ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 241/2014 НА КОМИСИЯТА
от 7 януари 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за капиталовите изисквания за институциите
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 26, параграф 4, трета алинея; член 27, параграф 2, трета алинея; член 28, параграф 5, трета алинея; член 29, параграф 6, трета алинея; член 32, параграф 2, трета алинея; член 36, параграф 2, трета алинея; член 41, параграф 2, трета алинея; член 52, параграф 2, трета алинея; член 76, параграф 4, трета алинея; член 78, параграф 5, трета алинея; член 79, параграф 2, трета алинея; член 83, параграф 2, трета алинея; член 481, параграф 6, трета алинея и член 487, параграф 3, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Разпоредбите в настоящия регламент са тясно свързани, тъй като се отнасят за изискванията към елементите на собствените средства на институциите и приспаданията от тези елементи за целите на прилагането на Регламент (ЕС) № 575/2013. С оглед съгласуването на посочените разпоредби, които следва да влязат в сила едновременно, и осигуряването на възможност за цялостен поглед и лесен достъп до тях за лицата, които трябва да спазват произтичащите от тях задължения, е желателно всички регулаторни технически стандарти по отношение на собствените средства, изисквани съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013, да бъдат включени в един регламент.
(2)
С цел очакваните дивиденти да бъдат приспадани от междинната или годишната печалба по по-съгласуван начин на съюзно равнище, е необходимо да се въведе йерархия на начините за оценка на приспадането: първо - наличието на взето от съответния орган решение за разпределяне, второ - дивидентната политика, и трето - отношението до този момент на изплащания дивидент към печалбата.
(3)
В допълнение към общите изисквания за собствените средства, добавени към определени специални изисквания за собствените средства за такива видове институции или изменени от тях, следва да се определят условията, които биха позволили на компетентните органи да решат, че предприятие, признато в приложимото национално право, може да бъде определено, за целите на изискванията за собствените средства, като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция. Това е необходимо, за да се намали опасността дадена институция да развива дейност, възползвайки се от специфичния статут на взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция, по отношение на които биха могли да се прилагат специфични изисквания за собствените средства, без да притежава общите за институциите от съюзния кооперативен банков сектор характеристики.
(4)
В някои случаи по отношение на институциите, признати в приложимото национално право като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция, е целесъобразно да се прави разлика между притежателите на техни инструменти на базовия собствен капитал от първи ред и членовете им, тъй като вторите обикновено трябва да притежават капиталови инструменти, за да имат право на дивидент и на част от печалбата и резервите.
(5)
Като цяло общо за взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции или подобните институции е извършването на дейност в полза на техните клиенти и членове, както и обслужването на обществеността. Основната цел не е да се генерира и плаща финансова компенсация на външни източници на капитал (например акционерите). По тази причина тези институции използват капиталови инструменти, различни от емитираните от акционерни дружества, които обикновено предоставят на притежателите им пълен достъп до резервите и печалбата в хода на обичайната дейност и при ликвидация, като освен това са прехвърлими на трета страна.
(6)
Обща характеристика на кооперативните институции е по принцип възможността членовете им да напуснат и следователно да изискат обратното изкупуване на притежаваните от тях инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това не възпрепятства тези институции да емитират инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, за които да не се предвижда такава възможност за притежателите, при условие че съответните инструменти спазват разпоредбите на член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Когато институция емитира различни видове инструменти по посочения член 29, следва да няма привилегии, предоставени само на някои от тях, различни от предвидените в член 29, параграф 4 от посочения регламент.
(7)
Структурата на спестовните институции е по принцип сходна с тази на фондациите - няма собственик на капитала, т.е. лице, което участва в него и поради това има право да се ползва от печалбата. Една от основните черти на взаимоспомагателните дружества е, че по принцип членовете нямат принос към капитала и в хода на обичайната дейност не се възползват от прякото разпределяне на резервите. Това не следва да възпрепятства тези институции да емитират, с оглед разширяване на дейността си, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в полза на инвеститорите или членовете, които така могат да участват в капитала и донякъде да се възползват от резервите в хода на обичайната дейност и при ликвидация.
