РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 331/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на програма за обмен, помощ и обучение за защита на еврото срещу фалшифициране (програма „Перикъл 2020“) и за отмяна на решения на Съвета 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 133 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът и държавите членки сами са си поставили за цел да приемат мерките, необходими за използването на еврото като единна парична единица. Тези мерки включват защита на еврото срещу фалшифициране и свързаните с него измами, като по този начин се повиши ефективността на икономиката на Съюза и се осигури устойчивост на публичните финанси.
(2)
Регламент (ЕО) № 1338/2001 на Съвета (3) предвижда обмен на информация, сътрудничество и взаимна помощ, като по този начин изгражда хармонизирана рамка за защита на еврото. Действието на посочения регламент бе разширено с Регламент (ЕО) № 1339/2001 на Съвета (4) по отношение на онези държави членки, които не са приели еврото като своя единна парична единица, така че да се осигури равностойно ниво на защита за еврото в целия Съюз.
(3)
Действията, целящи насърчаване на обмена на информация и персонал, техническа и научна помощ и специализирано обучение, подпомагат значително защитата на единната парична единица на Съюза срещу фалшифициране и свързаните с това измами, и следователно и постигането на високо и равностойно ниво на защита в целия Съюз, като същевременно демонстрират способността на Съюза да се справи с тежката организирана престъпност.
(4)
Програмата за защита на еврото срещу фалшифициране (програмата „Перикъл“) допринася за повишаване на осведомеността на гражданите на Съюза, като подобрява защитата на еврото, най-вече чрез редовно оповестяване на резултатите от подкрепяните от тази програма действия.
(5)
Помощта за такива действия, оказвана в миналото по линия на решения 2001/923/ЕО (5) и 2001/924/ЕО (6) на Съвета, които впоследствие са били изменени и допълнени с решения 2006/75/ЕО (7), 2006/76/ЕО (8), 2006/849/ЕО (9) и 2006/850/ЕО (10) на Съвета позволи засилването на действията на Съюза и държавите членки в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране. Целите на програма „Перикъл“ както за периода 2002-2006 г., така и за периода 2007-2013 г. бяха успешно постигнати.
(6)
В своята оценка на въздействието, извършена през 2011 г., за да прецени дали програмата „Перикъл“ следва да бъде продължена, Комисията достигна до заключението, че програмата „Перикъл“ следва да бъде подновена с подобрени цели и методология.
(7)
Препоръката в оценката на въздействието беше, че следва да се продължат и допълнително да се развият действията в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране на равнището на Съюза и на държавите членки, като се вземат предвид новите предизвикателства в контекста на бюджетните ограничения. Съгласно новата програма „Перикъл 2020“, предложенията, представяни от участващите държави членки, могат да включват участници от трети държави, ако тяхното участие е важно за защитата на еврото.
(8)
Следва да се гарантира, че програма „Перикъл 2020“ е съвместима с други релевантни програми и действия и ги допълва. Следователно, с оглед изпълнението на програмата „Перикъл 2020“, в рамките на комитета, посочен в Регламент (ЕО) № 1338/2001, Комисията следва да проведе всички необходими консултации с основните участващи страни (по-специално компетентните национални органи, определени от държавите членки, Европейската централна банка и Европол) за да оцени нуждите във връзка със защитата на еврото и по-специално по отношение на обмена, помощта и обучението.
(9)
Програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага при пълно спазване на разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11). В съответствие с посочения регламент, не се допуска единствената цел на безвъзмездните средства да бъде закупуване на оборудване. Безвъзмездните средства имат за цел да подкрепят финансово дейност, предназначена да подпомогне постигането на цел на политиката на Съюза.
(10)
Значението на еврото като световна валута изисква подходящо равнище на защита на международно ниво, която може да бъде постигната чрез предоставяне на средства за закупуване на оборудване, което да бъде използвано от агенции на трети държави при разследване на случаи на фалшифициране на еврото.
(11)
Оценката на програмата „Перикъл“, извършена със заинтересованите страни, свидетелства за добавената стойност на тази програма, а именно високо ниво на сътрудничество между държавите членки и с трети държави, както и взаимно допълване с действия, предприемани на национално ниво, което води до повишена ефективност. Очаква се продължаването на програма „Перикъл“ на равнището на Съюза да допринесе съществено за поддържане и по-нататъшно повишаване на високото ниво на защита на еврото, съчетано със засилено трансгранично сътрудничество, обмен и помощ. Успоредно с това чрез колективно организираните действия и обществени поръчки ще бъдат постигнати общи икономии за разлика от евентуални самостоятелни национални инициативи.
(12)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета независим междинен доклад за оценка относно изпълнението на програмата „Перикъл 2020“ и окончателен доклад за оценка относно постигането на целите ѝ.
(13)
Настоящият регламент спазва принципите на добавена стойност и пропорционалност. Програма „Перикъл 2020“ следва да улеснява сътрудничеството сред държавите членки и между Комисията и държавите членки с цел защита на еврото срещу фалшифициране, без да отнема отговорностите на държавите членки и като използва ресурсите по-ефикасно, отколкото би могло да се постигне на национално ниво. Действията на равнище на Съюза са необходими и обосновани, тъй като е ясно, че те помагат на държавите членки при колективната защита на еврото и насърчават използването на общи структури на Съюза с цел увеличаване на сътрудничеството и обмена на информация между компетентните органи.
