РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (EС) 2015/296 НА КОМИСИЯТА
от 24 февруари 2015 година
за определяне на процедурни условия за сътрудничество между държавите членки по отношение на електронната идентификация съгласно член 12, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 910/2014 на Европейския парламент и на Съвета относно електронната идентификация и удостоверителните услуги при електронни трансакции на вътрешния пазар
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 910/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 година относно електронната идентификация и удостоверителните услуги при електронни трансакции на вътрешния пазар и за отмяна на Директива 1999/93/ЕО (1), и по-специално член 12, параграф 7 от него,
като има предвид, че:
(1)
Сътрудничеството между държавите членки по отношение на оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация е от съществено значение, за да се осигури високо равнище на доверие и сигурност, отговарящи на степента на риск при такива схеми.
(2)
Съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014 от уведомяващата държава членка се изисква да предостави на останалите държави членки описание на схемата шест месеца предварително, за да могат държавите членки да си сътрудничат по начина, описан в член 12, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 910/2014.
(3)
Сътрудничеството между държавите членки изисква опростени процедури. Оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация не могат да се постигнат чрез процедури, провеждани на различни езици. Използването на английски език по време на сътрудничеството следва да улесни постигането на оперативна съвместимост и сигурност на схемите за електронна идентификация, като обаче преводът на вече съществуващи документи не следва да причини неприемлива тежест.
(4)
Различните елементи на схемите за електронна идентификация се управляват от различни власти или органи в държавите членки. С цел да се позволи ефективно сътрудничество и опростяване на административните процедури, е подходящо да се гарантира, че всяка държава членка има единна точка, чрез която да се осъществява връзка със съответните ѝ власти и органи.
(5)
Обменът на информация, опит и добри практики между държавите членки спомага за разработването на схеми за електронна идентификация и служи като средство за постигане на техническа оперативна съвместимост. Необходимостта от такова сътрудничество е особено обоснована в случаите, когато става въпрос за корекции на вече нотифицирани електронни схеми за идентификация, за промени на схемите за електронна идентификация, за които на държавите членки е била предоставена информация преди уведомяването, и когато настъпят важни събития или инциденти, които могат да засегнат оперативната съвместимост или сигурността на схемите за електронна идентификация. Също така държавите членки следва да разполагат с необходимите средства, за да поискат такъв вид информация относно оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация от останалите държави членки.
(6)
Партньорската проверка на схемите за електронна идентификация следва да се разглежда като процес на взаимно обучение, който допринася за изграждането на доверие между държавите членки и гарантира оперативната съвместимост и сигурността на нотифицираните схеми за електронна идентификация. Това изисква уведомяващите държави членки да предоставят достатъчно информация за своите схеми за електронна идентификация. Трябва обаче да бъде взета предвид необходимостта държавите членки да запазят определени данни поверителни, когато това е от решаващо значение за сигурността.
(7)
За да се гарантира, че процесът на партньорска оценка е ефективен по отношение на разходите и води до ясни и убедителни резултати, и за да се избегне излишната тежест за държавите членки, те следва да проведат една партньорска проверка заедно.
(8)
Държавите членки следва да вземат под внимание оценките на независима трета страна, ако има такива, когато си сътрудничат по въпросите, свързани със схемите за електронна идентификация, включително при извършването на партньорска проверка.
(9)
С цел да се улесни процедурният механизъм за постигане на целите в член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014, следва да бъде създадена мрежа за сътрудничество. Целта е да се осигури форум, който може да включва всички държави членки и да ги ангажира в официално сътрудничество по отношение на практическите аспекти на поддържането на рамката за оперативна съвместимост.
(10)
Мрежата за сътрудничество следва да разглежда проектите на формуляри за уведомяване, предоставени от държавите членки съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, и да предоставя становища с указания по отношение на съответствието на схемите, описани в тях, с изискванията на член 7, член 8, параграфи 1-2 и член 12, параграф 1 от посочения регламент и на акта за изпълнение, посочен в член 8, параграф 3 от същия регламент. В член 9, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 910/2014 се изисква уведомяващите държави членки да опишат как схемата за електронна идентификация, за която се извършва уведомяване, изпълнява изискванията за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014. По-специално, когато държавите членки подготвят изпълнението на задължението си съгласно член 9, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 910/2014 да опишат пред Комисията как схемата за електронна идентификация, за която се извършва уведомяване, изпълнява изискванията за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014, те следва да вземат предвид становищата на мрежата за сътрудничество.
(11)
Всички страни, участващи в уведомяването, следва да вземат под внимание становището на мрежата за сътрудничество като насоки за процесите на пълно сътрудничество, уведомяване и оперативна съвместимост.