(8)
Всички съществуващи институции, вече създадени и признати по приложимото национално законодателство преди 31 декември 2012 г. за взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции, продължават да бъдат определяни като такива за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013 независимо от правната им форма, стига да продължават да отговарят на национално-правните критерии за такова признаване.
(9)
При определянето на това кои ситуации биха могли да бъдат квалифицирани като непряко финансиране за всички видове капиталови инструменти е по-практично и пълно това да се направи чрез определяне на характеристиките на противоположното понятие - прякото финансиране.
(10)
Правилата по отношение на собствените средства следва да се прилагат към взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции и подобните институции, при подходящото отчитане на съответните особености. Въвеждането на правилата следва наред с другото да осигури възможност за тези институции да ограничават, когато това е целесъобразно, обратното изкупуване на емитираните от тях капиталови инструменти. Когато следователно приложимото национално законодателство не предвижда отказ за обратно изкупуване на инструментите е особено важно свързаните с тях разпоредби да предоставят на институцията възможност да отлага и ограничава обратното изкупуване. Освен това предвид значението на такава възможност, компетентните органи следва да имат правомощието да ограничават обратното изкупуване на кооперативните дялове, като институцията следва да документира всяко решение за ограничаване на обратното изкупуване.
(11)
Необходимо е да се определи и приравни към международните практики (т.е. определените от Базелския комитет за банков надзор) третирането на понятието „печалба от продажба, свързана с бъдещ приход“ в контекста на секюритизацията и да се гарантира, че предвид липсата на устойчивост отменимата печалба от продажба не се включва в основните средства на институцията.
(12)
С цел да се избегне евентуален регулаторен арбитраж и осигури еднообразно прилагане в Съюза на правилата във връзка с капиталовите изисквания е важно да се установи единен подход за приспадане от собствените средства на някои елементи като загубата за текущата финансова година, активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, и активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи.
(13)
За да се осигури съгласувано на съюзно равнище оценяване на стимулите за обратно изкупуване, е необходимо да се опишат случаите, при които се създава очакването, че е вероятно инструментът да бъде откупен. Необходимо е и да се изготвят правила за своевременното задействане на механизмите за покриване на загуби за хибридните инструменти, така че да се увеличи капацитетът на тези инструменти да покриват загуби. Също така, предвид факта, че емитираните от дружествата със специална инвестиционна цел инструменти са по-несигурни в пруденциален аспект от пряко емитираните инструменти, използването на такива дружества за непряко емитиране на собствени средства следва да бъде ограничено и строго регламентирано.
(14)
Необходимо е да се намери баланс между съответстващото от пруденциална гледна точка изчисляване на непреките участия на институциите, произтичащи от позиции в индекси, и грижата това да не им налага прекалена тежест.
(15)
Приема се, че за предоставянето на разрешение за намаляване на собствените средства, на надзорните компетентни органи е нужен подробен и широкообхватен процес. Обратното изкупуване и преоценката на капиталовите инструменти, както и репо сделките с тях, не следва да се обявява на притежателите, преди институцията да е получила предварително одобрение от съответния компетентен орган. Институциите следва да предоставят подробен списък на елементите, за да може компетентният орган да разполага с цялата полезна информация, преди да реши да предостави одобрение.
(16)
С оглед улесняването и изпълнението на оперативните планове за финансово подпомагане, е предвидено временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства, когато е приложимо. Подобни изключения не следва, поради това, да се простират извън срока на тези планове.
(17)
Активите на дружествата със специална инвестиционна цел, които не са инвестирани в емитирани от институции инструменти на собствените средства, следва да останат минимални и несъществени, така че към тези дружества да могат да се прилагат елементите на допълнителния капитал от първи ред и на капитала от втори ред. За да се постигне това, размерът на тези активи следва да бъде ограничен спрямо средния размер на всички активи на тези дружества.
