиони и ремаркета;
в)
стационарно оборудване, съдържащо разтворители на основата на флуорсъдържащи парникови газове;
г)
стационарно противопожарно оборудване;
д)
стационарна електрическа комутационна апаратура.
2. Предприятие, което използва контейнер с флуорсъдържащ парников газ, непосредствено преди обезвреждането му взема необходимите мерки за осигуряване на възстановяването на остатъчните газове, за да гарантира, че те са рециклирани, регенерирани или унищожени.
3. Операторите на продукти и оборудване, които не са изброени в параграф 1, включително мобилно оборудване, съдържащо флуорсъдържащи парникови газове, вземат необходимите мерки за осигуряване възстановяването на газовете, доколкото това е технически осъществимо и не води до несъразмерни разходи, от физически лица с подходящата квалификация, така че тези газове се рециклират, регенерират или унищожават, или вземат мерки за унищожаването им без предварително възстановяване.
Възстановяването на флуорсъдържащи парникови газове от климатичните системи на моторни превозни средства, излизащи извън обхвата на Директива 2006/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (20), се извършва от физически лица с подходящата квалификация.
Само физическите лица, притежаващи най-малко атестати за обучение в съответствие с член 10, параграф 2, се считат за притежаващи подходяща квалификация за възстановяването на флуорсъдържащи парникови газове от климатичното оборудване на моторни превозни средства, попадащи в обхвата на Директива 2006/40/ЕО.
Член 9
Механизми за отговорност на производителите
Без да се засяга съществуващото законодателство на Съюза, държавите членки насърчават въвеждането на механизми за отговорност на производителите за възстановяването на флуорсъдържащите парникови газове, както и за тяхното рециклиране, регенериране или унищожаване.
Държавите членки представят на Комисията информация за действията, предприети съгласно първа алинея.
Член 10
Обучение и сертифициране
1. Въз основа на минималните изисквания по параграф 5 държавите членки създават или приспособяват програми за сертифициране, включително процеси на оценяване. Държавите членки осигуряват обучение на физическите лица, изпълняващи следните задачи:
а)
монтаж, сервизно обслужване, поддръжка, ремонт или извеждане от експлоатация на оборудването, изброено в член 4, параграф 2, букви а) - е);
б)
проверка за течове на оборудването, посочено в член 4, параграф 2, букви а) - д), както е предвидено в член 4, параграф 1;
в)
възстановяване на флуорсъдържащи парникови газове съгласно член 8, параграф 1.
2. Държавите членки гарантират наличието на програми за обучение на физически лица за възстановяване на флуорсъдържащи парникови газове от климатичното оборудване на моторни превозни средства, попадащи в обхвата на Директива 2006/40/ЕО, въз основа на минималните изисквания, посочени в параграф 5.
3. Програмите за сертифициране и обучението, посочени в параграфи 1 и 2, обхващат следното:
а)
приложими разпоредби и технически стандарти;
б)
предотвратяване на емисиите;
в)
възстановяване на флуорсъдържащи парникови газове;
г)
безопасна работа с оборудването от съответния тип и размер, посочено в сертификата;
д)
информация относно приложими технологии, които да заменят или намалят употребата на флуорсъдържащи парникови газове, и безопасната работа с тях.
4. Сертификати съгласно програмите за сертифициране, предвидени в параграф 1, се издават, при условие че кандидатът е преминал успешно процеса на оценяване, установен в съответствие с параграфи 1, 3 и 5.
5. Минималните изисквания за програмите за сертифициране са определени в регламенти (ЕО) № 303/2008 - (ЕО) № 306/2008 и в параграф 12. Минималните изисквания за атестатите за обучение са определени в Регламент (ЕО) № 307/2008 и в параграф 12. В минималните изисквания се определят за всеки вид оборудване, посочено в параграфи 1 и 2, необходимите практически умения и теоретични знания, като когато е целесъобразно, се прави разлика между различните дейности, които се обхващат, както и условията за взаимно признаване на сертификати и атестати за обучение.
6. Въз основа на минималните изисквания, посочени в параграф 5, държавите членки създават или приспособяват програми за сертифициране на предприятията, извършващи за други лица монтаж, сервизно обслужване, поддръжка, ремонт или извеждане от експлоатация на оборудване, изброено в член 4, параграф 2, букви а) - г).
7. Сертификатите и атестатите за обучение, издадени в съответствие с Регламент (ЕО) № 842/2006, остават валидни съгласно условията, при които са издадени първоначално.
8. Държавите членки гарантират, че всички физически лица, притежаващи сертификати по програмите за сертифициране, предвидени в параграфи 1 и 7, имат достъп до информация относно всеки един от следните въпроси:
а)
технологиите, посочени в параграф 3, буква д); и
б)
съществуващите регулаторни изисквания за работа с оборудване, съдържащо охладители, съставляващи алтернатива на флуорсъдържащите парникови газове.
9. Държавите членки гарантират, че е предвидено обучение за физическите лица, желаещи да актуализират знанията си по въпроси, посочени в параграф 3.
10. До 1 януари 2017 г. държавите членки уведомяват Комисията за своите програми за сертифициране и обучение.
Държавите членки признават сертификатите и атестатите за обучение, издадени в друга държава членка в съответствие с настоящия член. Държавите членки не могат да ограничават свободата на предоставяне на услуги или свободата на установяване на основание, че сертификатът е издаден в друга държава членка.
11. Всяко предприятие, което възлага някоя от дейностите, посочени в параграф 1, на друго предприятие, предприема разумни мерки, за да се увери, че последното притежава необходимите сертификати за съответните дейности съгласно настоящия член.
12. В случай че за прилагането на настоящия член е необходимо да се предвиди по-хармонизиран подход към обучението и сертифицирането, Комисията чрез актове за изпълнение адаптира и актуализира минималните изисквания по отношение на уменията и знанията, които се обхващат, конкретизира условията за сертифициране и атестиране и за взаимно признаване, както и отменя актове, приети съгласно член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 842/2006. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24. При упражняването на правомощието, което ѝ е предоставено съгласно настоящия параграф, Комисията взема предвид съществуващите системи за професионална квалификация или сертификация.
13. Комисията може чрез актове за изпълнение да определя формата на уведомлението, посочено в параграф 10 от настоящия член, и да отменя актове, приети съгласно член 5, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 842/2006. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
14. Когато задълженията по настоящия член по отношение на предоставянето на сертифициране и обучение могат да доведат до налагането на несъразмерна тежест на държава членка поради нейното малобройно население и свързаната с това липса на кандидати за подобно обучение или сертифициране, спазването им може да се постигне чрез признаване на сертификатите, издадени в други държави членки.
Държавите членки, които прилагат настоящия параграф, уведомяват Комисията, която съобщава това на останалите държави членки.
15. Никоя от разпоредбите на настоящия член не е пречка държавите членки да създадат допълнителни програми за сертифициране и обучение по отношение на оборудване, различно от посоченото в параграф 1.
ГЛАВА III
ПУСКАНЕ НА ПАЗАРА И КОНТРОЛ НА УПОТРЕБАТА
Член 11
Ограничения за пускането на пазара
1. Пускането на пазара на продукти и оборудване, изброени в приложение III, с изключение на военно оборудване, е забранено от датата, определена в посоченото приложение, като се прави разграничение, когато е приложимо, въз основа на типа или потенциала за глобално затопляне на съответния флуорсъдържащ парников газ.
2. Забраната по параграф 1 не се прилага за оборудване, за което в изискванията относно екодизайна, приети съгласно Директива 2009/125/ЕО, е посочено, че с оглед на високата енергийна ефективност по време на неговото функциониране емисиите на CO2 еквивалент по време на жизнения му цикъл са по-ниски, отколкото емисиите от аналогично оборудване, което отговаря на съответните изисквания за екодизайн и не съдържа флуоровъглеводороди.
3. По изключение Комисията може, въз основа на обосновано искане от страна на компетентен орган на държава членка и като взема предвид целите на настоящия регламент, чрез актове за изпълнение да допусне изключение за период до четири години и да разреши пускането на пазара на продуктите и оборудването, изброени в приложение III, които съдържат или чието функциониране зависи от флуорсъдържащи парникови газове, при условие че е доказано, че:
а)
по отношение на специфичен продукт или оборудване или по отношение на специфична категория продукти или оборудване липсват алтернативи или те не могат да бъдат използвани поради технически или свързани с безопасността причини; или
б)
употребата на технически осъществими и безопасни алтернативи би довела до несъразмерни разходи.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
4. За целите на монтажа, сервизното обслужване, поддръжката или ремонта на оборудване, което съдържа флуорсъдържащи парникови газове или чието функциониране зависи от такива газове, за което се изисква сертифициране или атестация съгласно член 10, флуорсъдържащите парникови газове се продават само на предприятия, които притежават съответните сертификати или атестации в съответствие с член 10, или на предприятия, които са наели лица, притежаващи сертификат или атестация за обучение в съответствие с член 10, параграфи 2 и 5, и се закупуват само от такива предприятия. Настоящият параграф не е пречка предприятията, които не са сертифицирани и които не извършват дейностите по първото изречение от настоящия параграф, да събират, транспортират или доставят флуорсъдържащи парникови газове.
5. Когато оборудване, заредено с флуорсъдържащи парникови газове, не е херметически затворено, то може да се продава на крайния потребител само ако са представени доказателства, че монтажът се извършва от сертифицирано по член 10 предприятие.
6. Комисията събира, въз основа на наличните данни от държавите членки, информация за националните кодекси, стандарти или законодателство на държавите членки по отношение на заместващите технологии, използващи алтернативи на флуорсъдържащите парникови газове в хладилно и климатично оборудване, оборудване с топлинна помпа (термопомпа) и пяна.
До 1 януари 2017 г. Комисията публикува обобщен доклад с информацията, събрана съгласно първа алинея.
Член 12
Етикетиране и информация за продукта и оборудването
1. Продукти и оборудване, които съдържат или чието функциониране зависи от флуорсъдържащи парникови газове, не се пускат на пазара, ако не са етикетирани. Това изискване се прилага само за:
а)
хладилно оборудване;
б)
климатично оборудване;
в)
топлинни помпи (термопомпи);
г)
противопожарно оборудване;
д)
електрическа комутационна апаратура;
е)
аерозолни опаковки, които съдържат флуорсъдържащи парникови газове, с изключение на дозиращи инхалатори за доставка на фармацевтични компоненти;
ж)
всички контейнери за флуорсъдържащи парникови газове;
з)
разтворители на основата на флуорсъдържащи парникови газове;
и)
двигатели с цикъл на Ренкин с органичен работен агент.
2. Продуктите или оборудването, за които се прилага изключение съгласно член 11, параграф 3, се етикетират съответно и включват указание, че тези продукти или оборудване могат да се използват само за целта, за която е допуснато изключението по посочения член.
3. Етикетите, които се изискват съгласно параграф 1, съдържат следната информация:
а)
указание, че продуктът или оборудването съдържа или че функционирането му зависи от флуорсъдържащи парникови газове;
б)
общоприетите промишлени обозначения на съответните флуорсъдържащи парникови газове или, при липса на такива обозначения - химичните наименования;
в)
от 1 януари 2017 г. - изразеното като маса и в еквивалент на CO2 количество флуорсъдържащи парникови газове, съдържащи се в съответния продукт или оборудване, или количеството флуорсъдържащи парникови газове, за което е проектирано оборудването, и потенциала за глобално затопляне на тези газове.
Когато е приложимо, върху етикета, който се изисква съгласно параграф 1, се нанася и следната информация:
а)
указание, че флуорсъдържащите парникови газове се съдържат в херметически затворено оборудване;
б)
указание, че съгласно техническата спецификация на производителя електрическа комутационна апаратура има годишна норма на изтичане по-малка от 0,1 %.
4. Етикетът трябва да е ясен, четлив и незаличим и да е поставен:
а)
до информацията за обслужващите пунктове за зареждане или възстановяване на флуорсъдържащия парников газ; или
б)
върху частта от продукта или оборудването, която съдържа флуорсъдържащия парников газ.
Информацията върху етикета трябва да е на официалните езици на държавата членка, в която ще бъде пуснат на пазара продуктът или оборудването.
5. Пяната и предварителните смеси от полиоли, съдържащи флуорсъдържащи парникови газове, се пускат на пазара само ако флуорсъдържащият парников газ е обозначен чрез етикет, който съдържа общоприетото промишлено обозначение, а при липса на такова - химичното наименование. Етикетът трябва да посочва ясно, че пяната или предварителните смеси от полиоли съдържат флуорсъдържащи парникови газове.
При пенопласти тази информация се посочва ясно и по незаличим начин върху пенопластите.
6. При регенерирани или рециклирани флуорсъдържащи парникови газове етикетът трябва да съдържа указание, че веществото е било регенерирано или рециклирано, информация относно номера на партидата и наименованието и адреса на съоръжението за регенериране или рециклиране.
7. При флуорсъдържащи парникови газове, пуснати на пазара с цел унищожаване, етикетът трябва да съдържа указание, че съдържанието на контейнера е предназначено единствено за унищожаване.
8. При флуорсъдържащи парникови газове, пуснати на пазара с цел директен износ, етикетът трябва да съдържа указание, че съдържанието на контейнера е предназначено единствено за директен износ.
9. При флуорсъдържащи парникови газове, пуснати на пазара с цел употреба във военно оборудване, етикетът трябва да съдържа указание, че съдържанието на контейнера може да се използва единствено за тази цел.
10. При флуорсъдържащи парникови газове, пуснати на пазара с цел ецване на полупроводникови материали или почистване на камери за химично отлагане от газова фаза, етикетът трябва да съдържа указание, че съдържанието на контейнера може да се използва единствено за тази цел.
11. При флуорсъдържащи парникови газове, пуснати на пазара с цел употреба като изходна суровина, етикетът трябва да съдържа указание, че съдържанието на контейнера може да се използва единствено като изходна суровина.
12. При флуорсъдържащи парникови газове, пуснати на пазара с цел производство на дозиращи инхалатори за доставка на фармацевтични компоненти, етикетът трябва да съдържа указание, че съдържанието на контейнера може да се използва единствено за тази цел.