(14)
Програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага за период от седем години, за да се изравни продължителността ѝ с тази на многогодишната финансова рамка, предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (12).
(15)
С цел гарантиране на еднакви условия за изпълнението на програмата „Перикъл 2020“, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Комисията следва да приема годишните работни програми, в които се определят приоритетите, разбивката на бюджета и критериите за оценяване във връзка с безвъзмездните средства за действия. В рамките на посочения в Регламент (ЕО) № 1338/2001 комитет Комисията следва да обсъжда с държавите членки прилагането на настоящия регламент. Изключителни и надлежно обосновани случаи, за които е необходимо увеличение на съфинансирането с цел държавите членки да разполагат с повече икономическа гъвкавост, като по този начин получават възможност да реализират и завършват по удовлетворителен начин проекти за защита и гарантиране на еврото, следва да бъдат част от годишната работна програма.
(16)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за цялата продължителност на програмата „Перикъл 2020“, който представлява основната референтна сума, по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и относно доброто финансово управление (13), за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(17)
С цел да се осигури известна гъвкавост при разпределението на средствата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз с оглед промени в индикативното разпределение на тези средства. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(18)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства и, когато е необходимо, административни и финансови санкции.
(19)
Решения 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО следва да се отменят. За целите на изпълнението на финансовите ангажименти, свързани с действията, предвидени по посочените решения следва да се предвидят преходни мерки.
(20)
Целесъобразно е да се осигури плавно преминаване без прекъсване от програмата „Перикъл“ към програмата „Перикъл 2020“, както и продължителността на програмата „Перикъл 2020“ да бъде приведена в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013. Поради това програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Създава се многогодишна програма за действие с цел насърчаване на действия за защита и гарантиране на еврото срещу фалшифициране и свързаните с това измами „Перикъл 2020“ („Програмата“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Добавена стойност
Програмата активно насърчава и води до повишаване на транснационалното сътрудничество за защита на еврото в рамките на и извън Съюза, както и с търговските партньори на Съюза, като същевременно се обръща внимание на онези държави членки или трети държави, в които се отбелязват най-високи равнища на фалшифициране на еврото, както това сочат съответните доклади, съставени от компетентните органи.Това сътрудничество допринася за по-голяма ефективност на защитата на еврото чрез обмен на най-добри практики, общи стандарти и съвместно специализирано обучение.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е предотвратяване и борба с фалшифицирането и свързаните с това измами, като по този начин се повиши конкурентоспособността на икономиката на Съюза и се осигури устойчивост на публичните финанси.
Член 4
Специфична цел
Специфичната цел на Програмата е да защитава евробанкнотите и монетите от фалшифициране и свързаните с него измами чрез подпомагане и допълване на мерките, предприемани от държавите членки, и оказване на съдействие на компетентните национални органи и органи на Съюза в усилията им да развиват тясно и редовно сътрудничество и да обменят най-добри практики помежду си и с Комисията, като в него бъдат включени по целесъобразност и трети държави и международни организации.
Постигането на тази цел се преценява, inter alia, чрез ефективността на действията на финансовите, техническите, правоприлагащите и съдебните органи, измервана посредством броя на откритите фалшификати, на разбитите незаконни работилници за фалшифициране, на арестувани лица и наложени санкции.
Член 5
Органи, отговарящи на условията за финансиране
Органите, които отговарят на условията за финансиране по линия на Програмата, са компетентните национални органи според определението на член 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1338/2001.
Член 6
Участие в Програмата
1. Държави участнички са държавите членки, които са приели еврото за своя единна парична единица.
2. Представяните от държавите членки, посочени в параграф 1, предложения могат да включват участници от трети държави, ако това е важно за изпълнението на общата и специфичната цели, посочени съответно в членове 3 и 4.
Член 7
Целеви групи и съвместни действия
1. Програмата цели участието на следните групи:
а)
персонала на ведомствата, ангажирани в откриването и борбата срещу фалшифицирането,по-специално полицейски части и финансови административни структури в зависимост от техните специфични функции на национално равнище;
б)
служители на разузнаването;
в)
представители на националните централни банки, монетните дворове, търговските банки и други финансови посредници, по-специално по отношение на задълженията на финансовите институции;
г)
съдебни служители, специализирани адвокати и представители на съдебната власт в тази област;
д)
всяка друга засегната група специалисти като търговско-промишлени палати или подобни структури, които могат да осигурят достъп до малки и средни предприятия, търговци на дребно и дружества за транспортиране на пари и ценности.