(18)
Преходните разпоредби имат за цел да осигурят плавно преминаване към новата регулаторна рамка, поради което при прилагането на преходните разпоредби за филтрите и намаленията е важно това преходно третиране по Регламент (ЕС) № 575/2013 да бъде прилагано последователно, но по начин, който отчита първоначалната отправна точка, създадена от националните разпоредби, с които се транспонира предходният съюзен регулаторен режим - директиви 2006/48/ЕО (2) и 2006/49/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета.
(19)
Придобитите и обхванати от преходните разпоредби на Регламент (ЕС) № 575/2013 инструменти, надхвърлящи базовия собствен капитал от първи ред или допълнителния капитал от първи ред, могат, въз основа на тези разпоредби, да бъдат включени в отнасящите се за по-ниските капиталови редове ограничения за придобити инструменти. Те обаче не могат да ги променят, поради което включването в такова ограничение следва да е възможно само, ако в него има достатъчен марж. И накрая, тъй като те са инструменти, надхвърлящи по-висок ред, следва да е възможно по-късното им прекласифициране към по-висок капиталов ред.
(20)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, представени на Комисията от Европейския банков орган.
(21)
Европейският банков орган проведе обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4) Група на участниците от банковия сектор.
(22)
Европейският банков орган следва да направи преглед на прилагането на настоящия регламент и по-специално на правилата за определянето на процедури за разрешаване на обратно изкупуване на инструменти на базовия собствен капитал от 1 ред на взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции или подобните институции, и ако е необходимо - да предложи изменения.
(23)
Европейският банков орган се допита до Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване относно третирането на капиталовите инструменти, от една страна, на застрахователните и презастрахователните предприятия от трети държави, а от друга - на предприятията, изключени от обхвата на Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правилата относно:
а)
значението на „очакван“ при определянето на това дали в съответствие с член 26, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 очакваните отчисления от печалбата или дивиденти са били приспаднати от собствените средства;
б)
условията, според които компетентните органи могат,в съответствие с член 27, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013, да решат, че предприятие, признато в приложимото национално право, може да бъде определено като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция;
в)
приложимите форми и естеството на непрякото финансиране на капиталовите инструменти по член 28, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
в съответствие с член 29, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - естеството на ограниченията за обратно изкупуване в случаите, когато приложимото национално право не позволява на институцията да откаже обратното изкупуване на капиталови инструменти;
д)
в съответствие с член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - допълнителното уточняване на понятието „печалба от продажба“;
е)
в съответствие с член 36, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - прилагането на приспаданията от елементите на базовия собствен капитал от първи ред и другите приспадания от базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред;
ж)
в съответствие с член 41, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - критериите, въз основа на които компетентните органи разрешават на институция да редуцира размера на активите в пенсионен фонд с дефинирани доходи;
з)
в съответствие с член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - формата и естеството на стимулите за обратно изкупуване, естеството на увеличаване на стойността на главницата на инструмент на допълнителния капитал от първи ред, което се извършва след временно намаляване на стойността на главницата по този инструмент, процедурите и сроковете за задействащите събития, както и характеристиките на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането и използването на дружества със специална инвестиционна цел;
и)
в съответствие с член 76, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - необходимата степен на консерватизъм в оценките, използвани като алтернатива на изчисляването на базисната експозиции при косвените позиции, произтичащи от позиции в индекси;
й)
в съответствие с член 78, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - някои подробни условия, които трябва да бъдат изпълнени преди предоставянето от страна на надзорните органи на разрешение за намаляване на собствените средства, както и относно съответния процес;
к)
в съответствие с член 79, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - условията за предоставяне на временно освобождаване от приспадания от собствените средства;
л)
в съответствие с член 83, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - вида на активите, които могат да се отнасят до операциите на дружество със специална инвестиционна цел, и смисъла на „минимални и несъществени“ по отношение на допустимия допълнителен капитал от първи ред и капитал от втори ред, емитирани от такова дружество;
м)
в съответствие с член 481, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - подробните условия за корекции на собствените средства по преходните разпоредби;
н)
в съответствие с член 487, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - условията за елементите, към които не се прилагат правилата за заварено положение при елементи на базовия собствен капитал от първи ред или на допълнителния капитал от първи ред и които са включени в други елементи на собствените средства;
ГЛАВА II
ЕЛЕМЕНТИ НА СОБСТВЕНИТЕ СРЕДСТВА
РАЗДЕЛ 1
Елементи и инструменти на базовия собствен капитал от първи ред
Подраздел 1
Очаквани дивиденти и отчисления
Член 2
Значение на „очакван“ при „очакван дивидент“ за целите на член 26, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Размерът на очакваните дивиденти, който в съответствие с член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 институциите приспадат от междинната или годишната печалба, се определя в съответствие с параграфи 2-4.
