РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 март 2014 година
за създаване на специална програма за контрол и инспекции на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, риба меч в Средиземно море, и на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море
(нотифицирано под номер C(2014) 1717)
(2014/156/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006 (1), и по-специално член 95 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1224/2009 се прилага за всички дейности, обхванати от общата политика в областта на рибарството, извършвани на територията на държавите членки или във водите на Съюза, или от негови риболовни кораби, или, без да се засяга основната отговорност на държавата членка на знамето, от граждани на държавите членки, и установява по-специално, че държавите членки гарантират, че контролът, инспекциите и правоприлагането се извършват на недискриминационна основа по отношение на секторите, корабите или лицата и въз основа на управлението на риска.
(2)
С Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета (2) се определят общите правила за прилагане от страна на Съюза на многогодишен план за възстановяване на червения тон (Thunnus thynnus), за който съществува препоръка на Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT).
(3)
С Регламент (ЕО) № 1967/2006 на Съвета (3) се установяват правила относно техническите мерки, плановете за управление, както и конкретни мерки за далекомигриращите видове за целите на опазването, управлението и експлоатацията на живите водни ресурси.
(4)
На 37-ото си годишно заседание през май 2013 г. Генералната комисия по рибарство за Средиземно море (GFCM) одобри Препоръка № 37/2013/1 на GFCM (4) относно многогодишен план за управление за риболова на малки пелагични запаси в географска подзона 17 на GFCM (Северно Адриатическо море) и относно преходните мерки за опазване за риболов на малки пелагични запаси в географска подзона 18 (южната част на Адриатическо море).
(5)
На годишното си заседание през 2011 г. ICCAT прие Препоръка [11-03] (5) относно мерките за управление на средиземноморската риба меч. Разпоредбите на препоръки, одобрени от регионалните организации за управление на рибарството, са задължителни за държавите членки и следователно са от значение за настоящото решение, което се отнася до начина, по който държавите членки планират и извършват контрол и инспекции на дейностите, провеждани в обхвата на общата политика в областта на рибарството.
(6)
В член 95 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 се предвижда възможността Комисията да определи, заедно със съответните държави членки, областите на рибарството, които да бъдат обхванати от специална програма за контрол и инспекции. Тази специална програма за контрол и инспекции трябва да определи целите, приоритетите и процедурите, както и показателите за инспекционните дейности, които се установяват въз основа на управлението на риска и се преразглеждат периодично след извършване на анализ на постигнатите резултати. Съответните държави членки са длъжни да предприемат необходимите мерки, за да осигурят изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции, по-специално по отношение на необходимите човешки и материални ресурси и периодите и зоните, в които те се осъществяват.
(7)
В член 95, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 се предвижда специалната програма за контрол и инспекции да определя референтните показатели за инспекционните дейности, които трябва да се основават на управление на риска. Затова е целесъобразно да се определят общи критерии за оценка и управление на риска за дейности по разглеждане, инспекция и проверка, за да могат да се направят навременни анализи на риска и глобални оценки на необходимата информация за контрол и инспекции. Целта на общите критерии е гарантирането на хармонизиран подход при инспекциите и проверките във всички държави членки и установяване на равностойни условия за всички оператори.
(8)
Специалната програма за контрол и инспекции следва да бъде разработена за периода от 16 март 2014 г. до 15 март 2018 г. и да се изпълнява от Гърция, Испания, Италия, Кипър, Малта, Португалия, Словения, Франция и Хърватия.
(9)
В член 98, параграфи 1 и 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011 на Комисията (6) се предвижда компетентните органи на държавите членки да приемат отчитащ риска подход за избор на цели за инспектиране - без да се засягат разпоредбите, съдържащи се в многогодишните планове, като използват цялата налична информация, и в рамките на отчитаща риска стратегия за контрол и правоприлагане всяка държава членка да извършва необходимите инспекционни дейности по обективен начин, за да се избегне задържане на борда, трансбордиране, разтоварване, преработка, транспортиране, съхранение, предлагане за продажба и складиране на продукти от риболов, произхождащи от дейности, които не съответстват на правилата на общата политика в областта на рибарството.
(10)
Европейската агенция за контрол на рибарството, създадена с Регламент (ЕО) № 768/2005 на Съвета (7) (EFCA), координира изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции чрез съвместен план за разполагане, който отчита целите, приоритетите, процедурите и референтните показатели за инспекционните дейности, определени в специалната програма за контрол и инспекции, и посочва средствата за контрол и инспекции, които могат да бъдат обединени от съответната държава членка. Затова следва да бъдат изяснени отношенията между процедурите, определени от специалната програма за контрол и инспекции, и тези, определени от съвместния план за разполагане.
(11)
За да се хармонизират процедурите за контрол и инспекции на риболовните дейности, насочени към запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, риба меч в Средиземно море и запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море, и за да се гарантира успехът на многогодишните планове и мерките за управление за тези запаси и видове риболов, е целесъобразно да се изготвят правила относно контролните и инспекционни дейности, провеждани от компетентните органи на съответните държави членки, включително взаимния достъп до съответните данни. За тази цел интензитетът и приоритетите на контролните и инспекционни дейности следва да се определят чрез цели и целеви показатели.
