РЕШЕНИЕ № 472/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно Европейската година за развитие (2015 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209 и член 210, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 10 декември 2013 г. (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на сътрудничество за развитие има за първостепенна цел намаляването, а в дългосрочен план, премахването на бедността, както е предвидено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Борбата с бедността в световен мащаб ще допринесе също така и за изграждането на по-стабилен, по-мирен, по-проспериращ и по-справедлив свят, който отразява взаимозависимостта между по-богатите и по-бедните страни.
(2)
Съгласно резолюцията на Европейския парламент от 23 октомври 2012 г., озаглавена „Програма за промяна: бъдещето на политиката на ЕС за развитие“, сътрудничеството за развитие се състои също така в насърчаване на човешкото развитие и реализирането на човешкото същество във всичките му измерения, включително културното измерение.
(3)
Съюзът предоставя подпомагане за сътрудничество за развитие от 1957 г. насам и в момента е най-големият донор на официално подпомагане за развитие в света.
(4)
Съгласно Договора от Лисабон политиката за развитие е твърдо залегнала във външната дейност на Съюза в подкрепа на интереса на Съюза за стабилен и проспериращ свят. Политиката за развитие също така спомага за справянето с други световни предизвикателства и допринася за изпълнението на стратегията „Европа 2020“, установена в Съобщение на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020, стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“.
(5)
Съюзът е има водеща роля в изготвянето и прилагането на идеята за последователност на политиките за развитие, която има за цел засилване на полезните взаимодействия между политиките, които не са свързани с отпускането на помощ, и целите за развитие, така че да се гарантира, че политиките на Съюза подкрепят нуждите за развитие на развиващите се страни или най-малко не противоречат на целта за премахване на бедността.
(6)
През 2000 г. с приемането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) - цели, които бяха приети от Съюза и неговите държави членки, - международната общност се ангажира да предприеме до 2015 г. конкретни стъпки за борба с бедността.
(7)
Съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие - „Европейският консенсус“ (3), която продължава да бъде най-всеобхватната основа за сътрудничеството за развитие на Съюза, призовава Съюза да съдейства за укрепването на ролята на новите държави членки като нови донори.
(8)
През последните години светът претърпя огромни промени, включително значителни размествания в глобалното икономическо и политическо равновесие. В световен мащаб се появиха нови участници, в това число частни и други неправителствени субекти. Въпреки че страните с развити и бързо развиващи се икономики съставляват най-големия дял от световния брутен вътрешен продукт, вторите се превърнаха в основни двигатели на световния растеж и вече оказват значително въздействие върху световната икономика.
(9)
В настоящия бързо променящ се свят е от жизненоважно значение подкрепата за сътрудничеството за развитие да продължи. Около 1,3 милиарда души все още живеят в изключителна бедност, а нуждите от човешко развитие на много други все още не са задоволени. Вътрешните неравенства в самите държави са се увеличили в повечето части на света. Околната среда е подложена на все по-силен натиск, а развиващите се страни са особено тежко засегнати от последствията от изменението на климата. Тези предизвикателства са всеобщи и свързани помежду си и с тях трябва да се опитат да се справят всички страни чрез съвместни действия.
(10)
Започнаха дискусиите за рамката за периода след 2015 г.: като се основава на Съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ и на заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно програмата за промяна, които вече доведоха до основно преориентиране на политиките на Съюза за развитие, Комисията изложи своето виждане в съобщението от 27 февруари 2013 г., озаглавено „Достоен живот за всички: Премахване на бедността и осигуряване на устойчиво бъдеще за света“, а в своите заключения от 25 юни 2013 г. Съветът прие „Всеобхватна програма за периода след 2015 г.“, с цел да преодолее недостатъците на настоящата рамка за развитие и да въведе общ подход за обединяване в цялостна международна рамка проблемите, свързани с премахване на бедността и постигане на устойчивост.
(11)
2015 година следва да бъде емблематична година от ключово значение, тъй като тя е последната година за постигане на съвместно договорените ЦХР, предоставяйки по този начин уникална възможност да се направи равносметка на международните ангажименти. 2015 година ще бъде и годината, в която следва да се вземат важни международни решения относно рамката за развитие, която ще замени рамката на ЦХР през следващите десетилетия.
(12)
2015 година е подходящата година, за представяне на резултатите от политиката на Съюза за развитие след прилагането на принципите, установени в Съобщението на Комисията за програмата за промяна.
(13)
2015 година ще бъде също така година, през която ще се проведат важни международни събития в държавите членки, като Световното изложение „Изхранването на планетата: енергия за живот“ в Милано, което ще предостави специална възможност за обсъждане на политиките за развитие в световен мащаб и за провеждане на широкомащабни всеобхватни обществени дейности за устойчивото развитие и свързани с него въпроси.
(14)
В резолюцията си за програмата за промяна Европейският парламент прикани Комисията да обяви 2015 г. за Европейска година за развитие, като изрази надежда, че това ще популяризира сътрудничеството за развитие.
