РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/428 НА КОМИСИЯТА
от 10 март 2015 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 и Регламент (ЕС) № 1063/2010 по отношение на правилата за произход, отнасящи се до схемата от общи тарифни преференции и преференциални тарифни мерки за определени държави или територии
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (2), изменен с Регламент (ЕС) № 1063/2010 (3) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 530/2013 (4) предвижда да бъде реформиран начинът, по който се удостоверява произходът на стоките за целите на схемата на Съюза от общи тарифни преференции („ОСП“). С реформата се въведе система за удостоверяване на произхода от страна на самите износители, регистрирани за тази цел от държавите бенефициери или от държавите членки, чието привеждане в действие бе отложено до 1 януари 2017 г. Тъй като износителите най-добре познават произхода на своите продукти, е целесъобразно от тях да се изисква да предоставят пряко на своите клиенти изявления за произход. Това е основополагащият принцип на реформата. С цел да се позволи на държавите бенефициери и на държавите членки да регистрират износители, Комисията следва да създаде електронна система за регистрирани износители („системата REX“).
(2)
Изяснени са някои допълнителни изисквания на системата REX. Тези изисквания налагат необходимостта от изменение на някои разпоредби, отнасящи се до правилата за произход по ОСП.
(3)
Норвегия и Швейцария също предоставят едностранни тарифни преференции за внос от държавите бенефициери. В хода на обсъжданията, проведени от Комисията с Норвегия и Швейцария в съответствие с разрешението на Комисията, получено от Съвета, да предоговори с тези две държави съществуващите споразумения (5) относно взаимното признаване на заместващи доказателства за произход и удължаването на срока на прилагането на двустранната кумулация към материали с произход от Норвегия и Швейцария, бе договорено, че Норвегия и Швейцария също ще прилагат системата за регистрирани износители и ще използват системата REX. Същата възможност следва да бъде предоставена на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2454/93. С цел да се осигури правилното функциониране на сътрудничеството между Съюза, Норвегия, Швейцария и Турция, следва да бъдат въведени необходимите корекции.
(4)
Вносител, който използва изявление за произход, следва да е в състояние да провери валидността на номера на регистриран износител на регистрирания износител, който го е издал. Ето защо данните от системата REX следва да бъдат публикувани на публичен уебсайт.
(5)
Съществуващите правила относно системата за регистрирани износители трябва да започнат да се прилагат от 1 януари 2017 г. За да не се допусне тези правила да бъдат засегнати във фазата на тяхното прилагане, измененията, въведени с настоящия регламент, следва да започнат да се прилагат преди тази дата.
(6)
Съгласно действащите правила, единствено износителите в държавите бенефициери и в Съюза отговарят на изискванията за регистрация. Тъй като Норвегия и Швейцария, както и Турция, след като тази държава изпълни определени условия, ще прилагат системата за регистрирани износители, техните износители следва също така да имат възможността да се регистрират, за да имат право да изготвят изявления за произход в контекста на двустранната кумулация или да изготвят заместващи изявления за произход в контекста на повторното експедиране на стоки.
(7)
Сега действащите правила относно сроковете за създаването на системата REX не отчитат в достатъчна степен способността на държавите бенефициери да управляват процедурата по регистрация и да приведат системата в действие от 2017 г. Поради това следва да се предвидят преходни мерки и подход на постепенно въвеждане до 31 декември 2019 г. с възможност за шестмесечен период на удължаване. От 30 юни 2020 г., за да имат право на преференциално тарифно третиране по ОСП, всички пратки, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност надхвърля 6 000 EUR, ще трябва да бъдат придружени от изявление за произход, изготвено от регистриран износител.
(8)
Комисията, компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки, както и на Норвегия, Швейцария и Турция, след като тази държава изпълни определени условия, трябва да имат достъп до съхранените в системата данни. С цел да се гарантира подходяща защита на личните данни, следва да бъдат определени подробни правила, които се отнасят специално за обхвата на достъпа и целите на обработката на тези данни, както и правото на износителите да получат изменение, заличаване или блокиране на посочените данни.
(9)
Настоящият регламент не следва по никакъв начин да засяга степента на защита на лицата във връзка с обработката на лични данни съгласно разпоредбите на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и националното право, с което се прилага посочената директива, като по-специално не променя нито задълженията на държавите членки, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Директива 95/46/ЕО, нито задълженията на институциите и органите на Съюза, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (7) при изпълнение на задълженията им.
(10)
Срокът за съхранение на данните за регистриран износител, чиято регистрация е отменена, следва да се определи, като се вземе предвид действителната необходимост от съхраняване на тези данни, както и вече определеният в законодателствата на държавите членки срок на съхранение.
(11)
Правилата относно разделянето на пратки следва да се коригират, за да се поясни, че към разделяне на пратките може да се пристъпи само когато то се извършва от износителите или на тяхна отговорност.
(12)
В условията за издаване със задна дата на сертификати за произход, формуляр A, следва да се предвиди допълнителният случай, в който крайното местоназначение на продуктите се определя по време на транспортирането или съхранението на продуктите, както и след евентуално разделяне.
(13)
Доколкото статусът на някои държави в ОСП се промени на 1 януари 2015 г. от този на държава бенефициер на статус на държава, която отговаря на условията, компетентните органи на тези държави вече няма да могат да издават сертификатите за произход, формуляр A,за стоки с произход от друга държава от същата регионална група, която все още е държава бенефициер, както са го правели по-рано в съответствие с член 86, параграф 4, втората и третата алинея. С цел да се позволи на износителите на стоки от държавите бенефициери да продължат да превозват стоките си по редовните си търговски маршрути през държавите, които са променили статуса си, без прекъсване през периода от 1 януари 2015 г. до датата на влизане в сила на настоящия регламент, измененията на правилата за издаване със задна дата на сертификатите, формуляр A, следва да се прилагат със задна дата, считано от 1 януари 2015 г.
(14)
Съгласно настоящите правила, процедури и методи на административно сътрудничество, приложими докато бъде приведена в действие системата за регистрирани износители, държавите бенефициери износители, по своя инициатива или по искане на митническите органи на държавите членки, извършват подходящи проверки, ако процедурата по проверката или някоя друга налична информация сочи, че правилата за произход са били нарушени. Същото задължение следва да продължи да се прилага и след като започне прилагането на системата за регистрирани износители.
(15)
С цел да се гарантира правната сигурност, преходните правила относно прилагането на системата за удостоверяване на произхода от страна на самите регистрирани износители, определени понастоящем в Регламент за изменение (ЕС) № 1063/2010, следва да бъдат включени пряко в Регламент (ЕИО) № 2454/93.
(16)
В част II от приложение 13а следва да бъде въведена нова позиция на Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, както и свързаните с нея правила, така че да се вземат предвид облеклата и допълненията за облекла, различни от трикотажните или плетените (позиция 62), но които имат трикотажни или плетени части.
(17)
След добавянето на испански език към езиците, на които може да бъде изготвено изявление за произход, приложение 13г, посочено в член 95, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. следва да бъде изменено, като се добави текст на испански език на изявлението за произход.
(18)
Приложение 17 следва да се измени, за да се въведе допустимо отклонение по широчина, до което сертификатите за произход, формуляр А, може да не отговарят на изискванията по отношение на размерите. Същевременно следва да се измени списъкът на държавите, които приемат сертификатите за произход, формуляр А, за целите на схемата на Съюза от общи тарифни преференции, като се добави Хърватия.
(19)
Член 109 следва да бъде допълнен с разпоредба относно одобряването на клетка 7 на сертификата за движение EUR. 1 и декларациите върху фактури, която следва да съдържа допълнителни указания за изясняване на правната рамка, съгласно която тези доказателства са издадени или изготвени.
(20)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде съответно изменен.
(21)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1)
Добавя се член 66а, както следва:
„Член 66а
1. Членове 68 - 71 и членове 90 - 97й се прилагат от датата на прилагане на системата за удостоверяване на произхода от страна на самите регистрирани износители („системата за регистрираните износители“) от държавите бенефициери и държавите членки.
2. Членове 97к - 97ц се прилагат докато държавите бенефициери и държавите членки издават съответно сертификати за произход, формуляр А, и сертификати за движение EUR. 1, или техните износители съставят декларации върху фактури, в съответствие с членове 91 и 91а.“
2)
Член 67 се изменя, както следва:
а)
В параграф 1 букви м) и н) се заменят със следното:
„м)
„стойност на материалите“ в списъка от приложение 13а означава митническата стойност на използваните материали без произход в момента на вноса или, ако тя не е известна и не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в държавата на производство; когато трябва да бъде установена стойността на използваните материали с произход, настоящата буква се прилага mutatis mutandis;
н)
„цена франко завода“ означава цената франко завода (EX Works), платена за продукта на производителя, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали и всички други разходи, свързани с производството му, от която са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт.
Когато действително платената цена не отразява всички разходи, свързани с производството на продукта, които действително са възникнали в държавата на производство, цената франко завода означава сборът от всички тези разходи, от който са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт;“
б)
В параграф 1 букви ф) и ц) се заменят със следното:
„ф)
„регистриран износител“ означава:
i)
износител, който е установен в държава бенефициер и е регистриран пред компетентните органи на тази държава бенефициер за целите на износа на продукти по схемата - за Съюза или за друга държава бенефициер, с която е възможна регионална кумулация на произхода; или
ii)
износител, който е установен в държава членка и е регистриран пред компетентните органи на тази държава членка за целите на износа на продукти с произход от Съюза, които ще бъдат използвани като материали в държава бенефициер по двустранна кумулация; или
iii)
лице, извършващо повторна експедиция на стоки, което е установено в държава членка и е регистрирано пред митническите органи на тази държава членка за целите на изготвяне на заместващи изявления за произход с цел повторна експедиция на продукти с произход за друго място в рамките на митническата територия на Съюза, или, когато е приложимо, за Норвегия, Швейцария или Турция („регистрирано лице, извършващо повторна експедиция“);
х)
„изявление за произход“ означава изявление, изготвено от износителя или лицето, извършващо повторна експедиция на стоките, в което се посочва, че обхванатите от него продукти отговарят на правилата за произход по схемата.“
в)
Добавя се следният параграф 3:
„3. За целите на параграф 1, буква ф), когато износителят е представляван за целите на извършването на формалностите по износа и представителят на износителя също е регистриран износител, този представител не може да използва своя собствен регистрационен номер на износител.“
3)
В член 68 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Държавите бенефициери представят на Комисията текста на поетия ангажимент, посочен в параграф 1, най-малко три месеца преди датата, на която те възнамеряват да започнат регистрацията на износителите.“
4)
Член 69 се заменя със следното:
„Член 69
1. Държавите бенефициери съобщават на Комисията органите, разположени на тяхна територия, които са:
а)
част от правителствените органи на съответната държава или действат под ръководството на правителството и притежават правомощия да регистрират износители в системата REX, да променят и актуализират регистрационни данни и да отменят регистрация;
б)
част от правителствените органи на съответната държава и отговарят за осигуряването на административното сътрудничество с Комисията и митническите органи на държавите членки, както е предвидено в настоящия раздел.
Те съобщават на Комисията имената и адресите и данните за връзка с тези органи. Съобщението се изпраща до Комисията най-късно три месеца преди датата, на която държавите бенефициери възнамеряват да започнат регистрацията на износителите.
Държавите бенефициери незабавно информират Комисията за всяка промяна в данните, които са съобщили по първа алинея.
2. Държавите членки съобщават на Комисията имената, адресите и данните за връзка на своите митнически органи, които:
а)
са компетентни да регистрират износители и лица, които извършват повторна експедиция на стоки, в рамките на системата REX, да променят и актуализират регистрационни данни и да отменят регистрация;
б)
отговарят за осигуряване на административното сътрудничество с компетентните органи на държавите бенефициери, както е предвидено в настоящия раздел.