13. Информацията, посочена в параграфи 3 и 5, се включва в ръководствата за употреба на съответните продукти и оборудване.
При продукти и оборудване, които съдържат флуорсъдържащи парникови газове с потенциал на глобално затопляне 150 или повече, тази информация също се посочва и в описанията с рекламна цел.
14. Комисията може чрез актове за изпълнение да определя формата на етикетите, посочени в параграфи 1 и 4 - 12, и да отменя актове, приети съгласно член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 842/2006. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
15. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 22 за изменение на изискванията за етикетиране, определени в параграфи 4 - 12, когато това е целесъобразно предвид развитието в областта на търговията или технологиите.
Член 13
Контрол на употребата
1. Забранява се употребата на серен хексафлуорид в операции по отливане на форми с магнезий и рециклиране на сплави, получени по този начин.
По отношение на инсталации, които използват количество серен хексафлуорид под 850 kg годишно в операции по отливане на форми с магнезий и рециклиране на сплави, получени по този начин, тази забрана се прилага само след 1 януари 2018 г.
2. Забранява се употребата на серен хексафлуорид за пълнене на гуми за моторни превозни средства.
3. От 1 януари 2020 г. се забранява употребата на флуорсъдържащи парникови газове с потенциал за глобално затопляне 2 500 или повече за сервизно обслужване или поддръжка на хладилно оборудване с количество за зареждане от 40 тона CO2 еквивалент или повече.
Настоящият параграф не се прилага за военно оборудване или оборудване, предназначено за приложения за охлаждане на продукти на температури под - 50 °C.
До 1 януари 2030 г. забраната, посочена в първа алинея, не се прилага за следните категории флуорсъдържащи парникови газове:
а)
регенерирани флуорсъдържащи парникови газове с потенциал за глобално затопляне 2 500 или повече, използвани за поддръжка или сервизно обслужване на съществуващо хладилно оборудване, при условие че те са били етикетирани в съответствие с член 12, параграф 6;
б)
рециклирани флуорсъдържащи парникови газове с потенциал за глобално затопляне 2 500 или повече, използвани за поддръжка или сервизно обслужване на съществуващо хладилно оборудване, ако те са били възстановени от такова оборудване. Тези рециклирани газове могат да бъдат използвани само от предприятието, което е извършило възстановяването им като част от поддръжката или сервизното обслужване, или от предприятието, за което възстановяването е извършено като част от поддръжката или сервизното обслужване.
Забраната, посочена в първа алинея, не се прилага за хладилно оборудване, за което е допуснато изключение съгласно член 11, параграф 3.
Член 14
Предварително зареждане на оборудване с флуоровъглеводороди
1. От 1 януари 2017 г. хладилното и климатичното оборудване и оборудването с топлинна помпа (термопомпа), заредено с флуоровъглеводороди, не се пуска на пазара, освен ако флуоровъглеводородите, с които е заредено оборудването, са отчетени в системата за квоти, посочена в глава IV.
2. При пускане на пазара на предварително заредено оборудване, както е посочено в параграф 1, производителите и вносителите на оборудването гарантират, че спазването на параграф 1 е изцяло документирано, като за целта изготвят декларация за съответствие.
От 1 януари 2018 г., когато флуоровъглеводородите, съдържащи се в дадено оборудване, не са пускани на пазара преди зареждането на оборудването, вносителите на това оборудване гарантират, че до 31 март всяка година точността на документацията и декларацията за съответствие за предходната календарна година се проверяват от независим одитор. Одиторът трябва да е:
а)
акредитиран съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (21); или
б)
акредитиран за проверяване на финансови отчети в съответствие със законодателството на съответната държава членка.
Производителите и вносителите на оборудването по параграф 1 съхраняват документацията и декларацията за съответствие най-малко пет години след пускането на пазара на оборудването. Вносителите, пускащи на пазара предварително заредено оборудване, когато съдържащите се в него флуоровъглеводороди не са пускани на пазара преди зареждане на оборудването, гарантират, че те са регистрирани съгласно член 17, параграф 1, буква д).
3. Чрез изготвянето на декларация за съответствие производителите и вносителите на оборудване по параграф 1 поемат отговорността да спазват разпоредбите на параграфи 1 и 2.
4. Комисията определя чрез актове за изпълнение подробни правила относно декларацията за съответствие и проверката от независимия одитор, посочен в параграф 2, втора алинея от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
ГЛАВА IV
НАМАЛЯВАНЕ НА КОЛИЧЕСТВОТО ФЛУОРОВЪГЛЕВОДОРОДИ, КОИТО СЕ ПУСКАТ НА ПАЗАРА
Член 15
Намаляване на количеството флуоровъглеводороди, които се пускат на пазара
1. Комисията гарантира, че количеството флуоровъглеводороди, което производителите и вносителите имат право да пускат на пазара в Съюза всяка година, не надвишава максималното количество за съответната година, изчислено в съответствие с приложение V.
Производителите и вносителите гарантират, че количеството флуоровъглеводороди, изчислено в съответствие с приложение V, което всеки от тях пуска на пазара, не превишава съответната им квотата, разпределена в съответствие с член 16, параграф 5 или прехвърлена в съответствие с член 18.
2. Настоящият член не се прилага за производители или вносители на флуоровъглеводороди в количества под 100 тона еквивалент на CO2 годишно.
Настоящият член не се прилага и за следните категории флуоровъглеводороди:
а)
флуоровъглеводороди, внесени в Съюза за унищожаване;
б)
флуоровъглеводороди, използвани от производител като изходна суровина или директно доставени от производител или вносител на предприятия за употреба като изходна суровина;
в)
флуоровъглеводороди, директно доставени от производител или вносител на предприятия за износ извън Съюза, когато тези флуоровъглеводороди впоследствие не са предоставени на друго лице в рамките на Съюза, преди да бъдат изнесени;
г)
флуоровъглеводороди, директно доставени от производител или вносител за употреба във военно оборудване;
д)
флуоровъглеводороди, директно доставени от производител или вносител на предприятие, което ги използва за ецване на полупроводникови материали или почистване на камери за химично отлагане от газова фаза в сектора за производство на полупроводници;
е)
от 1 януари 2018 г. и след това - флуоровъглеводороди, директно доставени от производител или вносител на предприятие, произвеждащо дозиращи инхалатори за доставка на фармацевтични компоненти.
3. Настоящият член и членове 16, 18, 19 и 25 се прилагат и за флуоровъглеводороди, съдържащи се в предварителните смеси от полиоли.
4. По изключение Комисията може, въз основа на обосновано искане от страна на компетентен орган на държава членка и като взема предвид целите на настоящия регламент, чрез актове за изпълнение да допусне изключение за период до четири години от изискването за квотата, предвидено в параграф 1, за флуоровъглеводороди, предназначени за употреба в специфични приложения или в специфични категории продукти и оборудване, когато е доказано, че:
а)
за тези специфични приложения, продукти или оборудване липсват алтернативи или че те не могат да бъдат използвани поради технически или свързани с безопасността причини; и
б)
не може да бъде осигурено достатъчно предлагане на флуоровъглеводороди, без да възникнат несъразмерни разходи.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
Член 16
Разпределение на квоти за пускане на пазара на флуоровъглеводороди
1. До 31 октомври 2014 г. Комисията чрез актове за изпълнение определя за всеки производител или вносител, който е докладвал данни съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 842/2006, референтна стойност въз основа на средногодишните количества флуоровъглеводороди, за които производителят или вносителят са докладвали, че са пуснали на пазара в периода 2009 - 2012 г. Референтните стойности се изчисляват в съответствие с приложение V към настоящия регламент.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
2. Производителите и вносителите, които не са докладвали данни за пускане на пазара на флуоровъглеводороди съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 842/2006 за референтния период, посочен в параграф 1, могат да декларират намерението си да пуснат флуоровъглеводороди на пазара през следващата година.
Декларацията се отправя до Комисията, като се уточняват видът флуоровъглеводороди и количествата, които се очаква да бъдат пуснати на пазара.
Комисията публикува известие за срока за подаване на тези декларации. Преди да подадат декларация съгласно параграфи 2 и 4 от настоящия член, предприятията се регистрират в регистъра, предвиден в член 17.
3. До 31 октомври 2017 г. и на всеки три години след това Комисията преизчислява референтните стойности за производителите и вносителите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, въз основа на средногодишните количества флуоровъглеводороди, пуснати законосъобразно на пазара на 1 януари 2015 г. и след това, които са докладвани съгласно член 19 за наличните години. Комисията определя тези референтни стойности чрез актове за изпълнение.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
4. Производителите и вносителите, за които са били определени референтни стойности, могат да обявят допълнителни очаквани количества в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 2.
5. Комисията разпределя квоти за пускане на пазара на флуоровъглеводороди за всеки производител и вносител за всяка година, считано от 2015 г., като прилага механизма за разпределяне, установен в приложение VI.
Квотата се разпределя на производители и вносители, установени в рамките на Съюза или които са упълномощили изключителен представител, установен в рамките на Съюза, с цел спазване на изискванията на настоящия регламент. Изключителният представител може да бъде същият като упълномощения представител по член 8 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета (22).
Изключителният представител трябва да спазва всички задължения на производителите и вносителите съгласно настоящия регламент.
Член 17
Регистър
1. До 1 януари 2015 г. Комисията създава и осигурява функционирането на електронен регистър за квоти за пускане на пазара на флуоровъглеводороди (наричан по-долу „регистърът“).
Регистрацията в регистъра е задължителна за:
а)
производителите и вносителите, на които е била разпределена квота за пускане на пазара на флуоровъглеводороди в съответствие с член 16, параграф 5;
б)
предприятията, на които се прехвърля квота в съответствие с член 18;
в)
производителите и вносителите, които заявяват намерението си да подадат декларация в съответствие с член 16, параграф 2;
г)
производителите и вносителите, които снабдяват с флуоровъглеводороди, или предприятията, които ги получават, за целите, изброени в член 15, параграф 2, втора алинея, букви а) - е);
д)
вносителите, които пускат на пазара предварително заредено оборудване, когато съдържащите се в него флуоровъглеводороди не са пускани на пазара преди зареждане на оборудването в съответствие с член 14.
Регистрацията се извършва чрез подаване на заявление до Комисията в съответствие с процедурите, определени от Комисията.
2. Комисията може, доколкото това е необходимо, чрез актове за изпълнение да вземе мерки за осигуряване на доброто функциониране на регистъра. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
3. Комисията гарантира, че регистрираните производители и вносители се уведомяват чрез регистъра относно разпределените квоти и всички промени в тях по време на периода на разпределението.
4. Компетентните органи, включително митническите органи на държавите членки, имат достъп до регистъра с цел получаване на информация.
Член 18
Прехвърляне на квоти и разрешение за използване на квоти за пускането на пазара на флуоровъглеводороди във внесено оборудване
1. Производителите или вносителите, за които е била определена референтна стойност съгласно член 16, параграф 1 или 3 и на които е била разпределена квота съгласно член 16, параграф 5, могат да прехвърлят в регистъра, посочен в член 17, параграф 1, тази квота изцяло или частично на други производители или вносители в Съюза или на други производители или вносители, които са представлявани в Съюза от изключителен представител съгласно член 16, параграф 5, втора и трета алинея.
2. Производителите или вносителите, които са получили квота съгласно член 16, параграфи 1 и 3 или на които е прехвърлена квота съгласно параграф 1 от настоящия член, могат да разрешат на друго предприятие да използва квотата им за целите на член 14.
Производител или вносител, който е получил квота изключително въз основа на декларацията по член 16, параграф 2, може да разреши на друго предприятие да използва квотата му за целите на член 14 само при условие че съответните количества флуоровъглеводороди се доставят физически от далия разрешението производител или вносител.
За целите на членове 15 и 16 и член 19, параграфи 1 и 6 съответните количества флуоровъглеводороди се считат за пуснати на пазара от далия разрешението производител или вносител към момента на предоставяне на посоченото разрешение. Комисията може да изиска от далия разрешението производител или вносител доказателства, че осъществява дейност по отношение на доставката на флуоровъглеводороди.
ГЛАВА V
ДОКЛАДВАНЕ
Член 19
Докладване относно производство, внос, износ, употреба като изходна суровина и унищожаване на веществата, посочени в приложение I или II
1. До 31 март 2015 г. и всяка година след това всеки производител, вносител и износител, който през предходната календарна година е произвел, внесъл или изнесъл флуорсъдържащи парникови газове и газове, посочени в приложение II, в размер на един метричен тон или 100 тона еквивалент на CO2 или повече, докладва на Комисията данните, посочени в приложение VII, за всяко едно от тези вещества за съответната календарна година. Настоящият параграф се прилага и за предприятия, получаващи квоти съгласно член 18, параграф 1.
2. До 31 март 2015 г. и всяка година след това всяко предприятие, което през предходната календарна година е унищожило флуорсъдържащи парникови газове и газове, посочени в приложение II, в размер на един метричен тон или 1 000 тона еквивалент на CO2 или повече, докладва на Комисията данните, посочени в приложение VII, за всяко едно от тези вещества за съответната календарна година.
3. До 31 март 2015 г. и всяка година след това всяко предприятие, което през предходната календарна година е използвало като изходна суровина флуорсъдържащи парникови газове в размер на 1 000 тона еквивалент на CO2 или повече, докладва на Комисията данните, посочени в приложение VII, за всяко едно от тези вещества за съответната календарна година.
4. До 31 март 2015 г. и всяка година след това всяко предприятие, което през предходната календарна година е пуснало на пазара флуорсъдържащи парникови газове и газове, посочени в приложение II, в размер на 500 тона еквивалент на CO2 или повече, докладва на Комисията данните, посочени в приложение VII, за всяко едно от тези вещества за съответната календарна година.
5. Всеки вносител, който пуска на пазара предварително заредено оборудване, представя на Комисията документ за проверка, издаден съгласно член 14, параграф 2, когато съдържащите се в това оборудване флуоровъглеводороди не са пускани на пазара преди зареждането му.