(15)
2015 година следователно следва да бъде определена за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“), за да осигури навременна възможност за повишаване на обществената информираност като цяло относно текущата ориентация на политиката на Съюза за развитие. Необходимо е предоставянето на информация за това как отвореният към външния свят Съюз може да допринесе за осигуряване на устойчиво развитие в световен мащаб. За това е необходимо да се повиши осведомеността относно глобалната взаимозависимост и да се демонстрира, че развитието е нещо повече от помощ.
(16)
Ключовият фактор за успеха на действията на Съюза за развитие е степента, в която те се ползват с широка обществена и политическа подкрепа и предоставят доказателства за ефективно и ефикасно използване на публични средства за постигането на резултати в областта на развитието. Европейската година следва да действа като катализатор за повишаване на осведомеността, включително чрез обществени политически дебати и образование по въпросите на развитието, набиране на инерция и обмен на най-добри практики между държавите членки, местните и регионалните власти, гражданското общество, частния сектор, социалните партньори, частния сектор и международните структури и организации, които се занимават с въпросите на развитието. Тя трябва да допринесе за фокусиране на политическото внимание и мобилизиране на всички засегнати страни, за да се придвижат и насърчат по-нататъшни действия и инициативи на равнище ЕС и държави членки, в сътрудничество с бенефициерите на подпомагането за развитие и техните представители.
(17)
Европейската година следва да повиши осведомеността за всички форми на основана на пола дискриминация, с която се сблъскват жените и момичетата в различни региони, по-специално по отношение на достъпа до образование, работни места и здравеопазване, както и за принудителните бракове, сексуалната експлоатация, гениталното осакатяване и други видове незаконни практики.
(18)
Специалното проучване на Евробарометър № 392, озаглавено „Солидарност без граници - европейците и помощта за развитие“, публикувано през октомври 2012 г., разкри че 85 % от гражданите на Съюза подкрепят подпомагането на населението в партньорските държави (). Както твърди докладът,въпреки настоящата икономическа обстановка над шест на всеки десет граждани смятат, че помощта за населението в партньорските държави следва да бъде увеличена. Същевременно посоченият доклад недвусмислено показа, че за сътрудничеството на Съюза за развитие не се знае достатъчно, което налага осъществяването на по-добра комуникация.
(19)
Осъществяването на ефикасна координация между всички партньори, които участват на съюзно, национално, регионално и местно равнище, е основна предпоставка за провеждането на ефективна Европейска година. Местните и регионалните партньори играят в този случай особена роля за насърчаването на политиката на Съюза за развитие.
(20)
Различните национални социалноикономически и културни условия и нагласи налагат някои от дейностите в рамките на Европейската година да бъдат децентрализирани на национално равнище, в съответствие с член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4). Определянето на политическите приоритети на национално равнище обаче следва да се координира с Комисията с цел да се осигури съгласуваност със стратегическите цели на Европейската година. Тясната координация между дейностите на Комисията и на държавите членки е от първостепенно значение за създаването на полезни взаимодействия и за успешното провеждане на Европейската година.
(21)
Освен държавите членки, в дейностите, които подлежат на финансиране в рамките на европейската година, следва да могат да участват и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране. Следва да се насърчава координацията с национални мерки, по-специално национални програми за „Образование и повишаване на осведомеността по въпросите на развитието“ (DEAR). Степента и формите на участие в Европейската година следва да бъдат оставени на преценката на всяка държава членка.
(22)
Следва да се осигури съгласуваност и взаимно допълване с друго законодателство и действия на Съюза, по-специално с Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително с програма DEAR, Европейския фонд за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6)и други финансови инструменти на Съюза за финансиране на външна дейност, когато имат връзка с политиката за развитие.
(23)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е необходимо, административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(24)
За оптимална ефективност и ефикасност на дейностите, предвидени за Европейската година, е важно през 2014 г. да се изпълни набор от подготвителни действия.
(25)
Комисията вече предприе различни мерки за насърчаване на политиките за развитие и информиране на гражданите на Съюза за сътрудничеството си за развитие. Съществуващите мерки следва да се използват във възможно най-голяма степен за Европейската година.
(26)
Държавите членки носят основната отговорност за повишаване на осведомеността на гражданите относно проблемите в областта на развитието. Действията на равнището на Съюза са допълнение и добавка към мерките, предприемани на национално, регионално и местно равнища в това отношение, както се подчертава в политическата декларация, озаглавена „Да общуваме на тема Европа в партньорство“, подписана на 22 октомври 2008 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията.
(27)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради необходимостта от многостранни партньорства, транснационален обмен на информация и повишаване на осведомеността и разпространение на добри практики на цялата територия на Съюза, а поради обхвата на Европейската година могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
2015 година се обявява за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“).
Девизът на Европейската година е „Нашият свят, нашето достойнство, нашето бъдеще“.