Съобщението се изпраща на Комисията в срок до 30 септември 2016 г.
Държавите членки незабавно информират Комисията за всяка промяна в данните, които са съобщили по първа алинея.“
5)
Вмъкват се следните членове 69а, 69б и 69в:
„Член 69а
1. Комисията създава системата REX и я предоставя за ползване от 1 януари 2017 г.
2. След получаване на пълния формуляр за заявление, посочен в приложение 13в, компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки определят незабавно номер на регистриран износител на износителя или, когато е уместно, на лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, и въвеждат в системата REX номера на регистриран износител, регистрационните данни и датата, от която съответната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
Когато компетентните органи считат, че информацията, предоставена в заявлението, е непълна, те незабавно информират износителя за това.
Компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки актуализират системно данните, регистрирани от тях. Те променят тези данни веднага след като бъдат информирани от регистрирания износител в съответствие с член 93.
Член 69б
1. Комисията взема мерки за осигуряване на достъп до системата REX в съответствие с настоящия член.
2. Комисията има достъп за справка с всички данни.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери имат достъп за справка до данните за износителите, регистрирани от тях.
4. Митническите органи на държавите членки имат достъп за справка с данните, регистрирани от тях, от митническите органи на други държави членки и от компетентните органи на държавите бенефициери, както и от Норвегия, Швейцария и Турция. Достъпът до данните се използва за целите на проверката на декларациите по член 68 от Кодекса или за разглеждането на декларациите по член 78, параграф 2 от Кодекса.
5. Комисията предоставя защитен достъп до системата REX на компетентните органи на държавите бенефициери.
Доколкото съгласно споразумението, посочено в член 97ж, Норвегия и Швейцария са постигнали договореност със Съюза за споделяне на системата REX, Комисията предоставя защитен достъп до системата REX на митническите органи на тези държави. Защитен достъп до системата REX се предоставя и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
6. Когато дадена държава или територия бъде заличена от приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, компетентните органи на държавата бенефициер запазват достъпа си до системата REX толкова дълго, колкото е необходимо, за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения в съответствие с член 71.
7. Комисията предоставя следната информация на разположение на обществеността със съгласието, предоставено от износителя чрез неговия подпис в клетка 6 на формуляра, посочен в приложение 13в:
а)
наименование на регистрирания износител;
б)
адрес по местоустановяване на регистрирания износител;
в)
данни за контакт, както е посочено в клетка 2 на формуляра, посочен в приложение 13в;
г)
примерно описание на стоките, които отговарят на изискванията за преференциално третиране, включително примерен списък с позициите или главите по Хармонизираната система, както е указано в клетка 4 от формуляра, посочен в приложение 13в;
д)
EORI номер или идентификационен номер на търговеца (TIN) на регистрирания износител.
Отказът да се подпише клетка 6 не представлява основание за отказ на регистрация на износителя.
8. Комисията винаги предоставя следните данни на разположение на обществеността
а)
номера на регистрирания износител;
б)
датата, от която регистрацията е валидна;
в)
датата на прекратяване на регистрацията, ако е уместно;
г)
информация дали регистрацията се прилага и към износ за Норвегия, Швейцария и Турция, след като тази държава изпълни определени условия;
д)
датата на последната синхронизация между системата REX и публичния уебсайт.
Член 69в
1. Данните, регистрирани в системата REX, се обработват единствено за целите на прилагането на схемата, както е посочено в настоящия раздел.
2. На регистрираните износителите се предоставя информацията, определена в член 11, параграф 1, букви а) - д) от Регламент (ЕО) № 45/2001 или в член 10 от Директива 95/46/ЕО. В допълнение към това им се предоставя и следната информация:
а)
информация относно правното основание за операциите по обработка, за които са предназначени данните;
б)
срок за съхранение на данните;
Тази информация се предоставя на регистрираните износители чрез известие, приложено към заявлението за получаване на статус на регистриран износител, посочено в приложение 13в.
3. Всеки компетентен орган в държава бенефициер, посочен в член 69, параграф 1, буква а), и всеки митнически орган в държава членка, посочена в член 69, параграф 2, буква а), който е въвел данни в системата REX, се счита за администратор по отношение на обработката на тези данни.
Комисията се счита за съвместен администратор по отношение на обработката на всички данни, за да се гарантира, че регистрираният износител ще получи правата си.
4. Правата на регистрираните износители по отношение на обработката на данни, които се съхраняват в системата REX, изброени в приложение 13в и обработвани в националните системи, се упражняват в съответствие със законодателството за защита на данните, транспониращо Директива 95/46/ЕО, на държавата членка, която съхранява техните данни.
5. Държави членки, които възпроизвеждат в националните си системи данните от системата REX, до която имат достъп, актуализират възпроизвежданите данни.
6. Правата на регистрираните износители по отношение на обработката на регистрационните им данни от Комисията се упражняват в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
7. Всяко искане на регистриран износител да упражни правото си на достъп, поправка, заличаване или блокиране на данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, се представя на администратора на данни и се обработва от него.
Когато регистрираният износител е представил такова искане до Комисията, без да се е опитал да получи правата си от администратора на данни, Комисията препраща това искане до администратора на данните на регистрирания износител.
Ако регистрираният износител не успее да получи правата си от администратора на данни, регистрираният износител представя това искане на Комисията в качеството ѝ на администратор. Комисията има право да поправи, заличи или блокира тези данни.
8. Националните надзорни органи за защита на данните и Европейският надзорен орган по защита на данните, като действат в обхвата на своите съответни компетенции, си сътрудничат активно и осигуряват координиран надзор върху регистрационните данни.
Като действат в обхвата на своите съответни компетенции те обменят помежду си полезна информация, подпомагат се взаимно при извършването на одити и проверки, разглеждат трудностите при тълкуването или прилагането на настоящия регламент, изучават проблемите, свързани с упражняването на независимия надзор или при упражняването на правата на субектите на данни, разработват заедно хармонизирани предложения за съвместни решения за всеки проблем и при необходимост съдействат за повишаване на осведомеността относно правата, свързани със защитата на данните.“
6)
Членове 70 и 71 се заменят със следното:
„Член 70
Комисията ще публикува на своя уебсайт датите, на които държавите бенефициери започнат да прилагат системата за регистрирани износители. Комисията ще актуализира информацията.
Член 71
Когато дадена държава или територия бъде заличена от приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, задължението за осигуряване на административно сътрудничество, установено в членове 69 и 69а, член 86, параграф 10, и член 97ж, продължава да се прилага за тази държава или територия за период от три години, считано от датата на нейното заличаване от посоченото приложение.“
7)
Член 74 се заменя със следното:
„Член 74
1. Продуктите, декларирани за допускане за свободно обращение в Европейския съюз, са същите като изнесените от държавата бенефициер, която се счита за държава на техния произход. Те не трябва да са били променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от операциите, предназначени да ги съхранят в добро състояние, или операции по добавяне или поставяне на маркировки, етикети, пломби или друга документация, за да се гарантира съответствието със специфичните вътрешни изисквания, приложими в Съюза, преди да бъдат декларирани за допускане за свободно обращение.
2. Продуктите, внасяни в държава бенефициер за целите на кумулацията по член 84, 85 или 86, са същите като изнесените от държавата, която се счита за държава на техния произход. Те не трябва да са променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от операциите, предназначени да ги съхранят в добро състояние, преди да бъдат декларирани за съответния митнически режим в държавата на вноса.
3. Продуктите могат да бъдат съхранявани, при условие че остават под митнически надзор в държавата или държавите на транзит.
4. Разделянето на пратки се допуска, когато се извършва от износителя или на негова отговорност, при условие че въпросните стоки остават под митнически надзор в държавата или държавите на транзит.
5. Изискванията по параграфи 1 - 4 се считат за изпълнени, освен ако митническите органи имат основание да смятат противното; в такъв случай митническите органи могат да поискат от декларатора да представи доказателство за изпълнение на изискванията, което може да бъде дадено под всякаква форма, включително чрез представяне на транспортни документи, които имат силата на договор, като товарителници или фактическо или конкретно доказателство, основаващо се на маркировката или номерирането на опаковките или всяко друго доказателство, свързано със самите стоки.“
8)
В член 84, като втора алинея се добавя следното:
„Подраздели 2 и 7 се прилагат mutatis mutandis по отношение на износа от Европейския съюз за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация.“
9)
Член 86 се изменя, както следва:
а)
параграф 2, буква а) се заменя със следното:
„а)
към момента на износа на продукта за Съюза държавите, участващи в кумулацията, са държавите бенефициери, за които преференциалният режим не е бил временно преустановен в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012;“
б)
в параграф 4 третата алинея се заменя със следното:
„Следната държава се посочва като държава на произход върху доказателството за произход, изготвено от износителя на продукта за Съюза, или - до влизането в действие на системата на регистрирани износители - издадено от органите на държавата бенефициер на износа:
-
при продукти, изнасяни без допълнителна обработка или преработка - държавата бенефициер, посочена върху доказателствата за произход, предвидени в член 95а, параграф 1 или в член 97м, параграф 5, третото тире;
-
при продукти, изнасяни след допълнителна обработка или преработка - държавата на произход, определена съгласно втора алинея.“
в)
добавя се следният параграф 10:
„10. Подраздел 2, членове 90, 91, 92, 93, 94, 95 и подраздел 7 се прилагат mutatis mutandis по отношение на износа от една държава бенефициер за друга държава бенефициер за целите на регионалната кумулация.“
10)
В член 88 параграф 1 се заличава.
11)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 5 се заменя със следното:
„Подраздел 5
Процедури при износ в държавата бенефициер и в Европейския съюз, приложими от датата на прилагането на системата за регистрирани износители“
12)
Членове 90 - 95 се заменят със следното:
„Член 90
1. Схемата се прилага в следните случаи:
а)
за стоки, отговарящи на изискванията на настоящия раздел, които се изнасят от регистриран износител;
б)
за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, които се изнасят от какъвто и да било износител, когато общата стойност на продуктите с произход в пратката не надвишава 6 000 EUR.
2. Стойността на продуктите с произход в пратката, е стойността на всички продукти с произход в една пратка, която е предмет на изявление за произход, изготвено в държавата на износа.
Член 91
1. Държавите бенефициери започват регистрацията на износителите на 1 януари 2017 г.
Въпреки това, когато държавата бенефициер не е в състояние да започне регистрацията на тази дата, тя съобщава на Комисията в писмена форма до 1 юли 2016 г., че регистрацията на износителите се отлага до 1 януари 2018 г. или 1 януари 2019 г.
2. В продължение на период от дванадесет месеца след датата, на която държавата бенефициер започва регистрацията на износителите, компетентните органи на тази държава бенефициер продължават да издават сертификати за произход, формуляр А, при поискване от износителите, които все още не са регистрирани към момента на искането за издаване на сертификат.
Без да се засягат разпоредбите на член 97к, параграф 5, сертификатите за произход, формуляр А, издадени в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, се считат за приемливи в Съюза като доказателство за произход, ако са издадени преди датата на регистрацията на съответния износител.
Компетентните органи на държава бенефициер, която среща затруднения и не може да приключи процеса по регистрация в рамките на горепосочения дванадесетмесечен период, могат да поискат от Комисията неговото удължаване. Това удължаване не може да надвишава шест месеца.
3. Независимо дали износителите в дадена държава бенефициер са регистрирани или не, те изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите не надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която държавата бенефициер възнамерява да започне регистрацията на износителите.
Износителите, след като бъдат регистрирани, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
4. Всички държави бенефициери прилагат системата за регистрирани износители, считано не по-късно от 30 юни 2020 г.
Член 91а
1. На 1 януари 2017 г. митническите органи на държавите членки започват регистрация на износителите и на лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, установени на тяхна територия.