2. Действията по Програмата могат да бъдат организирани съвместно от Комисията и други партньори, които разполагат със съответните експертни познания, като:
а)
националните централни банки и Европейската централна банка (ЕЦБ);
б)
националните центрове за анализи (НЦА) и националните центрове за анализ на монетите (НЦАМ);
в)
Европейския технически и научен център и монетните дворове;
г)
Европол, Евроюст и Интерпол;
д)
националните централни служби за борба с фалшифицирането, предвидени в член 12 от Международната конвенция за премахване и преследване фабрикуването на фалшиви парични знаци, подписана в Женева на 20 април 1929 г. (14), както и другите специализирани служби за предотвратяване, разкриване и преследване на фалшифицирането;
е)
специализирани органи в областта на техниката по възпроизвеждане и по удостоверяване, печатари и гравьори;
ж)
други органи, различни от изброените в букви а) - е), които предлагат специфични експертни познания, включително при нужда, такива органи от трети държави и по-специално от присъединяващите се държави и от държавите кандидатки;както и
з)
частни субекти, които са развили и имат доказани технически познания, и екипи, специализирани в разпознаването на фалшифицирани банкноти и монети.
Член 8
Допустими действия
1. Програмата взема предвид транснационалните и мултидисциплинарни аспекти на борбата срещу фалшифицирането и насърчава най-добрите практики, адаптирани спрямо националните особености на всяка държава членка.
2. Програмата предоставя при условията, определени в годишната работна програма, посочена в член 11, финансово подпомагане за следните действия:
а)
обмен и разпространение на информация, по-конкретно чрез организирането на семинари и срещи, включително обучение, целеви стажове и обмен на персонал на компетентните национални органи и други подобни действия. Обменът на информация, inter alia е насочен към:
-
методологиите за мониторинг и анализ на икономическото и финансовото въздействие на фалшифицирането,
-
функционирането на базите данни и на системите за ранно предупреждаване,
-
използването на детекторни уреди с компютърно дублиране на данни,
-
методите за проверка и разследване,
-
научната помощ, по-специално научни бази данни и следене на технологичните новости,
-
защитата на еврото извън Съюза,
-
научноизследователски действия,
-
предоставянето на специализирани оперативен експертен опит и познания;
б)
техническа, научна и оперативна подкрепа, когато тя е необходима като част от Програмата, включваща по-специално:
-
всякакви целесъобразни мерки, водещи до съставяне на равнището на Съюза на педагогически помагала, като справочник със законодателство на Съюза, информационни бюлетини, практически ръководства, глосари и речници, бази данни, особено в областта на научната помощ или на технологичните новости)или приложения за компютърна поддръжка като софтуер,
-
съответни проучвания, които представляват интерес от мултидисциплинарна и трансгранична гледна точка,
-
разработването на механизми и методи за техническа помощ за улесняване на действията по разкриване на равнището на Съюза,
-
финансово подпомагане на сътрудничеството при операции, в които са ангажирани поне две държави, когато такова подпомагане не се предоставя по други програми на европейските институции и органи;
в)
безвъзмездни средства за финансиране на закупуването на оборудване, което да се използва от специализирани органи за борба срещу фалшифицирането за защита на еврото, в съответствие с член 10, параграф 3.
ГЛАВА II
ФИНАНСОВА РАМКА
Член 9
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. е в размер на 7 344 000 EUR (по текущи цени).
2. В рамките на финансовия пакет за Програмата средствата за допустимите действия по член 8, параграф 2 се разпределят в съответствие с индикативното разпределение на средствата, посочено в приложението.
Комисията не се отклонява от това индикативно разпределение на средствата с повече от 10 %. Ако се окаже необходимо да се превиши това ограничение, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 14, с цел да измени индикативното разпределение на средствата, посочено в приложението.
3. Годишните бюджетни кредити се одобряват от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
Член 10
Видове финансово подпомагане и съфинансиране
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовото подпомагане в рамките на Програмата за допустимите действия, изброени в член 8, параграф 2, се извършва под формата на:
а)
безвъзмездни средства; или
б)
обществени поръчки.
3. Закупуването на оборудване не може да бъде единственият компонент на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства.
4. Нивото на съфинансиране за безвъзмездни средства, отпуснати по Програмата, не надвишава 75 % от допустимите разходи. В изключителни и надлежно обосновани случаи, определени в годишните работни програми по член 11, нивото на съфинансиране не може да надвишава 90 % от допустимите разходи.
5. Когато допустимите действия, предвидени в член 8, параграф 2 се организират съвместно от Комисията и ЕЦБ, Евроюст, Европол или Интерпол, възникналите разходи се разпределят между тях. Във всеки случай всеки от тях поема командировъчните разходи и разходите за настаняване на собствените си гостуващи лектори.
Член 11
Годишни работни програми
За целите на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми.
Всяка годишна работна програма изпълнява общата и специфичните цели, посочени съответно в членове 3 и 4, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети, в съответствие с тези обща и специфична цели, включително индикативното разпределение на средствата и метода на изпълнение;
б)
за безвъзмездните средства: основните критерии за подбор и максималното допустимо ниво на съфинансиране.
Средствата, разпределени за действия в областта на комуникацията в рамките на Програмата, допринасят също и за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел, посочена в член 3.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по Програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (16), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или каквато и да е друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани в рамките на Програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответната си компетентност.