Член 2
Цели
Целите на Европейската година са:
а)
да информира гражданите на Съюза за сътрудничеството на Съюза и на държавите членки за развитие, като подчертае резултатите, които Съюза, заедно с държавите членки, вече постигна като фактор в световен мащаб и които той ще продължи да осъществява в съответствие с последните обсъждания на всеобхватната рамка за периода след 2015 г.;
б)
да насърчава прякото участие, критичното мислене и активния интерес на гражданите на Съюза и заинтересовани страни към въпросите на сътрудничеството за развитие, включително в изготвянето на политиката и нейното изпълнение; и
в)
да повиши осведомеността за ползите от сътрудничеството на Съюза за развитие не само за бенефициерите от подкрепата за развитие на Съюза, но и за гражданите на Съюза и да постигне по-широко разбиране на последователността на политиките за развитие, както и да засили сред гражданите в Европа и развиващите се страни чувството за споделена отговорност, солидарност и възможности в настоящия променящ се и все по-взаимозависим свят.
Член 3
Мерки
1. Мерките, предприети за постигане на предвидените цели на Европейската година, включват следните мерки, които могат да бъдат организирани на съюзно, национално, регионално или местно равнище, както е предвидено в приложението, и в партньорски държави, в съответствие с член 6, параграф 5:
а)
комуникационни кампании за разпространяване на ключови послания, насочени към широката общественост и по-конкретно дефинирани групи, по-специално младите хора и други ключови целеви групи, включително чрез социалните мрежи;
б)
организиране на конференции, прояви и инициативи с всички заинтересовани страни с цел насърчаване на активното участие и дебат и повишаване на осведомеността на всички равнища;
в)
конкретни мерки в държавите членки, насочени към популяризиране на целите на Европейската година, по-специално чрез образование по въпросите на развитието, обмен на информация и споделяне на опит и добри практики сред националните, регионалните или местните административни органи и други организации; и
г)
извършване на проучвания и изследвания и разпространение на резултатите от тях.
2. Комисията може да прецени, че и други мерки допринасят за осъществяване на целите на Европейската година, и да позволи наименованието на Европейската година и девизът да се използват за тяхното популяризиране, доколкото те допринасят за постигане на посочените целите.
Член 4
Координация с държавите членки
1. Комисията приканва всяка от държавите членки да назначи национален координатор, отговарящ за организирането на участието на съответната държава членка в Европейската година. Държавите членки информират Комисията за всяко такова назначение.
2. Националните координатори, в тясно сътрудничество с Комисията, провеждат консултации и си сътрудничат с широк кръг от заинтересовани страни, в това число гражданското общество и частния сектор, националните парламенти, социалните партньори, и когато е уместно, националните агенции, органите на федерално държавно или поднационално равнище, включително регионалните и местните органи, и когато е приложимо - с асоциираните отвъдморски страни и територии (ОСТ) или звената за контакт за съответните програми на Съюза.
3. Комисията приканва държавите членки да ѝ предадат до 1 септември 2014 г. своята работна програма, в което се съдържа подробна информация за националните дейности, планирани в рамките на Европейската година, в съответствие с целите на Европейската година и подробните мерки в приложението.
4. Преди да одобри работните програми, Комисията проверява дали в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7) тези дейности са съобразени с целите на Европейската година.
Член 5
Участие
В дейностите в рамките на Европейската година, които подлежат на финансиране от бюджета на Съюза, могат да участват държавите членки и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответното рамково споразумение и в решенията на Съвета за асоцииране.
Член 6
Координация на равнището на Съюза и изпълнение
1. Комисията прилага настоящото решение на равнището на Съюза, по-специално чрез приемане на необходимите решения за финансиране в съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейският инструмент за демокрация и права на човека, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Европейският инструмент за съседство, Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструментът за предприсъединителна помощ, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11), („Инструментите за финансиране на външната дейност“).
2. Комисията, заедно с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), работи в тясно сътрудничество с Европейския парламент, Съвета и държавите членки, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите и органите и асоциациите, които се занимават с въпросите на развитието на равнището на Съюза.
3. Комисията свиква работни срещи на националните координатори с оглед координиране на изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година и с цел обмен на информация относно изпълнението на равнището на Съюза и на национално равнище. Комисията може да отправи покани до представители на гражданското общество, регионалните и местните органи, както и до членове на Европейския парламент, да присъстват на съответните срещи като наблюдатели.
4. Комисията свиква работни срещи на всички компетентни заинтересовани страни, участващи в сътрудничеството на Съюза за развитие, за да я подпомагат при изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година на съюзно равнище. На тези работни срещи са поканени и националните координатори.
5. Комисията отдава на Европейската година приоритетно значение в комуникационните дейности на представителствата си в държавите членки и на делегациите на ЕС в партньорските държави. С оглед на участието им в дейности, свързани с Европейската година, когато тези дейности се провеждат в Съюза или в трети държави, делегациите на ЕС подкрепят партньорите за развитие в трети държави чрез делегациите на ЕС, докато отвъдморските страни и територии се подкрепят чрез подходящи институционални канали.