2. Когато управителният орган е взел или е предложил официално на съответния орган на институцията решение за размера на платимия дивидент, този размер се приспада от съответната междинна или годишна печалба.
3. Когато се изплаща междинен дивидент, остатъчната сума от междинната печалба в резултат на изчислението по параграф 2, която трябва да бъде прибавена към базовия собствен капитал от първи ред, се намалява, в съответствие с правилата по параграфи 2 и 4, със сумата на всички дивиденти, очаквани да бъдат изплатени от остатъчната междинна печалба с окончателните дивиденти за пълната финансова година.
4. Преди управителният орган да е взел или предложил официално на съответния орган на институцията решение за изплащането на дивидент, размерът на очаквания дивидент, който институцията приспада от междинната или годишната печалба, е равен на размера на междинната или годишната печалба, умножен по отношението на изплащания дивидент към печалбата.
5. Това отношение се определя въз основа на одобрената за съответния период от управителния или друг съответен орган дивидентна политика.
6. Когато тази политика е определила не фиксирана стойност, а интервал, за целите на параграф 2 се взима горната му граница.
7. Ако няма одобрена дивидентна политика или ако компетентният орган смята за вероятно институцията да не я приложи, както и ако тази политика не представлява разумна основа за определянето на размера за приспадането, отношението на изплащания дивидент към печалбата се определя като най-високата стойност от следните:
а)
средното отношение на изплащания дивидент към печалбата за трите години преди разглежданата година;
б)
отношението на изплащания дивидент към печалбата през годината, предшестваща разглежданата година.
8. Компетентният орган може да разреши на институцията да коригира отношението на изплащания дивидент към печалбата по параграф 7, букви а) и б), за да се изключат платените през периода извънредни дивиденти.
9. Сумата на очакваните дивиденти, която ще се приспада, се определя, като се отчитат всякакви нормативни ограничения относно разпределенията, по-специално ограниченията по член 141 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (6). Ако са изпълнени условията по член 26, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, размерът на обхванатата от тези ограничения печалба след приспадане на очакваните отчисления може да бъде изцяло включен в базовия собствен капитал от първи ред. Когато ограниченията са приложими, подлежащите на приспадане очаквани дивиденти се основават на плана за запазване на капитала, одобрен от компетентния орган в съответствие с член 142 от Директива 2013/36/ЕС.
10. Размерът на очакваните дивиденти, платими по начин, който не намалява размера на базовия собствен капитал от първи ред (например под формата на допълнителни акции), не се приспада от междинната или годишната печалба, включвана в елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
11. Преди да разреши на дадена институцията да включи междинната или годишната си печалба в базовия собствен капитал от първи ред, компетентният орган се уверява, че всички необходими отчисления от междинната или годишната печалба и всички тези, свързани с очакваните дивиденти, са направени в съответствие с приложимата счетоводни рамка или в рамките на други корекции.
