РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1230/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 декември 2012 година
за прилагане на Регламент (ЕО) № 661/2009 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с изискванията за одобрение на типа по отношение на масите и размерите на моторните превозни средства и техните ремаркета и за изменение на Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 661/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно изискванията за одобрение на типа по отношение на общата безопасност на моторните превозни средства, техните ремаркета и системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за тях (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (2), и по-специално член 39, параграфи 2, 3 и 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 661/2009 е отделен регламент за целите на одобрението на типа, предвидено в Директива 2007/46/ЕО.
(2)
С Регламент (ЕО) № 661/2009 се отменят Директива 92/21/ЕИО на Съвета от 31 март 1992 г. относно масите и размерите на моторните превозни средства от категория M1 (3) и Директива 97/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 1997 г. относно масите и размерите на някои категории моторни превозни средства и техните ремаркета и за изменение на Директива 70/156/ЕИО (4). Изискванията към масите и размерите на моторните превозни средства и техните ремаркета, определени в посочените директиви, следва да се включат в настоящия регламент, а при необходимост - да се изменят, за да се адаптират към развитието на техническите и научните познания.
(3)
С Регламент (ЕО) № 661/2009 са определени основните разпоредби относно изискванията за одобрение на типа на моторните превозни средства и техните ремаркета по отношение на масите и размерите им. Поради това е необходимо също така да се определят специфичните процедури, изпитвания и изисквания за това одобрение на типа.
(4)
В Директива 96/53/ЕО на Съвета от 25 юли 1996 г. относно максимално допустимите размери в националния и международен трафик на някои пътни превозни средства, които се движат на територията на Общността, както и максимално допустимите маси в международния трафик (5) са установени определени допустими максимални размери в националния и международния трафик в държавите членки. Поради това за целите на конструирането на превозните средства е важно да се вземат предвид размерите, които вече са хармонизирани в Съюза, за да се насърчи и гарантира свободното движение на стоки.
(5)
С Директива 97/27/ЕО се даде възможност на държавите членки да издават ЕО одобрение на типа за превозните средства с външни размери, които не отговарят на допустимите максимални размери, предвидени в същата директива. С нея също така се даде възможност на държавите членки да отказват регистрация на превозните средства, за които е било издадено ЕО одобрение на типа, когато външните размери не отговарят на изискванията съгласно тяхното национално законодателство. Важно е да се запази възможността за издаване при определени условия на одобрение на типа на превозни средства, които надвишават допустимите гранични стойности, когато се докаже, че това е в интерес на пътния трафик и околната среда в държавите членки, където пътната инфраструктура позволява одобрението на такива превозни средства. По тази причина следва да се гарантира възможността за одобрение на такива превозни средства в рамките на схеми за одобрение на типа на превозни средства, произвеждани в малки серии, или в рамките на схеми за индивидуално одобрение, при условие че броят на превозните средства, които могат да се ползват от дерогация съгласно член 23 от Директива 2007/46/ЕО по отношение на допустимите максимални размери, се ограничава до този, който е необходим за целите на настоящия регламент. Поради това приложение XII към Директива 2007/46/ЕО следва съответно да се измени, за да се включат тези ограничения по отношение на броя.
(6)
В Директива 96/53/ЕО са определени допустимите максимални маси, които са приложими само при международен трафик. Посочената директива обаче дава възможност на държавите членки да продължават да прилагат националното си законодателство по отношение на националния трафик. Вследствие на това, за целите на движението в държавите членки не изглежда, че хармонизирането на технически допустимата максимална маса с товар и технически допустимата максимална маса на осите или група оси е осъществимо в краткосрочен план. Независимо от това, поради съществуването на нехармонизирани правила във връзка с изграждането на пътната инфраструктура е целесъобразно да се изисква от държавите членки да определят регистрационните/експлоатационните допустими максимални маси за превозните средства, които са разрешени за националния или международния трафик съгласно Директива 96/53/ЕО, и да установят процедура за определянето на тези маси.
(7)
С оглед на опита, придобит при прилагането на законодателството на Съюза относно масите и размерите на превозните средства, е необходимо да се осигурят ясно определени понятия. Някои от тези понятия вече са определени в директиви 97/27/ЕО и 92/21/ЕИО. С оглед на съгласуваността е целесъобразно да се включат тези определения в настоящия регламент и ако е необходимо - да се адаптират към развитието на техническите и научните познания.
(8)
Предвид на това, че определението на действителната маса на отделно превозно средство е включено в настоящия регламент, и за да се избегне объркване при попълване на сертификата за съответствие, е необходимо съответно да се измени приложение IХ към Директива 2007/46/ЕО.
(9)
Тъй като в Бялата книга „Пътна карта за постигането на Единно европейско транспортно пространство - към конкурентоспособна транспортна система с ефективно използване на ресурсите“ (6) се подчерта необходимостта от подобряване на аеродинамичните показатели на пътните превозни средства и тъй като научните изследвания показаха, че разходът на гориво на моторните превозни средства, а оттам - и емисиите на CO2, могат значително да се намалят чрез монтиране на аеродинамични устройства на превозните средства, е важно да се даде възможност за оборудването на превозните средства с такива устройства. Предвид на това, че аеродинамичните устройства се състоят от допълнителни елементи, които поради конструкцията си се издават извън най-външната задна или странична част на превозните средства, те следва да се включат в списъка на устройствата и оборудването, които не се вземат предвид при определяне на външните размери. От основно значение обаче е да се ограничи тяхното издаване отзад и отстрани на превозното средство по такъв начин, че да няма отражение върху безопасността по пътищата и върху възможността за интермодален транспорт. Поради това необходимите технически изисквания следва да се установят в настоящия регламент.
(10)
Софтуерът, с който разполагаме понастоящем, позволява използването на методи за виртуално изпитване на базата на компютърни техники. С оглед на това, че тези техники дават възможност за по-лесно изпитване при по-голяма ефективност на разходите, е целесъобразно да се предвиди възможността за използването им при проверката дали дадено превозно средство може да завива във всяка посока по кръгова траектория от 360° и при измерването на максималната описвана повърхност върху пътя при завиване на превозното средство в рамките на тази траектория. Поради това е също така необходимо да се добави настоящият регламент към списъка на регулаторните актове, включен в приложение ХVI към Директива 2007/46/ЕО.
(11)
За да се гарантира доброто функциониране на системата за одобрение на типа, е целесъобразно да се актуализират приложенията към Директива 2007/46/ЕО.
(12)
Поради това приложения I, III, IX, ХII и ХVI към Директива 2007/46/ЕО следва да бъдат съответно изменени. Тъй като разпоредбите на приложение ХII са достатъчно подробни и не налагат по-нататъшни мерки за транспониране от страна на държавите членки, е целесъобразно те да се заменят с регламент в съответствие с член 39, параграф 8 от Директива 2007/46/ЕО.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Техническия комитет по моторните превозни средства,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят изискванията за ЕО одобрение на типа на моторните превозни средства и техните ремаркета по отношение на масите и размерите им.