(12)
Съвместни контролни и надзорни дейности на съответните държави членки следва да се провеждат, когато е приложимо, в съответствие със съвместните планове за разполагане, установени от EFCA, за да се постигне по-голямо уеднаквяване на практиките за контрол, инспекции и надзор и да се допринесе за развитието на координация на дейностите за контрол, инспекции и надзор между компетентните органи на тези държави членки.
(13)
Получените от прилагането на специалната програма за контрол и инспекции резултати следва да се оценяват посредством годишни доклади за оценка, които се предават от всяка от съответните държави членка до Комисията и до EFCA.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани със съответните държави членки. Затова адресати на настоящото решение следва да са посочените държави членки.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по рибарство и аквакултури,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и определения
С настоящото решение се установява специална програма за контрол и инспекции на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, риба меч в Средиземно море и на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море.
Източната част на Атлантическия океан, Средиземно море и Северно Адриатическо море ще бъдат наричани по-долу „съответните зони“.
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„Северно Адриатическо море“ означава зоната, определена като такава в приложение I към Регламент (ЕС) № 1343/2011 на Европейския парламент и на Съвета (8);
б)
„Средиземно море“ означава подзони 37.1, 37.2 и 37.3 на Организация на ООН за прехрана и земеделие (ФАО);
в)
„Източната част на Атлантическия океан“ означава зони VII, VIII, IX, X на Международния съвет за изследване на морето (ICES), както са определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), и на подразделение на ФАО 34.1.2.
Член 2
Обхват
1. Специалната програма за контрол и инспекции обхваща по-специално следните дейности:
а)
риболовни дейности по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 в съответните зони;
б)
свързани с риболов дейности, включително отглеждане, претегляне, преработка, пускане на пазара, транспортиране и съхранение на продукти от риболов;
в)
спортен и любителски риболов;
г)
внос, както е определено в член 2, параграф 11 от Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета (10);
д)
износ, както е определено в член 2, параграф 13 от Регламент (ЕО) № 1005/2008.
2. Специалната програма за контрол и инспекция се прилага до 15 март 2018 г.
3. Специалната програма за контрол и инспекции се изпълнява от Гърция, Испания, Италия, Кипър, Малта, Португалия, Словения, Франция и Хърватия (наричани по-долу „съответните държави членки“).
ГЛАВА II
ЦЕЛИ, ПРИОРИТЕТИ, ПРОЦЕДУРИ И ПОКАЗАТЕЛИ
Член 3
Цели
1. Специалната програма за контрол и инспекции осигурява еднакво и ефективно прилагане на мерките за опазване и контрол, приложими към запасите, посочени в член 1.
2. Контролните и инспекционни дейности, които се осъществяват по специалната програма за контрол и инспекции, имат за цел по-специално да гарантират спазването на следните разпоредби:
а)
управление на възможностите за риболов и всички свързани с тях конкретни условия, включително наблюдение на усвояването на квотите, режима на риболовното усилие и техническите мерки, прилагани в съответните зони;
б)
задължения за докладване, приложими към риболовни дейности, по-специално по отношение на надеждността на записаните и докладваните данни;
в)
задължението за разтоварване на сушата на целия улов за запасите и областите, засегнати от настоящото решение, които са предмет на задължение за разтоварване в съответствие с Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11);
г)
специфични разпоредби, одобрени от регионалните организации за управление на рибарството по отношение на запасите и зоните, засегнати от настоящото решение.
Член 4
Приоритети
1. Съответните държави членки провеждат контролни и инспекционни дейности по отношение на риболовни дейности от страна на риболовни кораби и свързани с риболов дейности на други оператори въз основа на стратегия за управление на риска, в съответствие с член 4, параграф 18 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и член 98 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011.
2. Всеки риболовен кораб, група риболовни кораби, категория риболовен уред, оператор или свързана с риболов дейност за всеки запас, посочен в член 1, подлежи на контрол и инспекции в зависимост от степента на приоритет, определена по силата на параграф 3.
3. Всяка съответна държава членка определя приоритета въз основа на резултатите от оценката на риска, извършена в съответствие с процедурите, предвидени в член 5.
Член 5
Процедури за оценка на риска
1. Съответните държави членки оценяват рисковете по отношение на запасите и съответните зони въз основа на таблицата, съдържаща се в приложение I.
2. Оценката на риска на всяка съответна държава членка отчита, въз основа на досегашния опит и като използва цялата налична и подходяща информация, доколко е вероятно неспазване и при наличието на такова, какви са потенциалните последици. Чрез съчетаването на тези елементи всяка съответна държава членка определя нивото на риск („много ниско“, „ниско“, „средно“, „високо“ и „много високо“) за всяка категория инспекции, посочена в член 4, параграф 2.
3. Когато риболовен кораб, плаващ под знамето на държава членка, която не е съответна държава членка, или риболовен кораб на трета държава извършва дейност в зоните, посочени в член 1, му се определя ниво на риск в съответствие с параграф 3. При липса на информация и освен ако органите на държавата на знамето на риболовния кораб не предоставят в рамките на член 9 резултатите от собствената си оценка на риска, извършена в съответствие с член 4, параграф 2 и с параграф 3, които водят до различно ниво на риск, той се разглежда като риболовен кораб с „много високо“ ниво на риск.