6. До 30 юни 2015 г. и всяка година след това всяко предприятие, което съгласно параграф 1 докладва данни за пускането на пазара на флуоровъглеводороди в размер над 10 000 тона еквивалент на CO2 или повече през предходната календарна година, освен това трябва да гарантира, че точността на тези данни се проверява от независим одитор. Одиторът трябва да бъде:
а)
акредитиран съгласно Директива 2003/87/ЕО; или
б)
акредитиран за проверяване на финансови отчети в съответствие със законодателството на съответната държава членка.
Предприятието съхранява доклада от проверката най-малко пет години. При поискване докладът от проверката се предоставя на компетентния орган на съответната държава членка и на Комисията.
7. Комисията може чрез актове за изпълнение да определи формата и средствата за представяне на докладите, посочени в настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24.
8. Комисията предприема необходимите мерки за защита на поверителността на информацията, която ѝ е предоставена в съответствие с настоящия член.
Член 20
Събиране на данни за емисиите
Държавите членки създават системи за докладване за съответните сектори, посочени в настоящия регламент, с цел получаване на данни за емисии, доколкото е възможно.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 21
Преглед
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 22 за актуализиране на приложения I, II и IV въз основа на новите доклади за оценка, приети от Междуправителствения комитет по изменение на климата, или на новите доклади на Групата за научна оценка към Монреалския протокол относно потенциала за глобално затопляне на посочените в списъците вещества.
2. Комисията наблюдава прилагането и въздействието на настоящия регламент въз основа на информацията за пускането на пазара на газовете, посочени в приложения I и II, докладвана в съответствие с член 19, както и за емисиите на флуорсъдържащи парникови газове, предоставена в съответствие с член 20, и въз основа на всяка получена от държавите членки информация от значение.
Най-късно до 31 декември 2020 г. Комисията публикува доклад относно наличието на флуоровъглеводороди на пазара на Съюза.
Най-късно до 31 декември 2022 г. тя публикува подробен доклад относно въздействието на настоящия регламент, и по-специално:
а)
прогноза за продължаващото търсене на флуоровъглеводороди до 2030 г. и след това;
б)
оценка на необходимостта от по-нататъшни действия от страна на Съюза и неговите държави членки с оглед на съществуващите и новите международни ангажименти относно намаляването на емисиите на флуорсъдържащите парникови газове;
в)
преглед на европейските и международните стандарти, националното законодателство относно безопасността и строителните норми в държавите членки във връзка с прехода към алтернативни охладители;
г)
преглед на наличието на технически осъществими и ефективни от гледна точка на разходите алтернативи на продуктите и оборудването, които съдържат флуорсъдържащи парникови газове, по отношение на продукти и оборудване, които не са посочени в приложение III, като се взема предвид енергийната ефективност.
3. Най-късно до 1 юли 2017 г. Комисията публикува доклад за оценка на забраната по точка 13 от приложение III, като взема по-специално предвид наличието на икономически ефективни, технически осъществими, енергийно ефективни и надеждни алтернативи на груповите централизирани охладителни системи, посочени в тази разпоредба. Въз основа на този доклад, когато е целесъобразно, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета законодателно предложение за изменение на разпоредбата по точка 13 от приложение III.
4. Най-късно до 1 юли 2020 г. Комисията публикува доклад, в който оценява наличието на икономически ефективни, технически осъществими, енергийно ефективни и надеждни алтернативи, които да дават възможност за замяна на флуорсъдържащите парникови газове в ново оборудване за вторична комутационна апаратура със средно напрежение и нови малки конвенционални климатични системи (сплит системи), и когато е целесъобразно, представя на Европейския парламент и на Съвета законодателно предложение за изменение на списъка в приложение III.
5. Най-късно до 1 юли 2017 г. Комисията публикува доклад за оценка на метода за разпределяне на квотите, включително резултата от безвъзмездното разпределяне на квоти, и на разходите по прилагането на настоящия регламент в държавите членки, както и на въздействието от евентуално международно споразумение относно флуоровъглеводородите, ако е приложимо. Въз основа на този доклад, когато е целесъобразно, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета законодателно предложение с цел:
а)
изменение на метода за разпределяне на квотите;
б)
установяване на подходящ метод за разпределяне на евентуалните приходи.
6. Най-късно до 1 януари 2017 г. Комисията публикува доклад, в който анализира законодателството на Съюза по отношение на обучението на физически лица за безопасното използване на алтернативните охладители, които да заменят или намаляват употребата на флуорсъдържащи парникови газове, и когато е целесъобразно, представя на Европейския парламент и на Съвета законодателно предложение за изменение на приложимото законодателство на Съюза.
Член 22
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 12, параграф 15 и член 21, параграф 1, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 10 юни 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия най-късно девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за нови петгодишни срокове, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 12, параграф 15 и член 21, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет в съответствие с член 12, параграф 15 и член 21, параграф 1, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 23
Консултативен форум
При прилагането на настоящия регламент Комисията осигурява балансирано участие на представителите на държавите членки и на представителите на гражданското общество, включително на природозащитни организации, производители, оператори и сертифицирани лица. За тази цел тя създава консултативен форум, в рамките на който тези страни се срещат и предоставят на Комисията съвети и експертен опит във връзка с прилагането на настоящия регламент, по-специално относно наличието на алтернативи на флуорсъдържащите парникови газове, включително аспектите на тяхната употреба, свързани с околната среда, техниката, икономиката и безопасността. Процедурният правилник на консултативния форум се изготвя от Комисията и се публикува.
Член 24
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 25
Санкции
1. Държавите членки установяват система от санкции, които се прилагат за нарушения на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
Държавите членки съобщават тези разпоредби на Комисията до 1 януари 2017 г. и ѝ съобщават незабавно за всички последващи изменения, които ги засягат.
2. В допълнение към посочените в параграф 1 санкции на предприятията, превишили квотата си за пускане на пазара на флуоровъглеводороди, разпределена съгласно член 16, параграф 5 или прехвърлена съгласно член 18, може единствено да се разпредели намалена квота за периода на разпределение, следващ откриването на превишаването на квотата.
Размерът на намалението се изчислява като 200 % от размера, с който квотата е превишена. Ако размерът на намалението надвишава размера на квотата, която трябва да бъде разпределена в съответствие с член 16, параграф 5 за периода, следващ откриването на превишаването, за този период не се разпределя никаква квота, а квотата за следващите периоди на разпределение се намаляват до приспадане на целия размер.
Член 26
Отмяна
Регламент (ЕО) № 842/2006 се отменя, считано от 1 януари 2015 г., без да се засяга спазването на изискванията на този регламент в съответствие с предвидените в него срокове.
Независимо от това регламенти (ЕО) № 1493/2007, (ЕО) № 1494/2007, (ЕО) № 1497/2007, (ЕО) № 1516/2007, (ЕО) № 303/2008, (ЕО) № 304/2008, (ЕО) № 305/2008, (ЕО) № 306/2008, (ЕО) № 307/2008 и (ЕО) № 308/2008 остават в сила и продължават да се прилагат, освен ако и докато не бъдат отменени с делегирани актове или актове за изпълнение, приети от Комисията съгласно настоящия регламент.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 842/2006 се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VIII.
Член 27
Влизане в сила и начална дата на прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 517/2014 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 16 de abril de 2014
relativo aos gases fluorados com efeito de estufa e que revoga o Regulamento (CE) n.o 842/2006
(Texto relevante para efeitos do EEE)
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 192.o, n.o 1,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (1),
Após consulta ao Comité das Regiões,
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
O Quarto Relatório de Avaliação do Painel Intergovernamental sobre as Alterações Climáticas («PIAC») da Convenção-Quadro das Nações Unidas sobre as Alterações Climáticas («CQNUAC»), na qual a União é parte (3), refere que, com base nos dados científicos disponíveis, para limitar a 2 °C o aumento da temperatura por via das alterações climáticas a nível mundial e evitar, assim, efeitos indesejáveis no clima, os países desenvolvidos terão de reduzir as emissões de gases com efeito de estufa entre 80 % e 95 % até 2050, em comparação com os níveis de 1990.
(2)
De forma a atingir esse objetivo, a Comissão adotou um Roteiro de transição para uma economia hipocarbónica competitiva em 2050, do qual o Conselho tomou nota nas suas Conclusões de 17 de maio de 2011 e que foi aprovado pelo Parlamento Europeu na sua Resolução de 15 de março de 2012. Nesse Roteiro de transição, a Comissão delineou uma via economicamente vantajosa para conseguir efetuar as reduções necessárias das emissões na União até 2050. Esse roteiro estabelece os contributos setoriais necessários em seis áreas. As emissões não constituídas por emissões de CO2, incluindo os gases fluorados com efeito de estufa, mas não as emissões de origem agrícola, deverão sofrer uma redução de 72 % a 73 % até 2030 e de 70 % a 78 % até 2050, em comparação com os níveis de 1990. Se se tomar 2005 como o ano de referência, a redução necessária das emissões que não consistem em emissões de CO2, excluídas as de origem agrícola, é de 60 % a 61 % até 2030. As estimativas das emissões de gases fluorados com efeito de estufa apontam para que, em 2005, tenham sido emitidos 90 milhões de toneladas (Mt) de equivalente de CO2. Uma redução de 60 % implica que essas emissões teriam que ser reduzidas para aproximadamente 35 Mt de equivalente de CO2 até 2030. Com base na plena aplicação da legislação vigente da União, prevê-se que as emissões em 2030 sejam de 104 Mt de equivalente de CO2, o que exige um decréscimo suplementar de aproximadamente 70 Mt de equivalente de CO2.
(3)
O relatório da Comissão de 26 de setembro de 2011 relativo à aplicação, aos efeitos e à adequação do Regulamento (CE) n.o 842/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho (4), concluiu que as medidas de confinamento vigentes, se plenamente aplicadas, podem potencialmente reduzir as emissões de gases fluorados com efeito de estufa. Essas medidas deverão, portanto, manter-se e ser clarificadas com base na experiência adquirida com a sua aplicação. Algumas delas deverão mesmo ser alargadas a outros aparelhos que utilizam quantidades substanciais de gases fluorados com efeito de estufa, como os camiões e reboques refrigerados. A obrigação de estabelecer e conservar registos dos equipamentos que contêm gases desse tipo deverá abranger também os comutadores elétricos. Dada a importância das medidas de confinamento em final da vida dos produtos e equipamentos que contenham gases fluorados com efeito de estufa, os Estados-Membros deverão ter em conta o valor dos sistemas de responsabilidade do produtor e incentivar o seu estabelecimento, com base nas melhores práticas existentes.
(4)
Esse relatório concluiu igualmente que podem ser tomadas mais medidas para reduzir na União as emissões de gases fluorados com efeito de estufa, nomeadamente evitando utilizar gases desse tipo quando existam tecnologias alternativas seguras e energeticamente eficientes, sem impacto - ou com impacto mais reduzido - no clima. Dado existirem alternativas comprovadas e ensaiadas em muitos setores, é possível reduzir, até 2030, dois terços das emissões de 2010 com eficácia de custos.
(5)
A Resolução do Parlamento Europeu de 14 de setembro de 2011 sobre uma abordagem abrangente em relação às emissões antropogénicas não CO2 relevantes para o clima saudou o compromisso da União no sentido de apoiar as medidas relativas aos hidrofluorocarbonetos no âmbito do Protocolo de Montreal relativo a substâncias que empobrecem a camada de ozono («Protocolo de Montreal») como um bom exemplo de uma abordagem não baseada no mercado para reduzir as emissões de gases com efeito de estufa. Na mesma resolução, o Parlamento Europeu também instou à exploração de formas de promover a eliminação progressiva dos hidrofluorocarbonetos à escala internacional através do Protocolo de Montreal.
(6)
Para incentivar a utilização de tecnologias sem impacto ou com impacto mais reduzido no clima, a formação das pessoas singulares que trabalham com gases fluorados com efeito de estufa deverá abranger informações sobre tecnologias que servem para substituir e reduzir a utilização dos gases fluorados com efeito de estufa. Tendo em conta que algumas alternativas aos gases fluorados com efeito de estufa utilizados em produtos e equipamentos para substituir e reduzir o uso desses gases podem ser tóxicas, inflamáveis ou altamente pressurizadas, a Comissão deverá examinar a legislação vigente da União relativa à formação de pessoas singulares para a manipulação segura de refrigerantes alternativos e deverá apresentar, se necessário, uma proposta legislativa ao Parlamento Europeu e ao Conselho de alteração da legislação aplicável da União.
(7)
Haverá que instituir ou adaptar programas de certificação e formação tendo em conta os estabelecidos no Regulamento (CE) n.o 842/2006, que poderão ser integrados nos sistemas de formação profissional.
(8)
Numa perspetiva de coerência com as exigências de monitorização e comunicação a título da CQNUAC e com a Decisão 4/CMP.7 da Conferência das Partes que serviu de reunião das Partes no Protocolo de Quioto da CQNUAC, adotado pela Sétima Conferência das Partes da CQNUAC, reunida em Durban em 11 de dezembro de 2011, os potenciais de aquecimento global deverão ser calculados com base na relação entre os potenciais de aquecimento global de um quilograma de um gás e de um quilograma de CO2 num período de 100 anos. Sempre que possível, os cálculos deverão basear-se no Quarto Relatório de Avaliação aprovado pelo PIAC.
(9)
A monitorização eficaz das emissões de gases fluorados com efeito de estufa é fundamental para acompanhar os progressos no sentido da consecução de metas de redução de emissões e para avaliar o impacto do presente regulamento. O uso de dados coerentes e de elevada qualidade para comunicar informações sobre as emissões de gases fluorados com efeito de estufa é essencial para garantir a qualidade dos relatórios de emissões. A criação de sistemas de relatórios pelos Estados-Membros sobre as emissões de gases fluorados com efeito de estufa introduziria a coerência com o Regulamento (UE) n.o 525/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (5). Os dados sobre a fuga de gases fluorados com efeito de estufa dos equipamentos recolhidos por empresas nos termos do presente regulamento poderão melhorar significativamente esses sistemas de relatórios de emissões. Dessa forma, deverá ser possível verificar a coerência dos dados utilizados para derivar as emissões e melhorar as aproximações com base em cálculos, permitindo uma melhor estimativa das emissões dos gases fluorados com efeito de estufa nos inventários nacionais de gases de estufa.