(12)
С цел да се гарантира ефективността на процеса на партньорска оценка, провеждан съгласно настоящото решение, е целесъобразно мрежата за сътрудничество да осигури насоки за държавите членки.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден по силата на член 48 от Регламент (ЕС) № 910/2014,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел
Съгласно член 12, параграф 7 от регламента, с настоящето решение се определят процедурните условия за улесняване на сътрудничеството между държавите членки, което е необходимо, за да се гарантира оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация, за които държавите членки възнамеряват да уведомят или са уведомили Комисията. Условията засягат по-специално:
а)
обмена на информация, опит и добри практики във връзка със схемите за електронна идентификация и анализ на значимите новости в сектора на електронната идентификация, както е определено в глава II;
б)
партньорска проверка на схемите за електронна идентификация, както е определено в глава III; както и
в)
сътрудничество чрез мрежата за сътрудничество, както е определено в глава IV.
Член 2
Език на сътрудничеството
1. Освен ако не е договорено друго между съответните държави членки, сътрудничеството се извършва на английски език.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, държавите членки не са длъжни да преведат придружаващите документи по член 10, параграф 2, когато това би създало прекомерна тежест.
Член 3
Единни точки за контакт
1. За целите на сътрудничеството между държавите членки съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 всяка държава членка определя единна точка за контакт.
2. Всяка държава членка съобщава на останалите държави членки и на Комисията информацията относно единната точка за контакт. Комисията публикува онлайн списък на единните точки за контакт.
ГЛАВА II
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ, ОПИТ И ДОБРИ ПРАКТИКИ
Член 4
Обмен на информация, опит и добри практики
1. Държавите членки обменят информация, опит и добри практики във връзка със схемите за електронна идентификация с останалите държави членки.
2. Всяка държава членка съответно информира останалите държави членки, когато въведе която и да е от следните промени, подобрения или корекции, свързани с оперативната съвместимост и нивата на осигуреност на схемата:
а)
подобрения или корекции в своята вече нотифицирана схема за електронна идентификация, когато за тях не е нужно уведомяване съгласно член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014;
б)
промени, подобрения или корекции в описанието на своята схема за електронна идентификация, предоставено съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, когато те са се случили преди уведомяването.
3. Когато държава членка научи за важно развитие или инцидент, което/който няма връзка със нотифицираната ѝ схема за електронна идентификация, но би могло/могъл да засегне сигурността на други нотифицирани схеми за електронна идентификация, тя информира за това останалите държави членки.
Член 5
Искане на информация относно оперативната съвместимост и сигурността
1. Когато държава членка счита, че за да се гарантира оперативната съвместимост между схемите за електронна идентификация, се нуждае от повече информация относно схема за електронна идентификация, отколкото вече е била предоставена от съответната уведомяваща държава членка, тя може да поиска допълнителна информация от последната. Уведомяващата държава членка предоставя тази информация, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
2. С цел да се подобри сигурността на схемите за електронна идентификация, държава членка, която е загрижена по отношение на сигурността на схема, за която е направено уведомяване или тече процесът на уведомяване, може да поиска информация във връзка с елемента, пораждащ загрижеността. Запитаната държава членка предоставя на всички държави членки съответната необходима информация, за да се установи дали е възникнал пробив в сигурността по член 10 от Регламент (ЕС) № 910/2014 или дали е налице реален риск от възникването на такъв пробив, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
Член 6
Обмен на информация чрез единните точки за контакт
Държавите членки обменят информация съгласно членове 4 и 5 посредством единните точки за контакт и предоставят съответната изискана информация без неоправдано забавяне.
ГЛАВА III
ПАРТНЬОРСКА ПРОВЕРКА
Член 7
Принципи
1. Партньорската проверка е механизъм за сътрудничество между държавите членки, чиято цел е да се гарантира оперативната съвместимост и сигурността на нотифицираните схеми за електронна идентификация.
2. Участието на държавите членки в партньорски проверки е доброволно. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, не може да откаже участието на никоя друга държава членка в процеса на партньорска проверка.
3. Всяка държава членка, която участва в процеса на партньорска проверка, поема разходите, които е направила при участието си в този процес.
4. Всяка информация, получена в процеса на партньорска проверка, се използва единствено за тази цел. Представителите на държавите членки, които провеждат партньорската проверка, не разкриват пред трети страни никаква чувствителна или поверителна информация, получена по време на партньорската проверка.
5. Държавите членки, които провеждат партньорската проверка, разкриват всички възможни конфликти на интереси, които могат да имат представителите, посочени от тях за участие в дейностите по партньорската проверка.
Член 8
Започване на процес на партньорска проверка
1. Процесът на партньорска проверка може да бъде започнат по един от двата начина:
а)
Държава членка поисква партньорска проверка за своята схема за електронна идентификация.
б)
Държава членка или държави членки изразяват желание да направят партньорска проверка на схема за електронна идентификация на друга държава членка. В искането си те посочват причините за желанието си да проведат партньорска проверка и обясняват как партньорската проверка би допринесла за оперативната съвместимост или сигурността на схемите за електронна идентификация на държавите членки.
2. Искане по параграф 1 се съобщава на мрежата за сътрудничество съгласно параграф 3. Всяка държава членка, която възнамерява да участва в партньорската проверка, информира мрежата за сътрудничество в срок от един месец.
3. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, предоставя на мрежата за сътрудничество следната информация:
а)
схемата за електронна идентификация, която ще бъде подложена на партньорска проверка;
б)
държавите членки, които ще проведат партньорската проверка;
в)
срокът, в който очакваните резултати ще бъдат предоставени на мрежата за сътрудничество; както и
г)
условията, при които ще се извършва партньорската проверка съгласно член 9, параграф 2.
4. Схема за електронна идентификация не подлежи на нова партньорска проверка в рамките на две години след завършването на предишната партньорска проверка, освен ако не е одобрено друго от мрежата за сътрудничество;
Член 9
Подготовка за партньорската проверка
1. Държавите членки, които ще проведат партньорската проверка, предоставят на държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, имената и данните за контакт на своите представители, които ще извършат партньорската проверка, в срок от 2 седмици, след като тези държави членки са уведомили за намерението си да участват в проверката съгласно член 8, параграф 2. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, може да откаже участието на който и да е представител в случай на конфликт на интереси.
2. Като вземат предвид насоките, предоставени от мрежата за сътрудничество, държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, и участващите в проверката държави членки се договарят относно:
а)
обхвата и правилата на партньорската проверка въз основа на приложното поле на член 7, буква ж) или член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014 и интереса, изразен от участващите в проверката държави членки през началната фаза;
б)
графика на дейностите във връзка с проверката, като се определи краен срок, който не може да надхвърля 3 месеца, след като участващите в проверката държави членки са предоставили имената и данните за контакт на своите представители съгласно параграф 1;
в)
други организационни правила във връзка с процеса на партньорска проверка.
Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, информира мрежата за сътрудничество за договореното.
Член 10
Партньорска проверка
1. Участващите държави членки провеждат съвместно партньорската проверка. Представителите на държавите членки избират помежду си един представител, който координира партньорската проверка.
2. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е обект на партньорска проверка, предоставя на участващите в проверката държави членки формуляра за уведомяване, изпратен до Комисията, или описание на схемата съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, ако за съответната схема за електронна идентификация все още не е било направено уведомяване. Предоставят се и всички придружаващи документи, както и допълнителна съответна информация.
3. Партньорската проверка може да включва, но не се ограничава до, една или повече от следните мерки:
а)
оценката на съответната документация;
б)
анализ на процесите;
в)
технически семинари; както и
г)
разглеждане на оценка на независима трета страна.
4. Участващите в проверката държави членки могат да изискат допълнителна документация, свързана с уведомяването. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е предмет на партньорска проверка, предоставя такава информация, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
Член 11
Резултати от партньорската проверка
В срок от един месец след приключване на процеса на партньорска проверка участващите в проверката държави членки подготвят и представят доклад за мрежата за сътрудничество. Членовете на мрежата за сътрудничество могат да поискат допълнителна информация или пояснения от държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е била предмет на партньорска проверка, или от участващите в проверката държави членки.
ГЛАВА IV
МРЕЖА ЗА СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 12
Създаване и методи на работа
Създава се мрежа за насърчаване на сътрудничеството съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 („мрежата за сътрудничество“). Мрежата за сътрудничество осъществява дейността си чрез комбинация от заседания и писмена процедура.
Член 13
Проект на формуляр за уведомяване
Когато уведомяващата държава членка предоставя описанието на схемата си за електронна идентификация съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, тя предоставя на мрежата за сътрудничество надлежно попълнения проект на формуляр за уведомяване заедно с всички необходими придружаващи документи, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014 и в акта за изпълнение по член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 910/2014.
Член 14
Задачи
Мрежата за сътрудничество се упълномощава да:
а)
улеснява сътрудничеството между държавите членки по отношение на създаването и функционирането на рамката за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 чрез обмен на информация;
б)
създава методи за ефективен обмен на информация по всички въпроси, свързани с електронната идентификация;
в)
проучва важните новости в сектора на електронната идентификация, обсъжда и разработва добри практики в областта на оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация;
г)
приема становища относно разработки във връзка с рамката за оперативна съвместимост по член 12, параграфи 2-4 от Регламент (ЕС) № 910/2014;
д)
приема становища по разработки относно минималните технически спецификации, стандарти и процедури, свързани с нивата на осигуреност, определени в акта за изпълнение, приет съгласно член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 910/2014, и насоките, които придружават посочения акт за изпълнение;
е)
приема насоки относно обхвата на партньорската проверка и нейните условия;
ж)
разглежда резултатите от партньорските проверки съгласно член 11;
з)
разглежда попълнените проекти на формулярите за уведомяване;
и)
приема становища как схема за електронна идентификация с предстоящо уведомяване, чието описание е било предоставено съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, отговаря на изискванията на член 7, член 8, параграфи 1 и 2 и член 12, параграф 1 от посочения регламент и акта за изпълнение по член 8, параграф 3 от същия регламент.