ГЛАВА III
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНЯВАНЕ И ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ
Член 13
Мониторинг и оценяване
1. Програмата се изпълнява от Комисията в сътрудничество с държавите членки чрез редовни консултации по време на различните етапи от изпълнението на Програмата в рамките на комитета, посочен в Регламент (ЕО) № 1338/2001, като се вземат предвид съответните мерки, предприети от други компетентни органи, и по-специално от ЕЦБ и Европол.
2. Комисията се стреми да осигури последователност и допълване между Програмата и други приложими програми и действия на равнището на Съюза.
3. Комисията предоставя годишна информация за резултатите от Програмата на Европейския парламент и на Съвета. В нея се включва информация относно последователността и допълването с други приложими програми и действия на равнището на Съюза. Комисията непрекъснато разпространява резултатите от действията, подкрепяни по линия на Програмата. Всички участващи държави и други бенефициери предоставят на Комисията всички необходими данни и информация с оглед на осъществяването на мониторинга и оценяването на Програмата.
4. Комисията извършва оценяване на програмата. В срок до 31 декември 2017 г. Комисията представя независим междинен доклад за оценка относно постигането на целите по всички мерки (от гледна точка на резултатите и въздействията), ефикасното и ефективно от гледна точка на разходите използване на ресурсите и неговата добавена стойност за Съюза. Докладът за оценка се изготвя с цел да предостави информация с оглед на вземането на решение за подновяване, изменяне или преустановяване на мерките. В оценката освен това се разглеждат възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност, продължаващата значимост на всички цели, както и приносът на мерките за приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. В оценката се вземат предвид резултатите от оценяването на дългосрочното въздействие на предходните мерки.
5. Оценката на въздействието в по-дългосрочен план и на трайността на ефекта от Програмата също се прави по такъв начин, че да предостави информация с оглед на вземането на решение за евентуално подновяване, изменение или преустановяване на последваща програма.
6. Освен това в срок до 31 декември 2021 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за оценка относно постигането на целите на Програмата.
Член 14
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на определените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Отмяна
Отменят се решения 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО.
Въпреки това финансовите задължения, свързани с действия, провеждани съгласно тези решения, продължават да се уреждат от тези решения до изпълнението на тези задължения.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 331/2014 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 11 de março de 2014
que cria um programa de ação em matéria de intercâmbio, de assistência e de formação para a proteção do euro contra a falsificação (programa «Pericles 2020») e revoga as Decisões 2001/923/CE, 2001/924/CE, 2006/75/CE, 2006/76/CE, 2006/849/CE e 2006/850/CE do Conselho
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 133.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Banco Central Europeu (1),
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
A União e os Estados-Membros têm como objetivo estabelecer as medidas necessárias para a utilização do euro como moeda única. Essas medidas incluem a proteção do euro contra a falsificação e a fraude associada, potenciando assim a eficácia da economia da União e salvaguardando a sustentabilidade das finanças públicas.
(2)
O Regulamento (CE) n.o 1338/2001 do Conselho (3) prevê intercâmbios de informação, cooperação e assistência mútua, criando assim um quadro harmonizado para a proteção do euro. Os efeitos desse regulamento foram tornados extensivos, pelo Regulamento (CE) n.o 1339/2001 do Conselho (4), aos Estados-Membros que não adotaram o euro como moeda única, a fim de proporcionar um nível equivalente de proteção do euro em toda a União.
(3)
As ações realizadas com o objetivo de promover o intercâmbio de informações e de pessoal, a assistência técnica e científica e a formação especializada contribuem, de forma significativa, para a proteção da moeda única da União contra a falsificação e a fraude associada e, consequentemente, para alcançar um nível elevado e equivalente de proteção em toda a União, demonstrando simultaneamente a capacidade da União de lutar contra a criminalidade organizada grave.
(4)
O programa para a proteção do euro contra a falsificação (programa Pericles) contribui para sensibilizar os cidadãos da União, melhorando a proteção do euro, sobretudo através da constante difusão dos resultados das ações por ele apoiadas.
(5)
O apoio recebido até ao momento para essas ações, através das Decisões 2001/923/CE (5) e 2001/924/CE (6) do Conselho, subsequentemente alteradas e prorrogadas pelas Decisões 2006/75/CE (7), 2006/76/CE (8), 2006/849/CE (9) e 2006/850/CE (10) do Conselho, tornou possível promover as ações da União e dos Estados-Membros no domínio da proteção do euro contra a falsificação. Os objetivos do programa Pericles, tanto para o período 2002-2006 como para o período 2007-2013, foram alcançados com êxito.
(6)
Na sua avaliação de impacto, realizada em 2011 para avaliar se o programa Pericles devia ser prosseguido, a Comissão concluiu que o programa Pericles devia ser renovado, e que os seus objetivos e a sua metodologia deviam ser melhorados.
(7)
O conselho contido na avaliação de impacto foi o de que se deviam manter e continuar a desenvolver ações a nível da União e dos Estados-Membros no domínio da proteção do euro contra a falsificação, tendo em consideração os novos desafios num contexto de austeridade orçamental. Ao abrigo do novo programa, o programa Pericles 2020, as propostas apresentadas pelos Estados-Membros participantes podem incluir participantes de países terceiros se a sua participação for importante para a proteção do euro.