6. ЕСВД и делегациите на ЕС превръщат Европейската година в неизменна част от текущите си информационни и комуникационни дейности.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
В съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, Комисията гарантира, че предвидените в настоящото решение мерки са съгласувани с всички други съюзни, национални и регионални мерки, които спомагат за постигане на целите на Европейската година, и допълват в максимална степен съществуващите съюзни, национални и регионални мерки.
Член 8
Специални разпоредби за финансовата и нефинансовата подкрепа
1. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част А от приложението довеждат до процедура за възлагане на обществена поръчка или отпускане на безвъзмездни средства от Съюза в съответствие с дялове V и VI от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част Б от приложението, могат да бъдат съфинансирани от Съюза.
3. Комисията може да отпусне съфинансиране на всеки национален координатор в съответствие с процедурата по част В от приложението.
4. Когато е уместно, Европейската година може да се ползва с подкрепа по линия на съществуващите програми, които допринасят за популяризиране на развитието, без това да се отразява на техните цели и бюджет. Освен това в националните работни програми могат да бъдат взети предвид и извънредните усилия на държавите членки да организират международни прояви или международни направления за работа по въпросите на развитието.
5. Комисията може да предоставя нефинансова подкрепа за дейности, предприети от публични и частни организации и, които са в съответствие с член 3, параграф 2.
6. За да бъдат счетени за допустими за финансиране съгласно настоящото решение, за мерките се изисква да осигуряват ефективно използване на публичните разходи, да създават добавена стойност и да са ориентирани към постигането на резултати.
Член 9
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и инспекции и в случай на установяване на нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и проверки и инспекции на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящото решение.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания - включително проверки и инспекции на място съгласно реда и условията, определени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) - с оглед установяването на извършени измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение или договор за отпускане на безвъзмездни средства, предоставени по силата на настоящето решение.
Член 10
Докладване и оценка
До 31 декември 2016 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението, резултатите и общата оценка на мерките, предвидени в настоящото решение с цел да се разгледат подходящи последващи действия.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
DECISÃO N.o 472/2014/UE DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 16 de abril de 2014
sobre o Ano Europeu para o Desenvolvimento (2015)
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 209.o e o artigo 210.o, n.o 2,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos Parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu de 10 de dezembro de 2013 (1),
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
O principal objetivo da política de cooperação para o desenvolvimento consiste na redução e, a longo prazo, na erradicação da pobreza, tal como consagrado no artigo 21.o do Tratado da União Europeia (TUE) e no artigo 208.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia. O combate à pobreza à escala mundial contribui para a construção de um mundo mais estável, pacífico, próspero e justo, que reflita a interdependência entre os países mais ricos e os mais pobres.
(2)
Tal como declarado na resolução do Parlamento Europeu, de 23 de outubro de 2012, intitulada «Uma agenda para a mudança: o futuro da política de desenvolvimento da UE», a cooperação para o desenvolvimento consiste igualmente em promover o desenvolvimento humano e a realização do ser humano em todas as suas dimensões, incluindo a dimensão cultural.
(3)
A União tem vindo a proporcionar apoio à cooperação para o desenvolvimento desde 1957 e constitui agora, o principal doador mundial de ajuda pública ao desenvolvimento.
(4)
O Tratado de Lisboa ancorou firmemente a política de desenvolvimento na ação externa da União, apoiando assim o interesse da União num mundo estável e próspero. A política de desenvolvimento procura igualmente fazer face a outros desafios globais e contribui para a realização da Estratégia Europa 2020 estabelecida na Comunicação da Comissão de 3 de março de 2010 intitulada «Europa 2020: Estratégia para um crescimento inteligente, sustentável e inclusivo».
(5)
A União tem liderado a formulação e aplicação do conceito de coerência das políticas numa perspetiva de desenvolvimento, que tem por objetivo reforçar as sinergias entre os objetivos de desenvolvimento e as demais políticas, a fim de assegurar que as políticas da União apoiam as necessidades de desenvolvimento dos países em desenvolvimento, ou que, pelo menos, não contradizem o objetivo de erradicação da pobreza.
(6)
No ano de 2000, a comunidade internacional decidiu tomar medidas concretas até 2015 para lutar contra a pobreza, mediante a adoção dos Objetivos de Desenvolvimento do Milénio (ODM), os quais foram aceites pela União e pelos Estados-Membros.
(7)
A declaração conjunta do Conselho, dos representantes dos governos dos Estados-Membros reunidos no Conselho, do Parlamento Europeu e da Comissão sobre a política da União em matéria de desenvolvimento: «O Consenso Europeu» (3), que continua a ser a base mais completa da cooperação para o desenvolvimento da União, exorta a União a contribuir para fortalecer o papel dos novos Estados-Membros como novos doadores.
(8)
Nos últimos anos, o mundo conheceu grandes alterações, designadamente no equilíbrio económico e político mundial. Surgiram novos intervenientes, incluindo atores privados e não-governamentais, na cena mundial. Se é um facto que os países desenvolvidos e as economias emergentes contribuem para a maior parte do produto interno bruto mundial, estas últimas converteram-se nos principais motores do crescimento mundial e têm já um impacto significativo na economia internacional.