Член 6
Стратегия за управление на риска
1. Въз основа на своята оценка на риска всяка засегната държава членка определя стратегия за управление на риска, насочена към гарантиране на спазването на разпоредбите. Тази стратегия включва определяне, описване и разпределяне на подходящи икономически ефективни инструменти за контрол и инспекционни средства в зависимост от същността и очакваното ниво на всеки риск, както и постигането на целевите показатели.
2. Стратегията за управление на риска, посочена в параграф 1, се съгласува на регионално равнище чрез съвместен план за разполагане, определен в член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 768/2005.
Член 7
Връзка с процедури на съвместни планове за разполагане
1. В рамките на съвместен план за разполагане, когато е приложимо, всяка съответна държава членка съобщава на EFCA резултатите от своята оценка на риска, извършена в съответствие с член 5, параграф 3, и по-специално списък на очакваните нива на риск със съответните цели за инспектиране.
2. Когато е целесъобразно, списъците с нивата на риск и целите, посочени в параграф 1, се актуализират, като се използва информацията, събрана по време на съвместни инспекционни и надзорни дейности. EFCA се уведомява незабавно след приключването на всяка актуализация.
3. EFCA използва информацията, получена от съответните държави членки, за да координира стратегията за управление на риска на регионално равнище в съответствие с член 6, параграф 2.
Член 8
Целеви показатели
1. Без да се засягат референтните показатели, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1224/2009 и в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1005/2008, целевите показатели, отнасящи се за „високо“ и „много високо“ ниво на риска за риболовни кораби, капани или други оператори, са изложени в приложение II.
2. За някои от видовете, посочени в настоящото решение, целите за всички нива на риска са посочени в приложение II.
3. Целевите показатели за „много ниско“, „ниско“, „средно“ ниво на риска за риболовни кораби, капани или други оператори се определят от съответните държави членки с националните програми за контролна дейност, посочени в член 46 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, и националните мерки, посочени в член 95, параграф 4 от същия регламент.
4. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 държавите членки могат да прилагат алтернативно други целеви показатели, изразени под формата на подобряване на степента на спазване, при условие че:
а)
подробен анализ на риболовните дейности или свързаните с риболов дейности и въпроси във връзка с правоприлагането оправдава необходимостта от установяване на целеви показатели под формата на подобряване на степента на спазване;
б)
референтните показатели, изразени под формата на подобряване на степента на спазване, се съобщят на Комисията и последната не направи възражение срещу тях в срок от 90 дни, те не са дискриминационни и не засягат целите, приоритетите и процедурите, базирани на анализ на риска, определени от специалната програма за контрол и инспекции.
5. Всички цели и целеви показатели се оценяват ежегодно въз основа на докладите за оценка, посочени в член 13, параграф 1, и при необходимост се изменят съответно в рамките на оценката, посочена в член 13, параграф 4.
6. Когато е приложимо, целевите показатели, посочени в настоящия член, влизат в сила чрез съвместен план за разполагане.
ГЛАВА III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 9
Сътрудничество между държавите членки и с трети държави
1. Съответните държави членки си сътрудничат при изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции.
2. Където е необходимо, всички други държави членки си сътрудничат със съответните държави членки.
3. Държавите членки могат да си сътрудничат с компетентните органи на трети държави при изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции.
Член 10
Съвместни инспекционни и надзорни дейности
1. За целите на повишаването на ефикасността и ефективността на своите национални системи за контрол на рибарството съответните държави членки предприемат съвместни инспекционни и надзорни дейности във водите под своя юрисдикция и когато е уместно, на своя територия. Когато е приложимо, тези дейности се извършват в рамките на съвместните планове за разполагане, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 768/2005.
2. За целите на съвместните инспекционни и надзорни дейности всяка съответна държава членка:
а)
предприема необходимото длъжностни лица от другите съответни държави членки да бъдат поканени да участват в съвместните инспекционни и надзорни дейности;
б)
разработва съвместни оперативни процедури, приложими за своите плавателни съдове, които осъществяват надзора;
в)
определя контактни точки, посочени в член 80, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, когато е уместно.
3. Длъжностни лица и инспектори на Съюза могат да участват в съвместните инспекционни и надзорни дейности.
Член 11
Обмен на данни
1. За целите на изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции всяка съответна държава членка осигурява пряк електронен обмен на данни, посочени в член 111 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и приложение XII към Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011, с други съответни държави членки и EFCA.
2. Данните, посочени в параграф 1, се отнасят до риболовни дейности и свързани с риболов дейности, извършвани в зоните, обхванати от специалната програма за контрол и инспекции.