(8)
Deverá ser assegurada a coerência e a complementaridade do programa Pericles 2020 com os outros programas e ações relevantes. Por conseguinte, a Comissão deverá proceder a todas as consultas necessárias para avaliar as necessidades de avaliação em matéria de proteção do euro junto dos principais intervenientes (nomeadamente as autoridades nacionais competentes designadas pelos Estados-Membros, o Banco Central Europeu e a Europol), no âmbito do comité referido no Regulamento (CE) n.o 1338/2001, em especial no que diz respeito aos intercâmbios, à assistência e à formação, tendo em vista a aplicação do programa Pericles 2020.
(9)
O programa Pericles 2020 deverá ser executado em plena conformidade com as disposições do Regulamento (UE, Euratom) n.o 966/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho (11). Nos termos desse regulamento, as subvenções não podem ter como única finalidade a aquisição de equipamento. As subvenções destinam-se a apoiar a realização dos objetivos das políticas da União.
(10)
A importância do euro como moeda mundial exige um nível adequado de proteção a nível internacional, o que pode ser logrado disponibilizando meios financeiros para a aquisição de equipamento para uso dos serviços dos países terceiros na investigação de atividades de falsificação do euro.
(11)
A avaliação do programa Pericles realizada em conjunto com as partes interessadas demonstra o seu valor acrescentado, em termos do elevado nível de cooperação entre os Estados-Membros e com países terceiros, bem como a sua complementaridade com as ações realizadas a nível nacional, com o consequente aumento de eficácia. A prossecução do programa Pericles a nível da União deverá contribuir de forma significativa para manter e melhorar o elevado nível de proteção do euro associado à intensificação da cooperação, do intercâmbio e da assistência transfronteiriços. Ao mesmo tempo, a organização conjunta das atividades e da adjudicação de contratos permitirá obter poupanças globais, comparativamente com eventuais iniciativas isoladas de âmbito nacional.
(12)
A Comissão deverá apresentar ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório intercalar independente sobre a execução do programa Pericles 2020 e um relatório final de avaliação sobre a realização dos seus objetivos.
(13)
O presente regulamento respeita os princípios do valor acrescentado e da proporcionalidade. O programa Pericles 2020 deverá facilitar a cooperação entre os Estados-Membros e entre a Comissão e os Estados-Membros, tendo em vista a proteção do euro contra a falsificação, sem interferir nas responsabilidades dos Estados-Membros e utilizando os recursos de forma mais eficiente do que seria possível a nível nacional. É necessária e justifica-se uma ação a nível da União, dado que se trata, claramente, de uma ajuda à proteção conjunta do euro pelos Estados-Membros e de um incentivo à utilização de estruturas comuns da União para aumentar a cooperação e o intercâmbio de informações entre as autoridades competentes.
(14)
O programa Pericles 2020 deverá abranger um período de sete anos, a fim de alinhar o seu período de vigência com o do quadro financeiro plurianual previsto no Regulamento (UE, Euratom) n.o 1311/2013 do Conselho (12).
(15)
A fim de assegurar condições uniformes de execução do programa Pericles 2020, deverão ser atribuídas competências de execução à Comissão. A Comissão deverá adotar programas de trabalho anuais que estabeleçam as prioridades, a repartição orçamental e os critérios de avaliação aplicáveis às subvenções das ações. A Comissão deverá discutir a aplicação do presente regulamento com os Estados-Membros no âmbito do comité referido no Regulamento (CE) n.o 1338/2001. Os casos excecionais, devidamente justificados, em que seja necessário um aumento do cofinanciamento para conferir aos Estados-Membros uma maior flexibilidade económica, permitindo-lhes assim executar e concluir de forma satisfatória projetos para proteger e salvaguardar o euro, deverão fazer parte integrante dos programas de trabalho anuais.
(16)
O presente regulamento estabelece um enquadramento financeiro para todo o período de vigência do programa Pericles 2020, que constitui o montante de referência privilegiada, na aceção do ponto 17 do Acordo Interinstitucional de 2 de dezembro de 2013 entre o Parlamento Europeu, o Conselho e a Comissão sobre a disciplina orçamental, a cooperação em matéria orçamental e a boa gestão financeira (13), para o Parlamento Europeu e para o Conselho durante o processo orçamental anual.
(17)
A fim de prever um certo grau de flexibilidade na atribuição dos fundos, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito à alteração da sua repartição indicativa. É particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios, inclusive ao nível de peritos. A Comissão, quando preparar e redigir atos delegados, deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(18)
Os interesses financeiros da União deverão ser protegidos através de medidas proporcionadas ao longo do ciclo de despesa, incluindo a prevenção, deteção e investigação de irregularidades, a recuperação de fundos perdidos, pagos indevidamente ou utilizados incorretamente e, se for caso disso, a aplicação de sanções administrativas e financeiras.