(9)
Num mundo em rápida mutação, a prossecução do apoio à cooperação para o desenvolvimento é fundamental. Cerca de 1 300 milhões de pessoas vivem ainda em condições de pobreza extrema e ainda não foram supridas as necessidades em termos de desenvolvimento humano de muitas mais. As desigualdades dentro dos países aumentaram na maioria das regiões do mundo. O ambiente natural está submetido a uma pressão crescente, sendo os países em desenvolvimento atingidos de forma particularmente grave pelos efeitos das alterações climáticas. Esses desafios são universais e estão interrelacionados e devem ser abordados por todos os países no âmbito de uma ação conjunta.
(10)
Os debates sobre o quadro pós-2015 iniciaram-se: com base na Comunicação da Comissão de 13 de outubro de 2011, intitulada «Aumentar o impacto da política de desenvolvimento da UE: uma Agenda para a Mudança» e nas Conclusões do Conselho de 14 de maio de 2012 sobre a Agenda para a Mudança, que já resultaram numa reorientação significativa das políticas de desenvolvimento da União, a Comissão apresentou a sua opinião na sua Comunicação de 27 de fevereiro de 2013, intitulada «Uma vida digna para todos: Erradicar a pobreza e dar ao mundo um futuro sustentável» e, nas suas conclusões de 25 de junho de 2013, o Conselho aprovou «A Agenda Geral pós-2015», que visa ultrapassar as insuficiências do atual quadro de desenvolvimento e definir uma abordagem comum que permita reunir num quadro abrangente a nível internacional as questões relacionadas com a erradicação da pobreza e a sustentabilidade.
(11)
O ano de 2015 será um ano emblemático e crucial uma vez que é o último ano para alcançar os ODM coletivamente aprovados, proporcionando assim uma oportunidade única para fazer o balanço dos compromissos internacionais. Será igualmente o ano em que devem ser tomadas importantes decisões a nível internacional sobre o quadro de desenvolvimento que vai substituir o quadro dos ODM nas próximas décadas.
(12)
O ano de 2015 é o ano adequado para apresentar os resultados da política da União em matéria de desenvolvimento, na esteira da aplicação dos princípios definidos na comunicação da Comissão sobre uma Agenda para a Mudança.
(13)
O ano de 2015 será também o ano em que terão lugar eventos internacionais importantes nos Estados-Membros, nomeadamente a Exposição Universal «Alimentar o Planeta: Energia para a Vida», em Milão. Este evento constituirá uma oportunidade especial para debater políticas de desenvolvimento a nível mundial e realizar atividades de sensibilização do grande público para o desenvolvimento sustentável e questões conexas.
(14)
Na sua Resolução sobre uma Agenda para a Mudança, o Parlamento Europeu convidou a Comissão a consagrar 2015 como o Ano Europeu para o Desenvolvimento, tendo manifestado a sua esperança que esse facto contribua para aumentar a visibilidade da cooperação para o desenvolvimento.
(15)
O ano de 2015 deverá assim ser designado como o «Ano Europeu para o Desenvolvimento» («o Ano Europeu») a fim de proporcionar uma oportunidade para aumentar a sensibilização do público em geral para a atual orientação da política de desenvolvimento da União. É necessária informação sobre a forma como a União, atenta ao que se passa fora das suas fronteiras, pode contribuir para garantir sustentabilidade a nível mundial. Isto inclui aumentar a sensibilização para a questão da interdependência global e esclarecer que o desenvolvimento é mais do que a mera ajuda.
(16)
Para que a ação da União em matéria de desenvolvimento seja coroada de sucesso é fundamental que tenha um vasto apoio político e popular e que seja capaz de demonstrar uma utilização eficaz e eficiente de fundos públicos orientada para resultados de desenvolvimento. O Ano Europeu deverá por isso funcionar como um catalisador para sensibilizar, nomeadamente através do debate político público e da educação para o desenvolvimento, mobilizar e permitir o intercâmbio das melhores práticas entre os Estados-Membros, as autoridades locais e regionais, a sociedade civil, o setor privado, os parceiros sociais e as entidades e organizações internacionais implicadas nas questões do desenvolvimento. Deverá ajudar a centrar a atenção política e mobilizar todos os interessados a fim de avançar e promover novas ações e iniciativas ao nível da União e dos Estados-Membros, em colaboração com os beneficiários da ajuda ao desenvolvimento e respetivos representantes.
(17)
O Ano Europeu deverá servir para sensibilizar para todas as formas de discriminação de género que enfrentam as mulheres e raparigas em diversas regiões, especialmente no acesso à educação, ao emprego e aos sistemas de saúde, bem como para o casamento forçado, a exploração sexual, a mutilação genital e outras práticas condenáveis.