Член 12
Информация
1. До пълното изпълнение на дял XII, глава III от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и в съответствие с формата, определен в приложение III към настоящото решение, всяка съответна държава членка съобщава по електронен път на Комисията и на EFCA следната информация:
а)
обозначение, дата и вид на всяка извършена операция за контрол или инспекция;
б)
идентификация на всеки риболовен кораб (номер в регистъра на флота на Съюза), капан, превозно средство и оператор (наименование на дружеството), подложени на контрол или инспекции;
в)
когато е уместно, вида на риболовните уреди, които са били проверени; и
г)
в случай че са били установени едно или няколко нарушения:
i)
видовете нарушения;
ii)
фактическото положение на последващите действия по отношение на нарушенията (например разследване по делото, висящо дело, дело в процес на обжалване); и
iii)
санкциите, наложени в резултат на нарушенията: размер на глобите, стойност на конфискуваната риба или уреди, присъдените точки в съответствие с член 126, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011, или друг вид санкции.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се съобщава за всеки контрол или инспекция и продължава да се записва и актуализира във всеки доклад, докато разследването приключи съгласно законодателството на съответната държава членка. Когато не се предприемат действия след откриване на тежко нарушение, се добавя обяснение.
3. За риболовните дейности, експлоатиращи запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море и риба меч в Средиземно море, посочената в параграфи 1 и 2 информация се съобщава по електронен път на Комисията и на EFCA на 15 септември и се актуализира на 31 януари следващата година.
4. За риболовните дейности, експлоатиращи запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море, посочената в параграфи 1 и 2 информация се съобщава по електронен път на Комисията и на EFCA на 15 април и се актуализира на 31 януари следващата година.
Член 13
Оценка
1. Всяка съответна държава членка изпраща до 31 март на годината, следваща съответната календарна година, на Комисията и на EFCA доклад за оценка на ефективността на контролните и инспекционни дейности, проведени съгласно специалната програма за контрол и инспекции.
2. Докладът за оценка, посочен в параграф 1, съдържа най-малко информацията, посочена в приложение IV. Съответните държави членки могат също така да включат в своя доклад за оценка други дейности, като обучение или информационни сесии, предназначени да подобрят спазването на разпоредбите от страна на риболовни кораби, капани и други оператори.
3. EFCA взема предвид докладите за оценка, посочени в параграф 1, за своята годишна оценка на ефективността на съвместните планове за разполагане, посочена в член 14 от Регламент (ЕО) № 768/2005.
4. Веднъж годишно Комисията свиква заседание на Комитета по рибарство и аквакултури, за да оцени дали специалната програма за контрол и инспекции е подходяща, уместна и ефективна, както и цялостното ѝ въздействие върху спазването на разпоредбите от страна на риболовни кораби, капани и други оператори, въз основа на докладите за оценка, посочени в параграф 1. Целите и целевите показатели, посочени в приложение II, могат да бъдат съответно преразгледани.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 19 март 2014 година.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 19 de março de 2014
que estabelece um programa específico de controlo e inspeção para as pescarias que exploram unidades populacionais de atum-rabilho no Atlântico Este e no Mediterrâneo e de espadarte no Mediterrâneo, e para as pescarias que exploram unidades populacionais de sardinha e biqueirão no Adriático setentrional
[notificada com o número C(2014) 1717]
(2014/156/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1224/2009 do Conselho, de 20 de novembro de 2009, que institui um regime comunitário de controlo a fim de assegurar o cumprimento das regras da política comum das pescas, altera os Regulamentos (CE) n.o 847/96, (CE) n.o 2371/2002, (CE) n.o 811/2004, (CE) n.o 768/2005, (CE) n.o 2115/2005, (CE) n.o 2166/2005, (CE) n.o 388/2006, (CE) n.o 509/2007, (CE) n.o 676/2007, (CE) n.o 1098/2007, (CE) n.o 1300/2008, (CE) n.o 1342/2008, e revoga os Regulamentos (CEE) n.o 2847/93, (CE) n.o 1627/94 e (CE) n.o 1966/2006 (1), nomeadamente o artigo 95.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 1224/2009 é aplicável a todas as atividades abrangidas pela PCP exercidas no território dos Estados-Membros ou nas águas da União, por navios de pesca da União ou, sem prejuízo da responsabilidade principal do Estado-Membro de pavilhão, por nacionais dos Estados-Membros, e estabelece, nomeadamente, que os Estados-Membros devem assegurar que as ações de controlo, inspeção e execução sejam realizadas sem qualquer discriminação no que respeita aos setores, navios ou pessoas, com base na gestão do risco.
(2)
O Regulamento (CE) n.o 302/2009 do Conselho (2) estabelece as regras gerais para a aplicação, por parte da União, de um plano plurianual de recuperação do atum-rabilho (Thunnus thynnus) recomendado pela Comissão Internacional para a Conservação dos Tunídeos do Atlântico (ICCAT).
(3)
O Regulamento (CE) n.o 1967/2006 do Conselho (3) estabelece regras relativas a medidas técnicas, planos de gestão e medidas específicas para as espécies altamente migradoras, com vista à conservação, gestão e exploração dos recursos aquáticos vivos.