Член 3
Значение на „очакван“ при „очаквано отчисление“ за целите на член 26, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Очакваните отчисления от печалбата, които трябва да се вземат предвид, включват следното:
а)
размера на данъците;
б)
размера на задълженията или обстоятелствата, възникнали през съответния отчетен период, които вероятно ще доведат до спад на печалбите на институцията и за които компетентният орган не е убеден, че са въведени всички необходими корекции на стойността като например допълнителните корекции на стойността по член 34 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Очакваните отчисления от печалбата, които още не са отразени в отчета за приходите и разходите, се отнасят към междинния период, в който са възникнали; т.е. на всеки междинен период съответства разумен дял от тях. Съществените или еднократните събития се отнасят изцяло и без забавяне към преходния период, през който възникват.
3. Преди да разреши на дадена институцията да включи междинната или годишната си печалба в базовия собствен капитал от първи ред, компетентният орган се уверява, че всички необходими отчисления от междинната или годишната печалба и всички тези, свързани с очакваните отчисления, са направени в съответствие с приложимата счетоводни рамка или в рамките на други корекции.
Подраздел 2
Кооперативни дружества, спестовни институции, взаимоспомагателните дружества и подобни институции
Член 4
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за кооперативно дружество за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като кооперативно дружество за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за кооперативно дружество за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: институциите, регистрирани като „eingetragene genossenschaft (e.Gen.)“ или „registrierte genossenschaft“ съгласно „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)“;
б)
в Белгия: институциите, регистрирани като „société coopérative/cooperative vennostchap“ и одобрени по силата на Кралски указ от 8 януари 1962 г. за определяне на условията за одобрение на националните групи от кооперативни дружества и кооперации;
в)
в Кипър: институциите, регистрирани като „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ“ на основание на законодателния пакет от 1985 г. относно кооперативните дружества;
г)
в Чешката република: институциите, лицензирани като „spořitelní a úvěrní družstvo“ в „zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev“;
д)
в Дания: институции, регистрирани като „andelskasser“ или „sammenslutninger af andelskasser“ според датския закон за финансовата дейност;
е)
във Финландия: институциите, регистрирани като:
1)
„Osuuspankki“ или „andelsbank“ съгласно „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ или „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
2)
„Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos“ или „annat kreditinstitut i andelslagsform“ съгласно „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ или „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
3)
„Keskusyhteisö“ или „centralinstitutet“ съгласно „laki talletuspankkien yhteenliittymästä“ или „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker“;
ж)
във Франция: институциите, регистрирани като „sociétés coopératives“ в „Loi № 47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération“ и лицензирани като „banques mutualistes ou coopératives“ в „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II“;
з)
в Германия: институциите, регистрирани като „eingetragene genossenschaft (еG)“ съгласно „Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG)“;
и)
в Гърция: институциите, регистрирани като „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί“ съгласно Закон за кооперациите 1667/1986, които осъществяват дейност като кредитни институции и могат да бъдат обозначени като „Συνεταιριστική Τράπεζα“ съгласно Закона за банковото дело 3601/2007;
й)
в Унгария: институциите, регистрирани като „Szövetkezeti hitelintézet“ съгласно Закон CXII от 1996 г. за кредитните институции и финансовите предприятия;
к)
в Италия: институциите, регистрирани като:
1)
„Banche popolari“ по Законодателен указ № 385 от 1 септември 1993 г.;
2)
„Banche di credito cooperativo“ по Законодателен указ № 385 от 1 септември 1993 г.;
3)
„Banche di garanzia collettiva dei fidi“ по чл. 13 от Наредба-закон № 269 от 30 септември 2003 г., преобразувана в Закон № 326 от 24 ноември 2003 г.;
л)
в Люксембург: институциите, регистрирани като „Sociétés coopératives“ съгласно определението в раздел VI от Закона от 10 август 1915 г. за търговските дружества;
м)
в Нидерландия: институциите, регистрирани като „coöperaties“ или „onderlinge waarborgmaatschappijen“ съгласно „Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek“, дял 3, книга 2;
н)
в Полша: институциите, регистрирани като „bank spółdzielczy“ по „Prawo bankowe“;
о)
в Португалия: институциите, регистрирани като „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo“ или „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo“ съгласно „Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola“, одобрен с „Decreto-Lei n.o 24/91 de 11 de Janeiro“;
п)
в Румъния: институциите, регистрирани като „Organizații cooperatiste de credit“ съгласно Извънредна наредба на правителството № 99/2006 за кредитните институции и капиталовата адекватност, одобрена с изменения и допълнена от Закон № 227/2007;
р)
в Испания: институциите, регистрирани като „Cooperativas de Crédito“ съгласно „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito“;
с)
в Швеция: институциите, регистрирани като „Medlemsbank“ съгласно „Lag (1995:1570) om medlemsbanker“ или като „Kreditmarknadsförening“ съгласно „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse“;
т)
в Обединеното кралство: институциите, регистрирани като „cooperative societies“ съгласно „Industrial and Provident Societies Act 1965“ и „Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969“;