2. Считано от 1 януари 2018 г. митническите органи във всички държави членки прекратяват издаването на сертификати за движение EUR.1 за целите на кумулацията по член 84.
3. До 31 декември 2017 г. митническите органи на държавите членки издават сертификати за движение EUR.1 или заместващи сертификати за произход, формуляр А, при поискване от износителите или от лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, които все още не са регистрирани. Това се прилага и когато продуктите с произход, изпратени за Съюза, са придружени от изявления за произход, изготвени от регистриран износител в държава бенефициер.
4. Износителите от Съюза, независимо дали са регистрирани или не, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите не надвишава 6 000 EUR, считано от 1 януари 2017 г.
Износителите, след като бъдат регистрирани, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
5. Лица, които извършват повторна експедиция на стоки, които са регистрирани, могат да изготвят заместващи изявления за произход от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5. Тази разпоредба се прилага независимо от това дали стоките са придружени от сертификат за произход, формуляр А, издаден от държавата бенефициер, или декларация върху фактура или изявление за произход, изготвена/о от износителя.
Член 92
1. За получаването на статус на регистриран износител, износителят подава заявление пред компетентния орган на държавата бенефициер, от която се предвижда стоките да бъдат изнесени и която се счита за държава на произход на стоките или в която те са преминали обработка, която се счита за неотговаряща на условията на член 86, параграф 4, алинея първа или член 86, параграф 6, буква а).
Заявлението се подава, като се използва формулярът в приложение 13в и съдържа всички сведения, които се изискват в него.
2. За получаване на статус на регистриран износител, съответният износител или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, установен/о в държава членка, подава заявление пред митническите органи на съответната държава членка, като използва формуляра, съдържащ се в приложение 13в.
3. Износителите подлежат на общо регистриране за целите на износа съгласно общата схема от преференции на Съюза, на Норвегия, и Швейцария, както и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
На износителя се предоставя номер на регистриран износител от компетентните органи в държавата бенефициер с цел износ в рамките на ОСП на Съюза, на Норвегия и Швейцария, както и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, доколкото тези държави са признали за държава бенефициер държавата, в която е извършена регистрацията.
4. Заявлението за получаване на статус на регистриран износител съдържа всички данни, посочени в приложение 13в.
5. Регистрацията е валидна, считано от датата, на която компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държава членка получат пълно заявление за регистрация в съответствие с параграф 4.
6. Компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка информират износителя или, когато е уместно, лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, за номера на регистриран износител, определен за този износител или за лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, както и за датата, от която съответната регистрация е в сила.
Член 92а
Когато дадена държава бъде добавена към списъка на държавите бенефициери в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, Комисията автоматично активира за своята схема регистрациите на всички износители, регистрирани в тази държава, при условие че регистрационните данни на износителите са налични в системата REX и са валидни най-малко за ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
В този случай, износител, който вече е регистриран най-малко в ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия, не е длъжен да подаде заявление до компетентните органи за регистриране по схемата на Съюза.
Член 93
1. Регистрираните износители информират незабавно компетентните органи на държавата бенефициер или митническите органи на държавата членка за промени в информацията, която те предоставят за целите на регистрацията си.
2. Регистрираните износители, които са престанали да отговарят на условията за изнасяне на стоки по схемата или които не възнамеряват повече да изнасят стоки по схемата, съобщават за това съответно на компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка.
3. Компетентните органи на дадена държава бенефициер или митническите органи на държава членка отменят регистрацията, ако регистрираният износител:
а)
вече не съществува;
б)
вече не изпълнява условията за износ на стоки по схемата;
в)
е съобщил на компетентния орган на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка, че вече не възнамерява да изнася стоки по схемата;
г)
умишлено или поради небрежност изготви или е причина за изготвянето на изявление за произход, което съдържа невярна информация и води до неправомерно ползване на преференциално тарифно третиране.
4. Компетентните органи на дадена държава бенефициер или митническите органи на държава членка могат да отменят регистрацията, ако регистрираният износител не актуализира системно регистрационните си данни:
5. Отмяната на регистрации поражда действие само за в бъдеще, т.е. по отношение на изявления за произход, изготвени след датата на отмяната. Отмяната на регистрация не оказва никакво въздействие върху валидността на изявленията за произход, изготвени преди регистрираният износител да бъде информиран за отмяната.
6. Компетентният орган на държава бенефициер или митническите органи на държава членка информират регистрирания износител за отмяната на регистрацията му, както и за датата, от която отмяната влиза в сила.
7. В случай на отмяна на регистрацията на износител или на лице, което извършва повторна експедиция на стоки, му се предоставя правото на правни средства за съдебна защита.
8. Отмяната на регистрацията на регистриран износител се анулира в случай на неправилна отмяна. Износителят или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, получава право да използва номера на регистриран износител, който му се предоставя към момента на регистрацията.
9. Износителят или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, чиято регистрация е била отменена, може да подаде нова молба за получаване на статус на регистриран износител в съответствие с член 92. Износителите или лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, чиято регистрация е била отменена в съответствие с параграф 3, буква г) и с параграф 4, могат да се регистрират отново само ако докажат пред компетентния орган на държавата бенефициер или пред митническите органи на държавата членка, в която са регистрирани, че са отстранили причините, довели до отмяна на тяхната регистрация.
10. Данните, свързани с отмяна на регистрация, се съхраняват в системата REX от компетентните органи на държавата бенефициер или от митническите органи на държавата членка, която ги е въвела в системата, за срок от най-много десет календарни години след календарната година, през която е извършена отмяната. След изтичането на тези десет календарни години компетентният орган на държавата бенефициер или митническите органи на държавата членка заличава/т данните.
Член 93а
1. Комисията отменя всяка регистрация на износители, регистрирани в дадена държава бенефициер, ако държавата бенефициер бъде заличена от списъка на държавите бенефициери в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012 или ако тарифните преференции, предоставени на държавата бенефициер, са били временно преустановени в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012.
2. Когато посочената държава бъде добавена отново към списъка или когато приключи временното преустановяване на тарифните преференции, предоставени на държавата бенефициер, Комисията автоматично активира отново регистрациите на всички износители, регистрирани в тази държава, при условие че регистрационните данни на износителите са налични в системата и са валидни най-малко за ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия. В противен случай износителите се регистрират отново в съответствие с член 92.
3. В случай на отмяна на регистрациите на всички регистрирани износители в държава бенефициер в съответствие с параграф 1, данните за отменените регистрации се съхраняват в системата REX за най-малко десет календарни години след календарната година, през която е извършена отмяната. След изтичане на този десетгодишен период и когато държавата бенефициер не е била държава бенефициер по ОСП на Норвегия, Швейцария или на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, в продължение на повече от десет години, Комисията ще заличи данните за отменените регистрации от системата REX.
Член 94
1. Износителите, независимо дали са регистрирани или не, изпълняват следните задължения:
а)
водят подходящите търговски счетоводни регистри за производството и доставките на стоки, които отговарят на изискванията за преференциално третиране;
б)
предоставят на разположение всички доказателства, свързани с използвания в производството материал;
в)
съхраняват цялата митническа документация, свързана с използвания в производството материал;
г)
съхраняват за период от най-малко три години, считано от края на календарната година, в която е било изготвено изявлението за произход, или за по-дълъг период, ако това се изисква от националното законодателство, данни за:
i)
изявленията за произход, които са изготвили;
ii)
своите регистри за материали с произход и без произход, за своето производство и складови наличности.
Тези регистри и изявления за произход могат да бъдат съхранявани в електронен формат, но трябва да позволяват проследяването на материалите, използвани в производството на изнасяните продукти, и потвърждаването на техния статус на материали с произход.
2. Задълженията, предвидени в параграф 1, се прилагат и към доставчиците, които представят на износителите декларации на доставчиците, с които се удостоверява статусът на стоки с произход на стоките, които те доставят.
3. Лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, независимо дали са регистрирани или не, и които изготвят заместващи изявления за произход, както е посочено в член 97г, съхраняват първоначалните изявления за произход, които са заменили, за период от най-малко три години, считано от края на календарната година, през която е било изготвено заместващото изявление за произход, или за по-дълъг период, ако това се изисква от националното законодателство.
Член 95
1. Износителят изготвя изявление за произход при износ на продуктите, за които то се отнася, ако съответните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от съответната държава бенефициер или в друга държава бенефициер в съответствие с член 86, параграф 4, втора алинея или с член 86, параграф 6, първа алинея, буква б).
2. Изявление за произход може да бъде изготвено и след износа („изявление със задна дата“) на съответните продукти. Такова изявление със задна дата е допустимо, ако се представи пред митническите органи в държавата членка на подаване на митническата декларация за допускане за свободно обращение не по-късно от две години след вноса.
В случаите когато разделянето на пратка се извършва в съответствие с член 74 и при условие че е спазен двегодишният срок, посочен в първата алинея, изявлението за произход може да бъде изготвено впоследствие от износителя в държавата на износа на продуктите. Настоящата разпоредба се прилага mutatis mutandis, когато разделянето на пратка се извършва в друга държава бенефициер или в Норвегия, Швейцария или, когато е приложимо, в Турция.
3. Изявлението за произход се предоставя от износителя на неговия клиент в Съюза и съдържа данните, посочени в приложение 13 г. То се изготвя на английски, френски или испански език.
То може да бъде изготвено въз основа на всеки търговски документ, който позволява съответният износител и съответните стоки да бъдат идентифицирани.
4. Параграфи 1 - 3 се прилагат mutatis mutandis към изявленията за произход, изготвени в Съюза за целите на двустранната кумулация.
Член 95а
1. За целите на установяване на произхода на материалите, които се използват в рамките на двустранна или регионална кумулация, износителят на продукт, при производството на който са използвани материали с произход от държава, с която е разрешена кумулация, разчита на изявлението за произход, предоставено от доставчика на тези материали. В тези случаи изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа в зависимост от случая надписа „EU cumulation“, „regional cumulation“ или „Cumul UE“, „cumul regional“ или „Acumulación UE“, „Acumulación regional“.
2. За целите на установяване на произхода на използваните материали в рамките на кумулацията по член 85, износителят на продукта, при производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от доставчика на тези материали, при условие че това доказателство е било издадено в съответствие с разпоредбите на правилата за произход по ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, където е приложимо, според случая. В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“ или „Cumul Norvège“, „Cumul Suisse“, „Cumul Turquie“ или „Acumulación Noruega“, „Acumulación Suiza“, „Acumulación Turquía“.
3. За целите на установяване на произхода на използваните материали в рамките на разширената кумулация по член 86, параграфи 7 и 8, износителят на продукт, при производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена разширена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от доставчика на тези материали, при условие че това доказателство е било издадено в съответствие с разпоредбите на съответното споразумение за свободна търговия между Съюза и въпросната страна.
В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „extended cumulation with country x“ или „cumul étendu avec le pays x“ или „Acumulación ampliada con el país x“.“
13)
В член 96 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Изявлението за произход е валидно за срок от дванадесет месеца, считано от датата на изготвянето му.“
14)
Следният член 96а се добавя в подраздел 6, преди член 97:
„Член 96а
За да имат право вносителите да поискат да ползват схемата при представяне на изявление за произход, стоките следва да са били изнесени на или след датата, на която държавата бенефициер, от която се изнасят стоките, е започнала регистрацията на износителите в съответствие с член 91.“
15)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 6 се заменя със следното:
„Подраздел 6
Процедури при допускане за свободно обращение в Европейския съюз, приложими от датата на прилагането на системата за регистрирани износители“
16)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 7 се заменя със следното:
„Подраздел 7
Контрол на произхода, приложим от датата на прилагане на системата за регистрирани износители“
17)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 8 се заменя със следното:
„Подраздел 8
Други разпоредби, приложими от датата на прилагане на системата за регистрирани износители“
18)
Член 97 се заменя със следното:
„Член 97
1. Когато деклараторът иска преференциално третиране по силата на схемата, той се позовава на изявлението за произход в митническата декларация за допускане за свободно обращение. При позоваване на изявлението за произход ще се посочва датата му на издаване във формат ггггммдд, където гггг е годината, мм е месецът и дд е денят. Когато общата стойност на продуктите с произход в пратката надвишава 6 000 EUR, деклараторът трябва да посочи също номера на регистрирания износител.