(4)
Na sua 37.a reunião anual, em maio de 2013, a Comissão Geral das Pescas do Mediterrâneo (CGPM), aprovou a Recomendação CGPM 37/2013/1 (4) relativa a um plano de gestão plurianual para as pescarias de unidades populacionais de pequenos pelágicos na subzona geográfica 17 da CGPM (Adriático setentrional) e a medidas de conservação transitórias para a pesca de unidades populacionais de pequenos pelágicos na subzona geográfica 18 (Adriático meridional).
(5)
Na sua reunião anual de 2011, a ICCAT adotou a Recomendação [11-03] (5) sobre medidas de gestão para o espadarte do Mediterrâneo. As disposições constantes de recomendações aprovadas pelas organizações regionais de gestão das pescas são vinculativas para os Estados-Membros e, por conseguinte, relevantes para a presente decisão, que incide no modo como os Estados-Membros devem planear, programar e realizar as suas ações de controlo e inspeção das atividades exercidas no âmbito da PCP.
(6)
O Regulamento (CE) n.o 1224/2009 prevê, no artigo 95.o, a possibilidade de a Comissão determinar, em concertação com os Estados-Membros em causa, as pescarias que devem ser objeto de um programa específico de controlo e inspeção. Esse programa deve definir os objetivos, as prioridades, os procedimentos e os marcos de referência para as atividades de inspeção, devendo estes últimos ser estabelecidos com base na gestão do risco e revistos periodicamente, após análise dos resultados alcançados. Os Estados-Membros em causa são obrigados a adotar as medidas adequadas para assegurar a execução dos programas específicos de controlo e inspeção, especialmente no que diz respeito aos recursos humanos e materiais necessários e aos períodos e zonas em que devem ser aplicados.
(7)
O Regulamento (CE) n.o 1224/2009 dispõe, no artigo 95.o, n.o 2, que o programa específico de controlo e inspeção deve precisar marcos de referência para as atividades de inspeção, a estabelecer com base na gestão do risco. Para o efeito, há que definir critérios comuns de avaliação e gestão do risco para as atividades de controlo, inspeção e verificação, de modo a permitir a realização atempada de análises de risco e de avaliações globais das informações pertinentes sobre o controlo e a inspeção. Tais critérios comuns visam garantir uma abordagem harmonizada da inspeção e da verificação em todos os Estados-Membros, bem como condições equitativas para todos os operadores.
(8)
O programa específico de controlo e inspeção deve ser estabelecido para o período compreendido entre 16 de março de 2014 e 15 de março de 2018 e aplicado por Chipre, Croácia, Eslovénia, Espanha, França, Grécia, Itália, Malta e Portugal.
(9)
O Regulamento de Execução (UE) n.o 404/2011 da Comissão (6) determina, no artigo 98.o, n.os 1 e 3, que, sem prejuízo das disposições contidas nos planos plurianuais, as autoridades competentes dos Estados-Membros adotem uma abordagem baseada nos riscos com vista à seleção dos alvos de inspeção, recorrendo a todas as informações disponíveis e, sob reserva de uma estratégia de controlo e repressão baseada no risco, procedam às necessárias atividades de inspeção, de modo objetivo, com vista a impedir a conservação a bordo, o transbordo, o desembarque, a transformação, o transporte, a armazenagem, a comercialização e a detenção de produtos da pesca provenientes de atividades contrárias às regras da PCP.
(10)
À Agência Europeia de Controlo das Pescas (AECP), instituída pelo Regulamento (CE) n.o 768/2005 do Conselho (7), cabe coordenar a implementação do programa específico de controlo e inspeção mediante um plano de utilização conjunta que dê cumprimento aos objetivos, prioridades, procedimentos e marcos de referência para as atividades de inspeção determinados nesse programa e identifique os meios de controlo e inspeção que os Estados-Membros em causa poderiam pôr em comum. Por conseguinte, é necessário clarificar as relações entre os procedimentos definidos no programa específico de controlo e inspeção e os definidos no plano de utilização conjunta.
(11)
A fim de harmonizar os procedimentos de controlo e inspeção das pescarias que exploram unidades populacionais de atum-rabilho no Atlântico Este e no Mediterrâneo, de espadarte no Mediterrâneo e de sardinha e biqueirão no Adriático setentrional e garantir o êxito dos planos plurianuais e das medidas de gestão relativos a essas unidades populacionais e às pescarias que as exploram, convém estabelecer regras para as atividades de controlo e inspeção a exercer pelas autoridades competentes dos Estados-Membros em causa, incluindo o acesso recíproco aos dados pertinentes. Para o efeito, a intensidade e as prioridades das atividades de controlo e inspeção devem ser determinadas por marcos de referência-alvo e objetivos.
(12)
As atividades conjuntas de inspeção e de vigilância dos Estados-Membros em causa devem ser realizadas, se for caso disso, em conformidade com os planos de utilização conjunta estabelecidos pela AECP, a fim de reforçar a uniformidade das práticas de controlo, inspeção e vigilância e favorecer a coordenação, entre as autoridades competentes desses Estados-Membros, daquelas atividades.
(13)
Os resultados da aplicação do programa específico de controlo e inspeção devem ser avaliados com base nos relatórios de avaliação anuais que os Estados-Membros em causa devem enviar à Comissão e à AECP.
