РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 228/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 март 2013 г.
за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42, първа алинея, член 43, параграф 2 и член 349 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Специфични мерки в селското стопанство за преодоляване на трудностите, причинени от особеното географско положение на най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз („Договорът“), са установени с Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (3). Тези мерки се прилагат чрез програми за подпомагане за всеки регион, които представляват основен инструмент за снабдяването на тези региони със селскостопански продукти. Поради нуждата от актуализиране на настоящите мерки, включително в резултат на влизането в сила на Договора от Лисабон, е необходимо Регламент (ЕО) № 247/2006 да бъде отменен и заменен с нов регламент.
(2)
Необходимо е да се уточнят основните цели, за чието постигане допринася режимът за насърчаване на най-отдалечените региони на Съюза.
(3)
Необходимо е също така да се уточни съдържанието на програмите от специфични мерки за отдалечените региони и за островите (наричани по-нататък „POSEI“), които по силата на принципа на субсидиарност следва да бъдат определени от съответните държави-членки на най-подходящо географско равнище и представени от държавите-членки на Комисията за одобрение.
(4)
За по-ефективното постигане на целите на режима за насърчаване на най-отдалечените региони на Съюза, програмите POSEI следва да включват мерки за осигуряване на снабдяването със земеделски продукти, както и запазване и развитие на местното селскостопанско производство. Необходимо е хармонизиране на ниво планиране в съответните региони и системен подход на партньорство между Комисията и държавите-членки.
(5)
В съответствие с принципа на субсидиарност и от съображения за гъвкавост, които са в основата на програмния подход, приет за режима в полза на най-отдалечените региони, определените от държавата-членка органи могат да предлагат изменения в програмата, за да я адаптират към действителното положение на най-отдалечените региони. Следва да бъде възможно за тези органи да променят програмите POSEI в съответствие с принципа за опростяване на административните процедури, при условие че чрез това те не застрашават ефективността на програмите POSEI и съответните финансови средства, отпускани за тях. Аналогично, процедурата за изменение на програмите следва да е съобразена със степента на значимост на всеки вид изменение.
(6)
С цел гарантиране на снабдяването на най-отдалечените региони с основни селскостопански продукти и за да се компенсират допълнителните разходи, вследствие на отдалечеността им, е целесъобразно да се въведе специфичен режим на снабдяване. В действителност особеното географско разположение на най-отдалечените региони има за резултат допълнителни транспортни разходи за доставката на продукти от основно значение за човешка консумация, за преработка и като производствени суровини за селското стопанство. Освен това други обективни фактори, свързани с крайната им отдалеченост и особено с островния характер и малкото обработваема площ, налагат допълнителни ограничения за икономическите оператори и производителите в най-отдалечените региони, което сериозно затруднява тяхната дейност. Тези затруднения могат да бъдат облекчени с намаляването на цените на посочените продукти от първа необходимост. Въпреки това специфичният режим на снабдяване следва при никакви обстоятелства да не вреди на местните продукти и тяхното развитие.
(7)
За тази цел, независимо от член 28 от Договора, вносът на определени селскостопански продукти от трети държави следва да бъде освободен от приложимите вносни мита. За да се вземе под внимание техният произход и митническите разпоредби, които се отнасят за тях съгласно правото на Съюза, продукти, които са влезли на митническата територия на Съюза по силата на режима за активно усъвършенстване или митнически складови схеми, за да се ползват от преимуществата на специфичния режим на снабдяване, следва да бъдат считани за директен внос.
(8)
За да се постигне ефективно целта за намаляване на цените в най-отдалечените региони, като се компенсират допълнителните разходи вследствие на тяхната крайна отдалеченост, е целесъобразно да се предоставят помощи за снабдяването на най-отдалечените региони с продукти с произход от Съюза. Тези помощи трябва да отчитат допълнителния разход за транспорт до най-отдалечените региони и цените, прилагани за износ в трети държави, а в случаите на суровини за селското стопанство или продукти, предназначени за преработка - и други допълнителни разходи поради крайната отдалеченост, дължащи се по-специално на островния характер, на малката площ, техния неблагоприятен релеф и климат, както и разпръснатостта на островите.
(9)
Подкрепата за традиционните производства е още по-необходима, тъй като тя им позволява да запазят тяхната конкурентоспособност на пазара на Съюза спрямо конкуренцията от трети държави. Въпреки това при изготвянето на своите програми държавите-членки следва да гарантират също така, доколкото е възможно, диверсификацията на селскостопанските дейности в най-отдалечените региони.
(10)
За да се предотвратят спекулации, които биха навредили на крайните потребители в най-отдалечените региони, е целесъобразно да се уточни, че единствено продуктите с добро качество и представителен вид следва да се възползват от предимствата на специфичния режим на снабдяване.
(11)
Необходимо е да се предвидят правила за функционирането на режима, включително създаването на регистър на операторите и на система за сертификати като посочените в членове 130 и 161 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (4).
(12)
Изискванията за контрол на дейностите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, следва да налагат провеждането на административни проверки на съответните продукти при вноса или пристигането им в най-отдалечените региони, както и при техния износ или експедиция от тях. Освен това, за да бъдат постигнати целите на специфичния режим на снабдяване, икономическите предимства от него следва да се отразяват в нивото на производствените разходи и да намаляват цените чак до ниво крайни потребители. Поради това те следва да бъдат предоставяни единствено при условие, че те имат реално отражение и съответно следва да се въведе необходимият контрол.
(13)
Тъй като количествата, обхванати от специфичния режим на снабдяване, са ограничени до потребностите за снабдяване на най-отдалечените региони, този режим не следва да нарушава правилното функциониране на вътрешния пазар. Нито икономическите предимства на специфичния режим на снабдяване следва да предизвикват злоупотреби в търговията със съответните продукти. Експедирането или износът на тези продукти от най-отдалечените региони следва следователно да се забрани. Същевременно следва да се разреши експедирането или износът на тези продукти, ако финансовите облаги, произтичащи от специфичния режим на снабдяване, бъдат възстановени.
(14)
По отношение на преработените продукти е необходимо да се разреши обменът между най-отдалечените региони, за да бъде възможна търговията помежду им. Следва да се вземат под внимание също така и търговските потоци от най-отдалечените региони в рамките на регионалната търговия и традиционния износ и експедиране в останалата част от територията на Съюза или в трети държави и следователно следва да се разреши за всички тези региони износът на преработени продукти, който съответства на традиционните търговски потоци. За по-голяма яснота следва да се определи референтният период за определянето на тези традиционно изнасяни или експедирани количества.
(15)
Едновременно с това следва да бъдат предприети подходящи мерки, които да позволят необходимото преструктуриране на захарно-преработвателния сектор на Азорските острови. Тези мерки следва да вземат под внимание факта, че за да бъде жизнеспособен захарният сектор на Азорските острови, е необходимо да се осигури определено ниво на производство и преработка. При тези условия следва по изключение да разреши на Азорските острови да експедират към останалата част от Съюза захар в количества, които надхвърлят традиционните потоци за ограничен период от пет години, като максимално разрешените годишни количества постепенно се намаляват. Понеже количествата, които могат да бъдат повторно експедирани, ще са пропорционални и ограничени до тези, които са абсолютно необходими за гарантирането на жизнеспособността на местното производство и преработка на захар, това временно експедиране на захар от Азорските острови няма да окаже отрицателно влияние върху вътрешния пазар на Съюза.
(16)
По отношение на извънквотната захар за снабдяването на Азорските острови, Мадейра и Канарските острови, е необходимо да се продължи прилагането на режима за освобождаване от вносни мита. По-специално на Азорските острови следва да бъде разрешено да се възползват от освобождаването от вносно мито за сурова захар от тръстика до прогнозния им баланс за снабдяване.
(17)
Досега Канарските острови се снабдяваха в рамките на специален режим на снабдяване с обезмаслено мляко на прах по код по КН 1901 90 99 (обезмаслено мляко на прах със съдържание на растителни мазнини), предназначени за промишлена преработка. Необходимо е да се разреши продължаването на снабдяването с този продукт, който е вече традиционна част от местната храна.
(18)
Тъй като оризът заема основно място в хранителните навици на остров Реюнион, а преработвателната промишленост и избелването на ориз се развиват в Реюнион от много години и неговото производство не е достатъчно, за да задоволи местните потребности, необходимо е да се продължи освобождаването на остров Реюнион от вносно мито за този продукт.
(19)
Политиката на Съюза за подпомагане на най-отдалечените региони включва множество продукти и мерки за тяхното производство, пласиране на пазара и преработка. Тези мерки се оказаха ефективни и осигуриха развитието на селското стопанство. Съюзът следва да продължи подкрепата си за тази гама продукти, които са ключов фактор за екологичното, социалното и икономическото равновесие на най-отдалечените региони. Опитът показва, че както при политиката за развитие на селските райони, по-тясното партньорство с местните власти може да спомогне за намирането на по-целенасочени решения на специфичните проблеми, които срещат съответните региони. Следователно е необходимо да се продължи подкрепата за местното производство чрез програмите POSEI.
(20)
В подкрепа на предлагането на продуктите от най-отдалечените региони на пазара следва да се въведе подпомагане на търговската им реализация извън региона на тяхното производство, като се вземат предвид високите допълнителни разходи, произтичащи от голямата отдалеченост на потребителските пазари и от необходимостта от двойно съхранение - фактори, които имат за резултат пречка за конкурентоспособността на най-отдалечените региони, засягайки способността им да се конкурират на вътрешния пазар. Тези фактори обосновават необходимостта от преразглеждане на схемата POSEI в близко бъдеще.
(21)
Следва да се определи минимумът елементи, който следва да съдържат програмите POSEI, за да се определят мерките в услуга на местното селскостопанско производство, включително описание на ситуацията, на предлаганата стратегия, цели и мерки. Също следва да се изяснят принципите, които са в основата на съгласуваността между тези мерки и останалите политики на Съюза, за да се избегне несъвместимост и дублиране на помощи.
(22)
За целите на прилагането на настоящия регламент следва също така да бъде възможно програмите POSEI да съдържат мерки за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучение и техническа помощ.
(23)
Земеделските стопани в най-отдалечените региони следва да се насърчават да продължат да доставят качествени продукти и пласирането на пазара на тези продукти следва да бъде подпомагано. Полезно за тази цел може да се окаже използването на графичния символ, въведен с настоящия регламент, и на други форми на сертифициране на качеството.
(24)
Налице са сериозни недостатъци в устройството на някои земеделски стопанства или преработвателни и търговски предприятия в най-отдалечените региони и те са изправени пред специфични затруднения. Член 26, параграф 2 и член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (5) предвиждат поради това по-благоприятни нива на подпомагане за някои видове инвестиции в най-отдалечените региони.
(25)
Член 27, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 изключва най-отдалечените региони от ограничението за предоставяне на помощи за горското стопанство, предвидено в посочения регламент.
(26)
Регламент (ЕО) № 1698/2005 определя максималните годишни суми, които отговарят на условията за получаване на помощи за агроекология. За да се вземе под внимание специфичното положение с околната среда на някои много чувствителни пасищни райони в Азорските острови и опазването на пейзажа, на биологичното разнообразие и на традиционните характеристики на земеделската земя, по-конкретно терасовидните насаждения в Мадейра и Канарските острови, както и опазването на каменните стени в най-отдалечените региони, е целесъобразно да се предвиди възможност за някои конкретни мерки, тези суми да бъдат удвоени.
(27)
Може да се предостави дерогация от последователната политика на Комисията на забрана за предоставяне на оперативна държавна помощ в сектора на производство, преработка и пласиране на пазара на селскостопански продукти, включени в приложение I към Договора, за да бъдат компенсирани специфичните трудности за селскостопанското производство в най-отдалечените региони, свързани с тяхната крайна отдалеченост, изолираност, островен характер, малка площ, планински терен и климат и тяхната икономическа зависимост от малко на брой продукти. Селскостопанското производство има жизненоважна функция за съживяване на селските райони и задържане на населението в тях, тъй като най-отдалечените селски райони са особено засегнати от застаряването и от ниската гъстота на населението, а в някои случаи - и от обезлюдяване.
(28)
Здравето на селскостопанските култури в най-отдалечените региони е засегнато от конкретни проблеми, като появата на паразити, свързани с увеличаването на обема на вноса, с климата и с недостатъчния механизъм за контрол, първоначално прилаган там. Поради това следва да се въведат програми за борба с вредителите, включително чрез органични методи, които да бъдат устойчиви и да зачитат околната среда. Следва да се определи финансовото участие на Съюза за такива програми, като се вземе предвид фактът, че в многогодишната финансова рамка се предвижда, че считано от 2014 г. финансирането на тези програми ще бъде преместено в друг бюджетен ред.
(29)
Запазването на лозята, които са най-разпространената култура на Мадейра и на Канарските острови и са много важна култура за Азорските острови, е икономически, социален и екологичен мператив. С оглед на подпомагането на производството, в тези региони не следва да се прилагат нито премиите за изоставяне, нито пазарните механизми, а в случая на Канарските острови - нито режимът на правата на засаждане, предвиден в Регламент (ЕО) № 1234/2007. Въпреки това на Канарските острови следва да е възможно прилагането на мерки за кризисна дестилация в случай на изключителни смущения на пазара, дължащи се на проблеми, свързани с качеството. Също така затруднения от техническо и социално-икономическо естество не позволиха да се извърши цялостно преобразуване в определените срокове на лозовите насаждения на Мадейра и Азорските острови, които са засети с лозя от хибридни сортове, чието отглеждане се забранява с Регламент (ЕО) № 1234/2007. Произведеното от тези лозя вино е предназначено единствено за традиционното местно потребление.
(30)
Преструктурирането на сектора за производство на мляко на Азорските острови все още не е приключило. За да се вземе предвид силната зависимост на Азорските острови по отношение на производството на мляко, заедно с други затруднения поради тяхната крайна отдалеченост и липсата на рентабилно алтернативно производство, е необходимо да се запазят дерогациите от някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 1234/2007 относно таксите върху излишъците от мляко и млечни продукти.
(31)
Предвид незаменимия характер на производството на мляко на Азорските острови, където то е една от основните движещи сили на икономиката, социалната стабилност, качеството на околната среда и използването на земята, програмите POSEI са най-добрия инструмент за приемане на всички необходими мерки за запазването на това производство.