2. Ако деклараторът поиска да приложи схемата в съответствие с параграф 1, без да притежава изявление за произход при приемането на митническата декларация за допускане за свободно обращение, тази декларация се счита за непълна по смисъла на член 253, параграф 1 и се третира като такава.
3. Преди да декларира стоките за допускане за свободно обращение, деклараторът взема необходимите мерки, за да се увери, че стоките са в съответствие с правилата на настоящия раздел, по-специално като провери:
i)
на публичния уебсайт дали износителят е регистриран в системата REX, когато общата стойност на продуктите с произход в пратката надвишава 6 000 EUR, и
ii)
дали изявлението за произход е изготвено в съответствие с приложение 13г.“
19)
Член 97г се заменя със следното:
„Член 97г
1. Ако продуктите все още не са били допуснати за свободно обращение, изявлението за произход може да бъде заменено с едно или повече заместващи изявления за произход, изготвени от лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, за да могат всички или някои от продуктите да бъдат изпратени на друго място в митническата територия на Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
Заместващи изявления за произход може да бъдат изготвени само ако първоначалното изявление за произход е било изготвено в съответствие с членове 95 и 96 и приложение 13г.
2. Лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, се регистрират за целите на изготвяне на заместващи изявления за произход при изпращане на продукти с произход на други места в рамките на Съюза, когато общата стойност на продуктите с произход от първоначалната пратка, която ще бъде разделена, надвишава 6 000 EUR.
При все това на лица, които извършват повторна експедиция на стоки, и които не са регистрирани, се разрешава да изготвят заместващи изявления за произход, когато общата стойност на продуктите с произход от първоначалната пратка, която ще бъде разделена, надвишава 6 000 EUR, ако приложат копие на първоначалното изявление за произход, изготвено в държавата бенефициер.
3. Само регистрирани в системата REX лица, които извършват повторна експедиция на стоки, могат да изготвят заместващи изявления за произход по отношение на продукти с произход, които ще се изпращат до Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия. Това се прилага независимо от стойността на продуктите с произход, които се съдържат в първоначалната пратка, и независимо от това дали държавата на произход се съдържа в списъка в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012.
4. Заместващото изявление за произход е валидно за срок от дванадесет месеца от датата на изготвянето на първоначалното изявление за произход.
5. Когато дадено изявление за произход е заместено, лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, посочва следното върху първоначалното изявление за произход:
а)
данните от заместващото(ите) изявление(я) за произход;
б)
името и адреса на лицето, което извършва повторна експедиция на стоките;
в)
получателят или получателите в Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
Върху първоначалното изявление за произход се отбелязва „Replaced“ или „Remplacée“ или „Sustituida“.
6. Лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, посочва следното върху заместващото изявление за произход:
а)
всички данни на повторно експедираните продукти;
б)
датата, на която е изготвено първоначалното изявление за произход;
в)
информацията, посочена в приложение 13г;
г)
името и адреса на лицето, което извършва повторна експедиция на продуктите в Съюза и, ако е приложимо, неговият номер на регистриран износител;
д)
името и адреса на получателя в Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
е)
датата и мястото на извършване на заместването.
Заместващото изявление за произход се обозначава с „Replacement statement“ или „Attestation de remplacement“ или „Comunicación de sustitución“.
7. Параграфи 1 - 6 се прилагат по отношение на изявленията, които заместват заместващи изявления за произход.
8. Подраздел 7 от настоящия раздел се прилага mutatis mutandis към заместващите изявления за произход.
9. За продуктите, ползващи се от тарифни преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, заместването по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Съюза.“
20)
В член 97з се добавя следният параграф 3:
„3. Когато от процедурата за проверка по параграф 1 или от друга налична информация е видно, че правилата за произход са били нарушени, държавата бенефициер износител провежда по своя инициатива или по искане на митническите органи на държавите членки или по искане на Комисията необходимото разследване или урежда провеждането на такова разследване с цел спешно да установи и предотврати такива нарушения. За тази цел Комисията или митническите органи на държавите членки могат да участват в разследването.“
21)
Член 97и се заличава.
22)
В част I, дял IV, глава 2 заглавието на раздел 1A се заменя със следното:
„Раздел 1А
Процедури и методи на административно сътрудничество, приложими по отношение на операции по износ, при които се ползват сертификати за произход, формуляр A, декларации върху фактури и сертификати за движение EUR.1“
23)
В член 97л:
а)
параграфи 2, 3 и 4 се заменят със следното:
„2. Компетентните органи на държавите бенефициери предоставят на разположение сертификата за произход, формуляр А, на износителя веднага след като износът е бил осъществен или гарантиран. При все това, компетентните органи на държавите бенефициери могат да издадат сертификат за произход, формуляр А, след износа на продуктите, за които се отнася, ако:
а)
той не е бил издаден по време на износа поради грешки или неволни пропуски или особени обстоятелства; или
б)
е доказано по удовлетворителен за компетентните органи начин, че сертификат за произход, формуляр А, е бил издаден, но не е бил приет при вноса по технически причини; или
в)
крайното местоназначение на въпросните продукти е било определено по време на тяхното транспортиране или съхранение, както и след евентуално разделяне на пратката в съответствие с член 74.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери могат да издадат сертификат със задна дата единствено след като се уверят, че информацията, представена в искането на износителя за сертификат за произход, формуляр А, издаден със задна дата, съответства на тази в съответното досие за износ и сертификат за произход и че формуляр А не е бил издаден при износа на въпросните продукти. Думите „Issued retrospectively“ или „Délivré a posteriori“ или „Emitido a posteriori“ се посочват в клетка 4 от сертификата за произход, формуляр А, издаден със задна дата.
4. В случай на кражба, загуба или унищожаване на сертификат за произход, формуляр А, износителят може да се обърне към компетентните органи, които са го издали, с искане да му бъде издаден дубликат въз основа на документите за износ, с които разполага. Думата „Duplicate“ или „Duplicata“ или „Duplicado“, датата на издаване и серийният номер на оригиналния сертификат се посочват в клетка 4 от дубликата на сертификата за произход, формуляр А. Дубликатът поражда действие от датата на издаване на оригинала.“
б)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Попълването на клетки 2 и 10 от сертификата за произход, формуляр А, не е задължително. В клетка 12 се съдържат думите „Европейски съюз“ или името на една от държавите членки. Датата на издаване на сертификата за произход, формуляр А, се посочва в клетка 11. Подписът, който се нанася в тази клетка, предназначена за компетентните правителствени органи, издаващи сертификата, както и подписът на упълномощеното от износителя подписващо лице в клетка 12, е собственоръчен.“
24)
В член 97п параграф 6 се заменя със следното:
„6. За продуктите, ползващи се от тарифни преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, процедурата по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Съюза.“
25)
В член 109 като втори параграф се добавя следното:
„Клетка 7 от сертификатите за движение EUR.1 или от декларациите върху фактура съдържа обозначението „Autonomous trade measures“ или „Mesures commerciales autonomes“.“
26)
Приложение 13a се изменя съобразно приложение I към настоящия регламент.
27)
Приложения 13в и 13 г. се заменят с текста в приложение II към настоящия регламент.
28)
Приложение 17 се изменя съобразно приложение III към настоящия регламент.
Член 2
Регламент (ЕС) № 1063/2010 се изменя, както следва:
1)
Член 2 се заличава.
2)
В член 3 параграфи 3, 4 и 5 се заличават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграф 7 и член 1, параграф 23 се прилагат от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 10 март 2015 година.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) 2015/428 DA COMISSÃO
de 10 de março de 2015
que altera o Regulamento (CEE) n.o 2454/93 e o Regulamento (UE) n.o 1063/2010 no que respeita às regras de origem relativas ao regime de preferências pautais generalizadas e às medidas pautais preferenciais a favor de determinados países ou territórios
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, de 12 de outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (1), nomeadamente o artigo 247.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão (2), com a redação que lhe foi dada pelo Regulamento (UE) n.o 1063/2010 (3) e pelo Regulamento de Execução (UE) n.o 530/2013 (4), previu uma reforma das modalidades de certificação da origem das mercadorias para efeitos do sistema de preferências pautais generalizadas («SPG»). A reforma introduziu um sistema de autocertificação de origem das mercadorias pelos exportadores registados para o efeito pelos países beneficiários, ou pelos Estados-Membros, cuja aplicação foi fixada a partir de 1 de janeiro de 2017. A reforma assenta no princípio de que, uma vez que os exportadores estão na melhor posição para conhecerem a origem dos seus produtos, é adequado exigir que sejam eles a fornecer diretamente aos seus clientes os atestados de origem. A fim de permitir que os países beneficiários e os Estados-Membros registem os exportadores, a Comissão deve estabelecer um sistema eletrónico dos exportadores registados («o sistema REX»).
(2)
Foram clarificados requisitos suplementares relativos ao sistema REX. Esses requisitos tornam necessária a alteração de um conjunto de disposições relativas às regras de origem do SPG.
(3)
A Noruega e a Suíça concedem igualmente preferências pautais unilaterais às importações de países beneficiários. Durante as discussões realizadas pela Comissão com a Noruega e a Suíça, em conformidade com a autorização que a Comissão recebeu do Conselho para renegociar com estes dois países, os acordos em vigor (5) relativos à aceitação mútua de provas de origem de substituição e ao alargamento da acumulação bilateral às matérias originárias da Noruega e da Suíça, foi acordado que a Noruega e a Suíça aplicarão igualmente o sistema dos exportadores registados e utilizarão o sistema REX. A mesma possibilidade deve ser oferecida à Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições previstas no Regulamento (CEE) n.o 2454/93. Devem, por conseguinte, introduzir-se os ajustamentos necessários para garantir o bom funcionamento da cooperação entre a União, a Noruega, a Suíça e a Turquia.
(4)
Um importador que utilize um atestado de origem deve poder verificar a validade do número do exportador registado que o emitiu. Por conseguinte, os dados do sistema REX devem ser publicados num sítio web público.
(5)
As regras em vigor relativas ao sistema dos exportadores registados serão aplicáveis a partir de 1 de janeiro de 2017. A fim de evitar que essas regras sejam afetadas na sua fase de implementação, as alterações introduzidas pelo presente regulamento devem ser aplicáveis antes dessa data.
(6)
Nos termos das regras em vigor, só os exportadores dos países beneficiários e da União podem ser registados. Dado que a Noruega e a Suíça, bem como a Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições, deverão aplicar o sistema dos exportadores registados, os seus exportadores devem igualmente ter a possibilidade de serem registados a fim de poderem emitir atestados de origem no âmbito da acumulação bilateral ou emitir atestados de origem de substituição no âmbito da reexpedição de mercadorias.
(7)
As atuais regras relativas aos prazos para a criação do sistema REX não têm suficientemente em conta a capacidade dos países beneficiários para gerir o processo de registo e pôr em prática o sistema a partir de 2017. Por conseguinte, é conveniente preverem-se medidas transitórias, bem como uma abordagem de introdução progressiva, até 31 de dezembro de 2019, com uma possibilidade de prorrogação de seis meses. A partir de 30 de junho de 2020, para poderem beneficiar do tratamento pautal preferencial do SPG, todas as remessas que contenham produtos originários cujo valor total exceda 6 000 euros terão de ser acompanhadas de um atestado de origem emitido por um exportador registado.