(14)
As medidas previstas na presente decisão foram estabelecidas em concertação com os Estados-Membros em causa. Os destinatários da presente decisão são, por conseguinte, esses Estados-Membros.
(15)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão das Pescas e da Aquicultura,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Objeto e definições
A presente decisão estabelece um programa específico de controlo e inspeção para as pescarias que exploram unidades populacionais de atum-rabilho no Atlântico Este e no Mediterrâneo e de espadarte no Mediterrâneo, e para as pescarias que exploram unidades populacionais de sardinha e biqueirão no Adriático setentrional.
O Atlântico Este, o Mediterrâneo e o Adriático setentrional são em seguida denominados «as zonas em causa».
Para efeitos da presente decisão entende-se por:
a)
«Adriático setentrional», a zona definida como tal no anexo I do Regulamento (UE) n.o 1343/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho (8);
b)
«Mediterrâneo», as subzonas 37.1, 37.2 e 37.3 estabelecidas pela Organização para a Alimentação e a Agricultura (FAO);
c)
«Atlântico Este», as subzonas VII, VIII, IX e X estabelecidas pelo Conselho Internacional para a Exploração do Mar (CIEM), como definidas no anexo III do Regulamento (CE) n.o 218/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho (9), e a divisão 34.1.2 da FAO.
Artigo 2.o
Âmbito de aplicação
1. O programa específico de controlo e inspeção abrange, em especial, as seguintes atividades:
a)
Atividades de pesca, na aceção do artigo 4.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1224/2009, nas zonas em causa;
b)
Atividades relacionadas com a pesca, incluindo a criação, a pesagem, a transformação, a comercialização, o transporte e a armazenagem dos produtos da pesca;
c)
A pesca desportiva e recreativa;
d)
Importação, na aceção do artigo 2.o, n.o 11, do Regulamento (CE) n.o 1005/2008 do Conselho (10);
e)
Exportação, na aceção do artigo 2.o, n.o 13, do Regulamento (CE) n.o 1005/2008.
2. O programa específico de controlo e inspeção é aplicável até 15 de março de 2018.
3. O programa específico de controlo e inspeção deve ser aplicado por Chipre, Croácia, Eslovénia, Espanha, França, Grécia, Itália, Malta e Portugal («os Estados-Membros em causa»).
CAPÍTULO II
OBJETIVOS, PRIORIDADES, PROCEDIMENTOS E MARCOS DE REFERÊNCIA
Artigo 3.o
Objetivos
1. O programa específico de controlo e inspeção deve assegurar a implementação uniforme e efetiva das medidas de conservação e de controlo aplicáveis às unidades populacionais referidas no artigo 1.o.
2. As atividades de controlo e inspeção exercidas no âmbito do programa específico de controlo e inspeção devem ter como objetivo, em especial, garantir o cumprimento das seguintes disposições:
a)
A gestão das possibilidades de pesca e quaisquer condições específicas conexas, incluindo a monitorização da utilização das quotas, o regime de gestão do esforço e as medidas técnicas, aplicadas nas zonas em causa;
b)
As obrigações em matéria de comunicação de informações aplicáveis às atividades de pesca, em especial no que respeita à fiabilidade das informações registadas e comunicadas;
c)
A obrigação de desembarcar todas as capturas respeitantes às unidades populacionais e às zonas em causa abrangidas pela presente decisão e sujeitas à obrigação de desembarque em conformidade com o Regulamento (UE) n.o 1380/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (11);
d)
As disposições específicas aprovadas pelas organizações regionais de gestão das pescas no que se refere às unidades populacionais e às zonas abrangidas pela presente decisão.
Artigo 4.o
Prioridades
1. Os Estados-Membros em causa devem proceder ao controlo e inspeção das atividades de pesca exercidas por navios de pesca ou das atividades relacionadas com a pesca efetuadas por outros operadores, com base numa estratégia de gestão do risco, em conformidade com o artigo 4.o, n.o 18, do Regulamento (CE) n.o 1224/2009 e o artigo 98.o do Regulamento de Execução (UE) n.o 404/2011.
2. Relativamente a cada unidade populacional referida no artigo 1.o, todos os navios de pesca, grupos de navios de pesca, categorias de artes de pesca, operadores ou atividades relacionadas com a pesca devem ser objeto de controlos e inspeções em função do nível de prioridade atribuído nos termos do n.o 3.
3. Cada Estado-Membro em causa deve atribuir um nível de prioridade com base nos resultados da avaliação dos riscos efetuada em conformidade com os procedimentos previstos no artigo 5.o.
Artigo 5.o
Procedimentos para a avaliação dos riscos
1. Os Estados-Membros em causa devem avaliar os riscos relativos às unidades populacionais e à(s) zona(s) em causa, com base no quadro constante do anexo I.
2. Na avaliação dos riscos efetuada por cada Estado-Membro em causa devem ser consideradas, com base na experiência passada e em todas as informações disponíveis e pertinentes, a probabilidade de um incumprimento das regras e, se tal se verificar, as suas eventuais consequências. Combinando estes elementos, cada Estado-Membro em causa deve estimar um nível de risco («muito baixo», «baixo», «médio», «elevado» ou «muito elevado») para cada uma das categorias de inspeção a que se refere o artigo 4.o, n.o 2.