(19)
As Decisões 2001/923/CE, 2001/924/CE, 2006/75/CE, 2006/76/CE, 2006/849/CE e 2006/850/CE deverão ser revogadas. Deverão ser previstas medidas transitórias para concluir as obrigações financeiras relacionadas com as ações realizadas ao abrigo dessas decisões.
(20)
É conveniente assegurar uma transição fácil e ininterrupta entre o programa Pericles e o programa Pericles 2020, e alinhar o período de vigência do programa Pericles 2020 com o Regulamento (UE, Euratom) n.o 1311/2013. Por conseguinte, o programa Pericles 2020 deverá ser aplicável com efeitos desde 1 de janeiro de 2014,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Objeto
É criado um programa de ação plurianual para a promoção de ações destinadas à proteção e à salvaguarda do euro contra a falsificação e a fraude associada, intitulado «Pericles 2020» («Programa»), para o período compreendido entre 1 de janeiro de 2014 e 31 de dezembro de 2020.
Artigo 2.o
Valor acrescentado
O Programa promove ativamente e implica um aumento da cooperação transnacional para a proteção do euro no interior e no exterior da União, e com os parceiros comerciais da União, dando também atenção aos Estados-Membros ou aos países terceiros que, segundo os relatórios relevantes provenientes das autoridades competentes, têm as mais altas taxas de falsificação do euro. Essa cooperação deve contribuir para aumentar a eficácia da proteção do euro através do intercâmbio das melhores práticas, de normas comuns e de ações conjuntas de formação especializada.
Artigo 3.o
Objetivo geral
O objetivo geral do Programa consiste em prevenir e combater a falsificação e a fraude associada, reforçando assim a competitividade da economia da União e assegurando a sustentabilidade das finanças públicas.
Artigo 4.o
Objetivo específico
O objetivo específico do Programa consiste em proteger as notas e as moedas em euros contra a falsificação e a fraude associada, apoiando e complementando as ações dos Estados-Membros e assistindo as autoridades competentes, nacionais e da União, nos seus esforços para desenvolver uma cooperação estreita e regular entre si e com a Comissão e o intercâmbio das melhores práticas, incluindo, se for caso disso, países terceiros e organizações internacionais.
A consecução deste objetivo é aferida, nomeadamente, pela eficácia da ação das autoridades financeiras, técnicas, responsáveis pela aplicação da lei e judiciais, estimada em função do número de falsificações detetadas, de oficinas ilegais desmanteladas, de pessoas detidas e de sanções impostas.
Artigo 5.o
Organismos elegíveis para financiamento
Os organismos elegíveis para financiamento ao abrigo do Programa são as autoridades nacionais competentes definidas no artigo 2.o, alínea b), do Regulamento (CE) n.o 1338/2001.
Artigo 6.o
Participação no Programa
1. Os países participantes são os Estados-Membros que adotaram o euro como moeda única.
2. As propostas apresentadas pelos Estados-Membros referidos no n.o 1 podem incluir participantes de países terceiros, se essa participação for importante para a consecução dos objetivos gerais e específicos previstos, respetivamente, nos artigos 3.o e 4.o.
Artigo 7.o
Grupos visados e ações conjuntas
1. O Programa visa a participação dos seguintes grupos:
a)
Os membros dos serviços competentes empenhados na deteção e na luta contra a falsificação de moeda, nomeadamente as forças policiais e as administrações financeiras, em função das suas atribuições específicas a nível nacional;
b)
Os membros dos serviços de informação;
c)
Os representantes dos bancos centrais nacionais, das casas da moeda, dos bancos comerciais e de outros intermediários financeiros, especialmente no que diz respeito às obrigações das instituições financeiras;
d)
Os funcionários judiciais, os juristas especializados e os membros da magistratura ligados a este domínio;
e)
Outros grupos profissionais interessados, nomeadamente as câmaras de comércio e indústria ou estruturas equivalentes capazes de facultar o acesso às pequenas e médias empresas, aos retalhistas e às empresas de transporte de valores.
2. As ações a realizar no âmbito do Programa podem ser organizadas pela Comissão conjuntamente com outros parceiros com conhecimentos especializados relevantes, tais como:
a)
Os bancos centrais nacionais e o Banco Central Europeu (BCE);
b)
Os centros nacionais de análise (CNA) e os centros nacionais de análise de moedas (CNAM);
c)
O Centro Técnico e Científico Europeu (CTCE) e as casas da moeda;
d)
A Europol, a Eurojust e a Interpol;
e)
Os gabinetes centrais nacionais de luta contra a falsificação de moeda previstos no artigo 12.o da Convenção Internacional para a Repressão da Moeda Falsa, assinada em Genebra em 20 de abril de 1929 (14), e outros serviços especializados na prevenção, deteção e repressão da falsificação de moeda;
f)
Organismos especializados em tecnologias de reprografia e de autenticação, impressores e gravadores;
g)
Outros organismos, não referidos nas alíneas a) a f), que disponham de conhecimentos especializados, incluindo, se for caso disso, organismos de países terceiros e, em especial, de Estados aderentes e de países candidatos; e
h)
Entidades privadas que tenham desenvolvido e provado possuir conhecimentos técnicos e equipas especializadas na deteção de notas e moedas falsas.