(8)
A Comissão, as autoridades competentes dos países beneficiários e as autoridades aduaneiras dos Estados-Membros, bem como da Noruega, da Suíça e da Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições, devem ter acesso aos dados registados no sistema. A fim de assegurar uma proteção adequada dos dados pessoais, devem ser definidas regras de execução relativas, nomeadamente, ao âmbito do acesso a esses dados e à finalidade do seu tratamento, bem como ao direito dos exportadores de obterem a alteração, eliminação ou bloqueio desses dados.
(9)
O presente regulamento em nada deve afetar o nível de proteção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento dos dados garantido pelas disposições da Diretiva 95/46/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (6) e do direito nacional de execução desta diretiva, em especial, em nada altera as obrigações dos Estados-Membros no que diz respeito ao tratamento dos dados, em conformidade com a Diretiva 95/46/CE, nem as obrigações que incumbem às instituições e aos órgãos da União no que diz respeito ao tratamento dos dados nos termos do Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho (7), no exercício das suas competências.
(10)
O período de conservação dos dados relativos a um exportador registado cujo registo seja revogado deve ser determinado tendo em conta a necessidade real da sua conservação, bem como o período de conservação, já estabelecido na legislação dos Estados-Membros.
(11)
As regras relativas ao fracionamento das remessas devem ser ajustadas de modo a clarificar que o fracionamento de remessas só é permitido se for realizado pelo exportador ou sob a sua responsabilidade.
(12)
No que se refere às condições para a emissão a posteriori de certificados de origem, formulário A, é conveniente prever-se o caso adicional em que o destino final dos produtos é determinado durante o transporte ou a armazenagem dos produtos e após um eventual fracionamento.
(13)
Dado que, em 1 de janeiro de 2015, o estatuto de alguns países abrangidos pelo regime SPG passou de país beneficiário para o de país elegível, as autoridades competentes destes países deixarão de poder emitir certificados formulário A, para mercadorias originárias de outro país do mesmo grupo regional que continue a ser um país beneficiário, como acontecia nos termos do artigo 86.o, n.o 4, segundo e terceiro parágrafos. Para que os exportadores de mercadorias provenientes de países beneficiários possam continuar a transportar as suas mercadorias pelas suas rotas comerciais regulares através dos países que mudaram de estatuto, sem interrupções, entre 1 de janeiro de 2015 e a data de entrada em vigor do presente regulamento, as alterações às normas relativas à emissão a posteriori dos certificados, formulário A, devem ser aplicáveis com efeitos retroactivos a partir de 1 de janeiro de 2015.
(14)
As regras, procedimentos e métodos de cooperação administrativa atualmente em vigor até à aplicação do sistema dos exportadores registados estipulam que os países de exportação beneficiários devem, por sua própria iniciativa ou a pedido das autoridades aduaneiras dos Estados-Membros, proceder a investigações adequadas, caso o procedimento de controlo ou qualquer outra informação disponível indiciem que as regras de origem estão a ser infringidas. A mesma obrigação deve continuar a ser aplicável após a aplicação do sistema dos exportadores registados.
(15)
A fim de garantir a segurança jurídica, as disposições transitórias relativas à aplicação do sistema de autocertificação de origem pelos exportadores registados que consta atualmente do Regulamento de alteração (UE) n.o 1063/2010 devem ser integradas diretamente no Regulamento (CEE) n.o 2454/93.
(16)
Com vista a ter em conta o vestuário que não seja de malha (Capítulo 62), mas contenha partes de malha, deve ser introduzida na parte II do anexo 13A uma nova posição do Sistema Harmonizado de Designação e de Codificação de Mercadorias, com as suas regras.
(17)
Depois de ter sido acrescentado o espanhol às línguas em que o atestado de origem pode ser emitido, o anexo 13D a que se refere o artigo 95.o, n.o 3, do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 deve ser alterado para incluir uma versão espanhola do atestado de origem.
(18)
O anexo 17 deve ser alterado, a fim de introduzir uma tolerância quanto à largura dentro da qual os certificados de origem, formulário A, podem ser emitidos não cumprindo os requisitos em matéria de medidas. Ao mesmo tempo, a lista de países que aceitam os certificados de origem, formulário A, para efeitos do sistema de preferências pautais generalizadas da União deve ser alterada para incluir a Croácia.
(19)
O artigo 109.o deve ser complementado por uma disposição relativa à menção constante da casa 7 dos certificados de circulação de mercadorias EUR.1 e das declarações na fatura, que deve conter indicações suplementares destinadas a clarificar o quadro jurídico em que essas provas são emitidas ou efetuadas.
(20)
O Regulamento (CEE) n.o 2454/93 deve, por conseguinte, ser alterado em conformidade.
(21)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité do Código Aduaneiro,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CEE) n.o 2454/93 é alterado do seguinte modo:
1)
É aditado o seguinte artigo 66.o-A:
«Artigo 66.o-A
1. Os artigos 68.o a 71.o e 90.o a 97.o-J são aplicáveis a partir da data de aplicação do sistema de autocertificação de origem pelos exportadores registados (“o sistema de exportador registado”) pelos países beneficiários e pelos Estados-Membros.
2. Os artigos 97.o-K a 97.o-W são aplicáveis enquanto os países beneficiários e os Estados-Membros emitam certificados de origem, formulário A, e certificados de circulação de mercadorias EUR.1, respetivamente, ou os seus exportadores efetuem declarações na fatura, em conformidade com os artigos 91.o e 91.o-A.»
2)
O artigo 67.o é alterado do seguinte modo:
a)
no n.o 1, as alíneas m) e n) passam a ter a seguinte redação:
«m) “Valor das matérias” constante da lista do anexo 13A: o valor aduaneiro no momento da importação das matérias não originárias utilizadas ou, se esse valor não for conhecido e não puder ser determinado, o primeiro preço determinável pago pelas matérias no país de produção; quando for necessário estabelecer o valor das matérias originárias utilizadas, a presente alínea é aplicável mutatis mutandis;
n) “Preço à saída da fábrica”: o preço pago pelo produto à saída da fábrica ao fabricante em cuja empresa foi efetuado o último complemento de fabrico ou transformação, incluindo o valor de todas as matérias utilizadas e todos os outros custos relativos à sua produção, e deduzidos todos os encargos internos que são, ou podem ser, reembolsados aquando da exportação do produto obtido.
Quando o preço realmente pago não reflete todos os custos relativos ao fabrico do produto efetivamente suportados no país de produção, considera-se que o preço à saída da fábrica é o somatório de todos esses custos, deduzidos todos os encargos internos que são, ou podem ser, reembolsados aquando da exportação do produto obtido;»
b)
no n.o 1, as alíneas u) e v) passam a ter a seguinte redação:
«u) “Exportador registado”:
i)
um exportador estabelecido num país beneficiário e registado junto das autoridades competentes do país beneficiário para efeitos de exportação de produtos ao abrigo do sistema, quer para a União quer para outro país beneficiário com o qual é possível a acumulação regional; ou
ii)
um exportador estabelecido num Estado-Membro e registado junto das autoridades aduaneiras desse Estado-Membro para efeitos de exportação de produtos originários da União a utilizar como matérias num país beneficiário no quadro da acumulação bilateral; ou
iii)
um reexpedidor de mercadorias estabelecido num Estado-Membro e registado junto das autoridades aduaneiras desse Estado-Membro para efeitos de emissão de atestados de origem de substituição com vista à reexpedição de produtos originários para outro local dentro do território aduaneiro da União ou, se for o caso, para a Noruega, a Suíça ou a Turquia (“reexpedidor registado”);
v) “Atestado de origem”: uma declaração emitida pelo exportador ou pelo reexpedidor das mercadorias que atesta que os produtos abrangidos cumprem as regras de origem do regime SPG.»
c)
é aditado o seguinte n.o 3:
«3. Para efeitos da alínea u) do n.o 1, quando o exportador é representado para efeitos do cumprimento das formalidades de exportação, e o representante do exportador também é um exportador registado, este representante não deve utilizar o seu próprio número de exportador registado.»
3)
No artigo 68.o, o n.o 3 passa a ter a seguinte redação:
«3. Os países beneficiários devem apresentar o compromisso referido no n.o 1 à Comissão pelo menos três meses antes da data em que tencionam iniciar o registo dos exportadores.»
4)
O artigo 69.o passa a ter a seguinte redação:
«Artigo 69.o
1. Os países beneficiários devem notificar à Comissão as autoridades localizadas no seu território que:
a)
façam parte das autoridades centrais do país em causa ou atuem sob a autoridade do respetivo governo, e tenham competência para registar exportadores no sistema REX, alterar e atualizar os dados de registo e revogar o registo;
b)
façam parte das autoridades centrais do país em causa e sejam responsáveis por assegurar a cooperação administrativa com a Comissão e as autoridades aduaneiras dos Estados-Membros, como previsto na presente secção.
Os países beneficiários devem notificar à Comissão os nomes, endereços e elementos de contacto dessas autoridades. A notificação deve ser enviada à Comissão, o mais tardar, três meses antes da data em que os países beneficiários tencionam iniciar o registo de exportadores.
Os países beneficiários devem informar imediatamente a Comissão de quaisquer alterações às informações notificadas nos termos do primeiro parágrafo.
2. Os Estados-Membros devem notificar à Comissão os nomes, endereços e elementos de contacto das suas autoridades aduaneiras que:
a)
sejam competentes para registar exportadores e reexpedidores de mercadorias no sistema REX, alterar e atualizar os dados de registo e revogar o registo;
b)
sejam responsáveis por assegurar a cooperação administrativa com as autoridades competentes dos países beneficiários, como previsto na presente secção.
A notificação deve ser enviada à Comissão até 30 de setembro de 2016.
Os Estados-Membros devem informar imediatamente a Comissão de quaisquer alterações às informações notificadas nos termos do primeiro parágrafo.»
5)
São inseridos os seguintes artigos 69.o-A, 69.o-B e 69.o-C:
«Artigo 69.o-A
1. A Comissão deve criar o sistema REX e disponibilizá-lo até 1 de janeiro de 2017.
2. Após a receção do formulário do pedido completo referido no anexo 13C, as autoridades competentes dos países beneficiários e as autoridades aduaneiras dos Estados-Membros devem, sem demora, atribuir o número de exportador registado ao exportador ou, se for o caso, ao reexpedidor das mercadorias, e introduzir no sistema REX o número de exportador registado, os dados do registo e a data a partir da qual o registo é válido em conformidade com o artigo 92.o, n.o 5.
Quando as autoridades competentes considerarem que as informações constantes do pedido estão incompletas, devem informar, imediatamente, do facto o exportador.
As autoridades competentes dos países beneficiários e as autoridades aduaneiras dos Estados-Membros devem manter atualizados os dados por elas registados. Devem alterar esses dados imediatamente após terem sido informadas pelo exportador registado em conformidade com o artigo 93.o
Artigo 69.o-B
1. A Comissão deve assegurar que o acesso ao sistema REX é facultado em conformidade com o presente artigo.
2. A Comissão deve ter acesso ao sistema para consultar todos os dados.
3. As autoridades competentes de um país beneficiário devem ter acesso ao sistema para consultar os dados relativos aos exportadores por elas registados.
4. As autoridades aduaneiras dos Estados-Membros devem ter acesso ao sistema para consultar os dados registados por elas, pelas autoridades aduaneiras de outros Estados-Membros e pelas autoridades competentes dos países beneficiários, bem como pela Noruega, Suíça e Turquia. Este acesso aos dados tem lugar com vista à análise e confirmação das declarações nos termos do artigo 68.o do Código ou ao controlo das declarações nos termos do artigo 78.o, n.o 2, do Código.
5. A Comissão deve facultar às autoridades competentes dos países beneficiários um acesso seguro ao sistema REX.
Na medida em que, pelo acordo a que se refere o artigo 97.o-G, a Noruega e a Suíça acordaram com a União em partilhar o sistema REX, a Comissão deve facultar às autoridades aduaneiras desses países um acesso seguro ao sistema REX. Deve também ser facultado um acesso seguro ao sistema REX à Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições.