(32)
Подпомагането на производството на краве мляко на остров Мадейра и остров Реюнион не бе достатъчно за запазване на баланса между местното и външното снабдяване, главно заради сериозните структурни трудности, засягащи сектора, и трудностите за адаптиране към нови икономически условия. Следователно е необходимо да се запази разрешението за произвеждане на уперизирано мляко, възстановено от мляко на прах с произход от Съюза, с цел по-пълно да се задоволи местното потребление, при условие че това не възпрепятства събирането и продажбата на цялото количество местно произведено мляко, нито усилията за насърчаване на развитието на местното производство. С оглед правилно информиране на потребителя, следва да се въведе задължението за посочване върху етикета за продажба на метода на производство на уперизирано мляко, възстановено от мляко на прах. Настоящата разпоредба следва да може да се прилага и в Мартиника, Френска Гвиана и Гваделупа, ако Франция внесе искане за това, в което са посочени искането на местните заинтересовани лица разпоредбата да се прилага за тях, както и тяхната способност да развиват сектора на млякото.
(33)
Нуждата да се поддържа чрез стимули местното производство на мляко оправдава неприлагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 във френските отвъдморски департаменти и на Мадейра. Това освобождаване следва да се ограничи за Мадейра до 4 000 тона.
(34)
Търговията между най-отдалечените региони следва да се насърчава с оглед удовлетворяване на потребностите във връзка с местното потребление. Следва да се насърчи износът на излишъците от производството от най-отдалечените региони, например млякото, говеждото месо и младите мъжки животни от Азорските острови, към най-отдалечените региони, където тези продукти са дефицитни, с цел засилване на търговията, без това да накърнява развитието на местното производство. Също така следва да се осигурят необходимите условия за честна и справедлива търговия.
(35)
Следва да се окаже подкрепа на традиционните дейности по отглеждане на животни. С оглед посрещането на местните потребителски нужди на френските отвъдморски департаменти и на Мадейра следва да се разреши безмитният внос от трети държави на млади мъжки животни за угояване от рода на едрия рогат добитък, като това следва да става при определени условия и в рамките на максимален годишен лимит.
(36)
Следва да се поднови възможността, въведена с Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани (6), с цел създаване на възможност за Португалия да прехвърля полагащите ѝ се права за ползване на премия за крави с бозаещи телета от континентална Европа към Азорските острови и този инструмент да бъде приведен в съответствие с новия режим за насърчаване на най-отдалечените региони.
(37)
Отглеждането на тютюн по традиция е много важна дейност за Канарските острови. От икономическа перспектива производството на тютюн продължава да е една от главните промишлени дейности в региона. В социален план отглеждането на тютюн е много трудоемко и се извършва от дребни селскостопански производители. Тази култура обаче не е достатъчно рентабилна и съществува опасност тя да изчезне. Понастоящем тютюн се отглежда само на малка площ на остров Ла Палма за изработване на пури на занаятчийски начала. Поради това следва да се разреши на Испания да продължи да отпуска помощ в допълнение към помощта на Съюза, за да се съхрани тази традиционна земеделска култура и на занаятчийската дейност на нейна основа. Освен това, за да се запази производството на тютюневи изделия, следва да се запази правото на безмитен внос на Канарските острови на суров и полуобработен тютюн в рамките на годишен лимит от 20 000 тона в равностойност на суров тютюн, частично или изцяло очистен от твърдите жилки.
(38)
Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга равнището на специална подкрепа, от която са се ползвали досега най-отдалечените региони. За да се приложат подходящите мерки, държавите-членки следва да разполагат със сумите, съответстващи на вече предоставеното от Съюза подпомагане съгласно Регламент (ЕО) № 247/2006.
(39)
Предвид потенциалните последици, които преговорите относно бъдещи търговски споразумения и промени в Общата селскостопанска политика могат да имат за най-отдалечените региони, следва да се обърне особено внимание на специалните характеристики на тези региони в контекста на анализите, проучванията и оценките, извършвани във връзка с оценките на тези преговори и промени.
(40)
От 2006 г. насам потребностите от стоки от първа необходимост са се увеличили в някои най-отдалечени региони, по-специално на Азорските острови и френските отвъдморски департаменти, поради нарастването на добитъка и демографския растеж. Ето защо следва да се увеличи бюджетният дял, който държавите-членки могат да използват за специфичния режим на снабдяване за въпросните региони.
(41)
Социално-икономическата структура на най-отдалечените региони продължава да бъде много крехка и при някои от тях тази структура често е силно зависима от сектора на бананите, който сам по себе си очевидно не е достатъчно конкурентоспособен и трудно реагира на променящите се пазарни условия. За тази цел бюджетът на програмата POSEI, предвиден за сектора на бананите, следва да се увеличи еднократно с ограничена сума, която да бъде изплатена на производителите на банани през финансовата 2013 година.
(42)
С цел гарантиране на правилното функциониране на режима, установен с настоящия регламент, на Комисията следва да се делегират правомощия за приемането на актове в съответствие с член 290 от Договора с оглед допълване или изменение на някои несъществени елементи от настоящия регламент. От особена важност е при подготвителната работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременно, своевременно и целесъобразно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(43)
С цел да се гарантират еднакви условия за прилагането на програмата POSEI в държавите-членки и да се избегне нелоялна конкуренция или дискриминация между операторите, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(44)
За да се осигури бързо прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ЦЕЛИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя някои специфични мерки в областта на селското стопанство за преодоляване на затрудненията, предизвикани от крайната отдалеченост, изолираността, островния характер, малката площ, планинския терен, суровия климат и икономическата зависимост от малко на брой продукти на регионите на Съюза, посочени в член 349 от Договора („най-отдалечените региони“).
Член 2
Цели
1. Специфичните мерки, посочени в член 1, допринасят за постигането на следните цели:
а)
осигуряване снабдяването на най-отдалечените региони с продукти от основно значение за човешка консумация, за преработка и като производствени суровини за селското стопанство, като едновременно се компенсират възникналите допълнителни разходи поради крайната им отдалеченост, без да се засяга местното производство и неговият растеж;
б)
осигуряване на дългосрочно бъдеще и развитие на секторите „Животновъдство“ и „Разнообразие на растителните култури“ в най-отдалечените региони, включително производството, преработката и пазарната реализация на местни продукти;
в)
продължаване на развитието и повишаване на конкурентоспособността на традиционните селскостопански дейности в най-отдалечените региони, включително производството, преработката и пазарната реализация на местни култури и продукти.
2. Целите, изложени в параграф 1, се изпълняват посредством мерките, посочени в глави III, IV и V.
ГЛАВА II
ПРОГРАМИ POSEI
Член 3
Изготвяне на програмите POSEI
1. Мерките, предвидени в член 1, са определени за всеки отделен най-отдалечен регион в Програма от специфични мерки за отдалечените региони и за островите („програма POSEI“), която включва:
а)
специфичен режим на снабдяване, предвиден в глава III, и
б)
специфични мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство, предвидени в глава IV.
2. Програмата POSEI се изготвя от заинтересованата държава-членка за географското равнище, преценено като най-целесъобразно. Тя се подготвя от компетентните органи, посочени от съответната държава-членка, която след съгласуване с компетентните органи и организации на подходящото регионално равнище я представя на Комисията за одобрение в съответствие с член 6.
3. Всяка държава-членка може да представи по една програма POSEI за своите най-отдалечени региони.
Член 4
Съвместимост и съгласуваност
1. Предприетите по линия на програмите POSEI мерки трябва да са съобразени с правото на Съюза. Тези мерки са съгласувани с останалите политики на Съюза и с мерките, предприети по линия на тези политики.
2. Гарантира се съгласуваност на мерките, предприети по линия на програмите POSEI, с мерките, предприети по линия на други инструменти на Общата селскостопанска политика, и по-конкретно за общата организация на пазарите, за развитието на селските райони, за качеството на продуктите, за хуманното отношение към животните и за защита на околната среда.
По-специално, мярка съгласно настоящия регламент не може да се финансира като:
а)
допълнително подпомагане към схемите за премии или помощи по линия на общата организация на пазара, освен в изключителни случаи и по обективни причини;
б)
подкрепа за изследователски проекти, мерки за подкрепа за изследователски проекти, или мерки, отговарящи на условията за финансиране от Съюза съгласно Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. за разходите в областта на ветеринарното дело (8);
в)
подпомагане на мерките от обхвата на Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 5
Съдържание на програмите POSEI
Програма POSEI съдържа:
а)
план-график за изпълнение на мерките и обща годишна ориентировъчна финансова таблица за необходимите ресурси;
б)
обосновка за съвместимост и съгласуваност между различните мерки по програмите и критериите и количествените индикатори, които ще се използват за наблюдение и оценка;
в)
предприетите стъпки за гарантиране на ефективното и правилно изпълнение на програмите, включително на мерките за осигуряване на публичност, наблюдение и оценка, и конкретен набор от количествени показатели, които ще се използват за тяхната оценка,
г)
посочване на компетентните органи и институциите, отговорни за изпълнението на програмата, както и на определените на съответното равнище органи или асоциирани институции и социално-икономически партньори, и резултатите от проведените консултации.
Член 6
Одобрение и изменения в програмите POSEI
1. Програмите POSEI са създадени с Регламент (ЕО) № 247/2006 и се финансират в рамките на финансирането, посочено в член 30, параграфи 2 и 3.
Всяка програма съдържа прогнозен баланс за снабдяване с посочване на продуктите, техните количества и сумите на помощта за снабдяване от Съюза, заедно с програма за подпомагане на местните производства.
2. В зависимост от годишната оценка за изпълнението на мерките, включени в програмите POSEI, държавите-членки, след консултация със заинтересованите социално-икономически партньори, могат да представят на Комисията надлежно мотивирани предложения за изменение на тези мерки в рамките на финансирането, посочено в член 30, параграфи 2 и 3, за да отговарят по-добре на изискванията за най-отдалечените региони и на предложената стратегия. Комисията приема актове за изпълнение, уреждащи процедурите за оценка дали предложените изменения съответстват на правото на Съюза и за вземане на решение дали да бъдат одобрени. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
3. Процедурите, уредени с актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, могат да вземат под внимание следните елементи: важността на промените, предложени от държавите-членки във връзка с въвеждането на нови мерки, дали измененията на предвидения бюджет за мерките са съществени, промени в количествата и в нивото на помощта за продукти в прогнозните баланси за снабдяването и промени на кодовете и описанията, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (9).
4. Актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, определят също така за всяка процедура честотата, при която се правят исканията за изменения, както и сроковете за прилагане на одобрените изменения.
Член 7
Изменения относно финансирането
В срок до 22 април 2013 г. държавите-членки предоставят на Комисията проектоизменения на своите програми POSEI, отразяващи промените, въведени с член 30, параграф 5.
Тези изменения влизат в сила един месец след внасянето им, ако през този срок Комисията не направи възражения.
Компетентните органи изплащат помощта, посочена в член 30, параграф 5, не по-късно от 30 юни 2013 г.
Член 8
Мониторинг и последващи действия
Държавите-членки упражняват мониторинг чрез административни проверки и проверки на място. Комисията приема актове за изпълнение относно минималните параметри на проверките, извършвани от държавите-членки.
Комисията приема и актове за изпълнение относно процедурите и физическите и финансови показатели, за да се гарантира ефективно проследяване на изпълнението на програмите.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочено в член 34, параграф 2.
ГЛАВА III
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
Член 9
Прогнозен баланс за снабдяване
1. Въвежда се специфичен режим на снабдяване за селскостопанските продукти, изброени в приложение I към Договора, които са от голямо значение за най-отдалечените региони и са предназначени за човешка консумация, за производство на други продукти или като производствени суровини за селското стопанство.
2. Съответната държава-членка изготвя прогнозен баланс за снабдяване на географското равнище, което тя смята за най-целесъобразно, за да определи количествено годишните потребности за снабдяване на всеки най-отдалечен регион със селскостопанските продукти, изброени в приложение I към Договора.
Оценката на потребностите на предприятията за пакетиране или преработване на продукти, предназначени за местния пазар, традиционно изпращани към останалата част на Съюза или изнасяни към трети държави в рамките на регионална търговия, по смисъла на член 14, параграф 3 или в рамките на традиционна търговия, може да бъде предмет на отделен прогнозен баланс.
Член 10
Функциониране на специфичния режим на доставки
1. В рамките на количествата, определени в прогнозния баланс за снабдяване, прекият внос от трети държави в най-отдалечените региони на продукти, включени в специфичния режим на доставки, не се облага с мита.
За целите на настоящата глава продуктите, които са претърпели активно усъвършенстване или са били обект на митническо складиране на митническата територия на Съюза, се считат за директен внос от трети държави.
2. С оглед задоволяване на потребностите, установени в съответствие с член 9, параграф 2 по отношение на цена и качество, като в същото време се полагат грижи за запазване на дела на Съюза в снабдяването, се предоставя помощ за снабдяване на най-отдалечените региони с продукти от Съюза, съхранявани в публични складове вследствие прилагането на интервенционни мерки или налични на пазара на Съюза.
Тази помощ се определя за всеки съответен вид продукт, като се отчитат допълнителните разходи за транспорт до най-отдалечените региони и цените при износ в трети държави, а в случаите на продукти, предназначени за преработка, и на суровини за селското стопанство - и други разходи, свързани с крайната отдалеченост, и по-специално техния островен характер и малка площ.
3. Не се предоставя подпомагане за снабдяването с продукти, които вече са се възползвали от специфичния режим на снабдяване в друг най-отдалечен регион.
4. Единствено продуктите с добро качество и представителен вид се възползват от предимствата на специфичния режим на снабдяване. Продуктите от трети държави осигуряват еквивалентно ниво на гаранции като това в областта на ветеринарните и фитосанитарни стандарти на Съюза.
Член 11
Изпълнение
При прилагане на специфичния режим на снабдяване се взема предвид по-специално следното:
а)
специфичните потребности на най-отдалечените региони, а при продуктите, предназначени за преработка и суровините за селското стопанство - изискванията за качество;
б)
търговските потоци към останалите части на Съюза;
в)
икономическия аспект на предвижданите помощи;
г)
необходимостта да се гарантира, че съществуващото местно производство няма да бъде дестабилизирано и няма да бъде препятствано в своето развитие.
Член 12
Сертификати
1. Освобождаването от вносно мито или получаването на помощ в рамките на специфичния режим на снабдяване се предоставя при представяне на сертификат.
Сертификати се издават единствено на операторите, вписани в регистър, който водят компетентните органи.
Сертификатите не могат да бъдат прехвърляни.