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за кооперативно дружество за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав е в състояние да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. Институция се приема за кооперативно дружество за целите на параграф 1, когато притежателите - членове или не на институцията - на инструмент на базовия собствен капитал от първи ред по параграф 3 имат възможност, в съответствие с приложимото национално право, да напуснат, те също така имат право да върнат капиталовия инструмент обратно на институцията, но единствено в рамките на ограниченията, предвидени в приложимото национално законодателство, дружествения устав, Регламент (ЕС) № 575/2013 и настоящия регламент. Това не възпрепятства институцията да емитира, съгласно приложимото национално право, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в съответствие с член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013 в полза както на членовете, така и на нечленуващите, които не предоставят правото да ѝ бъдат върнати обратно.
Член 5
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за спестовна институция за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като спестовна институция за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за спестовна институция за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: институциите, регистрирани като „Sparkasse“ по „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)“, чл. 1, ал. 1;
б)
в Дания: институциите, регистрирани като „Sparekasser“ съгласно датския закон за финансовата дейност;
в)
във Финландия: институциите, регистрирани като „Säästöpankki“ или „Sparbank“ съгласно „Säästöpankkilaki“ или „Sparbankslag“;
г)
в Германия: институциите, регистрирани като „Sparkasse“, както следва:
1)
„Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)“,
2)
„Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern“
3)
„Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)“
4)
„Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)“
5)
„Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)“
6)
„Hessisches Sparkassengesetz“
7)
„Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)“
8)
„Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)“
9)
„Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)“
10)
„Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz“
11)
„Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)“
12)
„Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe“
13)
„Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)“
14)
„Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)“
15)
„Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)“;
д)
в Испания: институциите, регистрирани като „Cajas de Ahorros“ съгласно „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular“;
е)
в Швеция: институциите, регистрирани като „Sparbank“ съгласно „Sparbankslag (1987:619)“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за спестовна институция за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав е в състояние да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. Институция се приема за спестовна институция за целите на параграф 1, ако сумата на капитала, резервите и междинната или годишната печалба не е разрешено, съгласно приложимото национално законодателство, да бъде разпределяна сред притежателите на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това условие се приема за изпълнено дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които, на база действащо предприятие, дават на притежателите право на част от печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава, при условие че тази част е пропорционална на вноската им в капитала и резервите или, когато приложимото национално законодателство го разрешава - съгласно алтернативно споразумение. Институцията може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които при нейна неплатежоспособност или ликвидация дават права във връзка с резервите, които не е необходимо да са пропорционални на вноските в тях или капитала, стига да са изпълнени условията по член 29, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 6
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за взаимоспомагателно дружество за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка i) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като взаимоспомагателно дружество за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Дания: асоциациите („Foreninger“) или фондациите („Fonde“) в резултат на преобразуването в дружества с ограничена отговорност по датския закон за финансовата дейност на застрахователни дружества („Forsikringsselskaber“), ипотечни кредитни институции („realkreditinstitutter“), спестовни банки („Realkreditinstitutter“), спестовни каси („Sparekasser“), кооперативни банки („Andelskasser“) и организациите, към които те са прикрепени („Sammenslutninger af andelskasser“);
б)
в Ирландия: институциите, регистрирани като „Building Societies“ съгласно „Building Societies Act 1989“;
в)
в Обединеното кралство: институциите, регистрирани като „Building Societies“ съгласно „Building Societies Act 1986“; институциите, регистрирани като „savings bank“ съгласно „Savings Bank (Scotland) Act 1819“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав му е разрешено да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. За да бъде институция приета за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, общият сбор на капитала и резервите или част от него трябва да е собственост на членове на институцията, които в хода на обичайната си дейност не се възползват от прякото разпределение на резервите, по-специално чрез изплащането на дивиденти. Тези условия се приемат за изпълнени дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които дават права върху печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава.