6. Quando um país ou território tiver sido retirado do anexo II do Regulamento (UE) n.o 978/2012, as autoridades competentes do país beneficiário devem manter o acesso ao sistema REX enquanto for necessário, a fim de lhes permitir cumprirem as suas obrigações nos termos do artigo 71.o
7. A Comissão deve manter os dados seguintes à disposição do público, com o consentimento dado pelo exportador através de assinatura na casa 6 do formulário constante do anexo 13C:
a)
nome do exportador registado;
b)
endereço da sede do exportador registado;
c)
elementos de contacto, conforme especificado na casa 2 do formulário constante do anexo 13C;
d)
designação das mercadorias que podem beneficiar do tratamento preferencial, incluindo uma lista indicativa das posições ou capítulos do Sistema Harmonizado, conforme especificado na casa 4 do formulário constante do anexo 13C;
e)
número EORI ou número de identificação do operador (NIF) do exportador registado.
A recusa em assinar a casa 6 não deve constituir um motivo para recusar o registo do exportador.
8. A Comissão deve sempre manter os seguintes dados à disposição do público:
a)
número do exportador registado;
b)
data a partir da qual o registo é válido;
c)
data de revogação do registo, quando aplicável;
d)
informação precisando se o registo se aplica também às exportações para a Noruega, a Suíça e a Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições;
e)
data da última sincronização entre o sistema REX e o sítio web público.
Artigo 69.o-C
1. Os dados registados no sistema REX são tratados exclusivamente para efeitos da aplicação do regime previsto na presente secção.
2. Deve ser fornecida aos exportadores registados toda a informação estabelecida no artigo 11.o, n.o 1, alíneas a) a e), do Regulamento (CE) n.o 45/2001 ou no artigo 10.o da Diretiva 95/46/CE. Além disso, devem igualmente ser-lhes fornecidas as seguintes informações:
a)
informações sobre a base jurídica das operações de tratamento a que os dados se destinam;
b)
período de conservação dos dados.
Essas informações devem ser fornecidas aos exportadores registados através de um aviso anexo ao pedido de obtenção de estatuto de exportador registado previsto no anexo 13C.
3. Toda a autoridade competente de um país beneficiário referida no artigo 69.o, n.o 1, alínea a), e toda a autoridade aduaneira de um Estado-Membro referida no artigo 69.o, n.o 2, alínea a), que tenha introduzido dados no sistema REX deve ser considerada como responsável pelo tratamento desses dados.
A Comissão deve ser considerada como responsável conjunto pelo tratamento de todos os dados, a fim de garantir que o exportador registado pode exercer os seus direitos.
4. Os direitos dos exportadores registados no que diz respeito ao tratamento de dados armazenados no sistema REX enumerados no anexo 13C e tratados nos sistemas nacionais devem ser exercidos em conformidade com a legislação de proteção de dados que transpõe a Diretiva 95/46/CE do Estado-Membro que armazena os seus dados.
5. Os Estados-Membros que reproduzirem nos seus sistemas nacionais os dados do sistema REX a que tenham acesso devem manter atualizados os dados reproduzidos.
6. Os direitos dos exportadores registados no que diz respeito ao tratamento dos seus dados de registo pela Comissão devem ser exercidos em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 45/2001.
7. Qualquer pedido feito por um exportador registado para exercer o direito de acesso, retificação, eliminação ou bloqueio de dados, em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 45/2001, deve ser apresentado e tratado pelo responsável pelo tratamento dos dados.
Sempre que um exportador registado apresente à Comissão um pedido desse tipo sem ter tentado exercer os seus direitos junto do responsável pelo tratamento de dados, a Comissão deve transmitir esse pedido ao responsável pelo tratamento de dados do exportador registado.
Se o exportador registado não tiver podido exercer os seus direitos junto do responsável pelo tratamento dos dados, deve apresentar esse pedido à Comissão, que atua na qualidade de responsável pelo tratamento. A Comissão deve dispor do direito de retificar, eliminar ou bloquear os dados.
8. As autoridades nacionais de controlo da proteção de dados e a Autoridade Europeia para a Proteção de Dados, agindo no âmbito da respetiva competência, cooperam e asseguram a supervisão coordenada dos dados de registo.
Devem, cada uma no âmbito das suas respetivas competências, proceder ao intercâmbio de informações pertinentes, assistir-se mutuamente na realização de auditorias e inspeções, examinar as dificuldades de interpretação ou de aplicação do presente regulamento, estudar problemas relacionados com o exercício do controlo independente ou com o exercício dos direitos dos titulares de dados, elaborar propostas harmonizadas de soluções conjuntas para quaisquer problemas e promover a divulgação dos direitos em matéria de proteção de dados, na medida do necessário.»
6)
Os artigos 70.o e 71.o passam a ter a seguinte redação:
«Artigo 70.o
A Comissão publica no seu sítio web as datas em que os países beneficiários começarem a aplicar o sistema do exportador registado. A Comissão mantém as informações atualizadas.
Artigo 71.o
Sempre que um país ou território tenha sido retirado do anexo II do Regulamento (UE) n.o 978/2012, a obrigação de cooperação administrativa estabelecida nos artigos 69.o e 69.o-A, no artigo 86.o, n.o 10, e no artigo 97.o-G deve continuar a ser aplicável a esse país ou território por um período de três anos a contar da data da sua retirada desse anexo.»
7)
O artigo 74.o passa a ter a seguinte redação:
«Artigo 74.o
1. Os produtos declarados para introdução em livre prática na União Europeia devem ser os mesmos produtos que foram exportados do país beneficiário de onde são considerados originários. Não devem ter sido alterados, transformados de qualquer modo ou sujeitos a outras manipulações além das necessárias para assegurar a sua conservação no seu estado inalterado ou da junção ou aposição de marcas, rótulos, selos ou qualquer outra documentação, a fim de garantir a conformidade com os requisitos nacionais específicos aplicáveis na União, antes de serem declarados para introdução em livre prática.
2. Os produtos importados para um país beneficiário, para efeitos de acumulação ao abrigo dos artigos 84.o, 85.o ou 86.o devem ser os mesmos produtos que foram exportados do país de onde são considerados originários. Não devem ter sido alterados, transformados de qualquer modo ou sujeitos a outras manipulações além das necessárias para assegurar a sua conservação no seu estado inalterado, antes de serem declarados para o regime aduaneiro aplicável no país de importação.
3. A armazenagem de produtos é permitida desde que permaneçam sob controlo aduaneiro no ou nos países de trânsito.
4. O fracionamento de remessas é permitido se for realizado pelo exportador ou sob a sua responsabilidade, desde que as mercadorias em causa permaneçam sob controlo aduaneiro no ou nos países de trânsito.
5. O disposto nos n.os 1 a 4 deve ser considerado cumprido, a menos que as autoridades aduaneiras tenham razões para acreditar o contrário; em tais casos, as autoridades aduaneiras podem requerer que o declarante apresente provas desse cumprimento, as quais podem ser facultadas por quaisquer meios, incluindo documentos contratuais de transporte como, por exemplo, conhecimentos de embarque ou provas factuais ou concretas baseadas na marcação ou numeração de embalagens, ou ainda qualquer prova relativa às próprias mercadorias.»
8)
No artigo 84.o, é aditado o seguinte segundo parágrafo:
«O disposto nas subsecções 2 e 7 aplica-se, mutatis mutandis, às exportações da União para um país beneficiário para efeitos de acumulação bilateral.»
9)
O artigo 86.o é alterado do seguinte modo:
a)
no n.o 2, a alínea a) passa a ter a seguinte redação:
«a)
os países envolvidos na acumulação são, no momento da exportação do produto para a União, os países beneficiários relativamente aos quais os regimes preferenciais não tenham sido temporariamente retirados em conformidade com o Regulamento (UE) n.o 978/2012.»
;
b)
no n.o 4, o terceiro parágrafo passa a ter a seguinte redação:
«O país que deve ser declarado como país de origem na prova de origem emitida pelo exportador do produto para a União, ou, até à entrada em vigor do sistema do exportador registado, emitida pelas autoridades do país beneficiário de exportação é o seguinte:
-
no caso de produtos exportados sem qualquer operação de complemento de fabrico ou de transformação, o país beneficiário constante da prova de origem referida no artigo 95.o-A, n.o 1, ou no artigo 97.o-M, n.o 5, terceiro travessão,
-
no caso de produtos exportados após operações de complemento de fabrico ou de transformação, o país de origem tal como determinado nos termos do disposto no segundo parágrafo.»
;
c)
é aditado o seguinte n.o 10:
«10. O disposto na subsecção 2, artigos 90.o, 91.o, 92.o, 93.o, 94.o e 95.o, e na subsecção 7 aplica-se, mutatis mutandis, às exportações de um país beneficiário para outro para efeitos de acumulação regional.»
10)
No artigo 88.o, é suprimido o n.o 1.
11)
Na parte I, título IV, capítulo 2, secção 1, o título da subsecção 5 passa a ter a seguinte redação:
«Subsecção 5
Formalidades de exportação no país beneficiário e na União Europeia, aplicáveis a partir da data de aplicação do sistema do exportador registado»
12)
Os artigos 90.o a 95.o passam a ter a seguinte redação:
«Artigo 90.o
1. O regime SPG aplica-se nos seguintes casos:
a)
nos casos de mercadorias que satisfaçam os requisitos da presente secção e que sejam exportadas por um exportador registado;
b)
nos casos de quaisquer remessas de um ou mais volumes contendo produtos originários exportados por qualquer exportador, quando o valor total dos produtos originários expedidos não exceda 6 000 euros.
2. O valor de produtos originários de uma mesma remessa é o valor de todos os produtos originários incluídos numa remessa abrangida por um atestado de origem emitido no país de exportação.
Artigo 91.o
1. Os países beneficiários devem iniciar o registo de exportadores em 1 de janeiro de 2017.
Contudo, se o país beneficiário não estiver em condições de iniciar o registo nessa data, deve notificar a Comissão por escrito, até 1 de julho de 2016, de que adia o registo dos exportadores até 1 de janeiro de 2018 ou 1 de janeiro de 2019.
2. Durante um período de 12 meses a contar da data em que o país beneficiário inicia o registo dos exportadores, as autoridades competentes desse país beneficiário devem continuar a emitir certificados de origem, formulário A, a pedido dos exportadores que ainda não estejam registados no momento de apresentação do pedido de certificado.
Sem prejuízo do disposto no artigo 97.o-K, n.o 5, os certificados de origem, formulário A, emitidos em conformidade com o primeiro parágrafo do presente número, são admissíveis na União como prova de origem se forem emitidos antes da data do registo do exportador em causa.
As autoridades competentes de um país beneficiário que tenham dificuldades em concluir o processo de registo dentro do período de 12 meses acima referido podem solicitar a sua prorrogação à Comissão. Esta prorrogação do prazo não deve exceder seis meses.
3. Os exportadores de um país beneficiário, registados ou não, devem emitir atestados de origem para produtos originários expedidos, sempre que o seu valor total não exceda 6 000 euros, a contar da data a partir da qual o país beneficiário pretende iniciar o registo de exportadores.
Uma vez registados, os exportadores devem emitir atestados de origem para os produtos originários expedidos, sempre que o seu valor total exceda 6 000 euros, a contar da data a partir da qual o registo é válido em conformidade com o artigo 92.o, n.o 5.
4. Todos os países beneficiários devem aplicar o sistema do exportador registado a partir de 30 de junho de 2020, o mais tardar.
Artigo 91.o-A
1. Em 1 de janeiro de 2017, as autoridades aduaneiras dos Estados-Membros devem iniciar o registo de exportadores e de reexpedidores de mercadorias estabelecidos nos seus territórios.