2. Не се изисква гаранция, когато се подава заявление за лицензии за внос, сертификати за освобождаване или сертификати за помощ. Въпреки това и до степен, необходима за гарантиране на правилното прилагане на настоящия регламент, компетентният орган може да изисква внасянето на гаранция, равна на стойността на предоставеното предимство, посочено в член 13. В такива случаи се прилага член 34, параграфи 1, 4, 5, 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на лицензии за внос и износ и сертификати за предварително фиксиране за селскостопанските продукти (10).
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33, за определяне на условията за регистрация на операторите в регистъра и за предоставяне на операторите на възможността да упражняват изцяло правото си да участват в специфичния режим на снабдяване.
3. Комисията приема актове за изпълнение относно необходимите мерки, за да се гарантира еднаквото прилагане от страна на държавите-членки на настоящия член, по-специално относно прилагането на режима за сертификати и поетите от операторите задължения по време на вписването. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 13
Разпростиране на предимствата
1. Ползването на специфичния режим за снабдяване, изразяващ се в освобождаването от вносно мито или в отпускането на помощ, е подчинено на условието за довеждане на икономическото предимство до крайния потребител, който според случая може да е потребителят на продукти, предназначени за директна консумация, крайният преработвател или пакетиращото предприятие при продукти, предназначени за преработка или опаковане, или земеделският производител при фуражи или суровини за селското стопанство.
Предимството, посочено в първа алинея, се равнява на стойността на освобождаването от вносни мита или на размера на помощта.
2. С оглед гарантирането на еднакво прилагане на параграф 1 Комисията приема актове за изпълнение относно реда и условията за прилагането на правилата, предвидени в параграф 1, и по-специално условията за контрол от страна на държавите-членки на действителното довеждане на предимствата до крайния потребител. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 14
Износ в трети държави и експедиране за останалата част от Съюза
1. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи изискванията, в съответствие с които продуктите, обхванати от специфичния режим на снабдяване, могат да се изнасят за трети държави или да се експедират в останалата част на Съюза, които включват заплащането на вносните мита или възстановяването на получената помощ, както е посочено в член 10. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
При износа в трети държави на продукти, ползващи се от специфичния режим на снабдяване, не е необходимо представянето на сертификат.
Първа алинея не се прилага за търговските потоци между френските отвъдморски департаменти (DOM).
2. Параграф 1, първа алинея не се прилага за продукти, преработени в най-отдалечените региони от продукти, които се ползват от специфичния режим на снабдяване и които:
а)
се изнасят за трети държави или се експедират за останалата част от територията на Съюза в рамките на традиционния износ или на традиционните експедирани количества. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя тези количества, въз основа на средния обем експедирани количества или на износа, като за референтни се вземат средните данни от трите най-добри години през периода 2005-2012 г. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2;
б)
се изнасят за трети държави в рамките на регионалната търговия;
в)
се експедират между Азорските острови, Мадейра и Канарските острови;
г)
се експедират между отвъдморските департаменти на Франция.
Не се предоставя експортно възстановяване при износ на продукти, посочени в първа алинея, букви а) и б).
За износ в трети държави на продукти, посочени в първа алинея, букви а) и б), не се представя сертификат.
3. За целите на настоящата глава терминът „регионална търговия“ означава търговията на всеки най-отдалечен регион с трети държави, които принадлежат към същата географска зона, в която се вписват тези най-отдалечени региони, както и държавите, с които съществуват исторически търговски връзки. Комисията приема актове за изпълнение, с които изготвя списък на тези държави, като взема предвид обективните искания на държавите-членки, направени след консултация със съответните сектори. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
4. Продуктите, доставяни на френските отвъдморски департаменти, на Азорските острови, Мадейра и Канарските острови, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване и се използват за зареждане с провизии на кораби и самолети, се считат за консумирани на място.
5. С дерогация от разпоредбите на параграф 2, първа алинея, буква а) от Азорските острови към останалите части от територията на Съюза могат да се експедират годишно следните максимални количества захар (с код по КН 1701) през следните пет години:
- през 2011 г.: 3 000 тона,
- през 2012 г.: 2 500 тона,
- през 2013 г.: 2 000 тона,
- през 2014 г.: 1 500 тона,
- през 2015 г.: 1 000 тона.
6. Операции за преработка, които могат да доведат до традиционен или регионален търговски износ или традиционни пратки, трябва да отговарят, mutatis mutandis, на условията за преработка, прилагани по силата на режима за активно усъвършенстване, и на процедурата за обработка под митнически контрол, определена в съответното законодателство на Съюза, с изключение на всички обичайни форми на третиране.
Член 15
Захар
1. През периода, посочен в член 204, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, следната захар, произведена в количества, които превишават посочената в член 61 от същия регламент квота, се освобождава от вносно мито в рамките на прогнозните баланси на снабдяване, посочени в член 9 от настоящия регламент:
a)
внесена за потребление на Мадейра или Канарските острови във вид на бяла захар с код по КН 1701;
б)
рафинирана и потребявана на Азорските острови във вид на сурова захар с код по КН 1701 12 10 (сурова захар от захарно цвекло).
2. На Азорските острови за целите на рафинирането посочените в параграф 1 количества могат да бъдат заменени, в рамките на прогнозния баланс на доставките, от сурова захар с код по КН 1701 11 10 (сурова захар от захарна тръстика).
Когато се определят нуждите на Азорските острови от сурова захар, трябва да се вземе предвид развитието на местното производство на захарно цвекло. Количествата, включени в режима на снабдяване, се определят така, че да се гарантира общият обем захар, рафинирана на Азорските острови всяка година, да не надвишава 10 000 тона.
Член 16
Обезмаслено мляко на прах
Чрез дерогация от член 9 Канарските острови могат да продължат да купуват обезмаслено мляко на прах с код по КН 1901 90 99 (обезмаслено мляко на прах със съдържание на растителни мазнини) за промишлена преработка в рамките на 800 тона годишно. Предоставената помощ за закупуването на този продукт от Съюза не може да надхвърля 210 EUR на тон и е част от лимита, определен в член 30. Този продукт е предназначен единствено за местна консумация.
Член 17
Ориз
Във френския отвъдморски департамент Реюнион не се налага мито върху вноса на предназначени за потребление на място продукти с кодове по КН 1006 10, 1006 20 и 1006 40 00.
Член 18
Контрол и санкции
1. Продуктите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, подлежат на административни проверки при вноса или пристигането им в най-отдалечените региони, както и при техния износ или експедиране от тези региони.
Комисията приема актове за изпълнение относно минималните параметри на проверките, извършвани от държавите-членки. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
2. С изключение на случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, ако оператор, посочен в член 12, не спазва задълженията, поети в съответствие с член 12, компетентният орган, без да се засягат санкциите, приложими съгласно националното право:
а)
отнема предоставеното на оператора предимство;
б)
спира временно действието или отменя регистрацията на оператора в зависимост от сериозността на нарушението.
3. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, когато операторите, посочени в член 12, не извършат планирания внос или въвеждане на територията, правото им да кандидатстват за лицензии или сертификати се спира от компетентния орган за период от шестдесет дни от изтичането на лицензията или сертификата. След периода на спиране последващи лицензии или сертификати се издават при условието за внасяне на гаранция, равна на стойността на предимството, което се предоставя за период, определен от компетентния орган.
Компетентният орган приема необходимите мерки за повторно използване на всички количества продукти, налични в резултат от неизпълнение, частично изпълнение или отмяната на издадените лицензии и сертификати или от отнемането на предоставено предимство.
ГЛАВА IV
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
Член 19
Мерки
1. Програмите POSEI включват специфични мерки в полза на местните селскостопански продукти от обхвата на част трета, дял III от Договора, които са необходими за гарантиране на непрекъснатост и разрастване на селскостопанското производство във всеки един от най-отдалечените региони.
2. Частите от програмата, включващи мерките за насърчаване на местното селскостопанско производство и отговарящи на целите, установени в член 2, включват най-малко следните елементи:
a)
количествено описание на положението във въпросното селскостопанско производство, като се вземат предвид резултатите от наличните оценки и се посочват несъответствията, пропуските и потенциала за развитие, използваните финансови ресурси и основните резултати от вече предприетите действия;
б)
описание на предлаганата стратегия, избраните приоритети, количествено представяне на общите и оперативните цели и оценка, показваща очаквания икономически, екологичен и социален ефект, включително въздействието върху заетостта;
в)
описание на предвижданите мерки, и по-конкретно на схемите за подпомагане за тяхното изпълнение, а когато е целесъобразно - и информация за необходимостта от евентуални проучвания, демонстрационни проекти, обучение или техническа помощ, свързани с подготовката, изпълнението или адаптирането на съответните мерки;
г)
списък с помощите, които съставляват директни плащания по смисъла на член 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 73/2009;
д)
размерът на помощта, определена за всяка мярка и прогнозната сума, предвидена за всяко действие, с оглед постигане на една или повече от целите на програмата.
3. Комисията приема актове за изпълнение относно изискванията за помощите, описани в параграф 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
4. Програмата може да включва мерки за подпомагане на производството, преработката или пазарната реализация на селскостопански продукти от най-отдалечените региони.
Всяка мярка може да е разделена на действия. За всяко действие програмата определя най-малко следните елементи:
a)
бенефициерите;
б)
условията за допустимост;
в)
единичната сума на помощта.
В подкрепа на предлагането на продуктите на пазара извън региона на тяхното производство, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно условията за определяне на размера на помощта, предоставена за такова предлагане на пазара и, при необходимост, условията за определяне на количествата продукти, за които се отнася тази помощ.
Член 20
Проверки и неправомерни плащания
1. Контролът върху предвидените в настоящата глава мерки се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
2. В случай на неправомерно плащане бенефициерът се задължава да възстанови съответните суми. Член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (11) се прилага mutatis mutandis.
ГЛАВА V
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
Член 21
Графичен символ
1. Въвежда се графичен символ, с цел да се осигури по-добро познаване и потребление на качествени селскостопански продукти, натурални или преработени, специфични за най-отдалечените региони.
2. Условията за използване на графичния символ, посочен в параграф 1, се предлагат от заинтересованите търговски организации. Националните органи препращат тези предложения, със становището си по тях, до Комисията.
Използването на графичния символ се контролира от официалния орган или институция, одобрен/а от компетентните национални органи.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно условията за упражняване на правото на използване на графичния символ и за неговото възпроизвеждане и използване. Тези условия се установяват с цел по-доброто познаване на висококачествените селскостопански продукти от най-отдалечените региони и за насърчаване на консумацията им независимо дали са преработени или натурални.
4. Комисията приема актове за изпълнение относно реда и условията за прилагането на графичния символ и минималните параметри на проверките и наблюдението, което държавите-членки трябва да извършват. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 22
Развитие на селските райони
1. Независимо от член 39, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 максималните годишни суми, отговарящи на условията за помощ от Съюза, определени в приложение I към посочения регламент, могат да бъдат увеличени до два пъти в случая на мярката за защита на езера на Азорските острови и мярката за опазване на ландшафта, биологичното разнообразие и традиционните характеристики на земеделската земя и опазването на каменните стени в най-отдалечените региони.
2. Мерките, планирани съгласно параграф 1 от настоящия член, се описват при необходимост в програмите за тези региони, посочени в член 16 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 23
Държавна помощ
1. За селскостопанските продукти, включени в приложение I към Договора, за които се прилагат членове 107, 108 и 109 от него, Комисията може да разреши в съответствие с член 108 от Договора оперативна помощ в секторите, произвеждащи, преработващи и предлагащи на пазара тези продукти, с цел да се смекчат специфичните ограничения за земеделието в най-отдалечените региони в резултат от тяхната отдалеченост, островен характер и други ограничения, свързани с тяхната крайна отдалеченост.
2. Държавите-членки могат да предоставят допълнително финансиране за изпълнението на програмите POSEI. В тези случаи държавите-членки нотифицират Комисията за държавната помощ, като Комисията може в съответствие с настоящия регламент да ги одобри като част от посочените програми. Така нотифицираните помощи се смятат за нотифицирани по смисъла на член 108, параграф 3, първо изречение от Договора.
3. Франция може да отпуска на сектора на захарта на френските най-отдалечени региони помощ до 90 милиона евро за пазарна година.
Франция информира Комисията в срок от 30 дни след края на всяка пазарна година за размера на действително отпуснатите помощи.
4. Без да се засягат параграфи 1 и 2 от настоящия член и чрез дерогация от член 180, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и от член 3 от Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 г. за прилагане на някои правила за конкуренция при производството и търговията със селскостопански продукти (12), членове 107, 108 и 109 от Договора не се прилагат за плащанията съгласно глава IV от настоящия регламент, параграф 3 от настоящия член и съгласно членове 24 и 28 от настоящия регламент, извършвани от държавите-членки при спазване на настоящия регламент.
Член 24
Фитосанитарни програми
1. Държавите-членки представят на Комисията програми за контрол на организмите, вредни за растенията или растителните продукти, съответно в най-отдалечените региони. Програмите определят по-специално целите, които следва да бъдат постигнати, мерките, които да се предприемат, тяхната продължителност и разходите за тях.
Комисията оценява представените програми. Комисията приема актове за изпълнение, с които одобрява или не одобрява тези програми. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
2. Съюзът участва във финансирането на програмите, предвидени в параграф 1, на базата на технически анализ на ситуацията в региона.
Такова участие може да покрива до 75 % от допустимите разходи. Плащанията се извършват на базата на представената от държавите-членки документация. Ако е необходимо, проверки могат да бъдат организирани от Комисията и извършени от нейно име от експертите, посочени в член 21 от Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. за мерките за защита срещу внасянето в Общността на организми, вредни за растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (13).
3. Комисията приема актове за изпълнение по отношение на всеки регион и програма въз основа на критериите, установени в параграф 2, и на програмата, представена в съответствие с параграф 1, като определя:
а)
финансовото участие на Съюза, както и размера на помощта;
б)
мерките, допустими за финансиране от Съюза.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 25
Вино
1. Мерките, посочени в членове 103х, 103ц, 103ч и 182a от Регламент (ЕО) № 1234/2007, не се прилагат за Азорските острови и Мадейра.
2. Независимо от разпоредбите на член 120а, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, грозде от сортове лози, посочени в буква б) от посочената алинея, набрано на Азорските острови и Мадейра, може да бъде използвано за производството на вино, което не може да напуска посочените региони.
Португалия постепенно премахва от насажденията сортовете лози, посочени в член 120а, параграф 2, втора алинея, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 - при необходимост с прибягване към подпомагането, предвидено в член 103р от посочения регламент.