2. Настоящият регламент се прилага за некомплектувани, комплектувани и напълно комплектувани превозни средства от категории M, N и O.
Член 2
Определения
В допълнение към определенията, установени в Директива 2007/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 661/2009, за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„тип превозно средство“ са превозните средства, спадащи към група, която е определена в част Б от приложение II към Директива 2007/46/ЕО;
2)
„стандартно оборудване“ е базовата конфигурация на превозно средство, оборудвано с всички елементи, изисквани съгласно регулаторните актове по приложения IV и ХI към Директива 2007/46/ЕО, включително всички елементи, монтирани без да се налага установяването на допълнителни спецификации по отношение на конфигурацията или оборудването;
3)
„незадължително оборудване“ са всички елементи с възможност за поръчване от клиента, които не са включени в стандартното оборудване и които се монтират на превозното средство на отговорността на производителя;
4)
„маса в готовност за движение“
а)
в случай на моторно превозно средство е:
масата на превозното средство с резервоара(ите) си за гориво, напълнен най-малко до 90 % от капацитета си, включително масата на водача, горивото и течностите, като превозното средство е с монтирано стандартно оборудване съгласно спецификациите на производителя, и масата на каросерията, кабината, теглително-прикачното устройство, резервното(ите) колело(а) и инструментите, ако моторното превозно средство е оборудвано с тях;
б)
в случай на ремарке е:
масата на превозното средство, включително горивото и течностите, с монтирано стандартно оборудване съгласно спецификациите на производителя, и масата на каросерията, допълнителното(ите) теглително-прикачно(и) устройство(а), резервното(ите) колело(а) и инструментите, ако моторното превозно средство е оборудвано с тях;
5)
„маса на незадължителното оборудване“ е масата на оборудването, което може да се монтира на превозното средство в допълнение към стандартното оборудване съгласно спецификациите на производителя;
6)
„действителна маса на превозното средство“ е масата в готовност за движение плюс масата на незадължителното оборудване, монтирано на съответното превозно средство;
7)
„технически допустима максимална маса с товар (М)“ е максималната маса на превозно средство, базирана на неговата конструкция и експлоатационните му характеристики; технически допустимата маса с товар на ремарке или полуремарке включва статичното натоварване, предавано на теглещото превозно средство, когато е прикачено;
8)
„технически допустима максимална маса с товар на състав от превозни средства (МС)“ е пълната маса на състав от превозни средства, включващ моторното превозно средство и неговото ремарке или ремаркета, базирана на неговата конструкция и експлоатационните му характеристики, или е пълната маса на състав от превозни средства, включващ влекач и полуремарке;
9)
„технически допустима максимална теглена маса (TM)“ е максималната маса на едно или повече ремаркета, които могат да се прикачат към теглещо превозно средство, и съответства на общото натоварване, което колелата на ос или група оси на ремаркето, прикачено към теглещото превозно средство, предават на пътя;
10)
„ос“ е общата ос на въртене на две или повече колела, независимо дали е задвижвана от двигател, или е свободно въртяща, и независимо дали е в една или повече части, разположени в една и съща равнина, която е перпендикулярна на надлъжната осова линия на превозното средство;
11)
„група оси“ са няколко оси с разстояние помежду им, ограничено до едно от разстоянията между осите, посочени като разстояние „d“ в приложение I към Директива 96/53/ЕО, и които си взаимодействат поради специфичната конструкция на окачването;
12)
„единична ос“ е ос, която не може да се счита за част от група оси;
13)
„технически допустима максимална маса на оста (m)“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване, предавано на пътя от колелата на оста, в зависимост от конструкцията на оста и превозното средство и техните експлоатационни характеристики;
14)
„технически допустима максимална маса на група оси (μ)“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване, предавано на пътя от колелата на групата оси, в зависимост от конструкцията на групата оси и превозното средство и техните експлоатационни характеристики;
15)
„теглително-прикачно устройство“ е механично устройство, включително частите, определени в точки 2.1 - 2.6 от Правило 55 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) „Единни предписания относно одобрение на части на механични теглително-прикачни устройства за състав от превозни средства“ (7), и късо теглително-прикачно устройство, определено в точка 2.1.1 от Правило № 102 на ИКЕ на ООН „Единни разпоредби относно одобряването на: I. Късо теглително-прикачно устройство (КТПУ) II. Превозни средства по отношение на монтирането на одобрен тип КТПУ (8);
16)
„точка на прикачване“ е центърът на захващане на теглително-прикачното устройство, монтирано към тегленото превозно средство, в теглително-прикачното устройство, монтирано към съответното теглещо превозно средство;
17)
„маса на теглително-прикачното устройство“ е масата на самото теглително-прикачно устройство и на частите, необходими за прикачването му към превозното средство;
18)
„технически допустима максимална маса в точката на прикачване“:
а)
в случай на теглещи превозни средства е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване в точката на прикачване (стойност „S“ или „U“) на съответното теглещо превозно средство в зависимост от конструкцията на теглително-прикачното устройство и теглещото превозно средство;
б)
в случай на полуремаркета, ремаркета с централна ос и ремаркета с твърд теглич е масата, съответстваща на допустимото максимално статично вертикално натоварване (стойност „S“ или „U“), предавано от ремаркето на теглещото превозно средство в точката на прикачване в зависимост от конструкцията на теглително-прикачното устройство и ремаркето;
19)
„маса на пътниците“ е стандартна маса в зависимост от категорията превозно средство, умножена по броя на местата за сядане, включително местата за сядане за членовете на екипажа и броя на местата за правостоящи пътници, но без водача;
20)
„маса на водача“ е маса 75 kg в базовата точка на седалката на водача;
21)
„маса на товара“ e разликата между технически допустимата максимална маса с товар и масата в готовност за движение, увеличена с масата на пътниците и масата на незадължителното оборудване;
22)
„дължина“ е размерът, определен в точки 6.1.1, 6.1.2 и 6.1.3 от стандарт ISO 612:1978; това определение се прилага и към съчленени превозни средства от две или повече секции;
23)
„широчина“ е размерът, определен в точка 6.2 от стандарт ISO 612:1978;
24)
„височина“ е размерът, определен в точка 6.3 от стандарт ISO 612:1978;
25)
„колесна база“ е:
а)
размерът, посочен в точка 6.4.1 от стандарт ISO 612:1978;
б)
за ремаркета с централна ос, които имат една ос - хоризонталното разстояние между вертикалната ос на теглително-прикачното устройство и центъра на оста;
в)
за ремаркета с централна ос, които имат повече от една ос - хоризонталното разстояние между вертикалната ос на теглително-прикачното устройство и центъра на първата ос;