3. Se um navio de pesca que arvore o pavilhão de um Estado-Membro que não seja um dos Estados-Membros em causa ou um navio de pesca de um país terceiro operar na(s) zona(s) referidas no artigo 1.o, deve ser-lhe atribuído um nível de risco em conformidade com o n.o 3. Na ausência de informações, deve considerar-se que o navio de pesca apresenta um nível de risco «muito elevado», a menos que as autoridades do seu pavilhão forneçam, no âmbito do artigo 9.o, os resultados de uma avaliação dos riscos que tenham realizado em conformidade com o artigo 4.o, n.o 2, e com o n.o 3, e que conduza a um nível de risco diferente.
Artigo 6.o
Estratégia de gestão do risco
1. Com base na sua avaliação dos riscos, cada Estado-Membro em causa deve definir uma estratégia de gestão do risco destinada a garantir o cumprimento das regras. Essa estratégia deve abranger a identificação, descrição e atribuição de instrumentos de controlo e meios de inspeção adequados e eficientes em termos de custos, adaptados à natureza e ao nível estimado de cada risco, bem como a consecução dos marcos de referência-alvo.
2. A coordenação da estratégia de gestão do risco referida no n.o 1 deve ser assegurada ao nível regional através de um plano de utilização conjunta, na aceção do artigo 2.o, alínea c), do Regulamento (CE) n.o 768/2005.
Artigo 7.o
Procedimentos relacionados com os planos de utilização conjunta
1. No âmbito de um plano de utilização conjunta, se for caso disso, cada Estado-Membro em causa deve comunicar à AECP os resultados da sua avaliação dos riscos efetuada nos termos do artigo 5.o, n.o 3, e, em especial, uma lista dos níveis de risco estimados, com os alvos de inspeção correspondentes.
2. Se for caso disso, a lista dos níveis de risco e dos alvos referida no n.o 1 deve ser atualizada com base nas informações recolhidas durante as atividades conjuntas de inspeção e de vigilância. Uma vez concluída, cada atualização deve ser imediatamente comunicada à AECP.
3. A AECP deve utilizar as informações recebidas dos Estados-Membros em causa para coordenar a estratégia de gestão do risco ao nível regional, em conformidade com o artigo 6.o, n.o 2.
Artigo 8.o
Marcos de referência-alvo
1. Sem prejuízo dos marcos de referência-alvo definidos no anexo I do Regulamento (CE) n.o 1224/2009 e no artigo 9.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1005/2008, são fixados no anexo II os marcos de referência-alvo respeitantes aos níveis de risco «elevado» e «muito elevado» para navios de pesca, armações ou outros operadores.
2. Para algumas das espécies abrangidas pela presente decisão, são estabelecidos, no anexo II, objetivos de controlo para todos os níveis de risco.
3. Os marcos de referência-alvo para navios de pesca, armações ou outros operadores com um nível de risco «muito baixo», «baixo» ou «médio» devem ser determinados pelos Estados-Membros em causa através dos programas de controlo nacionais a que se refere o artigo 46.o do Regulamento (CE) n.o 1224/2009 e das medidas nacionais a que se refere o artigo 95.o, n.o 4, do mesmo regulamento.
4. Em derrogação do disposto nos n.os 1 e 2, os Estados-Membros podem aplicar, em alternativa, marcos de referência-alvo diferentes, expressos em níveis de cumprimento superiores, desde que:
a)
Uma análise pormenorizada das atividades de pesca ou das atividades relacionadas com a pesca e das questões relativas à ação repressiva justifique a necessidade de estabelecer marcos de referência-alvo sob a forma de níveis de cumprimento superiores;
b)
Os marcos de referência expressos em níveis de cumprimento superiores sejam notificados à Comissão e esta não se lhes oponha no prazo de 90 dias, não sejam discriminatórios e não afetem os objetivos, as prioridades e os procedimentos baseados no risco definidos pelo programa específico de controlo e inspeção.
5. Todos os marcos de referência-alvo e objetivos devem ser avaliados anualmente com base nos relatórios de avaliação referidos no artigo 13.o, n.o 1, e, se for caso disso, revistos em conformidade no âmbito da avaliação a que se refere o artigo 13.o, n.o 4.
6. Se for caso disso, um plano de utilização conjunta deve dar cumprimento aos marcos de referência-alvo a que se refere o presente artigo.
CAPÍTULO III
APLICAÇÃO
Artigo 9.o
Cooperação entre Estados-Membros e com países terceiros
1. Os Estados-Membros em causa devem colaborar entre si na aplicação do programa específico de controlo e inspeção.
2. Sempre que necessário, todos os outros Estados-Membros devem cooperar com os Estados-Membros em causa.
3. Os Estados-Membros podem cooperar com as autoridades competentes de países terceiros com vista à aplicação do programa específico de controlo e inspeção.