2. A partir de 1 de janeiro de 2018, as autoridades aduaneiras de todos os Estados-Membros devem deixar de emitir os certificados de circulação de mercadorias EUR.1 para efeitos da acumulação nos termos do artigo 84.o
3. Até 31 de dezembro de 2017, as autoridades aduaneiras dos Estados-Membros devem emitir certificados de circulação de mercadorias EUR.1 ou certificados de origem de substituição, formulário A, a pedido dos exportadores ou dos reexpedidores de mercadorias que ainda não estiverem registados. O mesmo se aplica se os produtos originários enviados para a União forem acompanhados de atestados de origem emitidos por um exportador registado num país beneficiário.
4. Os exportadores da União, registados ou não, devem emitir atestados de origem para produtos originários expedidos, sempre que o seu valor total não exceda 6 000 euros, a partir de 1 de janeiro de 2017.
Uma vez registados, os exportadores devem emitir atestados de origem para os produtos originários expedidos, sempre que o seu valor total exceda 6 000 euros, a partir da data em que o registo é válido em conformidade com o artigo 92.o, n.o 5.
5. Os reexpedidores de mercadorias que estejam registados podem emitir atestados de origem de substituição a partir da data em que o seu registo se torna válido em conformidade com o artigo 92.o, n.o 5. A presente disposição é aplicável independentemente de as mercadorias serem acompanhadas de um certificado de origem, formulário A, emitido no país beneficiário ou de uma declaração na fatura ou de um atestado de origem emitido pelo exportador.
Artigo 92.o
1. Para se tornar um exportador registado, o exportador deve apresentar um pedido às autoridades competentes do país beneficiário a partir do qual as mercadorias se destinam a ser exportadas e de onde as mercadorias são consideradas originárias, ou onde sofreram uma transformação considerada como não preenchendo as condições do artigo 86.o, n.o 4, primeiro parágrafo ou do artigo 86.o, n.o 6, alínea a).
O pedido deve ser apresentado utilizando o formulário constante do anexo 13C e conter todas as informações nele solicitadas.
2. Para se tornar um exportador registado, um exportador ou um reexpedidor de mercadorias estabelecido num Estado-Membro deve apresentar um pedido às autoridades aduaneiras desse Estado-Membro, utilizando o formulário constante do anexo 13C.
3. Os exportadores devem estar inscritos num registo comum para efeitos das exportações ao abrigo do Sistema de Preferências Generalizadas da União, da Noruega e da Suíça, bem como da Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições.
As autoridades competentes do país beneficiário devem atribuir ao exportador um número de exportador registado, com vista à exportação ao abrigo dos regimes SPG da União, da Noruega e da Suíça, bem como da Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições, desde que estes países tenham reconhecido o país onde o registo teve lugar como país beneficiário.
4. O pedido de obtenção de estatuto de exportador registado deve conter todos os dados referidos no anexo 13C.
5. O registo será válido a partir da data em que as autoridades competentes de um país beneficiário ou as autoridades aduaneiras de um Estado-Membro receberem um pedido de registo completo, em conformidade com o n.o 4.
6. As autoridades competentes de um país beneficiário ou as autoridades aduaneiras de um Estado-Membro devem informar o exportador ou, se for caso disso, o reexpedidor de mercadorias do número de exportador registado atribuído a esse exportador ou reexpedidor e da data a partir da qual o registo é válido.
Artigo 92.o-A
Quando um país for acrescentado à lista dos países beneficiários constante do anexo II do Regulamento (UE) n.o 978/2012, a Comissão deve ativar automaticamente no quadro do seu regime SPG os registos de todos os exportadores registados nesse país, desde que os dados de registo dos exportadores estejam disponíveis no sistema REX e sejam válidos, pelo menos, para efeitos do SPG da Noruega, da Suíça ou da Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições.
Nesse caso, um exportador que já esteja registado, pelo menos, para efeitos do SPG da Noruega, da Suíça ou da Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições, não tem de apresentar um pedido junto das suas autoridades competentes a fim de ser registado para efeitos do regime da União.
Artigo 93.o
1. Os exportadores registados devem informar imediatamente as autoridades competentes do país beneficiário ou as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de eventuais alterações das informações que tenham prestado para efeitos do seu registo.
2. Os exportadores registados que deixem de cumprir as condições para a exportação de mercadorias ao abrigo do regime SPG, ou que não tencionem continuar a exportar mercadorias ao abrigo do sistema, devem informar do facto as autoridades competentes do país beneficiário ou as autoridades aduaneiras do Estado-Membro.
3. As autoridades competentes de um país beneficiário ou as autoridades aduaneiras de um Estado-Membro devem revogar o registo se o exportador registado:
a)
deixar de existir;
b)
deixar de satisfazer as condições para a exportação das mercadorias ao abrigo do regime SPG;
c)
tiver informado a autoridade competente do país beneficiário ou as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de que já não tenciona exportar mercadorias ao abrigo do regime SPG;
d)
intencionalmente ou por negligência, emitir, ou fizer com que seja emitido, um atestado de origem que contenha informações incorretas e que conduza à obtenção indevida do benefício do tratamento pautal preferencial.
4. A autoridade competente de um país beneficiário ou as autoridades aduaneiras de um Estado-Membro podem revogar o registo se o exportador registado não mantiver atualizados os dados relativos ao seu registo.
5. A revogação de registos só terá efeitos para o futuro, ou seja, no que respeita aos atestados de origem emitidos após a data de revogação. A revogação de registos não tem qualquer efeito sobre a validade dos atestados de origem emitidos antes de o exportador registado ser informado da revogação.
6. A autoridade competente de um país beneficiário ou as autoridades aduaneiras de um Estado-Membro devem informar o exportador registado da revogação do seu registo, bem como da data a partir da qual a mesma produzirá efeitos.
7. Em caso de revogação do seu registo, o exportador ou o reexpedidor de mercadorias poderá recorrer judicialmente.
8. A revogação de um exportador registado deve ser anulada em caso de revogação incorreta. O exportador ou o reexpedidor de mercadorias tem direito a utilizar o número de exportador registado que lhe foi atribuído no momento do registo.
9. Os exportadores ou os reexpedidores de mercadorias cujo registo tenha sido revogado podem apresentar um novo pedido de obtenção de estatuto de exportador registado em conformidade com o artigo 92.o Os exportadores ou os reexpedidores de mercadorias cujo registo tenha sido revogado em conformidade com o n.o 3, alínea d), e com n.o 4 só podem ser novamente registados se provarem à autoridade competente do país beneficiário, ou às autoridades aduaneiras do Estado-Membro que os tinham registado, que corrigiram a situação que conduziu à revogação do seu registo.
10. Os dados relativos a um registo revogado devem ser conservados no sistema REX pela autoridade competente do país beneficiário ou pelas autoridades aduaneiras do Estado-Membro que os introduziram nesse sistema por um período máximo de dez anos civis após o ano civil em que ocorreu a revogação. Após esses dez anos civis, a autoridade competente de um país beneficiário ou as autoridades aduaneiras do Estado-Membro devem eliminar os dados.
Artigo 93.o-A
1. A Comissão deve revogar todos os registos de exportadores registados num país beneficiário se este último for retirado da lista dos países beneficiários constante do anexo II do Regulamento (UE) n.o 978/2012 ou se as preferências pautais concedidas ao país beneficiário tiverem sido temporariamente retiradas em conformidade com o Regulamento (UE) n.o 978/2012.
2. Quando esse país for reintroduzido na referida lista ou quando a retirada temporária das preferências pautais concedidas ao país beneficiário terminar, a Comissão deve reativar os registos de todos os exportadores registados nesse país, desde que os dados de registo dos exportadores estejam disponíveis no sistema e tenham permanecido válidos, pelo menos, para efeitos do regime SPG da Noruega, da Suíça ou da Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições. No caso contrário, os exportadores devem ser registados em conformidade com o artigo 92.o
3. Em caso de revogação dos registos de todos os exportadores registados num país beneficiário em conformidade com o n.o 1, os dados dos registos revogados serão conservados no sistema REX durante, pelo menos, dez anos civis após o ano civil em que tiver ocorrido a revogação. Após esse período de dez anos, e se o país em questão tiver deixado de ser beneficiário do regime SPG da Noruega, da Suíça ou da Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições, durante mais de dez anos, a Comissão eliminará do sistema REX os dados dos registos revogados.
Artigo 94.o
1. Os exportadores, registados ou não, devem cumprir as seguintes obrigações:
a)
manter um registo contabilístico comercial apropriado no que respeita à produção e fornecimento de mercadorias que podem beneficiar do tratamento preferencial;
b)
manter disponíveis todas as provas relativas às matérias utilizadas no fabrico;
c)
manter toda a documentação aduaneira relativa às matérias utilizadas no fabrico;
d)
manter, pelo menos durante três anos contados a partir do final do ano civil em que foi emitido o atestado de origem, ou durante mais tempo se a legislação nacional assim o exigir, registos:
i)
dos atestados de origem que emitiram;
ii)
da contabilidade relativa às suas matérias originárias e não originárias, produção e existências.
Esses registos e atestados de origem podem ser conservados em formato eletrónico, mas devem permitir a rastreabilidade das matérias utilizadas no fabrico dos produtos exportados e a confirmação do respetivo caráter de produto originário.
2. As obrigações previstas no n.o 1 aplicam-se também aos fornecedores que entregam aos exportadores declarações de fornecedor comprovativas do caráter originário das mercadorias que fornecem.
3. Os reexpedidores de mercadorias, registados ou não, que emitam atestados de origem de substituição, conforme referido no artigo 97.o-D, devem conservar os atestados de origem originais que substituíram, durante, pelo menos, três anos a contar do final do ano civil em que o atestado de origem de substituição foi emitido, ou durante mais tempo, se tal for exigido pela legislação nacional.
Artigo 95.o
1. O exportador emite um atestado de origem quando os produtos a que este se refere são exportados, desde que os produtos em causa possam ser considerados originários do país beneficiário em causa ou de outro país beneficiário nos termos do artigo 86.o, n.o 4, segundo parágrafo, ou do artigo 86.o, n.o 6, primeiro parágrafo, alínea b).
2. O atestado de origem pode também ser emitido após a exportação (“atestado a posteriori”) dos produtos em causa. Este atestado a posteriori é admitido se for apresentado às autoridades aduaneiras do Estado-Membro onde é entregue a declaração aduaneira de introdução em livre prática, o mais tardar, dois anos após a importação.
Quando o fracionamento de uma remessa ocorre nos termos do artigo 74.o, e desde que o prazo de dois anos a que se refere o primeiro parágrafo seja respeitado, o atestado de origem pode ser emitido a posteriori pelo exportador do país de exportação dos produtos. Este princípio aplica-se, mutatis mutandis, caso o fracionamento de uma remessa ocorra noutro país beneficiário ou na Noruega, na Suíça ou, quando aplicável, na Turquia.
3. O atestado de origem deve ser fornecido pelo exportador ao seu cliente na União e deve incluir os elementos descritos no anexo 13D. O atestado de origem deve ser emitido em inglês, francês ou espanhol.
Pode ser emitido em qualquer documento comercial que permita a identificação do exportador em questão e das mercadorias em causa.
4. Os n.os 1 a 3 aplicam-se, mutatis mutandis, aos atestados de origem emitidos na União para efeitos de acumulação bilateral.
Artigo 95.o-A
1. A fim de determinar a origem das matérias utilizadas no âmbito da acumulação bilateral ou regional, o exportador de um produto fabricado utilizando matérias originárias de um país com o qual é permitida a acumulação baseia-se no atestado de origem entregue pelo fornecedor dessas matérias. Nestas circunstâncias, o atestado de origem emitido pelo exportador deve incluir, consoante o caso, a menção “EU cumulation”, “Regional cumulation”, “Cumul UE”, “Cumul regional”, ou “Acumulación UE”, “Acumulación regional”.