(10)
Dado existirem alternativas adequadas, deverá ser alargada a proibição atual da utilização de hexafluoreto de enxofre na fundição injetada de magnésio, bem como na reciclagem de ligas de magnésio obtidas por esse processo, às instalações que utilizam menos de 850 kg de hexafluoreto de enxofre por ano. De igual modo, deverá ser proibida, com um período de transição adequado, a utilização de refrigerantes com potencial de aquecimento global muito elevado de 2 500 ou mais na assistência técnica, ou na manutenção de equipamentos de refrigeração cuja carga corresponda, no mínimo, a 40 toneladas de equivalente de CO2.
(11)
Caso existam alternativas adequadas a determinados gases fluorados com efeito de estufa, deverá ser proibida a colocação no mercado dos equipamentos novos utilizados em equipamentos de refrigeração, ar condicionado e proteção contra incêndios, que contenham essas substâncias, ou cujo funcionamento delas dependa. Caso não existam alternativas ou não seja possível fazer uso delas por razões técnicas ou de segurança, ou a utilização dessas alternativas acarrete custos desproporcionados, a Comissão deverá poder autorizar que se aplique uma isenção para permitir que esses produtos e equipamentos sejam colocados no mercado durante um período limitado. À luz dos futuros desenvolvimentos técnicos, a Comissão deverá avaliar ainda a proibição da colocação no mercado de novos equipamentos para comutação secundária de média tensão e de novos pequenos sistemas de ar condicionado em duas partes.
(12)
Deverá ser autorizada a colocação no mercado dos equipamentos que contenham gases fluorados com efeito de estufa se as suas emissões globais desses gases, tendo em conta taxas de fuga e de recuperação realistas, forem inferiores, durante o seu ciclo de vida, às que resultariam de equipamento equivalente sem gases fluorados com efeito de estufa cujo consumo energético seja o máximo permitido pelas medidas de execução pertinentes adotadas ao abrigo da Diretiva 2009/125/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (6). A revisão regular e oportuna dessas medidas de execução, de acordo com a referida diretiva, contribuiria para garantir que as medidas de execução continuam a ser eficazes e apropriadas.
(13)
Concluiu-se que a maneira mais eficaz e economicamente mais vantajosa de reduzir a longo prazo as emissões de hidrofluorocarbonetos consiste em reduzir gradualmente a quantidade dessas substâncias que podem ser colocadas no mercado.
(14)
A fim de reduzir de forma gradual a quantidade de hidrofluorocarbonetos que podem ser colocados no mercado da União, a Comissão deverá atribuir aos produtores e importadores quotas individuais para a colocação de hidrofluorocarbonetos no mercado de modo a que o limite quantitativo global para a colocação de hidrofluorocarbonetos no mercado não seja excedido. A fim de proteger a integridade da redução gradual da quantidade de hidrofluorocarbonetos colocados no mercado, os hidrofluorocarbonetos contidos em equipamentos deverão ser contabilizados no âmbito do regime de quotas da União. Caso os hidrofluorocarbonetos contidos nos equipamentos não tenham sido colocados no mercado antes de o equipamento ser carregado, será necessária uma declaração de conformidade a fim de provar que esses hidrofluorocarbonetos foram tidos em conta no âmbito do regime de quotas da União.
(15)
Inicialmente, o cálculo dos valores de referência e a atribuição de quotas aos produtores e importadores deverão basear-se nas quantidades de hidrofluorocarbonetos que eles comuniquem terem colocado no mercado durante o período de referência de 2009 a 2012. Todavia, para não excluir as pequenas empresas, há que reservar 11 % do limite quantitativo global para os importadores e produtores que, no período de referência, não tenham colocado no mercado uma quantidade igual ou superior a uma tonelada de gases fluorados com efeito de estufa.
(16)
A Comissão deverá assegurar, recalculando periodicamente os valores de referência e as quotas, que as empresas possam manter o nível de atividade correspondente à quantidade média que cada uma delas tenha colocado no mercado em recentes anos.
(17)
O processo de fabrico de certos gases fluorados pode resultar em significativas emissões de outros gases fluorados com efeito de estufa como subprodutos. Essas emissões de subprodutos deverão ser destruídas ou recuperadas para uso posterior como condição para a colocação de gases fluorados com efeito de estufa no mercado.
(18)
Cabe à Comissão tomar medidas para que seja criado um registo eletrónico central de gestão das quotas, para a colocação de hidrofluorocarbonetos no mercado, e a comunicação de informações, incluindo a comunicação de informações sobre equipamento colocado no mercado, nomeadamente caso esse equipamento tenha sido previamente carregado com hidrofluorocarbonetos que não tenham sido colocados no mercado antes desse carregamento, requerendo assim verificação, através de uma declaração de conformidade e subsequente verificação por terceiros, de que as quantidades de hidrofluorocarbonetos são contabilizadas no regime de quotas da União.
(19)
A fim de manter a flexibilidade do mercado dos hidrofluorocarbonetos a granel, deverá ser possível a transferência de quotas atribuídas com base em valores de referência para outro produtor ou importador da União ou para outro produtor ou importador que seja representado na União por um único representante.
(20)
A fim de que a eficácia do presente regulamento possa ser monitorizada, importa alargar o âmbito das obrigações de comunicação vigentes a outras substâncias fluoradas cujo potencial de aquecimento global seja elevado ou que sejam passíveis de substituir gases fluorados com efeito de estufa enumerados no Anexo I. Pelo mesmo motivo, é necessário que sejam comunicadas a destruição de gases fluorados com efeito de estufa e a sua importação para a União, quando contidos em produtos e equipamentos. Para evitar encargos administrativos desproporcionados, deverão ser estabelecidos limiares de minimis, designadamente para as pequenas e médias empresas e as microempresas.
(21)
A Comissão deverá monitorizar de perto os efeitos da redução das quantidades de hidrofluorocarbonetos colocados no mercado, incluindo as suas consequências na oferta destinada ao carregamento de equipamento, nos casos em que as emissões resultantes da utilização de hidrofluorocarbonetos durante todo o ciclo de vida sejam inferiores às que resultariam do recurso a tecnologias alternativas. A Comissão deverá redigir, até ao final de 2020, um relatório sobre a disponibilidade de hidrofluorocarbonetos no mercado da União. A Comissão deverá proceder, até ao final de 2022, a uma revisão completa com vista à adaptação atempada das disposições do presente regulamento em função da sua execução, da evolução entretanto registada e dos compromissos internacionais, bem como propor, se necessário, novas medidas de redução.
(22)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do presente regulamento, deverão ser atribuídas competências de execução à Comissão. Essas competências deverão ser exercidas nos termos do Regulamento (UE) n.o 182/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho (7).
(23)
A fim de alterar certos elementos não essenciais do presente regulamento, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE) deverá ser delegado na Comissão. É particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios, inclusive ao nível de peritos. A Comissão, quando preparar e redigir atos delegados, deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(24)
Sendo adotado nos termos do artigo 192.o, n.o 1, do TFUE, o presente regulamento não impede os Estados-Membros de manterem ou introduzirem disposições de proteção mais rigorosas compatíveis com o TFUE. Nos termos do artigo 193.o do TFUE, os Estados-Membros deverão notificar a Comissão dessas medidas.
(25)
O presente regulamento altera e complementa o objeto do Regulamento (CE) n.o 842/2006, que deverá, por conseguinte, ser revogado. No entanto, a fim de assegurar uma transição o mais harmoniosa possível do antigo para o novo regime, é conveniente prever que os Regulamentos (CE) n.o 1493/2007 (8), (CE) n.o 1494/2007 (9), (CE) n.o 1497/2007 (10), (CE) n.o 1516/2007 (11), (CE) n.o 303/2008 (12), (CE) n.o 304/2008 (13), (CE) n.o 305/2008 (14), (CE) n.o (CE) n.o 306/2008 (15), (CE) n.o 307/2008 (16) e (CE) n.o 308/2008 (17) da Comissão deverão continuar em vigor e continuar a ser aplicáveis, a menos e até que sejam revogados por atos delegados ou de execução adotados pela Comissão nos termos do presente regulamento.
(26)
Atendendo a que os objetivos do presente regulamento não podem ser suficientemente alcançados pelos Estados-Membros, mas podem, devido à natureza transfronteiriça do problema ambiental em questão e aos efeitos do presente regulamento no comércio intra-União e externo, ser mais bem alcançados ao nível da União, a União pode tomar medidas em conformidade com o princípio da subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do Tratado da União Europeia. Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no mesmo artigo, o presente regulamento não excede o necessário para alcançar esses objetivos,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Objeto
O presente regulamento tem por objetivo proteger o ambiente mediante a redução das emissões de gases fluorados com efeito de estufa. Para tal, o presente regulamento:
a)
Estabelece regras em matéria de confinamento, utilização, recuperação e destruição de gases fluorados com efeito de estufa e em matéria de medidas auxiliares conexas;
b)
Impõe condições à colocação no mercado de produtos e equipamentos específicos que contenham, ou cujo funcionamento dependa de, gases fluorados com efeito de estufa;
c)
Impõe condições às utilizações específicas de gases fluorados com efeito de estufa; e
d)
Estabelece limites quantitativos à colocação de hidrofluorocarbonetos no mercado.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos do disposto no presente regulamento, entende-se por:
1.
«Gases fluorados com efeito de estufa», os hidrofluorocarbonetos, os perfluorocarbonetos, o hexafluoreto de enxofre e outros gases com efeito de estufa que contenham flúor, tal como enumerados no Anexo I, ou misturas que contenham qualquer dessas substâncias;
2.
«Hidrofluorocarbonetos» ou «HFC», as substâncias enumeradas na secção 1 do Anexo I, ou misturas que contenham qualquer dessas substâncias;
3.
«Perfluorocarbonetos» ou «PFC», as substâncias enumeradas na secção 2 do Anexo I, ou misturas que contenham qualquer dessas substâncias;
4.
«Hexafluoreto de enxofre» ou «SF6», a substância enumerada na secção 3 do Anexo I, ou misturas que a contenham;
5.
«Mistura», um fluido composto por duas ou mais substâncias, uma das quais, pelo menos, seja uma substância enumerada no Anexo I ou no Anexo II;
6.
«Potencial de aquecimento global» ou «PAG», o potencial de aquecimento climático de um gás com efeito de estufa por comparação com o do dióxido de carbono («CO2»), calculado em termos de relação entre os potenciais de aquecimento de um quilograma de gás com efeito de estufa e de um quilograma de CO2 num período de 100 anos, conforme previsto nos Anexos I, II e IV ou, no que respeita às misturas, de acordo com o Anexo IV;
7.
«Toneladas de equivalente de CO2», a quantidade de gases com efeito de estufa correspondente ao resultado da multiplicação da massa de gases com efeito de estufa em toneladas métricas pelo potencial de aquecimento global respetivo;
8.
«Operador», a pessoa singular ou coletiva que exerce um poder real sobre o funcionamento técnico dos produtos e equipamentos abrangidos pelo presente regulamento, podendo qualquer Estado-Membro, em situações definidas e específicas, designar o proprietário como responsável pelas obrigações do operador;
9.
«Utilização», o uso de gases fluorados com efeito de estufa na produção, manutenção ou assistência técnica, incluindo a recarga, de produtos e equipamentos, ou noutros processos referidos no presente regulamento;
10.
«Colocação no mercado», o primeiro fornecimento ou disponibilização a terceiros, na União, mediante pagamento ou a título gratuito, ou a utilização pelo próprio caso se trate de um produtor, o que inclui o desalfandegamento com vista à introdução em livre prática na União;
11.
«Equipamento hermeticamente fechado», um equipamento em que todas as partes que contenham gases fluorados com efeito de estufa são tornadas estanques por meio de soldadura, de braçadeiras ou de uma ligação permanente semelhante, que pode incluir válvulas cobertas ou orifícios de saída cobertos que permitam uma correta reparação ou eliminação, e que tenham uma taxa de fuga comprovada inferior a três gramas por ano sob uma pressão mínima equivalente a um quarto da pressão máxima permitida;
12.
«Recipiente», um produto concebido essencialmente para o transporte ou o armazenamento de gases fluorados com efeito de estufa;
13.
«Recipiente não recarregável», um recipiente que não pode ser recarregado sem para tal ser adaptado, ou que é colocado no mercado sem que esteja previsto o seu retorno para reenchimento;
14.
«Recuperação», a recolha e o armazenamento de gases fluorados com efeito de estufa provenientes de produtos, incluindo recipientes, e equipamentos durante a manutenção ou a assistência técnica, ou antes da eliminação dos produtos ou equipamentos em causa;
15.
«Reciclagem», a reutilização de um gás fluorado com efeito de estufa recuperado na sequência de um processo de depuração básico;
16.
«Valorização», a retransformação de um gás fluorado com efeito de estufa recuperado, a fim de lhe conferir um nível de desempenho equivalente ao de uma substância virgem, tendo em conta o fim a que se destina;
17.
«Destruição», o processo pelo qual a totalidade ou a maior parte de um gás fluorado com efeito de estufa é definitivamente transformada ou decomposta numa ou mais substâncias estáveis que não são gases fluorados com efeito de estufa;
18.
«Desativação», o encerramento definitivo ou a retirada de funcionamento ou serviço de um produto ou elemento de equipamento que contenha gases fluorados com efeito de estufa;
19.
«Reparação», a restauração de produtos ou equipamentos danificados ou com fugas que contenham gases fluorados com efeito de estufa, ou cujo funcionamento dependa desses gases, envolvendo uma parte que contenha ou seja concebida para conter os referidos gases;
20.
«Instalação», a junção de dois ou mais elementos de um equipamento ou circuitos que contenha ou seja concebido para conter gases fluorados com efeito de estufa, com vista à montagem de um sistema no local onde irá funcionar, que compreenda a junção das condutas de gás de um sistema para completar um circuito, independentemente da necessidade de carregar o sistema após a montagem;
21.
«Manutenção ou assistência técnica», todas as atividades, com exclusão da recuperação nos termos do artigo 8.o e da deteção de fugas nos termos do artigo 4.o e do artigo 10.o, n.o 1, alínea b), do presente regulamento, que impliquem uma intervenção nos circuitos que contenham ou sejam concebidos para conter gases fluorados com efeito de estufa, nomeadamente a injeção no sistema de gases fluorados com efeito de estufa, a remoção de um ou mais elementos do circuito ou equipamento, a remontagem de dois ou mais elementos do circuito ou equipamento ou ainda a reparação de fugas;
22.