26)
„разстояние между осите“ е разстоянието между две последователни оси, определено в точка 6.4 от стандарт 612:1978, в случай на превозни средства с повече от две оси; ако превозното средство има само две оси или в случай на полуремаркета, ремаркета с теглич и ремаркета с твърд теглич, разстоянието, посочено в точка 6.4.2 от стандарт ISO 612:1978, има значението на „колесна база“, както е определено в точка 25;
27)
„колея“ е разстоянието, определено в точка 6.5 от стандарт ISO 612:1978;
28)
„надвес на седлото“ е разстоянието, определено в точка 6.19.2 от стандарт ISO 612: 1978, като се взема предвид бележката по точка 6.19 от същия стандарт;
29)
„преден монтажен радиус на полуремарке“ е хоризонталното разстояние между оста на централния болт и всяка точка в предната част на полуремаркето;
30)
„преден надвес“ е хоризонталното разстояние между вертикалната равнина, която минава през първата ос или оста на централния болт в случай на полуремарке, и най-предната точка на превозното средство;
31)
„заден надвес“ е хоризонталното разстояние между вертикалната равнина, която минава през последната задна ос и най-задната точка на превозното средство; ако превозното средство е с теглително-прикачно устройство, което не е демонтируемо - най-задната точка на превозното средство е точката на прикачване;
32)
„дължина на товарната площ“ е разстоянието от най-предната вътрешна точка до най-задната вътрешна точка на товарната площ, измерено хоризонтално в надлъжната равнина на превозното средство;
33)
„описвана повърхност върху пътя при завиване“ е разстоянието между действителната крайна точка, достигната от задната край на превозно средство при завиване в условията, определени в част Б, раздел 7 или част В, раздел 6 от приложение I към настоящия регламент;
34)
„устройство за повдигане на осите“ е устройство, което е монтирано към превозното средство с цел повдигане на оста от опорната равнина и свалянето ѝ на опорната равнина;
35)
„повдигаща ос“ е ос, която може да се повдига или сваля от нормалното си положение с помощта на устройство за повдигане на осите;
36)
„натоварваща ос“ е ос, чието натоварване може да бъде променяно, без това да изисква повдигането ѝ с устройство за повдигане на осите;
37)
„пневматично окачване“ е окачваща система, при която най-малко 75 % от пружинния ефект се причинява от въздушно налягане;
38)
„клас на градски или туристически автобус“ е съвкупността от превозните средства, определени в точки 2.1.1 и 2.1.2 от Правило № 107 на ИКЕ на ООН „Единни изисквания относно одобрението на превозни средства от категория M2 или M3 по отношение на тяхната обща конструкция“ (9);
39)
„съчленено превозно средство“ е превозно средство от категория M2 или M3, както е определено в точка 2.1.3 от Правило № 107 на ИКЕ на ООН;
40)
„неделим товар“ е товар, който не може да се дели на две и повече части с оглед да бъде превозен, тъй като това деление би довело до излишни разходи или би породило риск от нанасяне на повреди, и който поради своята маса или размери не може да бъде превозван от превозно средство, чиято маса и размери отговарят на допустимите максимални маси и размери, приложими в съответната държава членка.
Член 3
Задължения на производителите
1. За всяка версия в рамките на тип превозно средство и независимо от степента на комплектуване на превозното средство производителят определя следните маси:
а)
технически допустимата максимална маса с товар;
б)
технически допустимата максимална маса с товар на състав от превозни средства;
в)
технически допустимата максимална теглена маса;
г)
технически допустимата максимална маса на осите или технически допустимата максимална маса на група оси;
д)
технически допустимата максимална маса в точката(ите) на прикачване, като се вземат предвид техническите характеристики на теглително-прикачните устройства, които са монтирани или могат да се монтират върху превозното средство.
2. При определяне на масите по параграф 1 производителят взема предвид най-добрите инженерни практики и налични технически познания, за да се сведат до минимум рисковете от механична неизправност, и особено тези, които се дължат на умората на материалите, и за да се избегнат щетите върху пътната инфраструктура.
3. При определянето на посочените в параграф 1 маси производителят взема предвид максималната конструктивна скорост на превозното средство.
Когато превозното средство е оборудвано от производителя с устройство за ограничаване на скоростта, максималната конструктивна скорост е действителната скорост, за която дава възможност устройството за ограничаване на скоростта.
4. При определяне на масите по параграф 1 производителят не налага ограничения при използването на превозното средство освен тези във връзка с капацитета на гумите, които могат да се регулират спрямо конструктивната скорост съгласно Правило № 54 на ИКЕ на ООН „Единни разпоредби за одобрение на пневматични гуми за товарни превозни средства и техните ремаркета“ (10) и раздел 5 от приложение II към Регламент (ЕС) № 458/2011 на Комисията (11).
5. За некомплектувани превозни средства, включително и превозните средства с шаси с кабина, които изискват допълнителен етап на комплектуване, производителят представя цялата съответна информация на производителите от следващия етап, за да могат да продължат да се съблюдават изискванията по настоящия регламент.
За целите на първа алинея производителят посочва местоположението на центъра на тежестта на масата, съответстваща на сумата от натоварванията.
6. Некомлектуваните превозни средства от категории M2, M3, N2 и N3, които не са оборудвани с каросерия, се проектират така, че да дават възможност на производителите от следващия етап да изпълняват изискванията по част Б, раздели 7 и 8 и част В, раздели 6 и 7 от приложение I.
Член 4
Разпоредби за ЕО одобрението на типа за тип превозно средство по отношение на масите и размерите му
1. Производителят или негов представител подават до органа по одобряването на типа заявление за ЕО одобрение на типа за тип превозно средство по отношение на масите и размерите му.
2. Заявлението се изготвя в съответствие с образеца на информационен документ, установен в част А от приложение V.
3. За изчисленията във връзка с разпределението на масата и за всяка техническа конфигурация в рамките на типа превозно средство, както е определен от стойностите по съответните точки в приложение V, производителят представя на органа по одобряването на типа информацията, необходима за установяване на следните маси:
а)
технически допустимата максимална маса с товар;
б)
технически допустимата максимална маса на осите или група оси;
в)
технически допустимата максимална теглена маса;
г)
технически допустимата максимална маса в точката(ите) на прикачване;
д)
технически допустимата максимална маса с товар на състав от превозни средства.
Информацията се представя в таблична или всякаква друга подходяща форма след съгласуване с органа по одобряването на типа.
4. Когато незадължителното оборудване има значително отражение върху масите и размерите на превозното средство, производителят съобщава на техническата служба разположението, масата и геометричното положение на центъра на тежестта спрямо осите на незадължителното оборудване, което може да се монтира на превозното средство.