Член 15
Членство
1. В мрежата за сътрудничество членуват държавите членки и страните от Европейското икономическо пространство.
2. Представителите на присъединяващи се държави се поканват от председателя за участие в заседанията на мрежата за сътрудничество като наблюдатели, считано от датата на подписване на договора за присъединяване.
3. Председателят може да покани външни експерти със специфична компетентност по въпрос от дневния ред, които да участват в работата на мрежата за сътрудничество или на подгрупа, създадена на ad hoc основа, след консултация с мрежата за сътрудничество. Освен това председателят може да даде статут на наблюдатели на физически лица и организации след консултация с мрежата за сътрудничество.
Член 16
Функциониране
1. Заседанията на мрежата за сътрудничество се председателстват от Комисията.
2. В съгласие с Комисията мрежата за сътрудничество може да създава подгрупи, които да разглеждат конкретни въпроси въз основа на мандат, определен от мрежата за сътрудничество. Тези подгрупи се разпускат веднага щом мандатът им бъде изпълнен.
3. Членовете на мрежата за сътрудничество, както и поканените експерти и наблюдатели, спазват задълженията за запазване на професионалната тайна, предвидени в Договорите и в правилата за прилагането им, а така също и правилата на Комисията относно сигурността, свързани със защитата на класифицираната информация на ЕС, предвидени в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (2). При неспазване на тези задължения Комисията може да предприеме съответните мерки.
4. Мрежата за сътрудничество провежда заседанията си в сгради на Комисията. Комисията осигурява секретарските услуги.
5. Мрежата за сътрудничество публикува своите становища, приети съгласно член 14, буква и), на специален уебсайт. Когато такова становище съдържа поверителна информация, мрежата за сътрудничество приема неповерителна версия на същото становище за целите на това публикуване.
6. Мрежата за сътрудничество приема свой процедурен правилник чрез обикновено мнозинство на членовете си.
Член 17
Разходи за заседанията
1. Комисията не заплаща за услугите на лицата, които участват в дейностите на мрежата за сътрудничество.
2. Пътните разходи на участниците в заседанията на мрежата за сътрудничество могат да бъдат възстановени от Комисията. Възстановяването се извършва в съответствие с разпоредбите в сила за Комисията и според наличния бюджет, предоставен на службите на Комисията в рамките на годишната процедура за разпределение на средствата.
Член 18
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 24 февруари 2015 година.
DECISÃO DE EXECUÇÃO (UE) 2015/296 DA COMISSÃO
de 24 de fevereiro de 2015
que estabelece as disposições processuais de cooperação entre Estados-Membros em matéria de identificação eletrónica nos termos do artigo 12.o, n.o 7, do Regulamento (UE) n.o 910/2014 do Parlamento Europeu e do Conselho relativo à identificação eletrónica e aos serviços de confiança para as transações eletrónicas no mercado interno
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 910/2014 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de julho de 2014, relativo à identificação eletrónica e aos serviços de confiança para as transações eletrónicas no mercado interno e que revoga a Diretiva 1999/93/CE (1), nomeadamente, o artigo 12.o, n.o 7,
Considerando o seguinte:
(1)
A cooperação entre os Estados-Membros no domínio da interoperabilidade e segurança dos sistemas de identificação eletrónica é essencial para assegurar um nível elevado de confiança e segurança, adequado ao grau de risco destes sistemas.
(2)
O artigo 7.o, alínea g), do Regulamento (UE) n.o 910/2014 exige que, com seis meses de antecedência, o Estado-Membro que efetua a notificação forneça aos outros Estados-Membros uma descrição do sistema, para permitir aos Estados-Membros cooperar da forma descrita no artigo 12.o, n.o 5, do Regulamento (UE) n.o 910/2014.
(3)
A cooperação entre Estados-Membros requer procedimentos simplificados. A interoperabilidade e a segurança dos sistemas de identificação eletrónica não podem ser asseguradas através de procedimentos efetuados em várias línguas. A utilização da língua inglesa vai facilitar a cooperação com vista à interoperabilidade e segurança dos sistemas de identificação eletrónica, não devendo a tradução dos documentos já existentes implicar encargos excessivos.
(4)
Vários elementos dos sistemas de identificação eletrónica são geridos por diferentes autoridades ou organismos nos Estados-Membros. A fim de permitir uma cooperação efetiva e a simplificação dos procedimentos administrativos, convém assegurar que cada Estado-Membro tenha um interlocutor único, através do qual as suas autoridades e organismos competentes podem ser contactados.
(5)
O intercâmbio de informações, experiências e boas práticas entre os Estados-Membros facilita o desenvolvimento dos sistemas de identificação eletrónica e funciona como um instrumento para alcançar a interoperabilidade técnica. A necessidade desta cooperação justifica-se concretamente, no que respeita aos ajustamentos de sistemas de identificação eletrónica já notificados, às alterações dos sistemas de identificação eletrónica relativamente aos quais foi facultada informação aos Estados-Membros antes da notificação, e sempre que se verificam incidentes ou desenvolvimentos importantes que possam afetar a interoperabilidade e segurança dos sistemas de identificação eletrónica. Os Estados-Membros devem igualmente dispor dos meios para solicitar este tipo de informações relativas à interoperabilidade e segurança dos sistemas de identificação eletrónica de outros Estados-Membros.