«Substância virgem», uma substância que não tenha sido anteriormente utilizada;
23.
«Fixo», não habitualmente em trânsito durante a operação, incluindo aparelhos de ar condicionado residenciais móveis;
24.
«Móvel», habitualmente em trânsito durante o funcionamento;
25.
«Espuma unicomponente», um produto formador de espuma contido numa embalagem de aerossol, no estado líquido, ainda por reagir ou que reagiu apenas de forma parcial, que se expande e endurece ao sair da embalagem;
26.
«Camião refrigerado», um veículo a motor cuja massa excede 3,5 toneladas, concebido e construído principalmente para o transporte de mercadorias e equipado com uma unidade de refrigeração;
27.
«Reboque refrigerado», um veículo concebido e construído para ser rebocado por um camião ou por um trator, principalmente para o transporte de mercadorias, equipado com uma unidade de refrigeração;
28.
«Aerossol técnico», uma embalagem de aerossol utilizada na manutenção, reparação, limpeza, ensaio, desinsectação e fabrico de produtos e equipamentos, na instalação de equipamentos, e noutras aplicações;
29.
«Sistema de deteção de fugas», um dispositivo mecânico, elétrico ou eletrónico calibrado para deteção das fugas de gases fluorados com efeito de estufa que, em caso de deteção, alerta o operador;
30.
«Empresa», qualquer pessoa singular ou coletiva que:
a)
Produza, utilize, recupere, recolha, recicle, valorize ou destrua gases fluorados com efeito de estufa;
b)
Importe ou exporte gases fluorados com efeito de estufa ou produtos e equipamento que contenham gases desse tipo;
c)
Coloque no mercado gases fluorados com efeito de estufa ou produtos e equipamento que contenham esses gases ou cujo funcionamento dependa dos mesmos;
d)
Instale, preste assistência técnica, efetue a manutenção, repare, detete fugas ou desative equipamentos que contenham gases fluorados com efeito de estufa ou cujo funcionamento dependa desses gases;
e)
Opere equipamentos que contenham gases fluorados com efeito de estufa ou cujo funcionamento dependa desses gases;
f)
Produza, importe, exporte, coloque no mercado ou destrua gases enumerados no Anexo II;
g)
Coloque no mercado produtos ou equipamento que contenham gases enumerados no Anexo II;
31.
«Matéria-prima», qualquer gás fluorado com efeito de estufa ou substância enumerada no Anexo II que, num dado processo, sofra transformações químicas que a convertam inteiramente em relação à sua composição original e que produza emissões insignificantes;
32.
«Utilização comercial», o armazenamento, exposição ou distribuição de produtos para venda aos utilizadores finais, em serviços de retalho e restauração;
33.
«Equipamento de proteção contra incêndios», o equipamento e os sistemas utilizados em dispositivos de proteção contra incêndios, incluindo os extintores;
34.
«Ciclo orgânico de Rankine», o ciclo que contém gases fluorados com efeito de estufa condensáveis, convertendo o calor produzido por uma fonte térmica em energia para a geração de energia elétrica ou mecânica;
35.
«Equipamento militar», armas, munições e material de guerra com fins especificamente militares necessários para proteger os interesses essenciais dos Estados-Membros em matéria de segurança;
36.
«Comutadores elétricos», os dispositivos de comutação e suas combinações com equipamento associado de controlo, medição, proteção e regulação, bem como os conjuntos de tais dispositivos e equipamentos associados a interligações, acessórios, contentores e estruturas de apoio, destinados a utilização no contexto da geração, transmissão, distribuição e conversão de energia elétrica;
37.
«Sistemas múltiplos de refrigeração centralizada», os sistemas com dois ou mais compressores operados em paralelo, que estão ligados a um ou mais condensadores comuns e a uma série de dispositivos de refrigeração, tais como vitrinas, armários, congeladores ou câmaras frigoríficas;
38.
«Circuito primário de refrigeração de sistemas em cascata», o circuito primário em sistemas de temperaturas médias indiretos em que uma combinação de dois ou mais circuitos de refrigeração separados estão ligados em série, de tal modo que o circuito primário absorve o calor do condensador de um circuito secundário para a temperatura média;
39.
«Sistemas de ar condicionado em duas componentes», os sistemas de ar condicionado em compartimentos, que consistem numa unidade exterior e numa unidade interior ligada por uma tubagem de refrigeração, que requer instalação no local de uso.
CAPÍTULO II
CONFINAMENTO
Artigo 3.o
Prevenção das emissões de gases fluorados com efeito de estufa
1. É proibida a libertação intencional para a atmosfera de gases fluorados com efeito de estufa se a libertação não for tecnicamente necessária no âmbito da utilização pretendida.
2. Os operadores dos equipamentos que contêm gases fluorados com efeito de estufa devem tomar precauções para evitar a libertação não intencional («fugas») desses gases. Devem tomar todas as medidas que sejam tecnicamente e economicamente viáveis para minimizar as fugas de gases fluorados com efeito de estufa.
3. Se forem detetadas fugas dos gases fluorados, os operadores devem providenciar sem demora a reparação do equipamento.
Se o equipamento estiver obrigado a verificação para deteção de fugas ao abrigo do artigo 4.o, n.o 1, e tiver sido reparada uma fuga, os operadores devem velar por que, no prazo de um mês após a reparação, o equipamento seja verificado por pessoas singulares certificadas a fim de avaliar a eficácia da reparação.
4. As pessoas singulares que desempenham as tarefas referidas no artigo 10.o, n.o 1, alíneas a) a c), devem estar certificadas em conformidade com o artigo 10.o, n.os 4 e 7, e tomar as precauções necessárias para evitar fugas de gases fluorados com efeito de estufa.
As empresas que efetuam a instalação, assistência técnica, manutenção e reparação ou a desativação do equipamento indicado no artigo 4.o, n.o 2, alíneas a) a d), devem estar certificadas em conformidade com o artigo 10.o, n.os 6 e 7, e tomar as precauções necessárias para evitar fugas de gases fluorados com efeito de estufa.
Artigo 4.o
Verificação para deteção de fugas
1. Os operadores de equipamentos que contenham gases fluorados com efeito de estufa, não incorporados em espumas, em quantidades iguais ou superiores a cinco toneladas de equivalente de CO2 devem providenciar por que se verifique se o equipamento em causa tem fugas.
O equipamento hermeticamente fechado que contenha gases fluorados com efeito de estufa em quantidades inferiores a 10 toneladas de equivalente de CO2, não está obrigado a verificações para deteção de fugas ao abrigo do presente artigo, desde que o equipamento esteja rotulado como hermeticamente fechado.
Os comutadores elétricos não estão obrigados a verificações para deteção de fugas ao abrigo do presente artigo, desde que cumpram uma das seguintes condições:
a)
Tenham uma taxa de fuga comprovada inferior a 0,1 % ao ano, conforme indicado na especificação técnica do fabricante, e que estejam rotulados como tal;
b)
Estejam equipados com um dispositivo de controlo de pressão; ou
c)
Contenham menos de 6 kg de gases fluorados com efeito de estufa.
2. O n.o 1 aplica-se aos operadores dos seguintes equipamentos, se estes contiverem gases fluorados com efeito de estufa:
a)
Equipamentos de refrigeração fixos;
b)
Equipamentos de ar condicionado fixos;
c)
Bombas de calor fixas;
d)
Equipamento fixo de proteção contra incêndios;
e)
Unidades de refrigeração de camiões e reboques refrigerados;
f)
Comutadores elétricos;
g)
Ciclos orgânicos de Rankine.
No que respeita ao equipamento referido no primeiro parágrafo, alíneas a) a e), as verificações devem ser efetuadas por pessoas singulares certificadas de acordo com as regras previstas no artigo 10.o.
Em derrogação do n.o 1, primeiro parágrafo, até 31 de dezembro de 2016 o equipamento que contenha menos de 3 kg de gases fluorados com efeito de estufa ou o equipamento hermeticamente fechado, que esteja rotulado como tal e contenha menos de 6 kg de gases fluorados com efeito de estufa, não está obrigado a verificações para deteção de fugas.
3. As verificações para deteção de fugas previstas no n.o 1 devem ser efetuadas com a seguinte periodicidade:
a)
Para o equipamento que contenha gases fluorados com efeito de estufa em quantidades iguais ou superiores a cinco toneladas de equivalente de CO2, mas inferiores a 50 toneladas de equivalente de CO2: pelo menos de 12 em 12 meses ou, no caso de ter instalado um sistema de deteção de fugas, pelo menos de 24 em 24 meses;
b)
Para o equipamento que contenha gases fluorados com efeito de estufa em quantidades iguais ou superiores a 50 toneladas de equivalente de CO2, mas inferiores a 500 toneladas de equivalente de CO2: pelo menos de seis em seis meses ou, no caso de ter instalado um sistema de deteção de fugas, pelo menos de 12 em 12 meses;
c)
Para o equipamento que contenha gases fluorados com efeito de estufa em quantidades iguais ou superiores a 500 toneladas de equivalente de CO2: pelo menos de três em três meses ou, no caso de ter instalado um sistema de deteção de fugas, pelo menos de seis em seis meses.
4. Considera-se que são preenchidas as obrigações estabelecidas no n.o 1 relativas ao equipamento de proteção contra incêndios a que se refere o n.o 2, alínea d), desde que as seguintes duas condições sejam cumpridas:
a)
Ser o regime de inspeção em vigor conforme com as normas ISO 14520 ou EN 15004; e
b)
Ser o equipamento de proteção contra incêndios inspecionado com a frequência necessária prevista no n.o 3.
5. A Comissão pode, por meio de atos de execução, especificar os requisitos para as verificações para deteção de fugas a efetuar em conformidade com o n.o 1 do presente artigo para cada tipo de equipamento referido no mesmo número, identificar as partes do equipamento mais suscetíveis de ter fugas e revogar atos adotados nos termos do artigo 3.o, n.o 7, do Regulamento (CE) n.o 842/2006. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o
Artigo 5.o
Sistemas de deteção de fugas
1. Os operadores do equipamento enumerado no artigo 4.o, n.o 2, alíneas a) a d), que contenha gases fluorados com efeito de estufa em quantidades iguais ou superiores a 500 toneladas de equivalente de CO2 devem providenciar por que o equipamento disponha de um sistema de deteção de fugas que alerte o operador ou uma empresa de assistência técnica de qualquer fuga.
2. Os operadores do equipamento enumerado no artigo 4.o, n.o 2, alíneas f) e g), que contenha gases fluorados com efeito de estufa em quantidades iguais ou superiores a 500 toneladas de equivalente de CO2 e instalado a partir de 1 de janeiro de 2007, devem providenciar por que o equipamento disponha de um sistema de deteção de fugas que alerte o operador ou uma empresa de assistência técnica de qualquer fuga.
3. Os operadores do equipamento enumerado no artigo 4.o, n.o 2, alíneas a) a d) e g), que seja abrangido pelos n.os 1 ou 2 do presente artigo, devem providenciar por que os sistemas de deteção de fugas sejam inspecionados pelo menos uma vez de 12 em 12 meses para garantir o seu correto funcionamento.
4. Os operadores do equipamento enumerado no artigo 4.o, n.o 2, alínea f), que seja abrangido pelo n.o 2 do presente artigo, devem providenciar por que os sistemas de deteção de fugas sejam inspecionados pelo menos uma vez de seis em seis anos para garantir o seu correto funcionamento.
Artigo 6.o
Registos
1. Os operadores de equipamento que deva ser verificado para deteção de fugas nos termos do artigo 4.o, n.o 1, devem, para cada peça desse equipamento, estabelecer e manter registos que especifiquem as seguintes informações:
a)
Quantidade e tipo de gases fluorados com efeito de estufa instalados;
b)
Quantidade de gases fluorados com efeito de estufa adicionados durante a instalação, manutenção ou assistência técnica ou devido a fugas;
c)
Se as quantidades de gases fluorados com efeito de estufa instalados foram recicladas ou valorizadas, incluindo o nome e o endereço do local de reciclagem ou recuperação e, quando aplicável, o número do certificado;
d)
Quantidade de gases fluorados com efeito de estufa recuperados;
e)
Identidade da empresa que instalou, assistiu tecnicamente, efetuou a manutenção e, se for o caso, reparou ou desativou o equipamento, incluindo, quando aplicável, o número do seu certificado;
f)
Datas e resultados das verificações efetuadas a título do artigo 4.o, n.os 1 a 3;
g)
No caso de os equipamentos terem sido desativados, as medidas tomadas para recuperar e eliminar os gases fluorados com efeito de estufa.
2. A não ser que os registos referidos no n.o 1 sejam conservados numa base de dados estabelecida pelas autoridades competentes dos Estados-Membros, aplicam-se as seguintes regras:
a)
Os operadores a que se refere o n.o 1 devem conservar os registos referidos no mesmo número durante, pelo menos, cinco anos;
b)
As empresas que prestem aos operadores os serviços referidos no n.o 1, alínea e), devem conservar cópias dos registos referidos no n.o 1 durante, pelo menos, cinco anos.
Quando a autoridade competente dos Estados-Membros em causa ou a Comissão solicitar os registos referidos no n.o 1, estes devem ser-lhe facultados. Na medida em que os registos contêm informações ambientais, a Diretiva 2003/4/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (18) ou o Regulamento (CE) n.o 1367/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho (19) aplicam-se, conforme apropriado.
3. Para efeitos do disposto no artigo 11.o, n.o 4, as empresas que fornecem gases fluorados com efeito de estufa devem estabelecer registos das informações relevantes sobre os compradores dos gases fluorados com efeito de estufa, incluindo os seguintes detalhes:
a)
Os números dos certificados dos compradores; e
b)
As quantidades respetivas de gases fluorados com efeito de estufa adquiridos.
As empresas que fornecem gases fluorados com efeito de estufa devem conservar esses registos durante, pelo menos, cinco anos.