Artigo 8.o
Ações elegíveis
1. O Programa tem em conta os aspetos transnacionais e pluridisciplinares da luta contra a falsificação de moeda e promove as melhores práticas adaptadas às especificidades nacionais de cada Estado-Membro.
2. O Programa presta, nas condições previstas nos programas de trabalho anuais referidos no artigo 11.o, apoio financeiro às seguintes ações:
a)
Intercâmbio e difusão de informações, em especial, através da organização de sessões de trabalho, de reuniões e de seminários, incluindo ações de formação, de uma política orientada de estágios e de intercâmbios de pessoal das autoridades nacionais competentes, e outras ações semelhantes. O intercâmbio de informações incide, nomeadamente, sobre:
-
as metodologias de controlo e de análise do impacto económico e financeiro da falsificação de moeda,
-
o funcionamento das bases de dados e dos sistemas de alerta rápido,
-
a utilização de instrumentos de deteção apoiados informaticamente,
-
os métodos de inquérito e investigação,
-
a assistência científica, nomeadamente bases de dados científicos e vigilância tecnológica/acompanhamento de novidades,
-
a proteção do euro no exterior da União,
-
as atividades de investigação,
-
a disponibilização de competências operacionais especializadas;
b)
Assistência técnica, científica e operacional, consoante se afigure necessário no âmbito do Programa, nomeadamente:
-
medidas adequadas para criar materiais pedagógicos a nível da União, nomeadamente coletâneas de legislação da União, boletins de informação, manuais práticos, glossários e léxicos, bases de dados, sobretudo na área da assistência científica, da vigilância tecnológica e das aplicações informáticas de apoio, tais como programas informáticos,
-
estudos com interesse pluridisciplinar e transnacional,
-
o desenvolvimento de instrumentos e de métodos de apoio técnico para facilitar as ações de deteção a nível da União,
-
o apoio financeiro à cooperação em ações que envolvam pelo menos dois Estados, quando esse apoio não possa ser disponibilizado por outros programas de instituições e organismos europeus;
c)
Subvenções para o financiamento da aquisição de equipamento para uso das autoridades especializadas na luta contra a falsificação de moeda, a fim de proteger o euro contra a falsificação, nos termos do artigo 10.o, n.o 3.
CAPÍTULO II
QUADRO FINANCEIRO
Artigo 9.o
Enquadramento financeiro
1. O enquadramento financeiro para a execução do Programa durante o período compreendido entre 1 de janeiro de 2014 e 31 de dezembro de 2020 é de 7 344 000 EUR, a preços correntes.
2. Nos limites do enquadramento financeiro do Programa, os montantes são atribuídos às ações elegíveis enumeradas no artigo 8.o, n.o 2, segundo a repartição indicativa dos fundos prevista no anexo.
A Comissão não pode afastar-se mais de 10 % dessa repartição indicativa dos fundos. Caso seja necessário exceder esse limite, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 14.o a fim de alterar a repartição indicativa dos fundos prevista no anexo.
3. As dotações anuais são autorizadas pelo Parlamento Europeu e pelo Conselho nos limites do quadro financeiro plurianual.
Artigo 10.o
Tipos de apoio financeiro e cofinanciamento
1. A Comissão executa o Programa nos termos do Regulamento (UE, Euratom) n.o 966/2012.
2. O apoio financeiro concedido ao abrigo do Programa às ações elegíveis enumeradas no artigo 8.o, n.o 2, assume a forma de:
a)
Subvenções; ou
b)
Contratos públicos.
3. A aquisição de equipamento não pode constituir a única componente da convenção de subvenção.
4. A taxa de cofinanciamento das subvenções concedidas ao abrigo do Programa não pode exceder 75 % dos custos elegíveis. Em casos excecionais devidamente justificados, previstos nos programas de trabalho anuais referidos no artigo 11.o, a taxa de cofinanciamento não pode exceder 90 % dos custos elegíveis.
5. Caso as ações enumeradas no artigo 8.o, n.o 2, sejam organizadas conjuntamente pela Comissão e o BCE, a Eurojust, a Europol ou a Interpol, as despesas de organização são partilhadas entre os organizadores. Os organizadores financiam as despesas de viagem e estadia dos seus intervenientes.
Artigo 11.o
Programas de trabalho anuais
A Comissão adota programas de trabalho anuais para executar o Programa.
Os programas de trabalho anuais dão execução ao objetivo geral e ao objetivo específico previstos, respetivamente, nos artigos 3.o e 4.o, estabelecendo o seguinte:
a)
As ações a realizar de acordo com esses objetivos, incluindo a repartição indicativa dos fundos e o método de execução;
b)
Relativamente às subvenções: os critérios de seleção essenciais e a taxa máxima de cofinanciamento possível.
Os fundos atribuídos a medidas de comunicação a executar ao abrigo do Programa devem contribuir também para financiar a comunicação institucional das prioridades políticas da União, na medida em que estejam ligadas ao objetivo geral previsto no artigo 3.o.