(18)
O inquérito do Eurobarómetro especial n.o 392, intitulado «Solidariedade para com o mundo inteiro - Os cidadãos europeus e o desenvolvimento», publicado em outubro de 2012, revelou que 85 % dos cidadãos da UE eram favoráveis à concessão de ajuda às populações em países parceiros. Conforme consta deste relatório, apesar da atual situação económica, mais de seis em cada dez europeus consideram que se deverá aumentar a ajuda aos países parceiros. Simultaneamente, esse relatório mostrou claramente que há falta de informação sobre a cooperação para o desenvolvimento da União, o que requer uma melhor comunicação.
(19)
A coordenação eficiente entre todos os parceiros que contribuem aos níveis da União, nacional, regional e local constitui uma condição prévia fundamental para assegurar o êxito do Ano Europeu. Os parceiros locais e regionais têm, neste caso, um papel especial a desempenhar na promoção da política de desenvolvimento da União.
(20)
Os diferentes contextos e sensibilidades nacionais socioeconómicos e culturais requerem uma descentralização para o nível nacional de parte das atividades do Ano Europeu, nos termos do artigo 58.o do Regulamento (UE, Euratom) n.o 966/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho (4). Contudo, a definição de prioridades a nível nacional deverá ser coordenada em conjunto com a Comissão com vista a assegurar a coerência com os objetivos estratégicos do Ano Europeu. É da maior importância a estreita coordenação entre as atividades da Comissão e as dos Estados-Membros para criar sinergias e garantir o êxito do Ano Europeu.
(21)
Além dos Estados-Membros, a participação nas atividades a financiar no âmbito do Ano Europeu deverá estar aberta aos países candidatos que beneficiam de uma estratégia de pré-adesão, em conformidade com os princípios gerais e as modalidades e condições gerais aplicáveis à participação desses países em programas da União estabelecidos nos respetivos acordos-quadro e em decisões do Conselho de Associação. Deverá ser incentivada a coordenação com as medidas nacionais, em especial com os programas nacionais de educação e sensibilização para o desenvolvimento (DEAR). Caberá a cada Estado-Membro determinar o nível e a forma da sua participação no Ano Europeu.
(22)
Importa garantir a coerência e a complementaridade com outra legislação e outras ações da União, em especial com o Instrumento de Cooperação para o Desenvolvimento criado pelo Regulamento (UE) n.o 233/2014 do Parlamento Europeu e do Conselho (5), incluindo o programa DEAR, o Fundo Europeu de Desenvolvimento, o Instrumento Europeu de Vizinhança criado pelo Regulamento (UE) n.o 232/2014 do Parlamento Europeu e do Conselho (6) (IEV) e outros instrumentos da União de financiamento da ação externa sempre que tal seja relevante para a política de desenvolvimento.
(23)
Os interesses financeiros da Comissão deverão ser protegidos mediante medidas proporcionadas ao longo do ciclo da despesa, incluindo a prevenção, deteção e investigação de irregularidades, a recuperação de fundos perdidos, pagos indevidamente ou usados incorretamente e, quando adequado, sanções administrativas e financeiras, nos termos do Regulamento (UE, Euratom) n.o 966/2012.
(24)
A fim de otimizar a eficácia e a eficiência das atividades previstas para o Ano Europeu é importante realizar um conjunto de atividades preparatórias em 2014.
(25)
A Comissão já tomou diversas medidas para promover as políticas de desenvolvimento e informar os cidadãos da União sobre a sua política de cooperação para o desenvolvimento. As medidas existentes deverão ser utilizadas, sempre que possível, em proveito e no quadro do Ano Europeu.
(26)
A principal responsabilidade pela sensibilização dos cidadãos para as questões do desenvolvimento incumbe aos Estados-Membros. A ação ao nível da União vem adicionar-se às ações adotadas a nível nacional, regional e local neste contexto e completá-las, tal como salientado na Declaração política, assinada em 22 de outubro de 2008 pelo Parlamento Europeu, o Conselho e a Comissão, intitulada «Parceria para a comunicação sobre a Europa».
(27)
Atendendo a que os objetivos da presente decisão não podem ser suficientemente alcançados pelos Estados-Membros devido à necessidade de parcerias multilaterais, de um intercâmbio transnacional de informações e de uma sensibilização e divulgação de boas práticas ao nível da União, mas podem, devido à dimensão do Ano Europeu, ser mais bem alcançados ao nível da União, a União pode adotar medidas, em conformidade com o princípio de subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do TUE. Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no mesmo artigo, a presente decisão não excede o necessário para alcançar esses objetivos,
ADOTARAM A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Objeto
O ano de 2015 é proclamado o «Ano Europeu para o Desenvolvimento» («o Ano Europeu»).
O lema do Ano Europeu é «O nosso mundo, a nossa dignidade, o nosso futuro».