Artigo 10.o
Atividades conjuntas de inspeção e de vigilância
1. Para aumentar a eficácia e a eficiência dos respetivos sistemas nacionais de controlo das pescas, os Estados-Membros em causa devem exercer atividades conjuntas de inspeção e de vigilância nas águas sob a sua jurisdição e, se for caso disso, no seu território. Se for caso disso, essas atividades devem ser realizadas no âmbito dos planos de utilização conjunta a que se refere o artigo 9.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 768/2005.
2. Para efeitos das atividades conjuntas de inspeção e de vigilância, cada Estado-Membro em causa deve:
a)
Assegurar que agentes de outros Estados-Membros em causa sejam convidados a participar em atividades conjuntas de inspeção e de vigilância;
b)
Estabelecer procedimentos operacionais conjuntos aplicáveis às suas embarcações de vigilância;
c)
Designar, se for caso disso, os pontos de contacto previstos no artigo 80.o, n.o 5, do Regulamento (CE) n.o 1224/2009.
3. Os agentes e os inspetores da União podem participar em atividades conjuntas de inspeção e de vigilância.
Artigo 11.o
Intercâmbio de dados
1. Para efeitos de aplicação do programa específico de controlo e inspeção, cada Estado-Membro em causa deve assegurar o intercâmbio eletrónico direto de dados, referido no artigo 111.o do Regulamento (CE) n.o 1224/2009 e no anexo XII do Regulamento de Execução (UE) n.o 404/2011, com os outros Estados-Membros em causa e com a AECP.
2. Os dados a que se refere o n.o 1 devem estar relacionados com as atividades de pesca e as atividades relacionadas com a pesca exercidas nas zonas abrangidas pelo programa específico de controlo e inspeção.
Artigo 12.o
Informações
1. Na pendência da aplicação integral do título XII, capítulo III, do Regulamento (CE) n.o 1224/2009, e em conformidade com o modelo definido no anexo III da presente decisão, os Estados-Membros em causa devem comunicar por via eletrónica, à Comissão e à AECP, as seguintes informações:
a)
A identificação, a data e o tipo de cada operação de controlo ou de inspeção efetuada;
b)
A identificação de cada navio de pesca (número no ficheiro da frota da União), armação, veículo ou operador (nome da empresa) objeto de controlo ou inspeção;
c)
Se for caso disso, o tipo de arte de pesca inspecionada;
d)
No caso de serem detetadas uma ou mais infrações:
i)
os tipos de infração,
ii)
a fase em que se encontra o processo relativo às infrações (nomeadamente: em investigação, pendente ou em instância de recurso), e
iii)
as sanções impostas por infração: montante das coimas, valor do pescado ou das artes apreendidos, pontos atribuídos em conformidade com o artigo 126.o, n.o 1, do Regulamento de Execução (UE) n.o 404/2011 ou outros tipos de sanções.
2. As informações respeitantes a cada controlo ou inspeção referidas no n.o 1 devem ser comunicadas e continuar a ser indicadas e atualizadas em cada relatório até à conclusão do processo em conformidade com a legislação do Estado-Membro em causa. Sempre que não seja tomada qualquer medida após a deteção de uma infração grave, deve ser apresentada uma justificação.
3. No que respeita às pescarias que exploram unidades populacionais de atum-rabilho no Atlântico Este e no Mediterrâneo e de espadarte no Mediterrâneo, as informações referidas nos n.os 1 e 2 devem ser transmitidas por via eletrónica, à Comissão e à AECP, em 15 de setembro e atualizadas em 31 de janeiro do ano seguinte.
4. No que respeita às pescarias que exploram unidades populacionais de sardinha e biqueirão no Adriático setentrional, as informações referidas nos n.os 1 e 2 devem ser transmitidas por via eletrónica, à Comissão e à AECP, em 15 de abril e atualizadas em 31 de janeiro do ano seguinte.
Artigo 13.o
Avaliação
1. Até 31 de março do ano seguinte ao ano civil pertinente, cada Estado-Membro em causa deve enviar à Comissão e à AECP um relatório de avaliação sobre a eficácia das atividades de controlo e de inspeção exercidas no âmbito do programa específico de controlo e inspeção.
2. O relatório de avaliação referido no n.o 1 deve incluir, no mínimo, as informações enumeradas no anexo IV. Os Estados-Membros em causa podem também incluir nos respetivos relatórios de avaliação outras ações, nomeadamente as sessões de formação ou informação destinadas a melhorar o cumprimento das regras pelos navios de pesca, armações e outros operadores.
3. Para efeitos da avaliação anual da eficácia dos planos de utilização conjunta a que se refere o artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 768/2005, a AECP deve ter em consideração os relatórios de avaliação previstos no n.o 1.
4. A Comissão convoca, uma vez por ano, uma reunião do Comité das Pescas e da Aquicultura, no intuito de avaliar, com base nos relatórios de avaliação a que se refere o n.o 1, a pertinência, a adequação e a eficácia do programa específico de controlo e inspeção, assim como o seu impacto global no cumprimento das regras pelos navios de pesca, armações e outros operadores. Os marcos de referência-alvo e objetivos definidos no anexo II podem ser revistos em conformidade.
Artigo 14.o
Destinatários
Os destinatários da presente decisão são os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 19 de março de 2014.