(6)
A avaliação pelos pares dos sistemas de identificação eletrónica deve ser encarada como um processo de aprendizagem mútua que ajuda a reforçar a confiança entre os Estados-Membros e assegura a interoperabilidade e segurança dos sistemas de identificação eletrónica notificados. Para esse efeito, é necessário que os Estados-Membros que efetuam a notificação forneçam informações suficientes sobre os seus sistemas de identificação eletrónica. Contudo, deve ter-se igualmente em conta a necessidade de os Estados-Membros manterem a confidencialidade de certas informações, quando tal for crucial para a segurança.
(7)
Para assegurar que o processo de avaliação pelos pares é eficaz em termos de custos e produz resultados conclusivos e claros, e para evitar encargos desnecessários para os Estados-Membros, estes devem realizar conjuntamente uma única avaliação.
(8)
No quadro da cooperação sobre as questões relativas aos sistemas de identificação eletrónica, os Estados-Membros devem ter em conta as avaliações de terceiros independentes, quando disponíveis, nomeadamente na realização das avaliações pelos pares.
(9)
Para que as modalidades processuais possam mais facilmente atingir os objetivos fixados no artigo 12.o, n.os 5 e 6, do Regulamento (UE) n.o 910/2014, deve ser criada uma rede de cooperação. Trata-se de garantir a existência de um fórum que possa incluir todos os Estados-Membros, incentivando-os a cooperar formalmente nos aspetos práticos da manutenção do quadro de interoperabilidade.
(10)
A rede de cooperação analisa os projetos de formulários de notificação enviados pelos Estados-Membros ao abrigo da artigo 7.o, alínea g), do Regulamento (UE) n.o 910/2014, e emite pareceres com indicações sobre a conformidade dos sistemas descritos com as exigências previstas no artigo 7.o, no artigo 8.o, n.os 1 e 2, e no artigo 12.o, n.o 1, do referido regulamento e no ato de execução previsto no artigo 8.o, n.o 3, do referido regulamento. O artigo 9.o, n.o 1, alínea e), do Regulamento (UE) n.o 910/2014 exige que os Estados-Membros notificantes descrevam a forma como o sistema de identificação eletrónica notificado cumpre os requisitos de interoperabilidade, em conformidade com o artigo 12.o, n.o 1, do referido regulamento. Em especial, os pareceres da rede de cooperação devem ser tidos em conta pelos Estados-Membros na preparação do cumprimento da obrigação, prevista no artigo 9.o, n.o 1, alínea e), do Regulamento (UE) n.o 910/2014, de descrever à Comissão a forma como o sistema de identificação eletrónica notificado satisfaz os requisitos de interoperabilidade, em conformidade com o artigo 12.o, n.o 1, do referido regulamento.
(11)
Todas as partes envolvidas na notificação devem ter em conta o parecer da rede de cooperação enquanto orientações relativas à plena cooperação, à notificação e aos processos de interoperabilidade.
(12)
A fim de garantir a eficácia do processo de avaliação pelos pares realizado nos termos da presente decisão, importa que a rede de cooperação forneça orientações aos Estados-Membros.
(13)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do comité instituído pelo artigo 48.o do Regulamento (UE) n.o 910/2014,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Objetivo
Nos termos do artigo 12.o, n.o 7, do regulamento, a presente decisão estabelece as disposições processuais para facilitar a cooperação entre os Estados-Membros necessária para garantir a interoperabilidade e segurança dos sistemas de identificação eletrónica que os Estados-Membros pretendem notificar ou notificaram à Comissão. Em especial, estas disposições dizem respeito:
a)
Ao intercâmbio de informações, experiências e boas práticas em matéria de sistemas de identificação eletrónica e à análise dos desenvolvimentos importantes no setor da identificação eletrónica, previsto no capítulo II;
b)
À avaliação pelos pares dos sistemas de identificação eletrónica, prevista no capítulo III; e
c)
À cooperação através da rede de cooperação, prevista no capítulo IV.
Artigo 2.o
Língua de cooperação
1. Salvo acordo em contrário entre os Estados-Membros em causa, a cooperação efetua-se na língua inglesa.
2. Sem prejuízo do disposto no n.o 1, os Estados-Membros não são obrigados a traduzir os documentos de apoio a que se refere o artigo 10.o, n.o 2, sempre que tal constitua um encargo excessivo.
Artigo 3.o
Pontos de contacto únicos
1. Para efeitos de cooperação entre os Estados-Membros nos termos do artigo 12.o, n.os 5 e 6, do Regulamento (UE) n.o 910/2014, cada Estado-Membro deve designar um ponto de contacto único.