Artigo 2.o
Objetivos
Os objetivos do Ano Europeu são os seguintes:
a)
Informar os cidadãos da União sobre a cooperação para o desenvolvimento da União e dos respetivos Estados-Membros, realçando os resultados que a União, juntamente com os Estados-Membros, já alcançou e que continuará a procurar alcançar como ator a nível mundial, em consonância com os mais recentes debates sobre o quadro geral pós-2015;
b)
Fomentar a participação direta, o pensamento crítico e o interesse ativo dos cidadãos da União e dos interessados na cooperação para o desenvolvimento, inclusive na formulação e execução das respetivas políticas; e
c)
Sensibilizar para os benefícios decorrentes da política de cooperação para o desenvolvimento da União não apenas para os beneficiários da ajuda ao desenvolvimento da União mas também para os cidadãos da União, alcançar uma mais ampla compreensão da coerência das políticas numa perspetiva de desenvolvimento, e promover junto dos cidadãos da Europa e dos países em desenvolvimento um sentimento comum de responsabilidade, solidariedade e oportunidade, num mundo em mutação e cada vez mais interdependente.
Artigo 3.o
Medidas
1. As medidas tomadas para alcançar os objetivos do Ano Europeu, que podem ser organizadas aos níveis da União, nacional, regional ou local, tal como estabelecido no anexo, e nos países parceiros, nos termos do artigo 6.o, n.o 5, incluem as seguintes:
a)
Campanhas de comunicação para disseminar mensagens fundamentais destinadas ao público em geral e a audiências mais específicas, nomeadamente aos jovens e a outros grupos alvo, inclusive através dos media sociais;
b)
Organização de conferências, eventos e iniciativas com todas as partes interessadas para incentivar a participação ativa e o debate e sensibilizar a todos os níveis;
c)
Medidas concretas nos Estados-Membros destinadas a promover os objetivos do Ano Europeu, em especial através da educação para o desenvolvimento, do intercâmbio de informações e da partilha de experiência e boas práticas entre as administrações nacionais, regionais e locais e outras organizações; e
d)
Realização de estudos e inquéritos, e divulgação dos respetivos resultados.
2. A Comissão pode identificar outras medidas que contribuam para os objetivos do Ano Europeu e permitir referências ao Ano Europeu e ao respetivo lema na promoção dessas medidas, desde que contribuam para alcançar os referidos objetivos.
Artigo 4.o
Coordenação com os Estados-Membros
1. A Comissão convida cada Estado-Membro a nomear um coordenador nacional como responsável pela organização da participação desse Estado-Membro no Ano Europeu. Os Estados-Membros informam a Comissão de tal nomeação.
2. Os coordenadores nacionais devem, em estreita coordenação com a Comissão, consultar e cooperar com uma vasta gama de partes interessadas, incluindo a sociedade civil e o setor privado, os parlamentos nacionais, os parceiros sociais e, quando for o caso, as agências nacionais, o Estado Federal ou o nível de governação infranacional, incluindo as autoridades regionais e locais, e se for caso disso, os países e territórios ultramarinos associados (PTU), e os pontos de contacto para os programas relevantes da União.
3. A Comissão convida os Estados-Membros a enviarem-lhe, até 1 de setembro de 2014, os seus programas de trabalho, que apresentem em detalhe as atividades nacionais planeadas para o Ano Europeu, de acordo com os objetivos do Ano Europeu, e pormenores das medidas indicadas no anexo.
4. Antes de aprovar os programas de trabalho, a Comissão verifica se essas atividades cumprem, de acordo com o Regulamento (UE, Euratom) n.o 966/2012 e o Regulamento Delegado (UE) n.o 1268/2012 da Comissão (7), os objetivos do Ano Europeu.
Artigo 5.o
Participação
A participação nas atividades do Ano Europeu a financiar pelo orçamento da União é aberta aos Estados-Membros, e aos países candidatos que beneficiam de uma estratégia de pré-adesão, em conformidade com os princípios gerais e as condições gerais aplicáveis à participação destes países em programas da União estabelecidos nos respetivos acordos-quadro e em decisões do Conselho de Associação.
Artigo 6.o
Coordenação ao nível da União e execução
1. A Comissão executa a presente decisão ao nível da União, em especial mediante a adoção das decisões de financiamento necessárias nos termos dos regulamentos que estabelecem os instrumentos para financiamento da ação externa relevantes para as ações em questão, a saber, o Instrumento Europeu para a Democracia e os Direitos Humanos, criado pelo Regulamento (UE) n.o 235/2014do Parlamento Europeu e do Conselho (8), o Instrumento Europeu de Vizinhança, o Instrumento para a Estabilidade e a Paz, criado pelo Regulamento (UE) n.o 230/2014 do Parlamento Europeu e do Conselho (9), o Instrumento de Assistência de Pré-Adesão (IPA II), criado pelo Regulamento (UE) n.o 231/2014 do Parlamento Europeu e do Conselho (10), e o Instrumento de Parceria para a cooperação com países terceiros, criado pelo Regulamento (UE) n.o 234/2014 do Parlamento Europeu e do Conselho (11) (a seguir referidos conjuntamente como «instrumentos» e a título individual como «instrumento»).