5. Чрез дерогация от параграф 4, когато незадължителното оборудване е съставено от няколко части, разположени на различни места в превозното средство, производителят може да съобщи на техническата служба единствено разпределението на масата на незадължителното оборудване върху осите.
6. За групи оси производителят посочва разпределението между осите на общата маса, приложена върху групата.
Ако е необходимо, производителят посочва формулата за разпределението или представя съответните диаграми за разпределението.
7. Ако органът по одобряването на типа или техническата служба счете за необходимо, може да изиска от производителя да представи за проверка превозно средство, представително за одобрявания тип.
8. Производителят на превозното средство може да подаде пред органа по одобряването на типа заявление за признаване на окачване за еквивалентно на пневматично окачване.
Органът по одобряването на типа признава окачване за еквивалентно на пневматично окачване, когато са изпълнени изискванията по приложение III.
Когато техническата служба е признала еквивалентността, тя издава протокол от изпитване. Органът по одобряването на типа прилага към сертификата за ЕО одобрение на типа протокола от изпитването и техническо описание на окачването.
9. Когато са изпълнени изискванията по приложения I - IV към настоящия регламент, органът по одобряването издава одобрение на типа в съответствие със системата за номериране, установена в приложение VII към Директива 2007/46/ЕО.
Съответната държава членка не може да предоставя същия номер на друг тип превозно средство.
10. За целите на параграф 9 органът по одобряването на типа издава сертификат за ЕО одобрение на типа в съответствие с образеца по част Б от приложение V.
11. Допустимите отклонения по допълнение 2 към приложение I се прилагат за целите на член 12, параграф 2 от Директива 2007/46/ЕО.
Член 5
Регистрационни/експлоатационни допустими максимални маси
1. За целите на регистрацията и пускането в движение на превозни средства, чийто тип е одобрен съгласно настоящия регламент, националните органи определят за всеки вариант и версия в рамките на типа превозно средство всички долупосочени маси, които са разрешени за националния или международния трафик в съответствие с Директива 96/53/ЕО:
а)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса с товар;
б)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса на оста (осите);
в)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса на групата оси;
г)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална теглена маса;
д)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса с товар на състав от превозни средства.
Националните органи установяват процедурата за определяне на посочените в първа алинея регистрационни/експлоатационни допустими максимални маси. Те определят компетентния орган, оправомощен за определяне на тези маси, и уточняват информацията, която трябва да му се представя.
2. Регистрационните/експлоатационните допустими максимални маси, определени съгласно процедурата по параграф 1, не могат да надвишават максималните маси по член 3, параграф 1.
3. Компетентният орган обсъжда с производителя разпределението на масата върху осите или групите оси, за да се гарантира правилното функциониране на системите на превозното средство, по-конкретно спирачната и кормилната уредба.
4. При определяне на регистрационните/експлоатационните допустими максимални маси националните органи предприемат необходимото, за да се продължи спазването на изискванията на регулаторните актове по приложения IV и XI към Директива 2007/46/ЕО.
5. Когато националните органи заключат, че изискванията на някой от регулаторните актове по приложения IV и XI към Директива 2007/46/ЕО, с изключение на настоящия регламент, не се спазват повече, те изискват провеждането на нови изпитвания и издаването на ново одобрение на типа или изменение от страна на органа по одобряването на типа, който е издал първоначалното одобрение на типа съгласно съответния регулаторен акт.
Член 6
Дерогации
1. Без да се засяга член 4, параграф 3 от Директива 96/53/ЕО, ЕО одобрение на типа може да се издаде за предназначени за превоз на неделими товари превозни средства с размери, които надвишават размерите съгласно настоящия регламент. В този случай в сертификата за одобрение на типа и сертификата за съответствие ясно се посочва, че превозното средство е предназначено единствено за превоз на неделими товари.
2. Държавите членки могат да издават одобрения съгласно членове 23 и 24 от Директива 2007/46/ЕО за превозни средства с размери, надвишаващи допустимите максимални размери по точки 1.1 от части Б, В и Г от приложение I към настоящия регламент.
Към одобренията на типа по член 23 от Директива 2007/46/ЕО се прилагат количествените ограничения по част А, раздел 3 от приложение ХII към посочената директива.
Член 7
Преходни разпоредби
1. Националните органи разрешават продажбата и пускането в движение на превозни средства от тип, одобрен преди датата, посочена в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 661/2009, и продължават да издават изменения на одобренията, издадени съгласно директиви 92/21/ЕИО и 97/27/ЕО.
2. Чрез дерогация от параграф 1 ЕО одобренията на типа, издадени съгласно член 7 от Директива 97/27/ЕО, не са повече валидни считано от датата по член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 661/2009.
Държавите членки обаче могат да регистрират и разрешават продажбата или пускането в движение на превозни средства, излезли от серийно производство и чието ЕО одобрение на типа повече не е валидно, когато производителят формулира искане за целта съгласно член 27 от Директива 2007/46/ЕО.
3. От 10 януари 2014 г. производителите издават сертификати за съответствие, които отговарят на разпоредбите на настоящия регламент.
До 9 януари 2014 г. те посочват действителната маса на превозното средство в точка 52 от сертификата за съответствие, освен ако тя е посочена в някоя от другите точки в сертификата за съответствие.
Член 8
Изменения на Директива 2007/46/ЕО
Приложения I, III, IX и XVI към Директива 2007/46/ЕО се изменят в съответствие с приложение VI към настоящия регламент.
Приложение XII към Директива 2007/46/ЕО се заменя с приложение VII към настоящия регламент.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага за новите типове превозни средства, чието одобрение на типа е издадено след 1 ноември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 декември 2012 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 1230/2012 DA COMISSÃO
de 12 de dezembro de 2012
que dá execução ao Regulamento (CE) n.o 661/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho no que respeita aos requisitos de homologação para massas e dimensões dos veículos a motor e seus reboques e altera a Diretiva 2007/46/CE do Parlamento Europeu e do Conselho
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 661/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho, relativo às prescrições para homologação no que se refere à segurança geral dos veículos a motor, seus reboques e sistemas, componentes e unidades técnicas a eles destinados (1), nomeadamente o artigo 14.o, n.o 1, alínea a),
Tendo em conta a Diretiva 2007/46/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, que estabelece um quadro para a homologação dos veículos a motor e seus reboques, e dos sistemas, componentes e unidades técnicas destinados a serem utilizados nesses veículos (Diretiva-Quadro) (2), nomeadamente o artigo 39.o, n.os 2, 3 e 5,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 661/2009 é um regulamento específico para efeitos do procedimento de homologação previsto na Diretiva 2007/46/CE.