Artigo 12.o
Proteção dos interesses financeiros da União
1. A Comissão assegura a proteção adequada dos interesses financeiros da União na execução das ações financiadas ao abrigo do presente regulamento, mediante a adoção de medidas preventivas contra a fraude, a corrupção e outras atividades ilegais, mediante a realização de controlos efetivos e, em caso de deteção de irregularidades, através da recuperação dos montantes pagos indevidamente e, se for caso disso, através da aplicação de sanções administrativas e financeiras efetivas, proporcionadas e dissuasivas.
2. A Comissão, ou os seus representantes, e o Tribunal de Contas dispõem de poder para auditar, com base em documentos e no local, todos os beneficiários de subvenções, contratantes e subcontratantes que tenham recebido fundos da União ao abrigo do Programa.
3. O Organismo Europeu de Luta Antifraude (OLAF) pode efetuar inquéritos, incluindo inspeções e verificações no local, de acordo com as disposições e os procedimentos estabelecidos no Regulamento (UE, Euratom) n.o 883/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (15) e no Regulamento (Euratom, CE) n.o 2185/96 do Conselho (16), a fim de apurar a existência de fraude, corrupção ou outras atividades ilegais lesivas dos interesses financeiros da União relacionadas com convenções ou decisões de subvenção ou com contratos financiados ao abrigo do Programa.
4. Sem prejuízo dos n.os 1, 2 e 3, os acordos de cooperação com países terceiros e com organizações internacionais, os contratos e as convenções e decisões de subvenção decorrentes da execução do presente regulamento devem conter disposições que confiram expressamente à Comissão, ao Tribunal de Contas e ao OLAF poderes para realizar essas auditorias e inquéritos, de acordo com as respetivas competências.
CAPÍTULO III
ACOMPANHAMENTO, AVALIAÇÃO E PODERES DELEGADOS
Artigo 13.o
Acompanhamento e avaliação
1. O Programa é executado pela Comissão em cooperação com os Estados-Membros, através de consultas regulares nas diferentes fases da execução do Programa, no âmbito do comité referido no Regulamento (CE) n.o 1338/2001, tendo em consideração as medidas relevantes tomadas por outras entidades competentes, em especial, o BCE e a Europol.
2. A Comissão procura assegurar a coerência e a complementaridade entre o Programa e outros programas e ações pertinentes a nível da União.
3. A Comissão fornece anualmente ao Parlamento Europeu e ao Conselho informações sobre os resultados do Programa. Estas devem incluir, nomeadamente, informações sobre a coerência e a complementaridade com os outros programas e ações relevantes a nível da União. A Comissão divulga periodicamente os resultados das ações apoiadas ao abrigo do Programa. Os países participantes e os demais beneficiários devem fornecer à Comissão todos os dados e as informações necessários para o acompanhamento e a avaliação do Programa.
4. A Comissão procede à avaliação do Programa. Até 31 de dezembro de 2017, a Comissão apresenta um relatório de avaliação intercalar independente sobre a realização dos objetivos de todas as medidas, a nível dos resultados e dos impactos, sobre a eficiência e a rentabilidade da utilização dos recursos e sobre o seu valor acrescentado para a União. O relatório de avaliação é elaborado para fundamentar uma decisão quanto à renovação, à alteração ou à suspensão das medidas. O relatório de avaliação examina, além disso, as possibilidades de simplificação do Programa, a sua coerência interna e externa, a manutenção da relevância de todos os objetivos e a contribuição das medidas para as prioridades da União em termos de crescimento inteligente, sustentável e inclusivo. O relatório tem em conta os resultados da avaliação do impacto das medidas precedentes a longo prazo.
5. O impacto a longo prazo e a sustentabilidade dos efeitos do Programa são também avaliados para fundamentar uma decisão sobre a eventual renovação, alteração ou suspensão de um programa subsequente.
6. Além disso, até 31 de dezembro de 2021, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório final de avaliação sobre a realização dos objetivos do programa.
Artigo 14.o
Exercício da delegação
1. O poder de adotar atos delegados é conferido à Comissão nas condições estabelecidas no presente artigo.
2. O poder de adotar os atos delegados a que se refere o artigo 9.o é conferido à Comissão com efeitos desde 1 de janeiro de 2014 até 31 de dezembro de 2020.
3. A delegação de poderes referida no artigo 9.o pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação dos poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afeta os atos delegados já em vigor.
4. Assim que adotar um ato delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os atos delegados adotados nos termos do artigo 9.o só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objeções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da notificação desse ato ao Parlamento Europeu e ao Conselho, ou se, antes do termo desse prazo, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que não têm objeções a formular. O referido prazo é prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.
CAPÍTULO IV
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 15.o
Revogação
As Decisões 2001/923/CE, 2001/924/CE, 2006/75/CE, 2006/76/CE, 2006/849/CE e 2006/850/CE são revogadas.
No entanto, as obrigações financeiras relacionadas com as ações realizadas ao abrigo dessas decisões continuam a ser por elas reguladas até ao seu cumprimento.
Artigo 16.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável desde 1 de janeiro de 2014.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros, nos termos dos Tratados.
Feito em Estrasburgo, em 11 de março de 2014.