2. A Comissão, juntamente com o Serviço Europeu de Ação Externa (SEAE), coopera estreitamente com o Parlamento Europeu, o Conselho e os Estados-Membros, o Comité Económico e Social Europeu, o Comité das Regiões e os organismos e associações ativos no domínio do desenvolvimento ao nível da União.
3. A Comissão organiza reuniões com os coordenadores nacionais para coordenar a execução do Ano Europeu e trocar informações sobre a sua execução ao nível da União e dos Estados-Membros. A Comissão pode convidar para as suas reuniões, na qualidade de observadores, representantes da sociedade civil e das autoridades regionais e locais, assim como deputados do Parlamento Europeu.
4. A Comissão organiza reuniões com todas as partes interessadas relevantes que participam na cooperação para o desenvolvimento da União para lhe prestarem assistência na execução do Ano Europeu ao nível da União. Os coordenadores nacionais são convidados para essas reuniões.
5. A Comissão atribui prioridade ao Ano Europeu nas atividades de comunicação das suas representações nos Estados-Membros e das delegações da UE nos países parceiros. Com vista à sua participação nas atividades relativas ao Ano Europeu quer estas tenham lugar na União quer em países terceiros, os parceiros de desenvolvimento em países terceiros são apoiados pelas delegações da União ao passo que os PTU são apoiados através dos canais institucionais apropriados.
6. O SEAE e as delegações da União fazem do Ano Europeu parte integrante das suas atividades correntes de informação e comunicação.
Artigo 7.o
Coerência e complementaridade
Nos termos dos regulamentos que estabelecem os instrumentos de financiamento para ação externa relevantes para a ação em questão, a Comissão assegura que as medidas previstas na presente decisão são coerentes com outras medidas da União, nacionais e regionais que contribuam para alcançar os objetivos do Ano Europeu, e que complementam plenamente as medidas da União, nacionais e regionais.
Artigo 8.o
Disposições específicas de apoio financeiro e não financeiro
1. As medidas à escala da União referidas na parte A do anexo implicam um procedimento de adjudicação de contrato público ou a atribuição de subvenções financiados pela União, nos termos dos títulos V e VI do Regulamento (UE, Euratom) n.o 966/2012.
2. As medidas à escala da União referidas na parte B do anexo podem ser cofinanciadas a pela União.
3. A Comissão pode conceder cofinanciamento a cada coordenador nacional, pelo procedimento descrito na Parte C do anexo.
4. Se adequado e sem prejuízo dos seus objetivos e orçamento, os programas existentes que contribuem para a promoção do desenvolvimento podem apoiar a realização do Ano Europeu. Além disso, os esforços excecionais dos Estados-Membros para gerir eventos ou grupos de trabalho internacionais relacionados com o desenvolvimento podem também ser tidos em conta nos programas de trabalho nacionais.
5. A Comissão pode conceder apoio não financeiro a atividades realizadas por organizações públicas e privadas e que sejam conformes com o artigo 3.o, n.o 2.
6. Para serem consideradas elegíveis para financiamento ao abrigo da presente decisão, as medidas devem corresponder a uma utilização eficaz da despesa pública, proporcionar valor acrescentado e ser orientadas para os resultados.
Artigo 9.o
Proteção dos interesses financeiros da União
1. A Comissão toma as medidas necessárias para assegurar que, no quadro da execução das ações financiadas ao abrigo da presente decisão, os interesses financeiros da União sejam protegidos mediante a aplicação de medidas preventivas contra a fraude, a corrupção e outras atividades ilegais, por verificações e inspeções eficazes e, se forem detetadas irregularidades, pela recuperação dos montantes pagos indevidamente e, se for caso disso, pela aplicação de sanções efetivas, proporcionadas e dissuasivas.
2. A Comissão, ou os seus representantes, e o Tribunal de Contas dispõem de poderes para auditar, com base em documentos e em inspeções e verificações no local, todos os beneficiários de subvenções, contratantes e subcontratantes que tenham recebido fundos da União ao abrigo da presente decisão.
3. O Organismo Europeu de Luta Antifraude (OLAF) pode realizar inquéritos, incluindo inspeções e verificações no local, em conformidade com as disposições e procedimentos estabelecidos no Regulamento (Euratom, CE) n.o 2185/96 do Conselho (12) e no Regulamento (UE, Euratom) n.o 883/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (13), a fim de apurar a existência de fraude, corrupção ou outras atividades ilícitas que afetem os interesses financeiros da União, no âmbito de uma convenção de subvenção ou de uma decisão de subvenção ou de um contrato financiados ao abrigo da presente decisão.
Artigo 10.o
Apresentação de relatórios e avaliação
Até 31 de dezembro de 2016, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu, ao Conselho, ao Comité Económico e Social Europeu e ao Comité das Regiões um relatório sobre a execução, os resultados e a avaliação global das medidas previstas na presente decisão, a fim de considerar um acompanhamento adequado.
Artigo 11.o
Entrada em vigor
A presente decisão entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Estrasburgo, em 16 de abril de 2014.