2. Cada Estado-Membro deve comunicar aos outros Estados-Membros e à Comissão as informações sobre o ponto de contacto único. A Comissão publica em linha uma lista dos pontos de contacto únicos.
CAPÍTULO II
INTERCÂMBIO DE INFORMAÇÕES, EXPERIÊNCIAS E BOAS PRÁTICAS
Artigo 4.o
Intercâmbio de informações, experiências e boas práticas
1. Os Estados-Membros devem partilhar com os outros Estados-Membros informações, experiências e boas práticas em matéria de sistemas de identificação eletrónica.
2. Em conformidade, cada Estado-Membro deve informar os outros Estados-Membros sempre que introduzir uma das seguintes alterações, desenvolvimentos ou adaptações relacionadas com a interoperabilidade ou os níveis de segurança do regime:
a)
Desenvolvimentos ou adaptações ao seu sistema de identificação eletrónica já notificado, quando estes não exigirem notificação nos termos do artigo 9.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 910/2014;
b)
Alterações, desenvolvimentos ou adaptações na descrição do seu sistema de identificação eletrónica, comunicados nos termos do artigo 7.o, alínea g), do Regulamento (UE) n.o 910/2014, sempre que tenham ocorrido antes da notificação.
3. Quando um Estado-Membro tenha conhecimento de qualquer desenvolvimento importante ou incidente que não esteja relacionado com o seu sistema de identificação eletrónica notificado mas possa afetar a segurança de outros sistemas de identificação eletrónica notificados, deve informar desse facto os outros Estados-Membros.
Artigo 5.o
Pedido de informações sobre interoperabilidade e segurança
1. Quando um Estado-Membro considerar que, para garantir a interoperabilidade entre os sistemas de identificação eletrónica, é necessário dispor de mais informações que ainda não tenham sido comunicadas pelo Estado-Membro que notifica o sistema de identificação eletrónica, pode solicitar tais informações a este último. O Estado-Membro que notifica o sistema deve facultar essas informações, a menos que:
a)
Não detenha essas informações e a sua obtenção implique um encargo administrativo excessivo;
b)
Tais informações digam respeito a questões de segurança pública ou segurança nacional;
c)
Tais informações impliquem questões de confidencialidade comercial, profissional ou empresarial.
2. A fim de melhorar a segurança dos sistemas de identificação eletrónica, um Estado-Membro que encontre um problema de segurança que afete um sistema notificado ou em vias de notificação pode solicitar informações sobre esse problema. O Estado-Membro requerido deve comunicar a todos os Estados-Membros as informações relevantes necessárias para apurar se ocorreu uma violação da segurança referida no artigo 10.o do Regulamento (UE) n.o 910/2014, ou se existe um risco real de que ela possa ocorrer, a menos que:
a)
Não detenha essas informações e a sua obtenção implique um encargo administrativo excessivo;
b)
Tais informações digam respeito a questões de segurança pública ou segurança nacional;
c)
Tais informações impliquem questões de confidencialidade comercial, profissional ou empresarial.
Artigo 6.o
Intercâmbio de informações através dos pontos de contacto únicos
Os Estados-Membros devem proceder ao intercâmbio de informações previsto nos artigos 4.o e 5.o através dos pontos de contacto únicos e fornecer sem demora injustificada as informações relevantes solicitadas.
CAPÍTULO III
AVALIAÇÃO PELOS PARES
Artigo 7.o
Princípios
1. A avaliação pelos pares é um mecanismo de cooperação entre os Estados-Membros que visa garantir a interoperabilidade e a segurança dos sistemas de identificação eletrónica notificados.
2. A participação dos Estados-Membros enquanto pares será voluntária. O Estado-Membro cujo sistema de identificação eletrónica esteja a ser objeto de avaliação pelos pares não pode recusar a participação de qualquer Estado-Membro nesse processo de avaliação.
3. Cada Estado-Membro envolvido no processo de revisão pelos pares deve suportar as despesas decorrentes da sua participação nesse processo.
4. Todas as informações obtidas através do processo de avaliação pelos pares devem ser utilizadas exclusivamente para esse fim. Os representantes dos Estados-Membros que participam na avaliação pelos pares não devem divulgar a terceiros quaisquer informações sensíveis ou confidenciais obtidas no decurso da avaliação pelos pares.
5. Um Estado-Membro que participe na avaliação pelos pares deve revelar os eventuais conflitos de interesses que os representantes por si designados possam ter ao tomarem parte nas atividades de avaliação pelos pares.
Artigo 8.o
Início do processo de avaliação pelos pares
1. O processo de avaliação pelos pares pode ser iniciado de duas formas:
a)
Um Estado-Membro solicita que o seu sistema de identificação eletrónica seja objeto de avaliação pelos pares;
b)
Um ou vários Estados-Membros manifestam o desejo de submeter a avaliação pelos pares o sistema da identificação eletrónica de outro Estado-Membro. No seu pedido, devem indicar os motivos por que pretendem efetuar a avaliação pelos pares e explicar de que modo esta avaliação poderia contribuir para a interoperabilidade ou a segurança dos sistemas de identificação eletrónica dos Estados-Membros.