3. Чрез дерогация от член 85е от Регламент (ЕО) № 1234/2007 режимът на преходни права на засаждане се прилага за Канарските острови до 31 декември 2012 г.
Член 26
Мляко
1. С оглед разпределянето на налога върху свръхпроизводството в съответствие с член 79 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, като допринесли за свръхпроизводството се смятат единствено производителите по смисъла на член 65, буква в) от посочения регламент със седалище и производство на Азорските острови, които продават количества, надвишаващи тяхната квота, завишено с процента, посочен в трета алинея от настоящия параграф.
Налогът върху свръхпроизводството е дължим за количествата, надвишаващи квотата, завишена с процента, посочен в трета алинея, след преразпределяне на неизползваните количества в рамките на маржа, възникващ от това завишение, между всички производители по смисъла на член 65, буква в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, със седалище и производство на Азорските острови и пропорционално на квотата за всеки производител.
Процентът в първа алинея е равен на съотношението между количеството от 23 000 тона, считано от годината на предлагане на пазара 2005-2006 г., и сумата от референтните количества, налични във всяко стопанство към 31 март 2010 година. Той се прилага единствено спрямо квотата за стопанството към 31 март 2010 г.
2. Предлаганите на пазара количества мляко или млечен еквивалент, които надвишават квотата, но които отговарят на процента, посочен в параграф 1, трета алинея от настоящия член, след преразпределянето, посочено в същия този параграф, не се вземат предвид при установяване на евентуално превишаване от страна на Португалия на квотата, изчислена в съответствие с член 66 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Схемата за налози върху свръхпроизводството спрямо производителите на мляко, предвидена в Регламент (ЕО) № 1234/2007, не се прилага във френските отвъдморски департаменти или в Мадейра - в рамките на ограничението за местното производство от 4 000 тона мляко.
4. Независимо от член 114, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 производството в Мадейра и френския отвъдморски департамент Реюнион на уперизирано мляко, възстановено от мляко на прах с произход от Съюза, се разрешава в рамките на нуждите на местното потребление, при условие че тази мярка не възпрепятства събирането и пласмента на местно произведеното мляко. Ако Франция докаже целесъобразността на такава мярка за френските отвъдморски територии Мартиника, Гваделупа и Френска Гвиана, на Комисията се предоставя правомощието да приема при необходимост делегирани актове в съответствие с член 33, за да разшири обхвата на тази мярка и до тези департаменти. Този продукт е предназначен единствено за местна консумация.
Методът за получаване на възстановеното от мляко на прах уперизирано мляко се посочва ясно на етикета за продажба.
Член 27
Животновъдство
1. Докато местният брой на млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък достигне ниво, достатъчно да осигури запазването и развитието на местното производство на месо във френските отвъдморски департаменти и на Мадейра, се разрешава вносът на животни от рода на едрия рогат добитък от трети държави за угояване и консумиране във френските отвъдморски департаменти и на Мадейра без да се прилагат вносните мита от общата митническа тарифа. Комисията приема актове за изпълнение относно мерките, необходими за прилагането на настоящата алинея, и по-специално реда и условията за освобождаване от вносни мита на млади мъжки говеда във френските отвъдморски департаменти и в Мадейра. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 13 и член 14, параграф 1 се прилагат към животни, ползващи се от освобождаването, посочено в първа алинея от настоящия параграф.
2. Броят на животните, ползващи се от освобождаването, посочено в параграф 1, се определя в програмите POSEI, когато е оправдана необходимостта от внос, предвид развитието на местното производство. Тези животни са предназначени приоритетно за производители, от чиито животни за угояване най-малко 50 % са с местен произход.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33, с които определя условията за освобождаване от вносни мита. Тези условия отчитат особеностите на местния сектор на говеждото и телешкото месо и свързаните с него производства.
3. В случаите, в които се прилагат член 52 и член 53, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009, Португалия може да намали компонента на националния таван, отговарящ на плащанията за овце и кози и правата за получаване на премии за крави с бозаещи телета. В този случай Комисията приема актове за изпълнение относно съответната сума, която се прехвърля от таваните, определени в съответствие с член 52 и член 53, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009, към финансовите средства, предвидени в член 30, параграф 2, второ тире от настоящия регламент. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 28
Държавна помощ за производство на тютюн
Разрешава се на Испания да отпуска помощ за производството на тютюн на Канарските острови. Предоставянето на такава помощ не трябва да води до неравнопоставеност между производителите на островите.
Размерът на помощта не може да надвишава 2 980,62 EUR на тон. Допълнителната помощ се изплаща за количества до 10 тона годишно.
Член 29
Освобождаване на тютюна от мита
1. Не се облага с мито пряк внос в Канарските острови на суров и полуобработен тютюн, включен съответно във:
a)
код по КН 2401; и
б)
в следните подпозиции:
-
2401 10 тютюни, неочистени от твърдите жилки,
-
2401 20 тютюни, частично или изцяло очистени от твърдите жилки,
-
еx24 01 20 обвивки за пури, предлагани върху поставки, на рула, предназначени за производството на тютюн,
-
2401 30 отпадъци от тютюн,
-
еx24 02 10 недовършени необвити пури,
-
еx24 03 10 рязан тютюн (крайни смеси от тютюн за производството на цигари, пурети и пури),
-
еx24 03 91„хомогенизиран“ или „възстановен“ тютюн, дори под формата на листа или на ивици,
-
еx24 03 99 експандиран тютюн.
Освобождаването, предвидено в първа алинея, се предоставя посредством сертификатите, посочени в член 12.
Това освобождаване се прилага към продуктите, посочени в първа алинея, предназначени за преработка на Канарските острови в продукти, готови за пушене в рамките на годишен внос от 20 000 тона суров тютюн, очистен от твърдите жилки.
2. Комисията приема актове за изпълнение относно мерките, необходими за прилагането на параграф 1 и по-специално на мерките за въвеждане на освобождаване от вносни мита за тютюна на Канарските острови. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
ГЛАВА VI
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 30
Финансови средства
1. Предвидените в настоящия регламент мерки съставляват интервенция, предназначена да стабилизира селскостопанските пазари по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (14), с изключение на мерките, предвидени във:
а)
член 22; и
б)
член 24, от датата на прилагане на многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.
2. За всяка финансова година Съюзът финансира мерките, предвидени в глави III и IV в рамките на годишен размер, равен на:
-
:
за отвъдморските департаменти на Франция
:
278,41 милиона евро,
-
:
за Азорските острови и Мадейра
:
106,21 милиона евро,
-
:
за Канарските острови
:
268,42 милиона евро.
3. Сумите, отпускани за всяка финансова година за финансиране на мерките, предвидени в глава III, не могат да надвишават следния размер:
-
:
за отвъдморските департаменти на Франция
:
26,9 милиона евро,
-
:
за Азорските острови и Мадейра
:
21,2 милиона евро,
-
:
за Канарските острови
:
72,7 милиона евро.
Комисията приема актове за изпълнение, с които определя изискванията, в съответствие с които държавите-членки могат да променят разпределението на ресурсите, отпускани всяка година за различните продукти, които се ползват от специфичния режим на снабдяване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно условията за определяне на максимална годишна сума, която може да бъде отпусната за мерките за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучения и мерки за техническа помощ и при условие, че отпуснатата сума е разумно и пропорционално разпределена.
5. За финансовата 2013 година Съюзът отпуска допълнително финансиране за сектора на бананите в най-отдалечените региони до следните пределни размери:
-
:
за отвъдморските департаменти на Франция
:
18,52 милиона евро,
-
:
за Азорските острови и Мадейра
:
1,24 милиона евро,
-
:
за Канарските острови
:
20,24 милиона евро.
ГЛАВА VII
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 31
Национални мерки
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да осигурят спазването на настоящия регламент, по-специално по отношение на контрола и административните санкции, и уведомяват за това Комисията.
Член 32
Съобщения и отчети
1. Най-късно до 15 февруари всяка година държавите-членки съобщават на Комисията размера на предоставените им средства, които възнамеряват да похарчат през следващата година в изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване и за всяка мярка в подкрепа на местното селскостопанско производство, включена в програмите POSEI.
2. Най-късно до 30 септември всяка година държавите-членки представят на Комисията отчет за изпълнението през предходната година на мерките, предвидени по силата на настоящия регламент.
3. До 30 юни 2015 г., а след тази дата - на всеки пет години Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета общ доклад, който показва въздействието на мерките, предприети по силата на настоящия регламент, включително в сектора на бананите и сектора на млякото, придружен при необходимост от подходящи предложения.
4. Комисията включва в анализите, проучванията и оценките, които извършва в контекста на търговските споразумения и на Общата селскостопанска политика, специална глава за всеки въпрос от особен интерес за най-отдалечените региони.
Член 33
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 12, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 4, трета алинея, член 21, параграф 3, член 26, параграф 4, първа алинея, член 27, параграф 2, втора алинея и в член 30, параграф 4, се предоставят на Комисията за срок от 5 години, считано от 21 март 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се удължава мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не направят възражение срещу такова удължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочени в член 12, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 4, трета алинея, член 21, параграф 3, член 26, параграф 4, първа алинея, член 27, параграф 2, втора алинея и в член 30, параграф 4, може да бъде оттеглено от Европейския парламент или от Съвета по всяко време. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. Решението за оттегляне поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегираните актове, приети съгласно член 12, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 4, трета алинея, член 21, параграф 3, член 26, параграф 4, първа алинея, член 27, параграф 2, втора алинея и в член 30, параграф 4, влизат в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са направили възражение в двумесечен срок от нотифицирането на съответния акт до Европейския парламент и до Съвета, или ако преди изтичането на посочения срок и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 34
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет за директните плащания, създаден с член 141 от Регламент (ЕО) № 73/2009, с изключение на прилагането на член 24 от настоящия регламент, за което Комисията се подпомага от Постоянния фитосанитарен комитет, създаден с Решение 76/894/ЕИО на Съвета (15). Посочените комитети са комитети по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 35
Преразглеждане
До края на 2013 г. Комисията преразглежда този режим с оглед на неговата цялостна ефективност и новата рамка на ОСП и, ако е необходимо, излиза с подходящи предложения за преразглеждане на схемата POSEI.
Член 36
Отмяна
Регламент (ЕО) № 247/2006 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата за съответствие в приложението.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 13 март 2013 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 228/2013 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 13 de março de 2013
que estabelece medidas específicas no domínio da agricultura a favor das regiões ultraperiféricas da União e revoga o Regulamento (CE) n.o 247/2006 do Conselho
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 42.o, primeiro parágrafo, o artigo 43.o, n.o 2, e o artigo 349.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (1),
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 247/2006 do Conselho (3) estabeleceu medidas específicas no setor da agricultura para compensar as dificuldades causadas pela situação específica das regiões ultraperiféricas da União referidas no artigo 349.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia («Tratado»). Essas medidas foram concretizadas por meio de programas de apoio para cada região, que constituem uma ferramenta essencial para o abastecimento dessas regiões em produtos agrícolas. Tendo em conta a necessidade de atualizar as medidas atualmente em vigor, inclusive devido à entrada em vigor do Tratado de Lisboa, é necessário revogar o Regulamento (CE) n.o 247/2006 e substituí-lo por um novo regulamento.
(2)
É necessário precisar os objetivos fundamentais que o regime a favor das regiões ultraperiféricas da União contribui para realizar.
(3)
É igualmente necessário precisar o conteúdo dos Programas de Opções Específicas para fazer face ao Afastamento e à Insularidade («programas POSEI»), que, de acordo com o princípio de subsidiariedade, deverão ser estabelecidos pelos Estados-Membros em causa ao nível geográfico mais adequado, e apresentados pelos Estados-Membros à Comissão para aprovação.
(4)
A fim de realizar melhor os objetivos do regime a favor das regiões ultraperiféricas da União, os programas POSEI deverão incluir medidas que garantam o abastecimento em produtos agrícolas e a preservação e o desenvolvimento das produções agrícolas locais. É necessário harmonizar o nível da programação das regiões em causa e sistematizar a abordagem de parceria entre a Comissão e os Estados-Membros.
(5)
Em aplicação do princípio de subsidiariedade e a fim de assegurar a flexibilidade, que são os dois princípios em que se baseia a abordagem de programação adotada para o regime a favor das regiões ultraperiféricas, as autoridades designadas pelos Estados-Membros podem propor alterações ao programa para o adaptar à realidade da situação nas regiões ultraperiféricas. Essas autoridades deverão poder alterar os programas POSEI, de acordo com o princípio da simplificação administrativa, desde que não comprometam a eficácia dos programas POSEI nem os recursos financeiros correspondentes a eles afetados. No mesmo espírito desta abordagem, o procedimento de alteração dos programas deverá ser adaptado por forma a refletir o nível de pertinência de cada tipo de alteração.
(6)
A fim de garantir o abastecimento das regiões ultraperiféricas em produtos agrícolas essenciais e de compensar os custos adicionais decorrentes da ultraperifericidade dessas regiões, é adequado instaurar um regime específico de abastecimento. Efetivamente, a situação geográfica excecional das regiões ultraperiféricas acarreta custos adicionais de transporte para essas regiões no que se refere ao seu abastecimento em produtos essenciais ao consumo humano ou à transformação, ou como fatores de produção agrícola. Além disso, outros fatores objetivos ligados à sua condição de ultraperifericidade, nomeadamente a insularidade e as pequenas superfícies, impõem aos operadores e aos produtores das regiões ultraperiféricas condicionalismos suplementares que dificultam fortemente as suas atividades. Essas dificuldades podem ser atenuadas diminuindo os preços daqueles produtos essenciais. Não obstante, o regime específico de abastecimento não deverá prejudicar, em caso algum, as produções locais e o seu desenvolvimento.
(7)
Para esse efeito, não obstante o artigo 28.o do Tratado, é conveniente que não sejam aplicados direitos de importação a certos produtos agrícolas importados de países terceiros. A fim de ter em conta a sua origem e o tratamento aduaneiro que lhes é reconhecido pelas disposições do direito da União, os produtos que tenham sido objeto do regime de aperfeiçoamento ativo ou do regime de entreposto aduaneiro no território aduaneiro da União deverão, para efeitos de concessão das vantagens do regime específico de abastecimento, ser equiparados aos produtos importados diretamente.
(8)
A fim de realizar eficazmente o objetivo de diminuição dos preços nas regiões ultraperiféricas, mitigando os custos adicionais decorrentes da ultraperifericidade, é conveniente conceder ajudas para o fornecimento de produtos da União àquelas regiões. Essas ajudas deverão ter em conta os custos adicionais de transporte para as regiões ultraperiféricas e os custos com a exportação para países terceiros, bem como, no caso de fatores de produção agrícola ou de produtos destinados à transformação, os custos adicionais associados à ultraperifericidade, nomeadamente a insularidade e as pequenas superfícies, relevo e clima difíceis e a dispersão das ilhas.