(2)
O Regulamento (CE) n.o 661/2009 revoga a Diretiva 92/21/CEE do Conselho, de 31 de março de 1992, relativa às massas e dimensões dos veículos a motor da categoria M1 (3), bem como a Diretiva 97/27/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 22 de julho de 1997, relativa às massas e dimensões de determinadas categorias de veículos a motor e seus reboques e que altera a Diretiva 70/156/CEE (4). Os requisitos relativos às massas e dimensões dos veículos a motor e dos seus reboques estabelecidos nessas diretivas devem ser integrados no presente regulamento e, quando necessário, alterados, a fim de os adaptar ao progresso técnico e ao conhecimento científico.
(3)
O Regulamento (CE) n.o 661/2009 estabelece as disposições fundamentais em matéria de requisitos para a homologação dos veículos a motor e seus reboques no que se refere às respetivas massas e dimensões. Por conseguinte, torna-se igualmente necessário estabelecer os procedimentos, ensaios e requisitos específicos a essa homologação.
(4)
A Diretiva 96/53/CE do Conselho, de 25 de julho de 1996, que fixa as dimensões máximas autorizadas no tráfego nacional e internacional e os pesos máximos autorizados no tráfego internacional para certos veículos rodoviários em circulação na Comunidade (5) estabelece determinadas dimensões máximas autorizadas para o tráfego nacional e internacional nos Estados-Membros. É, pois, importante ter em conta, para efeitos da fabricação de veículos, as dimensões que já tenham sido objeto de harmonização na União, a fim de promover e garantir a livre circulação de mercadorias.
(5)
A Diretiva 97/27/CE autorizou os Estados-Membros a conceder a homologação CE aos veículos a motor cujas dimensões extremas não correspondem às dimensões máximas autorizadas previstas nessa diretiva. Permitiu igualmente aos Estados-Membros recusar a matrícula de veículos a que tinha sido concedida a homologação CE quando as suas dimensões extremas não cumprem os requisitos da legislação nacional respetiva. É importante manter a possibilidade de autorizar, sob certas condições, a homologação de veículos que ultrapassam os limites autorizados, na medida em que tal se revelar vantajoso para o tráfego rodoviário e para o ambiente nos Estados-Membros onde a infraestrutura rodoviária é adaptada a essa situação. Por conseguinte, deve ser assegurada a possibilidade de homologar tais veículos em regime de homologação de pequenas séries ou de homologação individual, desde que a quantidade de veículos que pode beneficiar de uma derrogação nos termos do artigo 23.o da Diretiva 2007/46/CE no que respeita às dimensões máximas autorizadas seja limitada ao que é necessário para efeitos do presente regulamento. O anexo XII da Diretiva 2007/46/CE deve, por conseguinte, ser alterado para incluir tais limites quantitativos.
(6)
A Diretiva 96/53/CE fixa massas máximas autorizadas que são aplicáveis apenas ao tráfego internacional. Porém, essa diretiva autoriza os Estados-Membros a continuar a aplicar as respetivas legislações nacionais ao tráfego nacional. Como consequência, não parece ser exequível a curto prazo a harmonização da massa máxima em carga tecnicamente admissível e a massa máxima tecnicamente admissível sobre os eixos simples ou sobre um conjunto de eixos para fins de circulação nos Estados-Membros. No entanto, devido à existência de regras não harmonizadas de construção no que diz respeito às infraestruturas rodoviárias, é adequado exigir aos Estados-Membros que determinem as massas autorizadas para efeitos de matrícula/entrada em circulação dos veículos que são autorizadas para o tráfego nacional ou para o tráfego internacional ao abrigo da Diretiva 96/53/CE e estabelecer um procedimento para essa determinação.
(7)
Tendo em conta a experiência adquirida com a aplicação da legislação da União relativa às massas e dimensões dos veículos, é necessário prever conceitos claramente definidos. Alguns desses conceitos já tinham sido definidos nas Diretivas 97/27/CE e 92/21/CEE. Por razões de coerência, é oportuno retomar essas definições e, quando necessário, adaptá-las à luz do conhecimento técnico e científico.
(8)
Tendo em conta que a atual definição da massa de cada veículo foi incluída no presente regulamento, é necessário alterar em conformidade o anexo IX da Diretiva 2007/46/CE, a fim de evitar qualquer confusão no preenchimento do certificado de conformidade.
(9)
Uma vez que o Livro Branco: «Roteiro do espaço único europeu dos transportes - Rumo a um sistema de transportes competitivo e económico em recursos» (6) salienta a necessidade de melhorar o desempenho aerodinâmico dos veículos rodoviários e que a investigação demonstrou que o consumo de combustível dos veículos a motor, e, logo, as emissões de CO2, poderia ser significativamente reduzido pela instalação nos mesmos de dispositivos aerodinâmicos, é importante que seja autorizada a instalação desses dispositivos aerodinâmicos nos veículos. Dado que os dispositivos aerodinâmicos consistem em acrescentos que, devido ao seu design, sobressaem na parte mais extrema dos veículos, na retaguarda ou lateralmente, devem ser incluídos na lista de dispositivos ou equipamentos que não são tomados em consideração para a determinação das dimensões extremas. É, no entanto, essencial limitar a sua protuberância na retaguarda e lateralmente, por forma a que a segurança rodoviária não seja prejudicada e o transporte intermodal continue a ser possível. Os necessários requisitos técnicos devem, por conseguinte, ser definidos no presente regulamento.
(10)
O software disponível permite a utilização de métodos de ensaio virtual baseados em técnicas informatizadas. Dado que estas técnicas permitem ensaios mais económicos e menos morosos, é conveniente prever a possibilidade de os utilizar para verificar se um veículo é capaz de manobrar numa trajetória completa de 360° e para medir a sobrelargura de inscrição máxima da retaguarda quando o veículo manobrar no interior dessa trajetória. É, pois, necessário aditar o presente regulamento à lista de atos regulamentares enumerados no anexo XVI da Diretiva 2007/46/CE.
(11)
No intuito de assegurar o correto funcionamento do sistema de homologação, importa atualizar os anexos da Diretiva 2007/46/CE.
(12)
É necessário, por conseguinte, alterar em conformidade os anexos I, III, IX, XII e XVI da Diretiva 2007/46/CE. Visto que as disposições do anexo XII são suficientemente pormenorizadas e não necessitam que os Estados-Membros adotem novas medidas de transposição, é, pois, adequado substituí-las por meio de um regulamento, nos termos do disposto no artigo 39.o, n.o 8, da Diretiva 2007/46/CE.
(13)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Técnico - Veículos a Motor,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Objeto e âmbito de aplicação
1. O presente regulamento estabelece os requisitos para a homologação CE de veículos a motor e seus reboques no que se refere às respetivas massas e dimensões.