Член 7
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за подобна институция за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013 да бъде определено като институция, подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за институция, подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken“ съгласно „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)“;
б)
във Финландия: институциите, регистрирани като „Hypoteekkiyhdistys“ или „Hypoteksförening“ съгласно „Laki hypoteekkiyhdistyksistä“ или „Lag om hypoteksföreningar“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, когато дружественият устав или приложимото национално право ѝ разрешава да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. За да бъде приета за подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, институцията също така трябва да удовлетворява поне някое от следните условия:
а)
когато притежателите - членове или не на институцията - на базовия собствен капитал от първи ред по параграф 3 имат възможност, в съответствие с приложимото национално право, да напуснат, те могат също така да имат право да върнат капиталовия инструмент обратно на институцията, но единствено в рамките на ограниченията, предвидени в приложимото национално законодателство, дружествения устав, Регламент (ЕС) № 575/2013 и настоящия регламент. Това не възпрепятства институцията да емитира, съгласно приложимото национално право, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в съответствие с член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013 в полза както на членовете, така и на нечленуващите, които не предоставят правото да ѝ бъдат върнати обратно;
б)
сумата на капитала, резервите и междинната или годишната печалба не е разрешено, съгласно приложимото национално законодателство, да бъде разпределена сред притежателите на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това условие се приема за изпълнено дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които, на база действащо предприятие, дават на притежателите право на част от печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава, при условие че тази част е пропорционална на вноската им в капитала и резервите или, когато приложимото национално законодателство го разрешава - съгласно алтернативно споразумение. Институцията може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които при нейна неплатежоспособност или ликвидация дават права във връзка с резервите, които не е необходимо да са пропорционални на вноските в тях или капитала, стига да са изпълнени условията по член 29, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
общият сбор на капитала и резервите или част от него е собственост на членове на институцията, които в хода на обичайната си дейност не се възползват от прякото разпределение на резервите, по-специално чрез изплащането на дивиденти.
Подраздел 3
Непряко финансиране
Член 8
Непряко финансиране на капиталовите инструменти за целите на член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За непряко финансиране на капиталови инструменти по член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приема финансирането, което не е пряко.
2. За целите на параграф 1 пряко финансиране има тогава, когато институция предоставя заем или друго финансиране под някаква форма на инвеститор, които се използват за закупуване на нейни капиталови инструменти.
3. Пряко е и финансирането, отпуснато за други цели, освен за закупуване на капиталови инструменти на институцията, на всяко физическо или юридическо лице, което притежава в кредитната институция квалифицираното дялово участие по член 4, параграф 36 от Регламент (ЕС) № 575/2013 или което се смята за свързано лице по смисъла на определенията в параграф 9 от Международен счетоводен стандарт 24 „Оповестяване на свързани лица“, както се прилагат в Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7), като бъдат взети предвид евентуалните допълнителни насоки, както са определени от компетентния орган, ако институцията не е в състояние да докаже следното:
а)
сделката е реализирана при условия, подобни на тези по други сделки с трети страни;
б)
физическото или юридическото лице, или свързаното лице не трябва да разчитат на разпределянето или продажбата на притежаваните капиталови инструменти с оглед изплащането на лихва и погасяването на финансирането.