(9)
É particularmente necessário apoiar os setores tradicionais, dado que esse apoio permite manter a competitividade destes setores no mercado da União face à concorrência dos países terceiros. Todavia, aquando da elaboração dos seus programas, os Estados-Membros deverão assegurar igualmente, tanto quanto possível, a diversificação da atividade agrícola nas regiões ultraperiféricas.
(10)
A fim de evitar especulações que prejudicariam os utilizadores finais nas regiões ultraperiféricas, é conveniente precisar que só os produtos de qualidade sã, íntegra e comercializável podem beneficiar do regime específico de abastecimento.
(11)
Há que prever regras para o funcionamento do regime, nomeadamente no que respeita à criação de um registo dos operadores e de um sistema de certificados inspirado nos certificados referidos nos artigos 130.o e 161.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho, de 22 de outubro de 2007, que estabelece uma organização comum dos mercados agrícolas e disposições específicas para certos produtos agrícolas (Regulamento OCM «única») (4).
(12)
As exigências do seguimento das operações que beneficiam do regime específico de abastecimento impõem controlos administrativos aos produtos em causa aquando da sua importação ou introdução nas regiões ultraperiféricas, bem como aquando da sua exportação ou expedição a partir destas. Além disso, para realizar os objetivos do regime, as vantagens económicas do regime específico de abastecimento deverão repercutir-se no nível dos custos de produção e reduzir os preços até ao utilizador final. É, pois, conveniente que a concessão dessas vantagens fique subordinada à repercussão efetiva das mesmas e que sejam postos em prática os controlos necessários.
(13)
Atendendo a que as quantidades abrangidas pelo regime específico de abastecimento estão limitadas às necessidades de abastecimento das regiões ultraperiféricas, esse regime não deverá prejudicar o bom funcionamento do mercado interno. Por outro lado, as vantagens económicas do regime específico de abastecimento não deverão ocasionar desvios de tráfego dos produtos em causa. É, pois, conveniente proibir a expedição ou exportação desses produtos a partir das regiões ultraperiféricas. Todavia, é conveniente autorizar a expedição ou exportação desses produtos quando a vantagem financeira resultante do regime específico de abastecimento for reembolsada.
(14)
No caso dos produtos transformados, é conveniente autorizar as trocas comerciais entre as regiões ultraperiféricas, a fim de permitir um comércio entre as mesmas. Deverão também ser tidas em conta as correntes comerciais, no âmbito do comércio regional e das exportações e expedições tradicionais, das regiões ultraperiféricas com o resto da União ou com os países terceiros, e deverá ser autorizada a exportação de produtos transformados correspondentes aos fluxos comerciais tradicionais para todas essas regiões. Para maior clareza, há que precisar o período de referência para a definição das quantidades tradicionalmente exportadas ou expedidas em causa.
(15)
Deverão ser tomadas medidas adequadas para permitir a necessária reestruturação do setor da transformação do açúcar nos Açores. Para que o setor do açúcar dos Açores seja viável, estas medidas deverão ter em conta a necessidade de assegurar um certo nível de produção e de transformação. Neste contexto, deverá ser permitido excecionalmente aos Açores expedir para o resto da União quantidades de açúcar que excedam os fluxos tradicionais por um período limitado de cinco anos, sujeitas a limites anuais progressivamente reduzidos. Como as quantidades que podem ser reexpedidas serão proporcionais e limitadas às estritamente necessárias para assegurar a viabilidade da produção e da transformação locais de açúcar, a expedição temporária de açúcar dos Açores não afetará negativamente o mercado interno da União.
(16)
No que diz respeito ao açúcar além-quota para o abastecimento dos Açores, da Madeira e das ilhas Canárias, há que continuar a aplicar o regime de isenção dos direitos de importação. Os Açores deverão ser também autorizados, nomeadamente, a beneficiar da isenção dos direitos de importação de açúcar bruto de cana, no limite da respetiva estimativa de abastecimento.
(17)
Até agora, as ilhas Canárias foram abastecidas a título do regime específico de abastecimento em leite em pó desnatado do código NC 1901 90 99 (leite em pó desnatado contendo matérias gordas vegetais), destinado a transformação industrial. É necessário permitir a prossecução do abastecimento deste produto, que se tornou um elemento tradicional do regime alimentar local.
(18)
Dado que o arroz é um elemento de base do regime alimentar na Reunião, que as indústrias de transformação e branqueamento de arroz se encontram estabelecidas na Reunião há muitos anos, e que a Reunião não produz quantidades suficientes para cobrir as necessidades locais, a importação deste produto para a Reunião deverá continuar a estar isenta de direitos.
(19)
A política da União a favor das produções locais das regiões ultraperiféricas tem abrangido uma multiplicidade de produtos e de medidas favoráveis à sua produção, comercialização e transformação. Essas medidas revelaram-se eficazes e asseguraram a manutenção e o desenvolvimento das atividades agrícolas. Cabe à União continuar a apoiar essas produções, elemento fundamental do equilíbrio ambiental, social e económico das regiões ultraperiféricas. A experiência adquirida revelou que, à semelhança da política de desenvolvimento rural, uma parceria reforçada com as autoridades locais possibilita um conhecimento mais próximo das problemáticas específicas das regiões em causa. Há, pois, que continuar a apoiar as produções locais através dos programas POSEI.
(20)
A fim de apoiar a comercialização dos produtos das regiões ultraperiféricas, é conveniente instaurar uma ajuda destinada à comercialização desses produtos fora da região de produção, tendo em conta os elevados sobrecustos que sofrem, decorrentes da distância dos mercados consumidores e da necessidade de duplo armazenamento, fatores que acarretam desvantagens competitivas decisivas para as regiões ultraperiféricas, afetando a sua competitividade no mercado interno. Estes fatores justificam a necessidade de rever o regime POSEI num futuro próximo.
(21)
Importa determinar os elementos mínimos que deverão ser fornecidos nos programas POSEI para definir as medidas a favor das produções agrícolas locais, nomeadamente a descrição da situação, da estratégia proposta, dos objetivos e das medidas. Há igualmente que precisar os princípios de coerência destas medidas com as outras políticas da União, a fim de evitar a incompatibilidade e a sobreposição de ajudas.
(22)
Para efeitos da aplicação do presente regulamento, os programas POSEI deverão poder contemplar também medidas para o financiamento de estudos, de projetos de demonstração, de formação e de assistência técnica.
(23)
Os agricultores as regiões ultraperiféricas deverão ser incentivados a continuar a fornecer produtos de qualidade, e a comercialização desses produtos deverá ser favorecida. Para tal, pode ser útil a utilização do símbolo gráfico introduzido pelo presente regulamento e de outras certificações de qualidade estabelecidas pela União.
(24)
As estruturas de certas explorações agrícolas ou empresas de transformação e de comercialização situadas nas regiões ultraperiféricas são gravemente insuficientes e encontram-se sujeitas a dificuldades específicas. O artigo 26.o, n.o 2, e o artigo 28.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1698/2005 do Conselho, de 20 de setembro de 2005, relativo ao apoio ao desenvolvimento rural pelo Fundo Europeu Agrícola de Desenvolvimento Rural (FEADER) (5), preveem, pois, taxas de apoio mais favoráveis para certos tipos de investimentos nas regiões ultraperiféricas.
(25)
O artigo 27.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1698/2005 exclui as regiões ultraperiféricas da restrição da concessão do apoio à silvicultura previsto nesse regulamento.
(26)
O Regulamento (CE) n.o 1698/2005 determina os montantes máximos anuais elegíveis a título dos pagamentos agroambientais. Para ter em conta a situação ambiental específica de certas zonas de pastagem muito sensíveis nos Açores e a preservação da paisagem, da biodiversidade e das características tradicionais das terras agrícolas, nomeadamente das terras de cultura em socalcos, na Madeira e nas Canárias, bem como a conservação dos muros de pedra das regiões ultraperiféricas, há que prever a possibilidade de aumentar esses montantes até ao dobro, no caso de certas medidas específicas.
(27)
Para mitigar os condicionalismos específicos da produção agrícola nas regiões ultraperiféricas decorrentes da sua ultraperifericidade, nomeadamente o isolamento, a insularidade, as pequenas superfícies, o relevo montanhoso, o clima e a dependência económica de um pequeno número de produtos, pode ser concedida uma derrogação à política constante da Comissão de não autorizar auxílios estatais ao funcionamento nos setores da produção, da transformação e da comercialização dos produtos agrícolas enumerados no Anexo I do Tratado. A produção agrícola tem uma função vital na dinamização das zonas rurais e na fixação das populações, pois as zonas rurais ultraperiféricas são especialmente atingidas pelo envelhecimento da população, pela fraca densidade populacional e, em algumas zonas, pelo despovoamento.
(28)
A situação fitossanitária das produções agrícolas nas regiões ultraperiféricas confronta-se com dificuldades especiais ligadas à invasão de parasitas e ao aumento das importações provenientes de outros países, às condições climáticas e à insuficiência dos meios de luta até agora utilizados nessas regiões. Importa, pois, pôr em prática programas de luta contra os organismos nocivos, incluindo programas de luta por métodos biológicos sustentáveis e respeitadores do ambiente. Importa definir a participação financeira da União para a execução desses programas, tendo em conta que, no quadro financeiro plurianual, está previsto que, a partir de 2014, o financiamento desses programas será inscrito numa rubrica orçamental distinta.
(29)
A manutenção da vinha, que é a cultura mais disseminada nas regiões da Madeira e das Canárias e uma cultura muito importante na região dos Açores, constitui um imperativo económico, social e ambiental. Como contributo de apoio à produção, os prémios de abandono, os mecanismos de regulação dos mercados e, no caso das Canárias, o sistema de direitos de plantação, previstos pelo Regulamento (CE) n.o 1234/2007 não deverão ser aplicáveis nessas regiões. No entanto, nas ilhas Canárias, deverá ser possível aplicar medidas de destilação de crise em caso de perturbação excecional do mercado devido a problemas de qualidade. Por outro lado, dificuldades técnicas e socioeconómicas impediram a reconversão total, nos prazos previstos, das superfícies de vinha plantadas nas regiões da Madeira e dos Açores com castas híbridas proibidas pelo Regulamento (CE) n.o 1234/2007. O vinho produzido por esses vinhedos destina-se exclusivamente ao consumo local tradicional.
(30)
A reestruturação do setor leiteiro ainda não está concluída nos Açores. Atendendo à forte dependência dos Açores da produção leiteira, à qual se juntam outras desvantagens ligadas à ultraperifericidade do arquipélago e a falta de uma produção alternativa rentável, é necessário confirmar a derrogação de certas disposições do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 relativas às imposições sobre os excedentes de leite e de produtos lácteos.
(31)
Tendo em conta o caráter único da produção de leite nos Açores, que constitui um dos motores principais da economia, da estabilidade social, da qualidade do meio ambiente e da ocupação do território, os programas POSEI são o instrumento privilegiado para adotar todas as medidas necessárias à manutenção dessa produção.
(32)
O apoio à produção de leite de vaca na Madeira e na Reunião não tem sido suficiente para manter o equilíbrio entre o abastecimento interno e externo, principalmente devido às graves dificuldades estruturais que afetam o setor e às suas dificuldades de adaptação a novos contextos económicos. Torna-se, portanto, necessário continuar a autorizar a produção de leite UHT reconstituído a partir de leite em pó originário da União, a fim de assegurar uma taxa mais importante de cobertura do consumo local, desde que essa medida não entrave a recolha e o escoamento da totalidade da produção do leite obtido localmente, nem os esforços envidados para favorecer o desenvolvimento da produção local. A fim de informar corretamente o consumidor, é conveniente impor a obrigação de indicar no rótulo de venda o modo de obtenção do leite UHT reconstituído a partir de leite em pó. Esta disposição deverá poder ser aplicada também na Martinica, na Guiana francesa e em Guadalupe, desde que a França o solicite e fundamente o seu pedido na vontade dos atores locais para dela beneficiarem e na sua capacidade para desenvolver o setor leiteiro.
(33)
A necessidade de manter a produção local de leite através de incentivos justifica que o Regulamento (CE) n.o 1234/2007 não seja aplicado nos departamentos ultramarinos franceses nem na Madeira. Essa isenção deverá ir, na Madeira, até ao limite de 4 000 toneladas.
(34)
Deverá promover-se a dinâmica do comércio entre as regiões ultraperiféricas a fim de satisfazer o consumo local. Importa promover a exportação dos excedentes de cada região ultraperiférica, nomeadamente a exportação de leite, de carne de bovino e de bovinos machos jovens dos Açores, para as regiões ultraperiféricas deficitárias, a fim de reforçar as trocas comerciais, sem prejudicar, no entanto, o crescimento da produção local. Deverão ser também garantidas as condições necessárias para um comércio justo e equitativo.
(35)
É conveniente apoiar as atividades pecuárias tradicionais. Para satisfazer as necessidades de consumo locais dos departamentos ultramarinos franceses e da Madeira, é conveniente autorizar a importação de países terceiros, sem direitos aduaneiros, em determinadas condições e com um limite máximo anual, de bovinos machos destinados a engorda.
(36)
É conveniente prorrogar a possibilidade, proporcionada a Portugal pelo Regulamento (CE) n.o 73/2009 do Conselho, de 19 de janeiro de 2009, que estabelece regras comuns para os regimes de apoio direto aos agricultores no âmbito da Política Agrícola Comum e institui determinados regimes de apoio aos agricultores (6), de transferir direitos ao prémio por vaca em aleitamento do continente para os Açores, e adaptar esse instrumento ao contexto do regime de apoio às regiões ultraperiféricas.
(37)
A cultura do tabaco tem sido, historicamente, muito importante no arquipélago das Canárias. No plano económico, é uma indústria manufatureira que continua a representar uma das principais atividades industriais da região. No plano social, a cultura do tabaco requer muita mão-de-obra e é efetuada por pequenos agricultores. A cultura do tabaco não tem, porém, uma rendibilidade adequada e corre o risco de desaparecer. Com efeito, a sua produção atual limita-se a uma pequena superfície na ilha de La Palma, destinada à manufatura artesanal de charutos. É, pois, conveniente autorizar a Espanha a continuar a conceder uma ajuda complementar da ajuda da União, a fim de permitir a manutenção dessa cultura tradicional e da atividade artesanal que lhe está associada. Além disso, para manter a atividade industrial de fabrico de produtos de tabaco, é conveniente continuar a isentar o tabaco em rama e semimanufaturado dos direitos aduaneiros de importação no arquipélago canário, até ao limite de uma quantidade anual de 20 000 toneladas de equivalente tabaco em rama destalado.