2. O presente regulamento é aplicável a veículos incompletos, completos e completados das categorias M, N e O.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, aplicam-se as seguintes definições, para além das definições enunciadas na Diretiva 2007/46/CE e no Regulamento (CE) n.o 661/2009 entende-se por:
1)
«modelo de veículo», um grupo de veículos tal como definido no anexo II, parte B, da Diretiva 2007/46/CE;
2)
«equipamento de série», a configuração de base de um veículo equipado com todos os elementos exigidos nos termos dos atos regulamentares referidos no anexo IV ou no anexo XI da Diretiva 2007/46/CE, incluindo todos os elementos cuja instalação não dá lugar a nenhumas outras especificações relativas à configuração ou ao nível do equipamento;
3)
«equipamento opcional», todos os elementos não incluídos no equipamento de série, montados num veículo sob a responsabilidade do fabricante, que podem ser encomendados pelo cliente;
4)
«massa em ordem de marcha»:
a)
No caso de um veículo a motor:
A massa do veículo, com os respetivos reservatórios de combustível cheios a pelo menos 90 % da sua capacidade, incluindo a massa do condutor, do combustível e demais líquidos, equipado com o equipamento de série em conformidade com as especificações do fabricante e, quando instalados, a massa da carroçaria, da cabina, do engate, das rodas sobresselentes e das ferramentas;
b)
No caso de um reboque:
A massa do veículo, incluindo o combustível e demais líquidos, equipado com o equipamento de série em conformidade com as especificações do fabricante e, quando instalados, a massa da carroçaria, dos engates adicionais, das rodas sobresselentes e das ferramentas;
5)
«massa do equipamento opcional», a massa do equipamento que pode ser instalado no veículo para além do equipamento de série em conformidade com as especificações do fabricante;
6)
«massa efetiva do veículo», a massa em ordem de marcha mais a massa do equipamento opcional montado num dado veículo;
7)
«massa máxima em carga tecnicamente admissível» (M), a massa máxima atribuída a um veículo em função das suas características de construção e dos seus desempenhos de projeto; a massa máxima em carga tecnicamente admissível de um reboque ou de um semirreboque inclui a massa estática transferida para o veículo trator, quando acoplados;
8)
«massa máxima em carga tecnicamente admissível do conjunto de veículos» (MC), a massa máxima atribuída à combinação de um veículo a motor e um ou mais reboques com base nas suas características de construção e nos seus desempenhos de projeto ou a massa máxima atribuída à combinação de uma unidade de tração e um semirreboque;
9)
«massa máxima rebocável tecnicamente admissível» (TM), a massa máxima de um ou mais reboques que possam ser atrelados a um veículo trator, que corresponde à carga total transmitida ao solo pelas rodas de um eixo ou de um conjunto de eixos em qualquer reboque atrelado ao veículo trator;
10)
«eixo», o eixo comum de rotação de duas ou mais rodas, sejam rodas motrizes ou rodas livres, e num ou mais segmentos situados no mesmo plano perpendicular ao eixo longitudinal do veículo;
11)
«conjunto de eixos», vários eixos com uma distância entre eixos limitada a uma das distâncias entre eixos referidas como distância «d» no anexo I da Diretiva 96/53/CE, e que interage devido à conceção específica da suspensão;
12)
«eixo simples», um eixo que não pode ser considerado como parte de um conjunto de eixos;
13)
«massa máxima tecnicamente admissível no eixo» (m), a massa correspondente à carga vertical estática máxima admissível transmitida ao solo pelas rodas do eixo, em função das características de construção do eixo e do veículo e dos seus desempenhos de projeto;
14)
«massa máxima tecnicamente admissível num conjunto de eixos» (μ), a massa correspondente à carga vertical estática máxima admissível transmitida ao solo pelas rodas do conjunto de eixos, em função das características de construção do conjunto de eixos e do veículo e dos seus desempenhos de projeto;
15)
«engate», um dispositivo mecânico de engate, incluindo componentes, tal como definido nos pontos 2.1 a 2.6 do Regulamento n.o 55 da Comissão Económica das Nações Unidas para a Europa (UNECE) - Prescrições uniformes respeitantes à homologação de componentes mecânicos de engate de combinações de veículos (7) e um dispositivo de engate curto, como definido no ponto 2.1.1 do Regulamento UNECE n.o 102 - Prescrições uniformes relativas à homologação de: I. Um dispositivo de engate curto (DEC) II. Veículos no que respeita à montagem de um modelo homologado de dispositivo de engate curto (8);
16)
«ponto de engate», o centro de acionamento do engate montado num veículo rebocado dentro do dispositivo de engate montado num veículo trator;
17)
«massa do engate», a massa do próprio dispositivo de engate e das peças necessárias para a fixação do dispositivo de engate ao veículo;
18)
«massa máxima tecnicamente admissível no ponto de engate»:
a)
No caso de um veículo trator, a massa, correspondente à carga vertical estática máxima admissível no ponto de engate (valor «S» ou «U») de um veículo trator, em função das características de construção do dispositivo de engate e do veículo trator;
b)
No caso de um semirreboque, um reboque de eixo central ou um reboque de barra de tração rígida, a massa correspondente à carga vertical estática máxima admissível (valor «S» ou «U») a transferir pelo reboque ao veículo trator no ponto de engate, em função das características de construção do dispositivo de engate e do reboque;
19)
«massa dos passageiros», uma massa nominal, consoante a categoria do veículo, multiplicada pelo número de lugares sentados, incluindo, caso existam, os lugares sentados para os membros da tripulação e o número de passageiros de pé, mas não incluindo o condutor;
20)
«massa do condutor», uma massa nominal de 75 kg localizada no ponto de referência do lugar sentado do condutor;
21)
«massa útil», a diferença entre a massa máxima em carga tecnicamente admissível e a massa em ordem de marcha, aumentada da massa dos passageiros e da massa do equipamento opcional;
22)
«comprimento», a dimensão definida nos pontos 6.1.1, 6.1.2 e 6.1.3 da norma ISO 612:1978; esta definição aplica-se igualmente aos veículos articulados constituídos por duas ou mais secções;
23)
«largura», a dimensão definida no ponto 6.2 da norma ISO 612:1978;
24)
«altura», a dimensão definida no ponto 6.3 da norma ISO 612:1978;
25)
«distância entre eixos»:
a)
A dimensão definida no ponto 6.3 da norma ISO 612:1978;
b)
Nos reboques de eixo central com um único eixo, a distância horizontal entre o eixo vertical do dispositivo de engate e o centro do eixo;
c)
Nos reboques de eixo central com mais de um eixo, a distância horizontal entre o eixo vertical do dispositivo de engate e o centro do primeiro eixo;
26)