2. A fim de determinar a origem das matérias utilizadas no quadro da acumulação nos termos do artigo 85.o, o exportador de um produto fabricado a partir de matérias originárias de uma parte com a qual é permitida a acumulação deve basear-se na prova de origem entregue pelo fornecedor dessas matérias, na condição de que essa prova tenha sido emitida em conformidade com as disposições das regras de origem do SPG da Noruega, da Suíça ou, quando aplicável, da Turquia, consoante o caso. Nestas circunstâncias, o atestado de origem emitido pelo exportador deve incluir a menção “Norway cumulation”, “Switzerland cumulation”, “Turkey cumulation”, “Cumul Norvège”, “Cumul Suisse”, “Cumul Turquie”, ou “Acumulación Noruega”, “Acumulación Suiza”, “Acumulación Turquía”.
3. A fim de determinar a origem das matérias utilizadas no quadro da acumulação alargada nos termos do artigo 86.o, n.os 7 e 8, o exportador de um produto fabricado a partir de matérias originárias de uma Parte com a qual é permitida a acumulação alargada deve basear-se na prova de origem entregue pelo fornecedor dessas matérias, na condição de que essa prova tenha sido emitida em conformidade com as disposições do acordo de comércio livre pertinente celebrado entre a União e a Parte em causa.
Nestas circunstâncias, o atestado de origem emitido pelo exportador deve incluir a menção “Extended cumulation with country x”, “Cumul étendu avec le pays x” ou “Acumulación ampliada con el país x”»
13)
No artigo 96.o, o n.o 2 passa a ter a seguinte redação:
«2. O atestado de origem é válido por 12 meses a contar da data em que é emitido.»
14)
Na subsecção 6, antes do artigo 97.o, é aditado o seguinte artigo 96.o-A:
«Artigo 96.o-A
Para que os importadores possam reclamar o benefício do regime mediante a apresentação de um atestado de origem, as mercadorias devem ter sido exportadas na data ou após a data em que o país beneficiário de onde são exportadas iniciou o registo dos exportadores em conformidade com o artigo 91.o»
15)
Na parte I, título IV, capítulo 2, secção 1, o título da subsecção 6 passa a ter a seguinte redação:
«Subsecção 6
Formalidades para introdução em livre prática na União Europeia, aplicáveis a partir da data de aplicação do sistema do exportador registado»
16)
Na parte I, título IV, capítulo 2, secção 1, o título da subsecção 7 passa a ter a seguinte redação:
«Subsecção 7
Controlo de origem aplicável a partir da data de aplicação do sistema de exportador registado»
17)
Na parte I, título IV, capítulo 2, secção 1, o título da subsecção 8 passa a ter a seguinte redação:
«Subsecção 8
Outras disposições aplicáveis a partir da data de aplicação do sistema de exportador registado»
18)
O artigo 97.o passa a ter a seguinte redação:
«Artigo 97.o
1. Quando um declarante solicitar tratamento preferencial ao abrigo do regime SPG, deve fazer referência ao atestado de origem na declaração aduaneira de introdução em livre prática. A referência ao atestado de origem será a sua data de emissão com o formato aaaammdd, em que aaaa é o ano, mm é o mês e dd é o dia. Quando o valor total dos produtos originários expedidos exceder 6 000 euros, o declarante deve indicar também o número do exportador registado.
2. Quando o declarante solicitar a aplicação do regime SPG em conformidade com o n.o 1 sem estar na posse de um atestado de origem no momento da aceitação da declaração aduaneira de introdução em livre prática, esta declaração deve ser considerada incompleta na aceção do artigo 253.o, n.o 1, e tratada em conformidade.
3. Antes de declarar mercadorias para introdução em livre prática, o declarante deve certificar-se de que as mercadorias cumprem as regras estabelecidas nesta secção, verificando, nomeadamente:
i)
no sítio web público, que o exportador está registado no sistema REX, quando o valor total dos produtos originários expedidos exceda 6 000 euros, e
ii)
se o atestado de origem foi emitido nos termos do anexo 13D.»
19)
O artigo 97.o-D passa a ter a seguinte redação:
«Artigo 97.o-D
1. Caso os produtos ainda não tenham sido introduzidos em livre prática, o atestado de origem pode ser substituído por um ou mais atestados de origem de substituição, emitidos pelo reexpedidor das mercadorias, para efeitos de envio de todos, ou de parte, dos produtos para outro local dentro do território aduaneiro da União ou, se for o caso, para a Noruega, a Suíça ou a Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições.
Os atestados de origem de substituição só podem ser emitidos se o atestado de origem inicial tiver sido emitido em conformidade com os artigos 95.o e 96.o e o anexo 13D.
2. No que diz respeito a produtos originários a enviar para outro local dentro da União, os reexpedidores devem estar registados para efeitos de emissão de atestados de origem de substituição, quando o valor total dos produtos originários da remessa inicial a ser fracionada exceda 6 000 euros.
No entanto, os reexpedidores que não estejam registados podem ser autorizados a emitir atestados de origem de substituição, quando o valor total dos produtos originários da remessa inicial a ser fracionada exceda 6 000 euros, se lhes juntarem uma cópia do atestado de origem inicial emitido no país beneficiário.
3. Apenas os reexpedidores registados no sistema REX podem emitir atestados de origem de substituição no que respeita a produtos originários a serem enviados para a Noruega, a Suíça ou a Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições. Tal aplica-se independentemente do valor dos produtos originários contidos na remessa inicial, bem como de o país de origem estar ou não enumerado no anexo II do Regulamento (UE) n.o 978/2012.
4. O atestado de origem de substituição é válido por 12 meses a contar da data de emissão do atestado de origem inicial.
5. Quando um atestado de origem é substituído, o reexpedidor deve indicar o seguinte no atestado de origem inicial:
a)
os dados correspondentes ao(s) atestado(s) de origem de substituição;
b)
o nome e endereço do reexpedidor;
c)
o destinatário ou destinatários na União ou, se for o caso, na Noruega, na Suíça ou na Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições.
O atestado de origem inicial deve conter a menção “Replaced”, “Remplacée” ou “Sustituida”.
6. O reexpedidor deve indicar o seguinte no atestado de origem de substituição:
a)
descrição completa dos produtos reexpedidos;
b)
a data em que o atestado de origem inicial foi emitido;
c)
as informações especificadas no anexo 13D;
d)
o nome e o endereço do reexpedidor dos produtos na União e, se for o caso, o respetivo número do exportador registado;
e)
o nome e o endereço do destinatário na União ou, se for o caso, na Noruega, na Suíça ou na Turquia, logo que este país satisfaça determinadas condições;
f)
a data e o local da substituição.
O atestado de origem de substituição deve conter a menção “Replacement statement”, “Attestation de remplacement” ou “Comunicación de sustitución”.
7. Os n.os 1 a 6 aplicam-se aos atestados que substituem os atestados de origem de substituição.
8. A subsecção 7 da presente secção aplica-se mutatis mutandis aos atestados de origem de substituição.
9. Caso os produtos beneficiem de preferências pautais ao abrigo de uma derrogação concedida nos termos das disposições do artigo 89.o, a substituição prevista no presente artigo só pode ser efetuada em relação aos produtos destinados à União.»
20)
No artigo 97.o-H, é aditado o seguinte n.o 3:
«3. Quando a verificação prevista no n.o 1 ou quaisquer outras informações disponíveis parecerem indicar que as regras de origem estão a ser infringidas, o país de exportação beneficiário, por sua própria iniciativa ou a pedido das autoridades aduaneiras dos Estados-Membros, deve realizar as investigações necessárias ou tomar medidas para a realização de tais investigações com a devida urgência, a fim de detetar e prevenir tais infrações. Para este efeito, a Comissão ou as autoridades aduaneiras dos Estados-Membros podem participar nessas investigações.»
21)
É suprimido o artigo 97.o-I.
22)
Na parte I, título IV, capítulo 2, o título da secção 1A passa a ter a seguinte redação:
«Secção 1A
Procedimentos e métodos de cooperação administrativa aplicáveis às exportações que utilizam certificados de origem, formulário A, declarações na fatura e certificados de circulação de mercadorias EUR.1»
23)
No artigo 97.o-L:
a)
os n.os 2, 3 e 4 passam a ter a seguinte redação:
«2. As autoridades competentes dos países beneficiários devem disponibilizar o certificado de origem, formulário A, ao exportador logo que a exportação seja efetivamente realizada ou assegurada. Contudo, as autoridades competentes dos países beneficiários podem também emitir um certificado de origem, formulário A, após a exportação dos produtos a que se refere, se:
a)
não tiver sido emitido no momento da exportação devido a erros ou omissões involuntários ou a circunstâncias especiais; ou
b)
se ficar demonstrado a contento das autoridades competentes que foi emitido um certificado de origem, formulário A, o qual, por motivos de ordem técnica, não foi aceite na importação; ou
c)
o destino final dos produtos em causa foi determinado durante o seu transporte ou armazenagem e após um eventual fracionamento de uma remessa, em conformidade com o artigo 74.o
3. As autoridades competentes dos países beneficiários só podem emitir um certificado a posteriori depois de terem verificado que as informações constantes do pedido do exportador para um certificado de origem, formulário A, emitido a posteriori estão em conformidade com as do processo de exportação correspondente e que, aquando da exportação dos produtos em causa, não foi emitido qualquer certificado de origem, formulário A. A menção “Issued retrospectively”“Délivré a posteriori” ou “Emitido a posteriori” deve ser indicada na casa 4 do certificado de origem, formulário A, emitido a posteriori.
4. Em caso de furto ou roubo, extravio ou destruição de um certificado de origem, formulário A, o exportador pode pedir às autoridades competentes que o emitiram uma segunda via que tenha por base os documentos de exportação em posse dessas autoridades. A menção “Duplicate”, “Duplicata” ou “Duplicado”, a data de emissão e o número de série do certificado original devem ser indicados na casa 4 da segunda via do certificado de origem, formulário A. A segunda via produz efeitos a partir da data do original.»
b)
o n.o 6 passa a ter a seguinte redação:
«6. O preenchimento das casas 2 e 10 do certificado de origem, formulário A, é facultativo. A casa 12 deve incluir a menção “European Union” ou o nome de um dos Estados-Membros. A data de emissão do certificado de origem, formulário A, deve constar da casa 11. A assinatura que deve constar dessa casa, reservada às autoridades centrais competentes que emitem o certificado, bem como a assinatura do signatário autorizado do exportador a apor na casa 12, devem ser manuscritas.»
24)
No artigo 97.o-P, o n.o 6 passa a ter a seguinte redação:
«6. No caso dos produtos que beneficiam de preferências pautais no âmbito de uma derrogação concedida nos termos das disposições do artigo 89.o, o procedimento previsto no presente artigo aplica-se unicamente aos produtos destinados à União.»
25)
No artigo 109.o, é aditado o seguinte n.o 2:
«A casa 7 dos certificados de circulação EUR.1 ou as declarações na fatura devem conter a indicação “Autonomous trade measures” ou “Mesures commerciales autonomes”.»
26)
O anexo 13A é alterado em conformidade com o anexo I do presente regulamento.
27)
Os anexos 13C e 13D são substituídos pelo texto que consta do anexo II do presente regulamento.
28)
O anexo 17 é alterado em conformidade com o anexo III do presente regulamento.
Artigo 2.o
O Regulamento (UE) n.o 1063/2010 é alterado do seguinte modo:
1)
É suprimido o artigo 2.o
2)
No artigo 3.o, são suprimidos os n.os 3, 4 e 5.
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no sétimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O artigo 1.o, n.o 7, e o artigo 1.o, n.o 23, são aplicáveis a partir de 1 de janeiro de 2015.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 10 de março de 2015.