As empresas que fornecem gases fluorados com efeito de estufa devem facultar esses registos, quando a autoridade competente do Estado-Membro em causa ou a Comissão o solicitar. Na medida em que os registos contêm informações ambientais, a Diretiva 2003/4/CE ou o Regulamento (CE) n.o 1367/2006 aplicam-se, conforme apropriado.
4. A Comissão pode, por meio de um ato de execução, determinar o modelo dos registos referidos nos n.os 1 e 3 do presente artigo e definir o modo como estes devem ser estabelecidos e conservados. O referido ato de execução é adotado pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o.
Artigo 7.o
Emissões de gases fluorados com efeito de estufa relativos à produção
1. Os produtores de compostos fluorados devem tomar as precauções necessárias para limitar, tanto quanto possível, as emissões de gases fluorados com efeito de estufa geradas durante:
a)
A produção;
b)
O transporte; e
c)
O armazenamento.
O presente artigo também se aplica à produção de gases fluorados com efeito de estufa como subprodutos.
2. Sem prejuízo do artigo 11.o, n.o 1, a colocação no mercado de gases fluorados com efeito de estufa e dos gases enumerados no Anexo II é proibida, a menos que, se for caso disso, os produtores ou importadores forneçam provas aquando da sua colocação no mercado de que o trifluorometano, produzido como subproduto durante o processo de fabrico, incluindo durante a fabricação de matérias-primas para sua produção, foi destruído ou recuperado para posterior utilização, em linha com as melhores técnicas disponíveis.
Este requisito é aplicável a partir de 11 de junho de 2015.
Artigo 8.o
Recuperação
1. Os operadores de equipamentos fixos ou de unidades de refrigeração de camiões e reboques refrigerados, que contenham gases fluorados com efeito de estufa não incorporados em espumas, devem providenciar por que a recuperação desses gases seja efetuada por pessoas singulares detentoras dos certificados pertinentes previstos no artigo 10.o, por forma a que esses gases sejam reciclados, valorizados ou destruídos.
Essa obrigação aplica-se aos operadores dos seguintes equipamentos:
a)
Circuitos de arrefecimento de equipamentos de refrigeração fixos, de sistemas de ar condicionado fixos e de bombas de calor fixas;
b)
Circuitos de arrefecimento de unidades de refrigeração de camiões e reboques refrigerados;
c)
Equipamento fixo que contenha solventes à base de gases fluorados com efeito de estufa;
d)
Equipamentos fixos de proteção contra incêndios;
e)
Comutadores elétricos fixos.
2. As empresas que utilizem recipientes que contenham gases fluorados com efeito de estufa imediatamente antes da sua eliminação devem providenciar por que quaisquer gases residuais sejam recuperados e certificar-se de que são reciclados, valorizados ou destruídos.
3. Os operadores de produtos e equipamentos não enumerados no n.o 1, incluindo equipamentos móveis, que contenham gases fluorados com efeito de estufa devem providenciar por que, desde que tal seja tecnicamente viável e não acarrete custos desproporcionados, esses gases sejam recuperados por pessoas singulares devidamente qualificadas a fim de serem reciclados, valorizados ou destruídos, ou providenciar que sejam destruídos sem recuperação prévia.
A recuperação de gases fluorados com efeito de estufa a partir de equipamentos de ar condicionado em veículos rodoviários fora do âmbito de aplicação da Diretiva 2006/40/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (20) deve ser realizada por pessoas singulares devidamente qualificadas.
Para a recuperação de gases fluorados com efeito de estufa provenientes de equipamentos de ar condicionado em veículos a motor abrangidos pelo âmbito de aplicação da Diretiva 2006/40/CE, consideram-se devidamente qualificadas apenas as pessoas singulares que tenham pelo menos um atestado de formação nos termos do artigo 10.o, n.o 2.
Artigo 9.o
Regimes de responsabilidade do produtor
Sem prejuízo da legislação vigente da União, os Estados-Membros devem incentivar o desenvolvimento de regimes de responsabilidade do produtor para a recuperação de gases fluorados com efeito de estufa e sua reciclagem, valorização ou destruição.
Os Estados-Membros devem fornecer à Comissão informações sobre as medidas tomadas ao abrigo do primeiro parágrafo.
Artigo 10.o
Formação e certificação
1. Os Estados-Membros estabelecem ou adaptam com base nos requisitos mínimos referidos no n.o 5, programas de certificação, incluindo processos de avaliação. Os Estados-Membros devem providenciar por que seja ministrada formação às pessoas singulares que desempenhem as seguintes tarefas:
a)
Instalação, assistência técnica, manutenção, reparação ou desativação dos equipamentos enumerados no artigo 4.o, n.o 2, alíneas a) a f);
b)
Verificação para deteção de fugas no equipamento referido no artigo 4.o, n.o 2, alíneas a) a e), tal como previsto no artigo 4.o, n.o 1;
c)
Recuperação de gases fluorados com efeito de estufa, conforme previsto no artigo 8.o, n.o 1.
2. Os Estados-Membros devem providenciar por que sejam criados programas de formação destinados às pessoas singulares que recuperam gases fluorados com efeito de estufa provenientes de equipamentos de ar condicionado em veículos a motor abrangidos pelo âmbito de aplicação da Diretiva 2006/40/CE, com base nos requisitos mínimos referidos no n.o 5.
3. Os programas de certificação e a formação previstos nos n.os 1 e 2 devem abranger o seguinte:
a)
Regulamentação e normas técnicas aplicáveis;
b)
Prevenção de emissões;
c)
Recuperação de gases fluorados com efeito de estufa;
d)
Manipulação segura de equipamentos do tipo e da dimensão abrangidos pelo certificado;
e)
Informações sobre tecnologias relevantes para substituir ou reduzir a utilização de gases fluorados com efeito de estufa e a sua manipulação segura.
4. A emissão de certificados no âmbito dos programas de certificação previstos no n.o 1 está subordinada à aprovação do requerente num processo de avaliação estabelecido em conformidade com os n.os 1, 3 e 5.
5. Os requisitos mínimos aplicáveis aos programas de certificação são os estabelecidos nos Regulamentos (CE) n.o 303/2008 a (CE) n.o 306/2008 e ao abrigo do n.o 12. Os requisitos mínimos aplicáveis aos atestados de formação são os estabelecidos no Regulamento (CE) n.o 307/2008 e ao abrigo do n.o 12. Esses requisitos mínimos devem especificar para cada tipo de equipamento referido nos n.os 1 e 2 as habilitações práticas e conhecimentos teóricos necessários, se for o caso, diferenciando entre as diferentes atividades a serem abrangidas, bem como as condições para o reconhecimento mútuo dos certificados e atestados de formação.
6. Os Estados-Membros devem estabelecer ou adaptar os programas de certificação com base nos requisitos mínimos referidos no n.o 5 para as empresas que efetuem a instalação, assistência técnica, manutenção, reparação ou desativação dos equipamentos referidos no artigo 4.o, n.o 2, alíneas a) a d), para terceiros.
7. Os certificados e atestados de formação existentes emitidos nos termos do Regulamento (CE) n.o 842/2006 mantêm-se válidos, de acordo com as condições em que foram inicialmente emitidos.
8. Os Estados-Membros devem providenciar por que todas as pessoas singulares detentoras de certificados ao abrigo dos programas de certificação previstos nos n.os 1 e 7 tenham acesso a informações relativas aos seguintes elementos:
a)
Tecnologias referidas no n.o 3, alínea e); e
b)
Requisitos regulamentares em vigor para o trabalho com equipamentos que contenham refrigerantes alternativos aos gases fluorados com efeito de estufa.
9. Os Estados-Membros devem providenciar pela disponibilidade de formação para as pessoas singulares que pretendam atualizar os seus conhecimentos no que respeita às matérias referidas no n.o 3.
10. Até 1 de janeiro de 2017, os Estados-Membros devem notificar a Comissão dos seus programas de certificação e formação.
Os Estados-Membros devem reconhecer os certificados e atestados de formação emitidos noutro Estado-Membro em conformidade com o presente artigo. Não podem restringir a liberdade de prestação de serviços nem de estabelecimento devido ao facto de um certificado ter sido emitido noutro Estado-Membro.
11. Qualquer empresa que confie a outra empresa uma das tarefas referidas no n.o 1 deve efetuar as diligências necessárias para determinar se esta última detém os certificados necessários para o desempenho dessas tarefas nos termos do presente artigo.
12. Caso se afigure necessário, para a aplicação do presente artigo, prever uma orientação mais harmonizada para a formação e certificação, a Comissão, por meio de atos de execução, adapta e atualiza os requisitos mínimos quanto às qualificações e conhecimentos a cobrir, para especificar as modalidades da certificação ou atestação e as condições para o reconhecimento mútuo e para revogar atos adotados nos termos do artigo 5.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 842/2006. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o. Ao exercer a competência que lhe é conferida pelo presente número, a Comissão deve ter em conta os sistemas relevantes de qualificação e certificação já existentes.
13. A Comissão pode, por meio de atos de execução, determinar o modelo da notificação referida no n.o 10 do presente artigo e pode revogar atos adotados nos termos do artigo 5.o, n.o 5, do Regulamento (CE) n.o 842/2006. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o.
14. Caso as obrigações estabelecidas no presente artigo no que respeita à certificação e à formação imponham a um Estado-Membro encargos excessivos face às reduzidas proporções da sua população e à consequente falta de procura de formação e certificação desse tipo, o cumprimento poderá passar pelo reconhecimento de certificados emitidos noutros Estados-Membros.
Os Estados-Membros que aplicarem o presente número devem informar a Comissão, que, por sua vez, informará os demais Estados-Membros.
15. Nenhuma das disposições do presente artigo deve impedir os Estados-Membros de instituírem novos programas de certificação e formação no que respeita a equipamento que não o referido no n.o 1.
CAPÍTULO III
COLOCAÇÃO NO MERCADO E RESTRIÇÕES DE UTILIZAÇÃO
Artigo 11.o
Restrições à colocação no mercado
1. A colocação no mercado dos produtos e equipamentos enumerados no Anexo III, com exceção dos equipamentos militares, é proibida a partir das datas indicadas nesse anexo, com a diferenciação eventualmente aplicável em função do tipo ou do potencial de aquecimento global dos gases fluorados com efeito de estufa que contenham.
2. A proibição estabelecida no n.o 1 não se aplica a equipamentos cujos requisitos de conceção ecológica, adotados em aplicação da Diretiva 2009/125/CE, sejam tais que, devido a uma maior eficiência energética durante o seu funcionamento, as suas emissões de equivalente de CO2 durante o ciclo de vida seriam menores do que as provenientes de equipamento equivalente conforme com os requisitos de conceção ecológica pertinentes que não contenha hidrofluorocarbonetos.
3. Na sequência do pedido fundamentado de uma autoridade competente de um Estado-Membro e tendo em conta os objetivos do presente regulamento, a Comissão pode, a título excecional, por meio de atos de execução, autorizar uma isenção por um período máximo de quatro anos que permita a colocação no mercado de produtos e equipamentos enumerados no Anexo III que contenham ou cujo funcionamento dependa de gases fluorados com efeito de estufa, sempre que seja demonstrado que:
a)
Para produtos ou equipamentos específicos e para categorias de produtos ou equipamentos específicos, não existem alternativas ou que as mesmas não podem ser utilizadas por razões técnicas ou de segurança; ou
b)
O recurso a alternativas tecnicamente viáveis e seguras acarreta custos desproporcionados.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o.
4. Para efeitos de execução da instalação, assistência técnica, manutenção ou reparação de equipamentos que contenham gases fluorados com efeito de estufa, ou cujo funcionamento dependa desses gases, para os quais seja necessária a certificação ou atestação ao abrigo do artigo 10.o, só devem ser vendidos e comprados gases fluorados com efeito de estufa por empresas detentoras dos certificados ou atestados pertinentes, nos termos do artigo 10.o ou por empresas que empreguem pessoas detentoras de um certificado ou um atestado de formação nos termos do artigo 10.o, n.os 2 e 5. O presente número não obsta a que empresas não certificadas, que não exerçam as atividades referidas no primeiro período do presente número, recolham, transportem ou distribuam gases fluorados com efeito de estufa.
5. Os equipamentos não hermeticamente fechados carregados com gases fluorados com efeito de estufa só devem ser vendidos ao utilizador final quando forem fornecidas provas de que a instalação será efetuada por uma empresa certificada nos termos do artigo 10.o.
6. A Comissão recolhe, com base nos dados disponíveis dos Estados-Membros, informações sobre códigos, normas ou legislação nacionais dos Estados-Membros relativos a tecnologias de substituição que utilizem alternativas aos gases fluorados com efeito de estufa em equipamentos de refrigeração, equipamentos de ar condicionado, bombas de calor e em espumas.
A Comissão publica um relatório de síntese sobre as informações recolhidas ao abrigo do primeiro parágrafo até 1 de janeiro de 2017.
Artigo 12.o
Rotulagem e informações sobre os produtos e equipamentos
1. Os produtos e equipamentos que contenham gases fluorados com efeito de estufa, ou cujo funcionamento dependa desses gases, só podem ser colocados no mercado se estiverem rotulados. A presente disposição apenas se aplica a:
a)
Equipamentos de refrigeração;
b)
Equipamentos de ar condicionado;
c)
Bombas de calor;
d)
Equipamentos de proteção contra incêndios;
e)
Comutadores elétricos;
f)
Embalagens de aerossóis que contenham gases fluorados com efeito de estufa, com exceção de inaladores de dose calibrada para administração de substâncias farmacêuticas;
g)
Todos os recipientes de gases fluorados com efeito de estufa;
h)
Solventes à base de gases fluorados com efeito de estufa;
i)
Ciclos orgânicos de Rankine.
2. Os produtos ou equipamentos abrangidos por uma isenção nos termos do artigo 11.o, n.o 3, devem ser rotulados como tal e devem incluir a referência de que só podem ser utilizados com a finalidade para a qual uma isenção nos termos desse artigo foi concedida.