2. Um pedido apresentado ao abrigo do n.o 1 deve ser comunicado à rede de cooperação nos termos do n.o 3. Os Estados-Membros que pretendam participar na avaliação pelos pares devem informar a rede de cooperação no prazo de um mês.
3. O Estado-Membro cujo sistema de identificação eletrónica vai ser objeto de avaliação pelos pares deve fornecer à rede de cooperação as seguintes informações:
a)
O sistema de identificação eletrónica que vai ser objeto de avaliação pelos pares;
b)
O(s) Estado(s)-Membro(s) que procedem à avaliação;
c)
O prazo de apresentação do resultado esperado à rede de cooperação; e
d)
As regras aplicáveis ao processo de avaliação pelos pares, nos termos do artigo 9.o, n.o 2.
4. Um sistema de identificação eletrónica não pode ser objeto de uma nova avaliação pelos pares durante dois anos após a realização de uma tal avaliação, salvo decisão em contrário da rede de cooperação.
Artigo 9.o
Preparação para a avaliação pelos pares
1. Os Estados-Membros que procedem à avaliação pelos pares comunicam ao Estado-Membro cujo sistema de identificação eletrónica é objeto de avaliação os nomes e dados de contacto dos seus representantes nesse processo, no prazo de duas semanas após comunicarem a sua intenção de participar na avaliação, nos termos do artigo 8.o, n.o 2. O Estado-Membro cujo sistema de identificação eletrónica é objeto de avaliação pelos pares pode recusar a participação de um representante em caso de conflito de interesses.
2. Tendo em conta as orientações fornecidas pela rede de cooperação, o Estado-Membro cujo sistema de identificação eletrónica é objeto de avaliação e os Estados-Membros que procedem a essa avaliação devem chegar a acordo sobre:
a)
O âmbito e as modalidades de avaliação pelos pares, com base no âmbito de aplicação do artigo 7.o, alínea g), ou do artigo 9.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 910/2014, e no interesse em participar na avaliação manifestado na fase inicial pelos Estados-Membros;
b)
O calendário das atividades de avaliação pelos pares, prevendo um prazo que não pode ser superior a três meses a contar da comunicação, pelos Estados-Membros que participam na avaliação, dos nomes e dados de contacto dos seus representantes, nos termos do n.o 1;
c)
Outras disposições relativas à organização do processo de avaliação pelos pares.
O Estado-Membro cujo sistema de identificação eletrónica vai ser objeto de avaliação pelos pares deve informar a rede de cooperação sobre o acordo alcançado.
Artigo 10.o
Avaliação pelos pares
1. Os Estados-Membros envolvidos devem realizar em conjunto a avaliação pelos pares. Os representantes dos Estados-Membros devem escolher entre si um representante para coordenar a avaliação pelos pares.
2. O Estado-Membro cujo sistema de identificação eletrónica é objeto de avaliação pelos pares deve fornecer aos Estados-Membros que participam nessa avaliação o formulário de notificação apresentado à Comissão ou, caso o respetivo sistema de identificação eletrónica ainda não tenha sido notificado, uma descrição do sistema nos termos do artigo 7.o, alínea g), do Regulamento (UE) n.o 910/2014. Devem igualmente ser fornecidos todos os documentos de apoio e informações adicionais relevantes.
3. A avaliação pelos pares pode incluir, inter alia, uma ou mais das seguintes modalidades:
a)
A avaliação da documentação relevante;
b)
O exame dos processos;
c)
Seminários técnicos; e
d)
Uma decisão sobre uma eventual avaliação por terceiros independentes.
4. Os Estados-Membros que procedem à avaliação pelos pares podem solicitar documentação adicional relacionada com a notificação. O Estado-Membro cujo sistema de identificação eletrónica é objeto de avaliação pelos pares deve fornecer essas informações, a menos que:
a)
Não detenha essas informações e a sua obtenção implique um encargo administrativo excessivo;
b)
Tais informações digam respeito a questões de segurança pública ou segurança nacional;
c)
Tais informações impliquem questões de confidencialidade comercial, profissional ou empresarial.
Artigo 11.o
Resultados da avaliação pelos pares
Os Estados-Membros que procedem à avaliação pelos pares devem preparar e apresentar um relatório à rede de cooperação no prazo de um mês a contar do final do processo de avaliação pelos pares. Os membros da rede de cooperação podem solicitar mais informações ou esclarecimentos ao Estado-Membro cujo sistema de identificação eletrónica foi objeto de avaliação pelos pares ou aos Estados-Membros que procederam à avaliação.
CAPÍTULO IV
REDE DE COOPERAÇÃO
Artigo 12.o
Criação e métodos de trabalho
É criada uma rede para promover a cooperação nos termos do artigo 12.o, n.os 5 e 6, do Regulamento (UE) n.o 910/2014 (a seguir designada «rede de cooperação»). A rede de cooperação realiza o seu trabalho através de uma combinação de reuniões e procedimentos escritos.