(38)
A aplicação do presente regulamento não deverá comprometer o nível de apoio específico de que têm beneficiado as regiões ultraperiféricas. Para a execução das medidas adequadas, os Estados-Membros deverão dispor de verbas correspondentes ao apoio já concedido pela União a título do Regulamento (CE) n.o 247/2006.
(39)
Dada a potencial repercussão que as negociações sobre os futuros acordos comerciais e as alterações à política agrícola comum podem ter nas regiões ultraperiféricas, deverá ser dada particular atenção às características específicas dessas regiões no quadro das análises, dos estudos e das avaliações efetuados relativamente a essas negociações e alterações.
(40)
Desde 2006, as necessidades em produtos essenciais aumentaram em certas regiões ultraperiféricas, especialmente nos Açores e nos departamentos ultramarinos franceses, devido ao desenvolvimento dos efetivos pecuários e à pressão demográfica. É, pois, conveniente aumentar a parte do orçamento que os Estados-Membros podem utilizar para o regime específico de abastecimento das regiões em causa.
(41)
O tecido socioeconómico das regiões ultraperiféricas continua a ser muito frágil, dependendo muitas vezes enormemente, em algumas delas, do setor da banana, o qual padece já de si nitidamente de falta de competitividade e tem dificuldades para responder à evolução das condições do mercado. O orçamento POSEI afetado ao setor da banana deverá, por conseguinte, ser reforçado com um montante único e limitado que será pago aos produtores de banana durante o exercício de 2013.
(42)
A fim de assegurar o correto funcionamento do regime estabelecido pelo presente regulamento, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do Tratado deverá ser delegado na Comissão, no que diz respeito ao complemento ou à alteração de certos elementos não essenciais do presente regulamento. É particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios, inclusive ao nível de peritos. A Comissão, quando preparar e redigir atos delegados, deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(43)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do programa POSEI nos Estados-Membros e de evitar distorções da concorrência e discriminações entre os operadores, deverão ser atribuídas competências de execução à Comissão. Essas competências deverão ser exercidas nos termos do Regulamento (UE) n.o 182/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 16 de fevereiro de 2011, que estabelece as regras e os princípios gerais relativos aos mecanismos de controlo pelos Estados-Membros do exercício das competências de execução pela Comissão (7).
(44)
A fim de permitir a rápida aplicação das medidas nele previstas, o presente regulamento deverá entrar em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
OBJETO E OBJETIVOS
Artigo 1.o
Objeto
O presente regulamento estabelece medidas específicas no domínio da agricultura para mitigar a ultraperifericidade, nomeadamente o afastamento, o isolamento, a pequena superfície, o relevo, o clima difícil e a dependência económica de um pequeno número de produtos, das regiões da União referidas no artigo 349.o do Tratado («regiões ultraperiféricas»).
Artigo 2.o
Objetivos
1. As medidas específicas referidas no artigo 1.o contribuem para a realização dos seguintes objetivos:
a)
Garantir o abastecimento das regiões ultraperiféricas em produtos essenciais para consumo humano ou para transformação, ou como fatores de produção agrícola, mitigando os custos adicionais decorrentes da ultraperifericidade, sem prejudicar as produções locais e o seu desenvolvimento;
b)
Perenizar e desenvolver os setores de diversificação animal e vegetal das regiões ultraperiféricas, incluindo a produção, a transformação e a comercialização dos produtos locais;
c)
Preservar o desenvolvimento e reforçar a competitividade das atividades agrícolas tradicionais das regiões ultraperiféricas, incluindo a produção, a transformação e a comercialização das produções e dos produtos locais.
2. Os objetivos fixados no n.o 1 são realizados através das medidas indicadas nos capítulos III, IV e V.
CAPÍTULO II
PROGRAMAS POSEI
Artigo 3.o
Estabelecimento dos programas POSEI
1. As medidas previstas no artigo 1.o são definidas para cada região ultraperiférica por um Programa de Opções Específicas para fazer face ao Afastamento e à Insularidade (POSEI) («programa POSEI»), que compreende:
a)
Um regime específico de abastecimento, nos termos do capítulo III; e
b)
Medidas específicas a favor das produções agrícolas locais, nos termos do capítulo IV.
2. O programa POSEI é estabelecido ao nível geográfico considerado mais adequado pelo Estado-Membro em causa. O programa é elaborado pelas autoridades competentes designadas por esse Estado-Membro e por ele apresentado à Comissão para aprovação nos termos do artigo 6.o, após consulta às autoridades e organizações competentes ao nível regional adequado.
3. Só pode ser apresentado um programa POSEI por cada Estado-Membro para as suas regiões ultraperiféricas.
Artigo 4.o
Compatibilidade e coerência
1. As medidas tomadas no quadro dos programas POSEI devem respeitar o direito da União. Devem ser coerentes com as outras políticas da União e com as medidas tomadas com base nestas últimas.
2. Deve ser assegurada a coerência das medidas tomadas no quadro dos programas POSEI com as medidas postas em prática ao abrigo dos outros instrumentos da política agrícola comum, designadamente as organizações comuns de mercado, o desenvolvimento rural, a qualidade dos produtos, o bem-estar dos animais e a proteção do ambiente.
Em especial, não pode ser financiada ao abrigo do presente regulamento qualquer medida que constitua:
a)
Um apoio suplementar em relação aos regimes de prémios ou de ajudas criados no quadro de uma organização comum de mercado, salvo em casos de necessidades excecionais justificados por critérios objetivos;
b)
Um apoio a projetos de investigação, a medidas que visem apoiar projetos de investigação ou a medidas elegíveis para financiamento da União ao abrigo da Decisão 2009/470/CE do Conselho, de 25 maio de 2009, relativa a determinadas despesas no domínio veterinário (8);
c)
Um apoio às medidas abrangidas pelo âmbito de aplicação do Regulamento (CE) n.o 1698/2005.
Artigo 5.o
Conteúdo dos programas POSEI
Um programa POSEI comporta:
a)
Um calendário de execução das medidas e um quadro financeiro global anual indicativo, que resume os recursos a mobilizar;
b)
Uma justificação da compatibilidade e coerência entre as diversas medidas dos programas e com os critérios e indicadores quantitativos utilizados para o seguimento e a avaliação;
c)
As disposições adotadas para assegurar uma execução eficaz e adequada dos programas, nomeadamente em matéria de publicidade, seguimento e avaliação, bem como a definição dos indicadores quantitativos utilizados para a avaliação;
d)
A designação das autoridades competentes e dos organismos responsáveis pela execução do programa e a designação, aos níveis apropriados, das autoridades ou organismos associados e dos parceiros socioeconómicos, bem como os resultados das consultas efetuadas.
Artigo 6.o
Aprovação e alterações dos programas POSEI
1. Os programas POSEI são estabelecidos nos termos do Regulamento (CE) n.o 247/2006, e são financiados ao abrigo da dotação financeira referida no artigo 30.o, n.os 2 e 3, do presente regulamento.
Cada programa inclui uma estimativa de abastecimento, com a indicação dos produtos, das respetivas quantidades e dos montantes da ajuda para o abastecimento a partir da União, assim como um programa de apoio às produções locais.
2. Em função da avaliação anual da execução das medidas constantes dos programas POSEI, os Estados-Membros, após consulta aos parceiros socioeconómicos interessados, podem apresentar à Comissão propostas devidamente fundamentadas para a alteração dessas medidas no âmbito da dotação financeira prevista no artigo 30.o, n.os 2 e 3, a fim de as adaptar melhor às exigências das regiões ultraperiféricas e à estratégia proposta. A Comissão adota atos de execução que estabelecem os procedimentos para avaliar se as alterações propostas respeitam o direito da União e para decidir se as aprova. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 34.o, n.o 2.
3. Os procedimentos estabelecidos pelos atos de execução a que se refere o n.o 2 podem ter em conta os seguintes elementos: a importância das alterações propostas pelos Estados-Membros relativamente à introdução de novas medidas; se as alterações ao orçamento afetado às medidas são substanciais; alterações das quantidades e do nível das ajudas aos produtos nas estimativas de abastecimento; e alterações aos códigos e às descrições constantes do Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho, de 23 de julho de 1987, relativo à nomenclatura pautal e estatística e à pauta aduaneira comum (9).
4. Os atos de execução a que se refere o n.o 2 definem também, para cada procedimento, a frequência com que os pedidos de alteração devem ser respeitados, e os prazos dentro dos quais as alterações aprovadas devem ser executadas.
Artigo 7.o
Alterações relativas ao contributo financeiro
Até 22 de abril de 2013, os Estados-Membros apresentam à Comissão projetos de alteração dos seus programas POSEI que reflitam as alterações introduzidas pelo artigo 30.o, n.o5.
Essas alterações aplicam-se um mês após a sua apresentação se a Comissão não formular objeções às mesmas durante esse prazo.
As autoridades competentes pagam a ajuda referida no artigo 30.o, n.o 5, até 30 de junho de 2013.
Artigo 8.o
Acompanhamento e seguimento
Os Estados-Membros asseguram o controlo através de controlos administrativos e de controlos in loco. A Comissão adota atos de execução no que diz respeito às características mínimas dos controlos que os Estados-Membros devem efetuar.
A Comissão adota igualmente atos de execução no que diz respeito aos procedimentos e aos indicadores físicos e financeiros destinados a assegurar um acompanhamento eficaz da execução dos programas.
Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
CAPÍTULO III
REGIME ESPECÍFICO DE ABASTECIMENTO
Artigo 9.o
Estimativa de abastecimento
1. É criado um regime específico de abastecimento para os produtos agrícolas enumerados no Anexo I do Tratado que são essenciais nas regiões ultraperiféricas para o consumo humano, para o fabrico de outros produtos ou como fatores de produção agrícola.
2. O Estado-Membro em causa estabelece, ao nível geográfico que considerar mais adequado, uma estimativa de abastecimento para quantificar as necessidades anuais de abastecimento de cada região ultraperiférica relativas aos produtos enumerados no Anexo I do Tratado.
A avaliação das necessidades das empresas transformadoras ou de acondicionamento de produtos destinados ao mercado local, tradicionalmente expedidos para o resto da União ou exportados no quadro do comércio regional, nos termos do artigo 14.o, n.o 3, ou no contexto de correntes comerciais tradicionais, pode ser objeto de uma estimativa separada.
Artigo 10.o
Funcionamento do regime específico de abastecimento
1. Não são aplicados direitos à importação direta para as regiões ultraperiféricas de produtos abrangidos pelo regime específico de abastecimento provenientes de países terceiros, até ao limite das quantidades determinadas na estimativa de abastecimento.
Para efeitos da aplicação do presente capítulo, os produtos que tenham sido sujeitos ao regime de aperfeiçoamento ativo ou ao regime de entreposto aduaneiro no território aduaneiro da União são considerados importados diretamente de países terceiros.
2. A fim de garantir a satisfação das necessidades estabelecidas nos termos do artigo 9.o, n.o 2, a nível de preços e de qualidade, e procurando preservar a parte do abastecimento a partir da União, é concedida uma ajuda ao abastecimento das regiões ultraperiféricas em produtos da União que se encontrem em existências públicas por aplicação de medidas de intervenção ou disponíveis no mercado da União.
O montante dessa ajuda é fixado para cada tipo de produto em causa, tendo em conta os custos adicionais de transporte para as regiões ultraperiféricas e os preços praticados nas exportações para os países terceiros, bem como, no caso de produtos destinados a transformação ou de fatores de produção agrícola, outros custos adicionais associados à ultraperifericidade, nomeadamente à sua insularidade e às pequenas superfícies.
3. Não são concedidas ajudas ao abastecimento de produtos que já tenham beneficiado do regime específico de abastecimento noutra região ultraperiférica.
4. Só podem beneficiar do regime específico de abastecimento produtos de qualidade sã, íntegra e comercializável. Os produtos provenientes de países terceiros devem oferecer um nível de garantias equivalente ao dos produtos produzidos em conformidade com as normas veterinárias e fitossanitárias da União.
Artigo 11.o
Aplicação
O regime específico de abastecimento é aplicado de modo a tomar em consideração, designadamente:
a)
As necessidades específicas das regiões ultraperiféricas e, no caso dos produtos para transformação ou dos fatores de produção agrícola, as exigências de qualidade;
b)
As correntes comerciais com o resto da União;
c)
O aspeto económico das ajudas previstas;
d)
A necessidade de assegurar que a produção local existente não seja desestabilizada, nem o seu desenvolvimento entravado.
Artigo 12.o
Certificados
1. A isenção do direito de importação ou o benefício da ajuda no âmbito do regime específico de abastecimento são concedidos mediante a apresentação de um certificado.
Os certificados são emitidos apenas aos operadores inscritos num registo mantido pelas autoridades competentes.
Os certificados são intransmissíveis.
2. Não são exigidas garantias para os pedidos de certificados de importação, de isenção ou de ajuda. Todavia, na medida do necessário para garantir a correta aplicação do presente regulamento, a autoridade competente pode impor a constituição de uma garantia de montante igual ao da vantagem, tal como referido no artigo 13.o. Nesse caso aplica-se o artigo 34.o, n.os 1, 4, 5, 6, 7 e 8, do Regulamento (CE) n.o 376/2008 da Comissão, de 23 de abril de 2008, que estabelece normas comuns de execução do regime de certificados de importação, de exportação e de prefixação para os produtos agrícolas (10).
A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 33.o, para determinar as condições de inscrição dos operadores no registo e para permitir o pleno exercício pelos operadores dos seus direitos de participar no regime específico de abastecimento.
3. A Comissão adota atos de execução relativos às medidas necessárias para assegurar a aplicação uniforme do presente artigo pelos Estados-Membros, nomeadamente no que diz respeito à introdução do regime dos certificados e ao compromisso assumido pelos operadores aquando do registo. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
Artigo 13.o
Repercussão da vantagem
1. O benefício do regime específico de abastecimento resultante da isenção do direito de importação ou da concessão da ajuda fica subordinado à repercussão efetiva da vantagem económica até ao utilizador final, que, consoante o caso, pode ser o consumidor, sempre que se trate de produtos destinados ao consumo direto, o último transformador ou acondicionador, sempre que se trate de produtos destinados às indústrias transformadoras ou de acondicionamento, ou o agricultor, sempre que se trate de produtos utilizados para a alimentação animal ou como fatores de produção agrícola.