3. Do rótulo exigido em aplicação do n.o 1 devem constar os seguintes elementos:
a)
A referência de que o produto ou equipamento contém gases fluorados com efeito de estufa ou de que o seu funcionamento depende de tais gases;
b)
A designação industrial dos gases fluorados com efeito de estufa aceite ou, na falta dessa designação, a denominação química;
c)
A partir de 1 de janeiro de 2017, a quantidade expressa em peso e em equivalente de CO2 de gases fluorados com efeito de estufa contida no produto ou equipamento ou a quantidade de gases fluorados com efeito de estufa para a qual o equipamento foi concebido, e o potencial de aquecimento global desses gases.
Do rótulo exigido em aplicação do n.o 1 devem constar os seguintes elementos, se for caso disso:
a)
A referência de que os gases fluorados com efeito de estufa estão confinados num equipamento hermeticamente fechado;
b)
A referência de que os comutadores elétricos têm uma taxa de fuga comprovada inferior a 0,1 % ao ano segundo a especificação técnica do fabricante.
4. O rótulo deve ser claramente legível e indelével e ser colocado:
a)
Junto dos portos de serviço para carregamento ou recuperação do gás fluorado com efeito de estufa; ou
b)
Na parte do produto ou equipamento que o contenha.
O rótulo deve estar redigido nas línguas oficiais do Estado-Membro em que seja colocado no mercado.
5. As espumas e polióis pré-misturados que contenham gases fluorados com efeito de estufa só podem ser colocadas no mercado se os gases fluorados com efeito de estufa estiverem identificados por um rótulo utilizando a designação industrial aceite ou, na falta dessa designação, a denominação química. O rótulo deve indicar claramente que a espuma ou o poliol pré-misturado contem gases fluorados com efeito de estufa. No caso das placas de espuma, essa informação deve nelas figurar clara e indelevelmente.
6. Os gases fluorados com efeito de estufa valorizados ou reciclados devem ser rotulados com a indicação de que a substância foi valorizada ou reciclada e ostentar informações sobre o número do lote e o nome e endereço da instalação de valorização ou reciclagem.
7. Os gases fluorados com efeito de estufa colocados no mercado para destruição devem ser rotulados com a indicação de que o conteúdo do recipiente só pode ser destruído.
8. Os gases fluorados com efeito de estufa colocados no mercado para exportação direta devem ser rotulados com a indicação de que o conteúdo do recipiente só pode ser exportado diretamente.
9. Os gases fluorados com efeito de estufa colocados no mercado para utilização em equipamentos militares devem ser rotulados com a indicação de que o conteúdo do recipiente só pode ser utilizado para esse fim.
10. Os gases fluorados com efeito de estufa colocados no mercado para a gravação de material semicondutor ou a limpeza de câmaras de deposição química de vapor no setor do fabrico de semicondutores devem ser rotulados com a indicação de que o conteúdo do recipiente só pode ser utilizado para esse fim.
11. Os gases fluorados com efeito de estufa colocados no mercado para utilização como matéria-prima devem ser rotulados com a indicação de que o conteúdo do recipiente só pode utilizado como matéria-prima.
12. Os gases fluorados com efeito de estufa colocados no mercado para a produção de inaladores de dose calibrada para administração de substâncias farmacêuticas devem ser rotulados com a indicação de que o conteúdo do recipiente só pode ser utilizado para esse fim.
13. As informações referidas nos n.os 3 e 5 devem constar dos manuais de instruções dos produtos e equipamentos em causa.
No caso dos produtos e equipamentos que contêm gases fluorados com efeito de estufa cujo potencial de aquecimento global seja igual ou superior a 150, essas informações devem figurar também nas descrições publicitárias.
14. A Comissão pode, por meio de atos de execução, estabelecer o modelo dos rótulos referidos no n.o 1 e nos n.os 4 a 12 e pode revogar os atos adotados em aplicação do artigo 7.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 842/2006. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o.
15. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 22.o, que alterem os requisitos de rotulagem estabelecidos nos n.os 4 a 12, se a evolução comercial e tecnológica assim o exigir.
Artigo 13.o
Restrições de utilização
1. É proibido utilizar hexafluoreto de enxofre na fundição injetada de magnésio e na reciclagem de ligas de magnésio obtidas por esse processo.
No caso das instalações que utilizem menos de 850 kg de hexafluoreto de enxofre por ano, em relação ao magnésio por fundição injetada e à reciclagem de ligas de magnésio por fundição injetada, essa proibição só se aplica a partir de 1 de janeiro de 2018.
2. É proibido utilizar hexafluoreto de enxofre no enchimento de pneus de veículos.
3. A partir de 1 de janeiro de 2020, é proibida a utilização de gases fluorados com efeito de estufa cujo potencial de aquecimento global seja igual ou superior a 2 500 na assistência técnica ou na manutenção de equipamentos de refrigeração com uma carga de 40 toneladas ou mais de equivalente de CO2.
O presente número não se aplica aos equipamentos militares ou a equipamentos destinados a aplicações concebidas para arrefecer produtos a temperaturas inferiores a - 50 °C.
A proibição a que se refere o primeiro parágrafo não é aplicável às seguintes categorias de gases fluorados com efeito de estufa até 1 de janeiro de 2030:
a)
A gases fluorados com efeito de estufa valorizados com um potencial de aquecimento global igual ou superior a 2 500 utilizados na manutenção ou assistência técnica de equipamentos de refrigeração existentes, desde que rotulados nos termos do artigo 12.o, n.o 6;
b)
A gases fluorados com efeito de estufa reciclados com um potencial de aquecimento global igual ou superior a 2 500 utilizados na manutenção ou assistência técnica de equipamentos de refrigeração existentes, desde que esses gases tenham sido recuperados dos referidos equipamentos. Os gases reciclados só podem ser utilizados pela empresa que procedeu à sua recuperação como parte da manutenção ou da assistência técnica ou pela empresa para a qual a recuperação foi efetuada como parte da manutenção ou assistência técnica.
A proibição a que se refere o primeiro parágrafo não se aplica aos equipamentos de refrigeração para os quais tenha sido autorizada uma isenção em aplicação do artigo 11.o, n.o 3.
Artigo 14.o
Pré-carregamento de equipamentos com hidrofluorocarbonetos
1. A partir de 1 de janeiro de 2017, os equipamentos de refrigeração e de ar condicionado e as bombas de calor carregados com hidrofluorocarbonetos não podem ser colocados no mercado, a não ser que os hidrofluorocarbonetos carregados nesse equipamento estejam incluídos no regime de quotas referido no Capítulo IV.
2. Aquando da colocação no mercado de equipamentos pré-carregados a que se refere o n.o 1, os fabricantes e importadores devem assegurar que a conformidade com o n.o 1 está plenamente documentada e redigir uma declaração de conformidade nesse sentido.
A partir de 1 de janeiro de 2018, caso os hidrofluorocarbonetos contidos nos equipamentos não tenham sido colocados no mercado antes do carregamento, os importadores desse equipamentos devem, assegurar que, anualmente até 31 de março, a exatidão da documentação e da declaração de conformidade seja verificada, para o ano civil anterior, por um auditor independente. O auditor deve ser:
a)
Acreditado em aplicação da Diretiva 2003/87/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (21); ou
b)
Acreditado para verificar demonstrações financeiras nos termos da legislação do Estado-Membro em causa.
Os fabricantes e importadores de equipamentos a que se refere o n.o 1 devem conservar a documentação e a declaração de conformidade durante um período mínimo de cinco anos após a colocação dos equipamentos no mercado. Os importadores de equipamentos que coloquem no mercado equipamentos pré-carregados cujos hidrofluorocarbonetos não tenham sido colocados no mercado antes desses equipamentos serem carregados devem assegurar que estes sejam registados nos termos do artigo 17.o, n.o 1, alínea e).
3. Ao redigir a declaração de conformidade, os fabricantes e importadores dos equipamentos a que se refere o n.o 1 assumem a responsabilidade pelo cumprimento dos n.os 1 e 2.
4. A Comissão determina, por meio de atos de execução, as disposições pormenorizadas relativas à declaração de conformidade e à verificação pelo auditor independente referido no n.o 2, segundo parágrafo, do presente artigo. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o.
CAPÍTULO IV
REDUÇÃO DA QUANTIDADE DE HIDROFLUOROCARBONETOS COLOCADOS NO MERCADO
Artigo 15.o
Redução da quantidade de hidrofluorocarbonetos colocados no mercado
1. A Comissão deve assegurar que a quantidade de hidrofluorocarbonetos que os produtores e importadores têm o direito de colocar anualmente no mercado da União não excede a quantidade máxima para o ano em causa, calculada de acordo com o Anexo V.
Compete aos produtores ou importadores zelar por que a quantidade de hidrofluorocarbonetos calculada de acordo com o Anexo V que cada um deles coloca no mercado não exceda a quota respetiva atribuída em aplicação do artigo 16.o, n.o 5, ou transferida em aplicação do artigo 18.o.
2. O presente artigo não se aplica aos produtores ou importadores de menos de 100 toneladas de equivalente de CO2 de hidrofluorocarbonetos por ano.
O presente artigo não se aplica também às seguintes categorias de hidrofluorocarbonetos:
a)
Hidrofluorocarbonetos importados na União para destruição;
b)
Hidrofluorocarbonetos usados por um produtor em aplicações como matéria-prima ou fornecidos diretamente às empresas por um produtor ou importador para uso em aplicações como matéria-prima;
c)
Hidrofluorocarbonetos fornecidos diretamente às empresas por um produtor ou importador para exportação para fora da União, caso não sejam posteriormente disponibilizados a qualquer outra parte dentro da União antes de serem exportados;
d)
Hidrofluorocarbonetos fornecidos diretamente por um produtor ou importador para uso em equipamentos militares;
e)
Hidrofluorocarbonetos fornecidos diretamente por um produtor ou importador a uma empresa que os utiliza para a gravação de material semicondutor ou a limpeza de câmaras de deposição química de vapor no setor do fabrico de semicondutores;
f)
A partir de 1 de janeiro de 2018, hidrofluorocarbonetos fornecidos diretamente por um produtor ou importador a uma empresa produtora de inaladores de dose calibrada para administração de substâncias farmacêuticas.
3. O presente artigo e os artigos 16.o, 18.o, 19.o e 25.o aplicam-se igualmente aos hidrofluorocarbonetos incorporados em polióis pré-misturados.
4. Na sequência de um pedido fundamentado de uma autoridade competente de um Estado-Membro e tendo em conta os objetivos do presente regulamento, a Comissão pode, a título excecional, por meio de atos de execução, autorizar uma isenção por um período máximo de quatro anos que exclua da exigência de atribuição de quotas prevista no n.o 1 os hidrofluorocarbonetos utilizados em aplicações específicas, ou em categorias específicas de produtos ou equipamentos, sempre que seja demonstrado que:
a)
Para essas aplicações, produtos e equipamentos particulares, não existem alternativas ou não podem estas ser utilizadas por razões técnicas ou de segurança; e
b)
Não pode ser assegurado um abastecimento suficiente de hidrofluorocarbonetos sem implicar custos desproporcionados.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o.
Artigo 16.o
Atribuição de quotas para colocação de hidrofluorocarbonetos no mercado
1. Até 31 de outubro de 2014, a Comissão estabelece, por meio de atos de execução, para cada produtor ou importador, que tenha comunicado dados ao abrigo do artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 842/2006, um valor de referência baseado na média anual das quantidades de hidrofluorocarbonetos que o produtor ou importador declare ter colocado no mercado entre 2009 e 2012. Os valores de referência são calculados de acordo com o Anexo V do presente regulamento.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o.
2. Os produtores e importadores que não tenham comunicado a colocação no mercado de hidrofluorocarbonetos nos termos do artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 842/2006 para o período de referência indicado no n.o 1 podem declarar a sua intenção de colocar hidrofluorocarbonetos no mercado no ano seguinte.
A declaração deve ser dirigida à Comissão e indicar os tipos e quantidades de hidrofluorocarbonetos a colocar no mercado.
A Comissão publica um aviso relativo ao prazo para apresentação dessas declarações. Antes de apresentarem uma declaração nos termos dos n.o 2 e 4 do presente artigo, as empresas devem inscrever-se no registo previsto no artigo 17.o.
3. Até 31 de outubro de 2017 e, posteriormente, de três em três anos, a Comissão recalcula os valores de referência para os produtores e importadores referidos nos n.os 1 e 2 do presente artigo com base na média anual das quantidades de hidrofluorocarbonetos legalmente colocadas no mercado a partir de 1 de janeiro de 2015 e comunicadas nos termos do artigo 19.o para os anos disponíveis. A Comissão estabelece esses valores de referência por meio de atos de execução.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o.
4. Os produtores e importadores para os quais se tenham determinado valores de referência podem declarar quantidades adicionais previstas, procedendo como se refere no n.o 2.
5. Compete à Comissão atribuir a cada produtor ou importador quotas para colocação de hidrofluorocarbonetos no mercado para cada ano a partir de 2015, recorrendo ao mecanismo de atribuição descrito no Anexo VI.
Só são atribuídas quotas aos produtores ou importadores estabelecidos na União ou que tenham mandatado um representante único estabelecido na União para efeitos de cumprimento dos requisitos do presente regulamento. O representante único pode ser o mesmo que o mandatado nos termos do artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 1907/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho (22).
O representante único deve cumprir todas as obrigações que incumbem aos produtores e importadores por força do disposto no presente regulamento.
Artigo 17.o
Registo
1. Até 1 de janeiro de 2015, a Comissão deve criar e assegurar o funcionamento de um registo eletrónico de quotas para colocação de hidrofluorocarbonetos no mercado (a seguir designado «registo»).
A inscrição no registo é obrigatória para:
a)
Os produtores e importadores a quem tenham sido atribuídas quotas para colocação de hidrofluorocarbonetos no mercado nos termos do artigo 16.o, n.o 5;
b)
As empresas para as quais tenha sido transferida uma quota nos termos do artigo 18.o;
c)
Os produtores e importadores que manifestem a intenção de apresentar uma declaração nos termos do artigo 16.o, n.o 2;
d)
Os produtores e importadores que forneçam, ou as empresas que recebam, hidrofluorocarbonetos para os fins referidos no artigo 15.o, n.o 2, segundo parágrafo, alíneas a) a f);
e)
Os importadores de equipamentos que coloquem equipamentos pré-carregados no mercado, caso os hidrofluorocarbonetos contidos no equipamento não tenham sido colocados no mercado antes de os equipamentos serem carregados nos termos do artigo 14.o.