Artigo 13.o
Projeto de formulário de notificação
Quando o Estado-Membro que efetua a notificação fornece a descrição do seu sistema de identificação eletrónica, nos termos do artigo 7.o, alínea g), do Regulamento (UE) n.o 910/2014, deve fornecer à rede de cooperação o projeto de formulário de notificação devidamente preenchido e toda a documentação de apoio necessária, em conformidade com o artigo 9.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 910/2014 e com o ato de execução a que se refere o artigo 9.o, n.o 5, do Regulamento (UE) n.o 910/2014.
Artigo 14.o
Funções
A rede de cooperação fica mandatada para:
a)
Facilitar a cooperação entre os Estados-Membros sobre o estabelecimento e funcionamento do quadro de interoperabilidade nos termos do artigo 12.o, n.os 5 e 6, do Regulamento (UE) n.o 910/2014, através do intercâmbio de informações;
b)
Estabelecer métodos eficientes de intercâmbio de informações relativas a todas as questões em matéria de identificação eletrónica;
c)
Analisar os desenvolvimentos relevantes do setor da identificação eletrónica e debater e desenvolver boas práticas em matéria de interoperabilidade e segurança dos sistemas de identificação eletrónica;
d)
Adotar pareceres sobre os desenvolvimentos relativos ao quadro de interoperabilidade referido no artigo 12.o, n.os 2 a 4, do Regulamento (UE) n.o 910/2014;
e)
Adotar pareceres sobre a evolução das especificações técnicas mínimas, normas e procedimentos relativos aos níveis de garantia previstos no ato de execução adotado em conformidade com o artigo 8.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 910/2014, e as orientações que acompanham o referido ato de execução;
f)
Adotar orientações sobre o âmbito da avaliação pelos pares e as respetivas modalidades;
g)
Analisar o resultado das avaliações pelos pares nos termos do artigo 11.o;
h)
Examinar o projeto de formulário de notificação preenchido;
i)
Adotar pareceres sobre a forma como um sistema de identificação eletrónica a notificar, cuja descrição foi fornecida nos termos do artigo 7.o, alínea g), do Regulamento (UE) n.o 910/2014, preenche os requisitos previstos no artigo 7.o, no artigo 8.o, n.os 1 e 2, e no artigo 12.o, n.o 1, do referido regulamento e no ato de execução a que se refere o artigo 8.o, n.o 3, do referido regulamento.
Artigo 15.o
Membros
1. Os Estados-Membros e os países do Espaço Económico Europeu são membros da rede de cooperação.
2. Os representantes dos países em vias de adesão são convidados pelo presidente a participar nas reuniões da rede de cooperação, na qualidade de observadores, a partir da data de assinatura do Tratado de Adesão.
3. O presidente pode convidar peritos externos com competências específicas num assunto da ordem de trabalhos para participarem nos trabalhos da rede de cooperação ou de um subgrupo da mesma, em regime ad hoc e após consulta da rede de cooperação. Além disso, pode outorgar o estatuto de observador a indivíduos ou organizações, após consulta da rede de cooperação.
Artigo 16.o
Funcionamento
1. As reuniões da rede de cooperação são presididas pela Comissão.
2. Com a anuência da Comissão, a rede de cooperação pode criar subgrupos para examinar questões específicas, com base num mandato definido pela rede de cooperação. Os subgrupos são dissolvidos uma vez cumpridos os respetivos mandatos.
3. Os membros da rede de cooperação, bem como os peritos convidados e os observadores, estão sujeitos às obrigações de sigilo profissional previstas nos Tratados e nas respetivas normas de execução e às normas da Comissão em matéria de segurança relativas à proteção das informações classificadas da UE, estabelecidas no anexo da Decisão 2001/844/CE, CECA, Euratom da Comissão (2). Caso não cumpram essas obrigações, a Comissão pode tomar todas as medidas adequadas.
4. A rede de cooperação realiza as suas reuniões nas instalações da Comissão. A Comissão assegura os serviços de secretariado.
5. A rede de cooperação publica os seus pareceres adotados nos termos do artigo 14.o, alínea i), num sítio web específico. Quando um parecer contiver informações confidenciais, a rede de cooperação deve adotar uma versão não confidencial para efeitos de publicação.
6. A rede de cooperação adota, por maioria simples dos seus membros, o seu regulamento interno.
Artigo 17.o
Despesas das reuniões
1. A Comissão não remunera os participantes nas atividades da rede de cooperação pelos seus serviços.
2. As despesas de viagem dos participantes nas reuniões da rede de cooperação podem ser reembolsadas pela Comissão. O reembolso é efetuado em conformidade com as disposições em vigor na Comissão e dentro dos limites das dotações disponíveis atribuídas aos seus serviços no exercício anual de atribuição de recursos.
Artigo 18.o
Entrada em vigor
A presente decisão entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Bruxelas, em 24 de fevereiro de 2015.