A vantagem referida no primeiro parágrafo deve ser igual ao montante da isenção dos direitos de importação ou ao montante da ajuda.
2. A fim de assegurar a aplicação uniforme do n.o 1, a Comissão adota atos de execução no que diz respeito à aplicação das regras estabelecidas no n.o 1 e, mais especificamente, às condições de controlo pelos Estados-Membros da repercussão efetiva da vantagem até ao utilizador final. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
Artigo 14.o
Exportação para países terceiros e expedição para o resto da União
1. A Comissão adota atos de execução para estabelecer os requisitos de acordo com os quais os produtos que beneficiem do regime específico de abastecimento podem ser exportados para países terceiros ou expedidos para o resto da União, o que compreende o pagamento dos direitos de importação ou o reembolso da ajuda recebida, tal como referido no artigo 10.o. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
A exportação para países terceiros de produtos que beneficiem do regime específico de abastecimento não fica sujeita à apresentação de certificado.
O primeiro parágrafo não se aplica às correntes comerciais entre os departamentos ultramarinos franceses.
2. O n.o 1, primeiro parágrafo, não se aplica aos produtos transformados nas regiões ultraperiféricas que incorporem produtos que tenham beneficiado do regime específico de abastecimento, e que sejam:
a)
Exportados para países terceiros ou expedidos para o resto da União até ao limite das quantidades correspondentes às expedições e exportações tradicionais. A Comissão adota atos de execução para fixar essas quantidades, com base na média das expedições ou exportações, tomando como referência a média verificada nos três melhores anos entre 2005 e 2012. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 34.o, n.o 2;
b)
Exportados para países terceiros no quadro de comércio regional;
c)
Expedidos entre as regiões dos Açores, da Madeira e das ilhas Canárias;
d)
Expedidos entre os departamentos ultramarinos franceses.
Não são concedidas restituições à exportação dos produtos referidos no primeiro parágrafo, alíneas a) e b).
A exportação para países terceiros dos produtos referidos no primeiro parágrafo, alíneas a) e b), não fica sujeita à apresentação de certificado.
3. Para efeitos do presente capítulo, entende-se por «comércio regional», relativamente a cada região ultraperiférica, o comércio com países terceiros pertencentes ao mesmo espaço geográfico em que essas regiões se situam, e com países com os quais existem laços comerciais históricos. A Comissão adota atos de execução para estabelecer a lista desses países, tendo em conta os pedidos objetivos dos Estados-Membros, após consulta aos setores interessados. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
4. Os produtos que, tendo beneficiado do regime específico de abastecimento, sejam entregues nos departamentos ultramarinos franceses, nos Açores, na Madeira ou nas ilhas Canárias e sirvam para o abastecimento de embarcações e aeronaves, são considerados como sendo consumidos localmente.
5. Em derrogação do n.o 2, primeiro parágrafo, alínea a), podem ser expedidas anualmente dos Açores para o resto da União as seguintes quantidades máximas de açúcar (do código NC 1701) durante os próximos cinco anos:
- em 2011: 3 000 toneladas,
- em 2012: 2 500 toneladas,
- em 2013: 2 000 toneladas,
- em 2014: 1 500 toneladas,
- em 2015: 1 000 toneladas.
6. As operações de transformação suscetíveis de dar origem a exportações tradicionais ou no âmbito do comércio regional, ou a expedições tradicionais, devem cumprir, com as necessárias adaptações, as condições de transformação aplicáveis no quadro do regime de aperfeiçoamento ativo e o procedimento de transformação sob controlo aduaneiro, previstas na legislação aplicável da União, com exceção das manipulações habituais.
Artigo 15.o
Açúcar
1. Durante o período previsto no artigo 204.o, n.os 2 e 3, do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, a produção além-quota a que se refere o artigo 61.o desse regulamento fica isenta dos direitos de importação, no limite das estimativas de abastecimento referidas no artigo 9.o do presente regulamento, relativamente:
a)
Ao açúcar introduzido para consumo na Madeira ou nas ilhas Canárias sob forma de açúcar branco do código NC 1701;
b)
Ao açúcar refinado e consumido nos Açores sob forma de açúcar bruto do código NC 1701 12 10 (açúcar bruto de beterraba).
2. Nos Açores, para efeitos de refinação, as quantidades referidas no n.o 1 podem ser completadas, no limite da estimativa de abastecimento, por açúcar bruto do código NC 1701 11 10 (açúcar bruto de cana).
Em relação ao abastecimento dos Açores em açúcar em bruto, as necessidades são avaliadas tendo em conta o desenvolvimento da produção local de beterraba sacarina. As quantidades beneficiárias do regime de abastecimento são determinadas de modo a que o volume total anual de açúcar refinado nos Açores não exceda 10 000 toneladas.
Artigo 16.o
Leite em pó desnatado
Em derrogação do artigo 9.o, as ilhas Canárias podem continuar a abastecer-se de leite em pó desnatado do código NC 1901 90 99 (leite em pó desnatado contendo matérias gordas vegetais) destinado a transformação industrial, no limite de 800 toneladas por ano. A ajuda paga para o abastecimento a partir da União no que respeita a este produto não pode exceder 210 EUR por tonelada e está incluída no limite referido no artigo 30.o. Este produto destina-se exclusivamente ao consumo local.
Artigo 17.o
Arroz
Não são cobrados direitos aquando da importação para o departamento ultramarino francês da Reunião de produtos, destinados ao consumo local, dos códigos NC 1006 10, 1006 20 e 1006 40 00.
Artigo 18.o
Controlo e sanções
1. Os produtos objeto do regime específico de abastecimento estão sujeitos a controlos administrativos aquando da sua importação ou introdução nas regiões ultraperiféricas, bem como aquando da sua exportação ou expedição a partir destas.
A Comissão adota atos de execução no que diz respeito às características mínimas dos controlos que os Estados-Membros devem efetuar. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
2. Salvo em casos de força maior ou de condições climáticas excecionais, se um operador, tal como referido no artigo 12.o, não respeitar os compromissos assumidos de acordo com esse artigo, a autoridade competente, sem prejuízo de eventuais sanções aplicáveis nos termos da legislação nacional, deve:
a)
Recuperar a vantagem concedida ao operador;
b)
Suspender provisoriamente ou anular a inscrição do operador no registo, consoante a gravidade do incumprimento.
3. Salvo em casos de força maior ou de condições climáticas excecionais, se um operador, tal como referido no artigo 12.o, não efetuar a importação ou introdução prevista, o seu direito de requerer licenças ou certificados é suspenso pela autoridade competente por um prazo de 60 dias a contar do termo da validade da licença ou do certificado. Após o período de suspensão, a emissão de novas licenças ou de novos certificados fica subordinada à constituição de uma garantia de montante igual ao da vantagem a conceder, durante um período a determinar pela autoridade competente.
A autoridade competente adota as medidas necessárias para reutilizar as quantidades de produtos disponibilizadas pela não execução, pela execução parcial ou pela anulação das licenças ou dos certificados emitidos, ou pela recuperação da vantagem.
CAPÍTULO IV
MEDIDAS A FAVOR DAS PRODUÇÕES AGRÍCOLAS LOCAIS
Artigo 19.o
Medidas
1. Os programas POSEI incluem medidas específicas a favor das produções agrícolas locais, abrangidas pelo âmbito de aplicação da parte 3, título III, do Tratado, necessárias para assegurar a continuidade e o desenvolvimento das produções agrícolas locais em cada região ultraperiférica.
2. As partes do programa consagradas às medidas a favor das produções agrícolas locais, correspondentes aos objetivos enunciados no artigo 2.o, comportam pelo menos os seguintes elementos:
a)
Uma descrição quantificada da situação atual da produção agrícola em causa, tendo em conta os resultados de avaliações disponíveis, que mostre as disparidades, as lacunas e o potencial de desenvolvimento, os recursos financeiros mobilizados e os principais resultados das ações empreendidas previamente;
b)
Uma descrição da estratégia proposta, as prioridades fixadas e os objetivos gerais e operacionais, devidamente quantificados, bem como uma avaliação do impacto económico, ambiental e social esperado, incluindo os efeitos ao nível do emprego;
c)
Uma descrição das medidas previstas, nomeadamente dos regimes de ajuda para a execução do programa, bem como, se for caso disso, informações sobre as necessidades de estudos, de projetos de demonstração e de ações de formação e de assistência técnica ligadas à preparação, aplicação ou adaptação das medidas em causa;
d)
Uma lista das ajudas que constituem pagamentos diretos na aceção do artigo 2.o, alínea d), do Regulamento (CE) n.o 73/2009;
e)
O montante de ajuda fixado para cada medida e o montante previsional previsto para cada ação a fim de realizar um ou vários dos objetivos do programa.
3. A Comissão adota atos de execução relativos aos requisitos para o pagamento das ajudas referidas no n.o 2. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
4. O programa pode incluir medidas de apoio à produção, à transformação ou à venda de produtos agrícolas das regiões ultraperiféricas.
As medidas podem declinar-se em ações. Para cada ação, o programa define pelo menos os seguintes elementos:
a)
Os beneficiários;
b)
As condições de elegibilidade;
c)
O montante unitário da ajuda.
A fim de apoiar a comercialização dos produtos fora da sua região de produção, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 33.o no que diz respeito às condições de fixação do montante da ajuda concedida à comercialização e, se for caso disso, às condições de estabelecimento das quantidades de produtos que podem ser objeto dessa ajuda.
Artigo 20.o
Controlo e pagamento do indevido
1. O controlo das medidas a que se refere o presente capítulo compreende controlos administrativos e controlos in loco.
2. Em caso de pagamento indevido, o beneficiário tem a obrigação de reembolsar os montantes em causa. Aplica-se, com as necessárias adaptações, o artigo 80.o do Regulamento (CE) n.o 1122/2009 da Comissão, de 30 de novembro de 2009, que estabelece regras de execução do Regulamento (CE) n.o 73/2009 do Conselho no que respeita à condicionalidade, à modulação e ao sistema integrado de gestão e de controlo, no âmbito dos regimes de apoio direto aos agricultores previstos no referido regulamento, bem como regras de execução do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho no que respeita à condicionalidade no âmbito do regime de apoio previsto para o setor vitivinícola (11).
CAPÍTULO V
MEDIDAS DE ACOMPANHAMENTO
Artigo 21.o
Símbolo gráfico
1. É criado um símbolo gráfico destinado a melhorar o conhecimento e o consumo dos produtos agrícolas de qualidade, em natureza ou transformados, específicos das regiões ultraperiféricas.
2. As condições de utilização do símbolo gráfico previsto no n.o 1 são propostas pelas organizações profissionais interessadas. As autoridades nacionais transmitem essas propostas, acompanhadas do seu parecer sobre as mesmas, à Comissão.
A utilização do símbolo gráfico é controlada por uma autoridade pública ou por um organismo aprovado pelas autoridades nacionais competentes.
3. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 33.o no que diz respeito às condições de exercício do direito de utilização do símbolo gráfico e às condições da sua reprodução e utilização. Essas condições são estabelecidas a fim de melhorar o conhecimento dos produtos agrícolas de qualidade das regiões ultraperiféricas e de incentivar o seu consumo, em natureza ou transformados.
4. A Comissão adota atos de execução no que diz respeito às regras relativas à utilização do símbolo gráfico e às características mínimas dos controlos e do seguimento que os Estados-Membros devem realizar. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
Artigo 22.o
Desenvolvimento rural
1. Não obstante o artigo 39.o, n.o 4, do Regulamento (CE) n.o 1698/2005, os montantes máximos anuais elegíveis para apoio da União, previstos no Anexo I desse regulamento, podem ser aumentados até ao dobro no caso da medida de proteção das lagoas dos Açores e da medida de preservação da paisagem, da biodiversidade e das características tradicionais das terras agrícolas e de conservação dos muros de pedra nas regiões ultraperiféricas.
2. As medidas previstas ao abrigo do n.o 1 do presente artigo são descritas, se for caso disso, nos programas para essas regiões referidos no artigo 16.o do Regulamento (CE) n.o 1698/2005.
Artigo 23.o
Auxílios estatais
1. No que diz respeito aos produtos agrícolas enumerados no Anexo I do Tratado, aos quais se aplicam os artigos 107.o, 108.o e 109.o do mesmo, a Comissão pode autorizar, nos termos do artigo 108.o do Tratado, auxílios ao funcionamento nos setores da produção, da transformação e da comercialização desses produtos, a fim de atenuar os condicionalismos específicos da produção agrícola nas regiões ultraperiféricas, decorrentes do isolamento, da insularidade e de outros condicionalismos ligados à ultraperifericidade.
2. Os Estados-Membros podem conceder um financiamento complementar para a execução dos programas POSEI. Nesse caso, os Estados-Membros notificam a Comissão do auxílio estatal e a Comissão pode aprová-lo nos termos do presente regulamento, como parte desses programas. Os auxílios assim notificados são considerados notificados na aceção do artigo 108.o, n.o 3, primeiro período, do Tratado.
3. A França pode conceder um auxílio ao setor do açúcar nas regiões ultraperiféricas francesas, num montante máximo de 90 milhões de EUR por campanha.
A França informa a Comissão, no prazo de 30 dias a contar do final de cada campanha de comercialização, do montante do auxílio efetivamente concedido.
4. Sem prejuízo dos n.os 1 e 2 do presente artigo, e em derrogação do artigo 180.o, primeiro parágrafo, do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 e do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1184/2006 do Conselho, de 24 de julho de 2006, relativo à aplicação de determinadas regras de concorrência à produção e ao comércio de produtos agrícolas (12), os artigos 107.o, 108.o e 109.o do Tratado não se aplicam aos pagamentos efetuados pelos Estados-Membros, nos termos do presente regulamento, ao abrigo do capítulo IV do presente regulamento, do n.o 3 do presente artigo e dos artigos 24.o e 28.o do presente regulamento.
Artigo 24.o
Programas fitossanitários
1. Os Estados-Membros apresentam à Comissão programas de luta contra os organismos prejudiciais aos vegetais e aos produtos vegetais nas regiões ultraperiféricas. Esses programas especificam, nomeadamente, os objetivos a atingir, as ações a realizar, a sua duração e o seu custo.
A Comissão avalia os programas apresentados. A Comissão adota atos de execução para aprovar ou não aprovar esses programas. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que refere se o artigo 34.o, n.o 2.