«espaçamento entre eixos», a distância entre dois eixos consecutivos referidos no ponto 6.4 da norma ISO 612:1978, no caso de veículos com mais de dois eixos; se o veículo estiver equipado apenas com dois eixos, ou, no caso de um semirreboque, um reboque com barra de tração ou um reboque com barra de tração rígida, a distância entre eixos referida no ponto 6.4.2 da Norma ISO 612:1978 tem valor de «distância entre eixos» tal como definida no ponto 25;
27)
«largura do eixo», a distância de via referida no ponto 6.5 da norma ISO 612:1978;
28)
«avanço do prato (cabeçote) do engate», a distância referida no ponto 6.19.2 da norma ISO 612:1978, tendo em conta a nota a que se faz referência no ponto 6.19 da mesma norma;
29)
«raio de montagem da frente do semirreboque», a distância na horizontal entre o eixo do cabeçote de engate e qualquer ponto da dianteira do semirreboque;
30)
«consola dianteira», a distância horizontal entre o plano vertical que passa através do primeiro eixo ou do eixo do cabeçote de engate no caso de um semirreboque e o ponto mais avançado do veículo;
31)
«consola traseira», a distância horizontal entre o plano vertical que passa através do último eixo da retaguarda e o ponto mais à retaguarda do veículo; caso o veículo esteja equipado com um dispositivo de engate não amovível, o ponto mais recuado do veículo é o ponto de engate;
32)
«comprimento da zona de carga», a distância entre o ponto interno mais dianteiro até ao ponto interno mais recuado do espaço de carga, medida horizontalmente no plano longitudinal do veículo;
33)
«sobrelargura de inscrição da retaguarda», a distância entre o ponto extremo efetivamente alcançado pela retaguarda de um veículo quando manobra nas condições especificadas no ponto 7 da parte B ou no ponto 6 da parte C do anexo I do presente regulamento;
34)
«dispositivo de elevação do eixo», um mecanismo montado num veículo destinado a elevar ou a baixar o eixo em relação ao solo;
35)
«eixo elevável ou eixo retrátil», um eixo que pode ser elevado da sua posição normal e rebaixado por um dispositivo de elevação do eixo;
36)
«eixo deslastrável», um eixo cuja carga pode ser modificada sem que o eixo deva ser levantado por um dispositivo de elevação de eixo;
37)
«suspensão pneumática», um sistema de suspensão em que pelo menos 75 % do efeito de mola é causado pela elasticidade do ar;
38)
«classe de um autocarro ou camioneta de passageiros», um conjunto de veículos, tal como definidos nos pontos 2.1.1 e 2.1.2 do Regulamento UNECE n.o 107 - Disposições uniformes relativas à homologação de veículos das categorias M2 ou M3 no que respeita às suas características gerais de construção (9);
39)
«veículo articulado», um veículo das categorias M2 ou M3, tal como definido no ponto 2.1.3 do Regulamento UNECE n.o 107;
40)
«carga indivisível», a carga que, para efeito de transporte por estrada, não pode ser dividida em duas ou mais cargas sem custos injustificáveis ou risco de prejuízo e que, atendendo à sua massa ou dimensões, não pode ser transportada por um veículo cuja massa e dimensões respeitem as massas e dimensões máximas autorizadas em vigor num Estado-Membro.
Artigo 3.o
Deveres dos fabricantes
1. O fabricante deve determinar, para cada versão de um modelo de veículo, independentemente do estado de acabamento do veículo, as massas seguintes:
a)
A massa máxima em carga tecnicamente admissível;
b)
A massa máxima em carga tecnicamente admissível do conjunto de veículos;
c)
A massa máxima rebocável tecnicamente admissível;
d)
A massa máxima tecnicamente admissível sobre os eixos ou a massa máxima tecnicamente admissível sobre um conjunto de eixos;
e)
A massa máxima tecnicamente admissível nos pontos de engate tendo em conta as características técnicas dos engates que estão instalados ou possam ser instalados no veículo, consoante o caso.
2. Para determinar as massas referidas no n.o 1, o fabricante deve ter em conta as melhores práticas de engenharia e os melhores conhecimentos técnicos disponíveis, a fim de reduzir ao mínimo os riscos de falha mecânica, em especial as resultantes da fadiga dos materiais, e para evitar danos para a infraestrutura rodoviária.
3. Ao determinar as massas referidas no n.o 1, o fabricante deve ter em conta a velocidade máxima por construção do veículo.
Quando o veículo for equipado pelo fabricante com um dispositivo de limitação de velocidade, a velocidade máxima por construção deve ser a velocidade real permitida pelo dispositivo de limitação de velocidade.
4. Ao determinar as massas referidas no n.o 1, o fabricante não deve impor restrições relativas à utilização do veículo, salvo as relativas às capacidades dos pneus que podem ser ajustadas para a velocidade por construção, tal como autorizado ao abrigo do Regulamento UNECE n.o 54 - Disposições uniformes relativas à homologação dos pneus para veículos comerciais e seus reboques (10) e no ponto 5 do anexo II do Regulamento (UE) n.o 458/2011 (11).
5. Para veículos incompletos, incluindo veículos quadro-cabina, que exigem uma nova fase de acabamento, o fabricante deve fornecer todas as informações necessárias aos fabricantes da fase seguinte, a fim de que as disposições do presente regulamento continuem a ser cumpridas.
Para efeitos de aplicação do primeiro parágrafo, o fabricante deve especificar a posição do centro de gravidade da massa correspondente à soma da carga.
6. Os veículos incompletos das categorias M2, M3, N2 e N3, não equipados com uma carroçaria devem ser concebidos de forma tal que permitam aos fabricantes das fases subsequentes cumprir os requisitos das secções 7 e 8 da parte B e das secções 6 e 7 da parte C do anexo I.
Artigo 4.o
Disposições para a homologação CE de um modelo de veículo no que diz respeito às suas massas e dimensões
1. O fabricante, ou o seu representante, deve apresentar à entidade homologadora o pedido de homologação CE de um modelo de veículo no que diz respeito às suas massas e dimensões.
2. O pedido deve ser elaborado em conformidade com o modelo de ficha de informações que consta da parte A do anexo V.
3. Para efeitos de cálculo da distribuição de massa, o fabricante deve fornecer à autoridade homologadora, para cada configuração técnica do modelo de veículo, tal como determinado pelo conjunto de valores dos pontos pertinentes do anexo V, as informações necessárias para a identificação das massas seguintes:
a)
A massa máxima em carga tecnicamente admissível;
b)
A massa máxima tecnicamente admissível sobre os eixos ou conjunto de eixos;
c)
A massa máxima rebocável tecnicamente admissível;
d)
A massa máxima tecnicamente admissível nos pontos de engate;
e)
A massa máxima em carga tecnicamente admissível do conjunto de veículos.
As informações devem ser fornecidas em tabelas ou qualquer outro formato apropriado, de comum acordo com a autoridade homologadora.
4. Se o equipamento opcional afetar significativamente as massas e as dimensões do veículo, o fabricante deve fornecer ao serviço técnico a localização, a massa e a posição geométrica do centro de gravidade relativamente aos eixos do equipamento opcional que pode ser instalado no veículo.