O registo deve ser efetuado por meio de pedido à Comissão, de acordo com os procedimentos a estabelecer pela Comissão.
2. A Comissão pode, na medida do necessário, por meio de atos de execução, garantir o bom funcionamento do registo. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o.
3. A Comissão deve assegurar que os produtores e importadores registados sejam informados, através do registo, da quota atribuída e de quaisquer alterações da quota durante o período de atribuição.
4. As autoridades competentes dos Estados-Membros, incluindo as autoridades aduaneiras, têm acesso ao registo para fins de informação.
Artigo 18.o
Transferência de quotas e autorização de utilização das quotas para a colocação no mercado de hidrofluorocarbonetos em equipamentos importados
1. Os produtores e importadores para os quais se tenha determinado um valor de referência nos termos do artigo 16.o, n.os 1 ou 3, e aos quais tenha sido atribuída uma quota nos termos do artigo 16.o, n.o 5, podem transferir, no registo referido no artigo 17.o, n.o 1, a totalidade ou parte da quantidade correspondente à quota para outro produtor ou importador da União ou para outro produtor ou importador representado por um representante único na União, tal como referido no artigo 16.o, n.o 5, segundo e terceiro parágrafos.
2. Os produtores ou importadores que tenham recebido a sua quota nos termos do artigo 16.o, n.os 1 e 3, ou para quem tenha sido transferida uma quota nos termos do n.o 1 do presente artigo, podem autorizar outra empresa a usar a sua quota para efeitos do artigo 14.o.
Os produtores ou importadores que tenham recebido a sua quota exclusivamente com base numa declaração nos termos do artigo 16.o, n.o 2, só podem autorizar outra empresa a usar a sua quota para efeitos do artigo 14.o na condição de as quantidades correspondentes de hidrofluorocarbonetos serem fisicamente fornecidas pelos produtores ou importadores que emitem a autorização.
Para efeitos do disposto nos artigos 15.o e 16.o e no artigo 19.o, n.os 1 e 6, as quantidades respetivas de hidrofluorocarbonetos são consideradas como tendo sido colocadas no mercado pelos produtores ou importadores que emitem a autorização no momento em que esta é emitida. A Comissão pode exigir dos produtores ou importadores que emitem a autorização provas de que exercem atividades no setor do fornecimento de hidrofluorocarbonetos.
CAPÍTULO V
RELATÓRIOS
Artigo 19.o
Relatórios de produção, importação, exportação, utilização como matéria-prima e destruição das substâncias enumeradas nos Anexos I ou II
1. Até 31 de março de 2015 e, em seguida, anualmente, cada produtor, importador ou exportador que tenha produzido, importado ou exportado uma quantidade igual ou superior a uma tonelada métrica ou a 100 toneladas de equivalente de CO2 de gases fluorados com efeito de estufa e de gases enumerados no Anexo II no ano civil anterior deve comunicar à Comissão os dados previstos no Anexo VII respeitantes a cada uma dessas substâncias para o ano civil em causa. O presente número aplica-se igualmente às empresas que recebem quotas nos termos do artigo 18.o, n.o 1.
2. Até 31 de março de 2015 e, em seguida, anualmente, cada empresa que tenha destruído uma quantidade igual ou superior a uma tonelada métrica ou a 1 000 toneladas de equivalente de CO2 de gases fluorados com efeito de estufa e de gases enumerados no Anexo II no ano civil anterior deve comunicar à Comissão os dados previstos no Anexo VII respeitantes a cada uma dessas substâncias para o ano civil em causa.
3. Até 31 de março de 2015 e, em seguida, anualmente, cada empresa que tenha utilizado uma quantidade igual ou superior a 1 000 toneladas de equivalente de CO2 de gases fluorados com efeito de estufa como matéria-prima no ano civil anterior deve comunicar à Comissão os dados previstos no Anexo VII respeitantes a cada uma dessas substâncias para o ano civil em causa.
4. Até 31 de março de 201 515 e, em seguida, anualmente, cada empresa que tenha colocado no mercado uma quantidade igual ou superior a 500 toneladas de equivalente de CO2 de gases fluorados com efeito de estufa e de gases enumerados no Anexo II contidos em produtos ou equipamentos no ano civil anterior deve comunicar à Comissão os dados previstos no Anexo VII respeitantes a cada uma dessas substâncias para o ano civil em causa.
5. Cada importador de equipamentos que coloque no mercado equipamentos pré-carregados cujos hidrofluorocarbonetos não tenham sido colocados no mercado antes de os equipamentos serem carregados deve apresentar à Comissão um documento de verificação emitido nos termos do artigo 14.o, n.o 2.
6. Até 30 de junho de 2015 e, em seguida, anualmente, cada empresa que nos termos do n.o 1 comunique a colocação no mercado de uma quantidade igual ou superior a 10 000 toneladas de equivalente de CO2 de hidrofluorocarbonetos no ano civil anterior deve, além disso, providenciar por que a exatidão dos dados seja verificada por um auditor independente. Os auditores devem ser:
a)
Acreditados em aplicação da Diretiva 2003/87/CE; ou
b)
Acreditados para verificar demonstrações financeiras nos termos da legislação do Estado-Membro em causa.
Essas empresas devem conservar o relatório de verificação durante, pelo menos, cinco anos. Quando a autoridade competente do Estado-Membro em causa ou a Comissão solicitar os relatórios das verificações, estes devem ser-lhe facultados.
7. A Comissão pode, por meio de atos de execução, estabelecer o modelo dos relatórios a que se refere o presente artigo e as formas de os apresentar.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 24.o.
8. Cabe à Comissão tomar medidas adequadas para proteger a confidencialidade das informações que lhe sejam comunicadas a título do presente artigo.
Artigo 20.o
Recolha de dados relativos às emissões
Os Estados-Membros devem estabelecer sistemas de comunicação de dados para os setores pertinentes referidos no presente regulamento, com o objetivo de, na medida do possível, obter dados relativos às emissões.
CAPÍTULO VI
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 21.o
Revisão
1. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 22.o, a fim de atualizar os Anexos I, II e IV com base nos novos relatórios de avaliação adotados pelo Painel Intergovernamental sobre as Alterações Climáticas ou nos novos relatórios do Comité de Avaliação Científica do Protocolo de Montreal sobre o potencial de aquecimento global das substâncias constantes das listas.
2. Com base nas informações relativas à colocação no mercado de gases enumerados nos Anexos I e II, comunicadas de acordo com o artigo 19.o, nas informações relativas às emissões de gases fluorados com efeito de estufa facultadas de acordo com o artigo 20.o e em todas as informações relevantes recebidas dos Estados-Membros, a Comissão monitoriza a aplicação e os efeitos do presente regulamento.
Até 31 de dezembro de 2020, a Comissão deve publicar um relatório sobre a disponibilidade de hidroclorofluorocarbonetos no mercado da União.
Até 31 de dezembro de 2022, a Comissão deve publicar um relatório geral sobre a aplicação do presente regulamento que inclua, designadamente:
a)
Uma previsão da procura continuada de hidrofluorocarbonetos até 2030 e depois disso;
b)
Uma avaliação da necessidade de a União e os Estados-Membros adotarem medidas adicionais, à luz dos atuais e dos novos compromissos internacionais relativos à redução das emissões de gases fluorados com efeito de estufa;
c)
Uma panorâmica das normas europeias e internacionais, legislação nacional em matéria de segurança e códigos de construção nos Estados-Membros relativos à transição para refrigerantes alternativos;
d)
Uma revisão da disponibilidade de alternativas tecnicamente viáveis e custo-eficazes aos produtos e equipamentos que contêm gases com efeito de estufa para produtos e equipamentos não enumerados no Anexo III, tendo em conta a eficiência energética.
3. Até 1 de julho de 2017, a Comissão deve publicar um relatório que avalia a proibição em conformidade com o Anexo III, ponto 13, em especial a disponibilidade de alternativas custo-eficazes, tecnicamente viáveis, energeticamente eficientes e fiáveis aos sistemas múltiplos de refrigeração centralizada referidos nesta disposição. À luz deste relatório, a Comissão deve apresentar, se for caso disso, uma proposta legislativa ao Parlamento Europeu e ao Conselho com vista a alterar a disposição constante do Anexo III, ponto 13.
4. Até 1 de julho de 2020, a Comissão deve publicar um relatório para determinar se existem alternativas custo-eficazes, tecnicamente viáveis, energeticamente eficientes e fiáveis que permitam substituir os gases fluorados com efeito de estufa em novos equipamentos para comutação secundária de média tensão e de novos pequenos sistemas de ar condicionado em duas componentes e submeter, se for caso disso, uma proposta legislativa ao Parlamento Europeu e ao Conselho para alterar a lista constante do Anexo III.
5. Até 1 de julho de 2017, a Comissão deve publicar um relatório para avaliar o método de atribuição, nomeadamente o impacto da quota de atribuição gratuita, e os custos de execução do presente regulamento nos Estados-Membros e de um eventual acordo sobre hidrofluorocarbonetos, se for caso disso. À luz deste relatório, a Comissão deve apresentar se for caso disso uma proposta legislativa ao Parlamento Europeu e ao Conselho com vista a:
a)
Alterar o método de atribuição de quotas;
b)
Estabelecer um método adequado de distribuição de eventuais receitas.
6. Até 1 de janeiro de 2017, a Comissão deve publicar um relatório de avaliação da legislação da União no que diz respeito à formação das pessoas singulares para a manipulação segura de refrigerantes alternativos e apresentar, se necessário, uma proposta legislativa ao Parlamento Europeu e ao Conselho de alteração da legislação relevante da União.
Artigo 22.o
Exercício da delegação
1. O poder de adotar atos delegados é conferido à Comissão nas condições estabelecidas no presente artigo.
2. O poder de adotar atos delegados referido no artigo 12.o, n.o 15, e no artigo 21.o, n.o 1, é conferido à Comissão por um prazo de cinco anos a contar de 10 de junho de 2014. A Comissão elabora um relatório relativo à delegação de poderes pelo menos nove meses antes do final do prazo de cinco anos. A delegação de poderes é tacitamente prorrogada por períodos sucessivos de cinco anos, salvo se o Parlamento Europeu ou o Conselho a tal se opuserem pelo menos três meses antes do final de cada prazo.
3. A delegação de poderes referida no artigo 12.o, n.o 15, e o artigo 21.o n.o 1, pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação dos poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afeta os atos delegados já em vigor.
4. Assim que adotar um ato delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os atos delegados adotados nos termos do artigo 12.o, n.o 15, e do artigo 21.o, n.o 1, só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objeções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da data da notificação desse ato ao Parlamento Europeu e ao Conselho, ou se, antes do termo desse prazo, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que não têm objeções a formular. O referido prazo pode ser prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.
Artigo 23.o
Fórum de consulta
A Comissão assegura, na aplicação do presente regulamento, uma participação equilibrada de representantes dos Estados-Membros e da sociedade civil, incluindo organizações ambientais, representantes de fabricantes, operadores e pessoas certificadas. Para o efeito, estabelece um fórum de consulta onde estas partes podem encontrar-se e que faculta aconselhamento e experiências especializadas à Comissão sobre a aplicação do presente regulamento, nomeadamente no que diz respeito à disponibilidade de alternativas aos gases fluorados com efeito de estufa, incluindo os aspetos ambientais, técnicos, económicos e de segurança da sua utilização. O regulamento do fórum de consulta é estabelecido pela Comissão e é publicado.
Artigo 24.o
Procedimento de comité
1. A Comissão é assistida por um comité. Este comité deve ser entendido como comité na aceção do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
2. Caso se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 5.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011. Na falta de parecer do comité, a Comissão não pode adotar o projeto de ato de execução, aplicando-se o artigo 5.o, n.o 4, terceiro parágrafo, do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
Artigo 25.o
Sanções
1. Os Estados-Membros definem o regime de sanções aplicável às infrações ao presente regulamento e tomam as medidas necessárias para garantir a aplicação desse regime. As sanções previstas devem ser efetivas, proporcionadas e dissuasivas.
Os Estados-Membros devem notificar a Comissão dessas disposições até 1 de janeiro de 2017, bem como, sem demora, de quaisquer alterações posteriores que lhes digam respeito.
2. Além das sanções referidas no n.o 1, às empresas que excedam a quota que lhes foi atribuída para colocação de hidrofluorocarbonetos no mercado nos termos do artigo 16.o, n.o 5, ou que adquiram por transferência nos termos do artigo 18.o, só pode ser atribuída uma quota reduzida para o período de atribuição seguinte àquele em que foi detetado o excesso.
O montante da redução a aplicar corresponde a 200 % da quantidade que excedeu a quota. Se o montante da redução exceder a quota a atribuir nos termos do artigo 16.o, n.o 5, para o período seguinte àquele em que foi detetado o excesso, não é atribuída nenhuma quota para esse período e as quotas para os períodos subsequentes serão reduzidas de igual modo, até que toda a quantidade em causa tenha sido deduzida.
Artigo 26.o
Revogação
O Regulamento (CE) n.o 842/2006 é revogado com efeitos a partir de 1 de janeiro de 2015, sem prejuízo do cumprimento dos requisitos do referido regulamento em conformidade com o calendário nele fixado.
No entanto, os Regulamentos (CE) n.o 1493/2007, (CE) n.o 1494/2007, (CE) n.o 1497/2007, (CE) n.o 1516/2007, (CE) n.o 303/2008, (CE) n.o 304/2008, (CE) n.o 305/2008, (CE) n.o 306/2008, (CE) n.o 307/2008 e (CE) n.o 308/2008 mantêm-se em vigor e continuam a ser aplicáveis, a menos e até que sejam revogados por atos delegados ou de execução adotados pela Comissão nos termos do presente regulamento.
As referências ao Regulamento (CE) n.o 842/2006 devem entender-se como referências ao presente regulamento e ser lidas de acordo com a tabela de correspondência constante do Anexo VIII.
Artigo 27.o
Entrada em vigor e data de aplicação
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de janeiro de 2015.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito Estrasburgo, 16 de abril de 2014.