2. A União contribui para o financiamento dos programas referidos no n.o 1 com base numa análise técnica das situações regionais.
A participação pode cobrir, no máximo, 75 % das despesas elegíveis. O pagamento é efetuado com base na documentação fornecida pelos Estados-Membros. Se necessário, a Comissão pode organizar controlos, que são efetuados em seu nome pelos peritos referidos no artigo 21.o da Diretiva 2000/29/CE do Conselho, de 8 de maio de 2000, relativa às medidas de proteção contra a introdução na Comunidade de organismos prejudiciais aos vegetais e produtos vegetais e contra a sua propagação no interior da Comunidade (13).
3. A Comissão adota atos de execução para cada região e cada programa, com base nos critérios estabelecidos no n.o 2 e no programa apresentado nos termos do n.o 1, a fim de determinar:
a)
A participação financeira da União e o montante da ajuda;
b)
As medidas elegíveis para financiamento da União.
Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
Artigo 25.o
Vinho
1. As medidas referidas nos artigos 103.o-V, 103.o-W, 103.o-X e 182.o-A do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 não são aplicáveis aos Açores nem à Madeira.
2. Não obstante o artigo 120.o-A, n.o 2, segundo parágrafo, do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, as uvas provenientes de castas referidas na alínea b) do mesmo parágrafo, colhidas nas regiões dos Açores e da Madeira, podem ser utilizadas na produção de vinho que só poderá circular dentro dessas regiões.
Portugal procede à eliminação gradual do cultivo das parcelas plantadas com castas referidas no artigo 120.o-A, n.o 2, segundo parágrafo, alínea b), do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, se for caso disso com os apoios previstos no artigo 103.o-Q do mesmo regulamento.
3. Em derrogação do artigo 85.o-F do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, o regime transitório de direitos de plantação é aplicável às ilhas Canárias até 31 de dezembro de 2012.
Artigo 26.o
Leite
1. Para efeitos da repartição da imposição sobre os excedentes nos termos do artigo 79.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, só são considerados como tendo contribuído para a superação os produtores, na aceção do artigo 65.o, alínea c), do mesmo regulamento, estabelecidos nos Açores e aí exercendo a sua atividade produtiva que comercializem quantidades que excedam a sua quota, aumentada da percentagem referida no terceiro parágrafo do presente número.
A imposição sobre os excedentes é devida em relação às quantidades que excedam a quota, aumentada da percentagem referida no terceiro parágrafo, após reatribuição aos produtores, na aceção do artigo 65.o, alínea c), do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, estabelecidos nos Açores e aí exercendo a sua atividade produtiva, proporcionalmente à quota de que disponha cada um deles, das quantidades não utilizadas compreendidas na margem resultante daquele aumento.
A percentagem a que se refere o primeiro parágrafo é igual à relação entre, por um lado, a quantidade de 23 000 toneladas, a partir da campanha de comercialização de 2005/2006, e, por outro, a soma das quantidades de referência disponíveis em cada exploração em 31 de março de 2010. Essa percentagem aplica-se exclusivamente à quota na exploração em 31 de março de 2010.
2. As quantidades de leite ou de equivalente-leite comercializadas que excedam a quota, mas respeitem a percentagem referida no n.o 1, terceiro parágrafo, após a reatribuição prevista no mesmo número, não são tidas em conta na determinação de uma eventual superação por Portugal da quota calculada nos termos do artigo 66.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007.
3. O regime de imposição sobre os excedentes a cargo dos produtores de leite previsto no Regulamento (CE) n.o 1234/2007 não é aplicável aos departamentos ultramarinos franceses, nem, até ao limite de uma produção local de 4 000 toneladas de leite, à Madeira.
4. Não obstante o artigo 114.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, e até ao limite das necessidades de consumo locais, a produção de leite UHT reconstituído a partir de leite em pó originário da União é autorizada na Madeira e no departamento ultramarino francês da Reunião, desde que esta medida não comprometa a recolha e o escoamento do leite produzido localmente. Caso a França demonstre a oportunidade de tal medida para os departamentos ultramarinos franceses da Martinica, de Guadalupe e da Guiana francesa, a Comissão fica habilitada a adotar, se necessário, atos delegados, nos termos do artigo 33.o, a fim de tornar essa medida extensível aos referidos departamentos. Este produto destina-se exclusivamente ao consumo local.
O modo de obtenção do leite UHT assim reconstituído deve ser claramente indicado no rótulo de venda.
Artigo 27.o
Pecuária
1. Até que o efetivo de jovens bovinos machos locais atinja um nível suficiente para assegurar a manutenção e o desenvolvimento da produção de carne local nos departamentos ultramarinos franceses e na Madeira, está aberta a possibilidade de importar bovinos originários de países terceiros e destinados ao consumo nos departamentos ultramarinos franceses e na Madeira, para fins de engorda no local, sem aplicação dos direitos de importação da pauta aduaneira comum. A Comissão adota atos de execução relativos às medidas necessárias para a aplicação do presente parágrafo, e mais especialmente as regras de isenção de direitos para a importação de bovinos machos jovens para os departamentos ultramarinos franceses e para a Madeira. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
O artigo 13.o e o artigo 14.o, n.o 1, são aplicáveis aos animais que beneficiem da isenção prevista no primeiro parágrafo.
2. O número de animais que beneficiam da isenção prevista no n.o 1 é determinado nos programas POSEI, quando a necessidade de importar se justificar, de modo a ter em conta o desenvolvimento da produção local. Os animais destinam-se prioritariamente aos produtores que tenham, no mínimo, 50 % de animais de engorda de origem local.
A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 33.o, para estabelecer as condições a que a isenção dos direitos de importação fica sujeita. Essas condições têm em conta as especificidades locais do setor bovino e da cadeia bovina.
3. Em caso de aplicação do artigo 52.o e do artigo 53.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 73/2009, Portugal pode reduzir o limite máximo nacional dos direitos aos pagamentos para a carne de ovino e de caprino e ao prémio por vaca em aleitamento. Nesse caso, a Comissão adota atos de execução relativos ao montante correspondente a transferir dos limites máximos estabelecidos em aplicação do artigo 52.o e do artigo 53.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 73/2009 para a dotação financeira prevista no artigo 30.o, n.o 2, segundo travessão, do presente regulamento. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
Artigo 28.o
Auxílio estatal à produção de tabaco
A Espanha fica autorizada a conceder um auxílio à produção de tabaco nas ilhas Canárias. A concessão desse auxílio não deve conduzir a discriminações entre produtores no arquipélago.
O montante do auxílio não pode exceder 2 980,62 EUR por tonelada. O auxílio complementar é concedido até ao limite de 10 toneladas por ano.
Artigo 29.o
Isenção de direitos aduaneiros aplicável ao tabaco
1. Não são aplicados direitos aduaneiros à importação direta para as ilhas Canárias de tabaco em rama ou semimanufaturado, respetivamente:
a)
Do código NC 2401; e
b)
Das subposições:
-
2401 10 Tabaco não manufaturado não destalado,
-
2401 20 Tabaco não manufaturado, total ou parcialmente destalado,
-
ex 2401 20 Capas exteriores para charutos apresentados em suportes, em bobinas, destinadas ao fabrico de tabacos,
-
2401 30 Desperdícios de tabaco,
-
ex 2402 10 Charutos inacabados sem invólucro,
-
ex 2403 10 Tabaco cortado (misturas definitivas de tabaco utilizadas no fabrico de cigarros, cigarrilhas e charutos),
-
ex 2403 91 Tabaco «homogeneizado» ou «reconstituído», mesmo em forma de folhas ou de bandas,
-
ex 2403 99 Tabaco expandido.
A isenção prevista no primeiro parágrafo é concedida por meio dos certificados referidos no artigo 12.o.
A isenção é aplicável a produtos, referidos no primeiro parágrafo, destinados a transformação no arquipélago canário em produtos manufaturados prontos a ser fumados, até ao limite anual de importação de 20 000 toneladas de equivalente de tabaco em rama destalado.
2. A Comissão adota atos de execução relativos às medidas necessárias para a aplicação do n.o 1 e, mais especialmente, às medidas para a isenção dos direitos de importação quanto ao tabaco nas ilhas Canárias. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
CAPÍTULO VI
DISPOSIÇÕES FINANCEIRAS
Artigo 30.o
Dotação financeira
1. As medidas previstas no presente regulamento constituem intervenções destinadas à estabilização dos mercados agrícolas, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea b), do Regulamento (CE) n.o 1290/2005 do Conselho, de 21 de junho de 2005, relativo ao financiamento da política agrícola comum (14), com exceção das medidas previstas:
a)
No artigo 22.o; e
b)
No artigo 24.o, a partir da data de aplicação do quadro financeiro plurianual para o período 2014-2020.
2. Em cada exercício financeiro, a União financia as medidas previstas nos capítulos III e IV até um montante anual fixado em:
-
:
para os departamentos ultramarinos franceses
:
278,41 milhões de EUR,
-
:
para os Açores e a Madeira
:
106,21 milhões de EUR,
-
:
para as ilhas Canárias
:
268,42 milhões de EUR.
3. Os montantes atribuídos em cada exercício financeiro para financiar as medidas previstas no capítulo III não podem exceder os seguintes valores:
-
:
para os departamentos ultramarinos franceses
:
26,9 milhões de EUR,
-
:
para os Açores e a Madeira
:
21,2 milhões de EUR,
-
:
para as ilhas Canárias
:
72,7 milhões de EUR.
A Comissão adota atos de execução que estabelecem os requisitos de acordo com os quais os Estados-Membros podem alterar a afetação dos recursos atribuídos em cada ano aos diferentes produtos que beneficiam do regime específico de abastecimento. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 34.o, n.o 2.
4. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 33.o, relativos às condições para a determinação do montante máximo anual que pode ser atribuído às medidas de financiamento de estudos, de projetos de demonstração, de formação e de assistência técnica, na condição de essa dotação ser razoável e proporcionada.
5. Para o exercício de 2013, a União concede um financiamento complementar ao setor da banana das regiões ultraperiféricas até aos seguintes limites:
-
:
para os departamentos ultramarinos franceses
:
18,52 milhões de EUR,
-
:
para os Açores e a Madeira
:
1,24 milhões de EUR,
-
:
para as ilhas Canárias
:
20,24 milhões de EUR.
CAPÍTULO VII
DISPOSIÇÕES GERAIS E FINAIS
Artigo 31.o
Medidas nacionais
Os Estados-Membros tomam as medidas necessárias para assegurar o cumprimento do presente regulamento, nomeadamente em matéria de medidas de controlo e sanções administrativas, e informam a Comissão desse facto.
Artigo 32.o
Comunicações e relatórios
1. Os Estados-Membros comunicam anualmente à Comissão, até 15 de fevereiro, as dotações postas à sua disposição que pretendem empregar, no ano seguinte, na execução da estimativa de abastecimento e de cada medida a favor das produções agrícolas locais incluída nos programas POSEI.
2. Os Estados-Membros apresentam anualmente à Comissão, até 30 de setembro, um relatório sobre a aplicação das medidas previstas no presente regulamento durante o ano anterior.
3. Até 30 de junho de 2015 e, em seguida, quinquenalmente, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório geral em que mostre o impacto das ações realizadas em aplicação do presente regulamento, incluindo os setores das bananas e do leite, acompanhado, se for caso disso, de propostas adequadas.
4. A Comissão deve incluir um capítulo específico nas análises, estudos e avaliações que efetuar no âmbito dos acordos comerciais e da política agrícola comum relativamente a todas as matérias em que as regiões ultraperiféricas tenham um interesse relevante.
Artigo 33.o
Exercício da delegação
1. O poder de adotar atos delegados é conferido à Comissão nas condições estabelecidas no presente artigo.
2. O poder de adotar atos delegados referido no artigo 12.o, n.o 2, segundo parágrafo, no artigo 19.o, n.o 4, terceiro parágrafo, no artigo 21.o, n.o 3, no artigo 26.o, n.o 4, primeiro parágrafo, no artigo 27.o, n.o 2, segundo parágrafo, e no artigo 30.o, n.o 4, é conferido à Comissão por um prazo de cinco anos a partir de 21 de março de 2013. A Comissão elabora um relatório sobre a delegação de poderes pelo menos nove meses antes do final do prazo de cinco anos. A delegação de poderes é tacitamente prorrogada por prazos de igual duração, salvo se o Parlamento Europeu ou o Conselho a tal se opuserem pelo menos três meses antes do final de cada prazo.
3. A delegação de poderes referida no artigo 12.o, n.o 2, segundo parágrafo, no artigo 19.o, n.o 4, terceiro parágrafo, no artigo 21.o, n.o 3, no artigo 26.o, n.o 4, primeiro parágrafo, no artigo 27.o, n.o 2, segundo parágrafo, e no artigo 30.o, n.o 4, pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação de poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afeta os atos delegados já em vigor.
4. Assim que adotar um ato delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os atos delegados adotados nos termos do artigo 12.o, n.o 2, segundo parágrafo, do artigo 19.o, n.o 4, terceiro parágrafo, do artigo 21.o, n.o 3.o, do artigo 26.o, n.o 4, primeiro parágrafo, do artigo 27.o, n.o 2, segundo parágrafo, e do artigo 30.o, n.o 4, só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objeções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da notificação do ato ao Parlamento Europeu e ao Conselho, ou se, antes do termo desse período, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que não têm objeções a formular. O referido prazo é prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.
Artigo 34.o
Procedimento de comité
1. A Comissão é assistida pelo Comité de Gestão dos Pagamentos Diretos, criado pelo artigo 141.o do Regulamento (CE) n.o 73/2009, exceto no que respeita à aplicação do artigo 24.o do presente regulamento, caso em que a Comissão é assistida pelo Comité Fitossanitário Permanente criado pela Decisão 76/894/CEE do Conselho (15). Esses comités devem ser entendidos como comités na aceção do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
2. Caso se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 5.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
Artigo 35.o
Revisão
A Comissão procede à revisão das presentes disposições até ao final de 2013, tendo em conta a sua eficácia geral e o novo quadro da PAC, e, se necessário, apresenta propostas adequadas para um regime POSEI revisto.
Artigo 36.o
Revogação
É revogado o Regulamento (CE) n.o 247/2006.
As remissões para o regulamento revogado devem entender-se como sendo feitas para o presente regulamento e devem ser lidas de acordo com a tabela de correspondência constante do Anexo.
Artigo 37.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Estrasburgo, em 13 de março de 2013.