5. Por derrogação do n.o 4, sempre que o equipamento opcional se compuser de vários elementos situados em vários espaços do veículo, o fabricante pode fornecer ao serviço técnico apenas a distribuição das massas do equipamento opcional sobre os eixos.
6. Em relação aos conjuntos de eixos, o fabricante deve indicar a distribuição de carga pelos eixos da massa total aplicada ao conjunto.
Se necessário, o fabricante deve declarar as fórmulas de distribuição ou apresentar os gráficos de distribuição pertinentes.
7. Caso a entidade homologadora ou o serviço técnico acharem necessário, podem pedir ao fabricante que disponibilize um veículo representativo do modelo a homologar, para fins de inspeção.
8. O fabricante do veículo pode apresentar à entidade homologadora um pedido de reconhecimento da equivalência de uma suspensão não pneumática a uma suspensão pneumática.
A entidade homologadora deve reconhecer a equivalência de uma suspensão não pneumática a uma suspensão pneumática sempre que os requisitos do anexo III estejam preenchidos.
Sempre que o serviço técnico tiver reconhecido a equivalência, deve emitir um relatório de ensaio. A autoridade homologadora deve anexar o relatório de ensaio e uma descrição técnica da suspensão ao certificado de homologação CE.
9. Se os requisitos enunciados nos anexos I a IV do presente regulamento estiverem cumpridos, a entidade homologadora deve conceder uma homologação em conformidade com o sistema de numeração estabelecido no anexo VII da Diretiva 2007/46/CE.
Um Estado-Membro não pode atribuir o mesmo número a outro modelo de veículo.
10. Para efeitos do n.o 9, a entidade homologadora emite um certificado de homologação CE em conformidade com o modelo constante da parte B do anexo V.
11. São aplicáveis os desvios admissíveis referidos no apêndice 2 do anexo I para efeitos do artigo 12.o, n.o 2, da Diretiva 2007/46/CE.
Artigo 5.o
Massas máximas admissíveis para efeitos de matrícula/circulação
1. Para efeitos de matrícula e de entrada em circulação de veículos homologados ao abrigo do presente regulamento, as autoridades nacionais devem determinar, para cada variante e versão de um modelo de veículo, todas as seguintes massas, autorizadas para o tráfego nacional ou para o tráfego internacional no âmbito da Diretiva 96/53/CE:
a)
Massas máximas em carga admissíveis para efeitos de matrícula/circulação;
b)
Massa máxima admissível sobre os eixos para efeitos de matrícula/circulação;
c)
Massa máxima admissível sobre o conjunto de eixos para efeitos de matrícula/circulação;
d)
A massa máxima rebocável admissível para efeitos de matrícula/circulação;
e)
A massa máxima em carga admissível do conjunto de veículos para efeitos de matrícula/circulação.
As autoridades nacionais devem estabelecer o procedimento para a determinação das massas máximas admissíveis para efeitos de matrícula/circulação referidas no primeiro parágrafo. Devem designar a autoridade competente encarregada da determinação dessas massas e especificar as informações que devem ser fornecidas à autoridade competente.
2. As massas máximas admissíveis para efeitos de matrícula/circulação determinadas em conformidade com o procedimento a que se refere o n.o 1 não podem exceder as massas máximas referidas no artigo 3.o, n.o 1.
3. O fabricante deve ser consultado pela autoridade competente no que diz respeito à distribuição da massa pelos eixos ou conjunto de eixos, a fim de garantir o bom funcionamento dos sistemas do veículo, em particular o sistema de travões e o sistema de direção.
4. Ao determinarem as massas máximas admissíveis para efeitos de matrícula/circulação, as autoridades nacionais devem garantir que os requisitos dos atos regulamentares enumerados no anexo IV e no anexo XI da Diretiva 2007/46/CE continuam a ser cumpridos.
5. Sempre que as autoridades nacionais concluírem que os requisitos de um dos atos regulamentares enumerados no anexo IV e no anexo XI da Diretiva 2007/46/CE, com exceção do presente regulamento, deixaram de estar cumpridos, devem exigir que sejam efetuados novos ensaios e que seja concedida um nova homologação ou uma extensão da mesma, consoante o caso, pela entidade homologadora que concedeu a homologação inicial, nos termos do ato regulamentar em questão.
Artigo 6.o
Derrogações
1. Sem prejuízo do disposto no artigo 4.o, n.o 3, da Diretiva 96/53/CE, pode ser concedida uma homologação CE a veículos cujas dimensões excedam os requisitos do presente regulamento que são destinados ao transporte de cargas indivisíveis. Nesse caso, o certificado de homologação e o certificado de conformidade devem indicar claramente que o veículo se destina exclusivamente ao transporte de cargas indivisíveis.
2. Os Estados-Membros podem conceder homologações nos termos dos artigos 23.o e 24.o da Diretiva 2007/46/CE a veículos que excedam as dimensões máximas autorizadas especificadas no ponto 1.1 das partes B, C e D do anexo I do presente regulamento.
As homologações nos termos do artigo 23.o da Diretiva 2007/46/CE devem ser sujeitas aos limites quantitativos estabelecidos na secção 3 da parte A do anexo XII da referida diretiva.
Artigo 7.o
Disposições transitórias
1. As autoridades nacionais devem permitir a venda e a entrada em circulação de modelos de veículos homologados antes da data referida no artigo 13.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 661/2009 e continuar a conceder a extensão a homologações concedidas nos termos da Diretiva 92/21/CEE e da Diretiva 97/27/CE.
2. Em derrogação do n.o 1, as homologações CE concedidas nos termos do artigo 7.o da Diretiva 97/27/CE deixam de ser válidas na data referida no artigo 19.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 661/2009.
Todavia, os Estados-Membros podem matricular e autorizar a venda ou a entrada em circulação de veículos de fim de série cuja homologação CE tenha deixado de ser válida caso o fabricante assim o requeira, em conformidade com o artigo 27.o da Diretiva 2007/46/CE.
3. A partir de 10 de janeiro de 2014 os fabricantes devem emitir certificados de conformidade em conformidade com o presente regulamento.
Até 9 de janeiro de 2014 devem indicar a massa efetiva do veículo na entrada 52 do certificado de conformidade, a menos que esse valor seja indicado num das demais entradas do certificado de conformidade.
Artigo 8.o
Alterações à Diretiva 2007/46/CE
Os anexos I, III, IX e XVI da Diretiva 2007/46/CE são alterados em conformidade com o anexo VI do presente regulamento.
O anexo XII da Diretiva 2007/46/CE é substituído pelo anexo VII do presente regulamento.
Artigo 9.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
É aplicável aos novos modelos de veículos homologados a partir de 1 de novembro de 2012.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 12 de dezembro de 2012.