Член 9
Приложими форми и естество на непрякото финансиране на капиталови инструменти за целите на член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Приложимите форми и естеството на непрякото финансиране на покупката на капиталови инструменти на институцията включват следното:
а)
финансиране на покупка от инвеститор, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията от страна на дружество, което институцията контролира пряко или непряко или което е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от механизма за институционална защита или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат;
б)
финансиране на покупка от инвеститор, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията от страна на външни дружества, защитени с гаранция, чрез използването на кредитен дериват или по друг начин, така че кредитният риск да е прехвърлен на институцията или на дружество, което тя контролира пряко или непряко, или което е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от институционалната защитна схема или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО;
в)
финансиране на кредитополучател, който прехвърля финансирането на крайния инвеститор с оглед закупуване, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията.
2. Финансиране се приема за непряко за целите на параграф 1, ако, когато е приложимо, са изпълнени и следните условия:
а)
инвеститорът не е включен в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от институционалната защитна схема или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува. За тази цел инвеститор се счита за включен в обхвата на изчислението на разширена агрегирана основа, ако съответният капиталов инструмент е обект на консолидацията или изчислението на разширена агрегирана основа по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013 по начин, който елиминира многократното използване на елементи на собствените средства и създаването на собствени средства между членовете на механизъм за институционална защита. Когато от компетентните органи не е получено разрешението по член 49, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, това условие се счита за изпълнено, когато субектите по параграф 1, буква а) и институцията са членове на един и същ механизъм за институционална защита и тези субекти приспадат средствата за закупуване на капиталови инструменти на институцията в съответствие - според случая - с член 36, параграф 1, букви е)-и), член 56, букви а)-г) и член 66, букви а)-г) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО.
б)
външното дружество да не е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от механизма за институционална защита или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО.
3. При определянето на това дали закупуването на капиталов инструмент включва пряко или непряко финансиране по член 8, сумата се разглежда след изваждане от нея на евентуално отделените в резултат на индивидуална оценка средства за обезценка.
4. За да се избегне приемането за пряко или непряко финансиране по член 8 и когато заемът или друга форма на финансиране или гаранции е предоставен на физическо или юридическо лице, което има квалифицирано дялово участие в кредитната институция или се смята за свързано лице, както е посочено в параграф 3, институцията гарантира постоянно, че заемът или другата форма на финансиране или гаранции не се предоставят с оглед прякото или непрякото записване на нейни капиталови инструменти. Когато заемът или друга форма на финансиране или гаранции се предоставят на други видове страни, институцията полага максимални усилия, за да упражнява този контрол.
5. При взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества и подобните институции - когато по силата на национално право или на устава на институцията съществува задължение за клиента да запише капиталови инструменти с цел да получи заем, този заем не се смята за пряко или непряко финансиране, ако са изпълнени следните условия:
а)
компетентният орган смята стойността на записаните инструменти за несъществена;
б)
целта на заема не е закупуването на капиталови инструменти на институцията заемодател;
в)
записването на един или повече капиталови инструменти на институцията е необходимо на получателя на заема, за да стане член на взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество или подобна институция.
Подраздел 4
Ограничения за обратното изкупуване на капиталови инструменти
Член 10
Ограничения, за целите на член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за обратното изкупуване на капиталови инструменти, емитирани от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции и подобни институции
1. Дадена институция може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред с възможност за обратно изкупуване, само когато такава възможност е предвидена от приложимото национално законодателство.
2. Степента, в която институцията може да ограничи обратното изкупуване по силата на разпоредбите относно капиталовите инструменти в член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, обхваща правото ѝ както да отложи обратното изкупуване, така и да ограничи съответното количество. В съответствие с параграф 3 институцията може да отложи обратното изкупуване или да ограничи съответното количество за неограничен период от време.
3. Степента на ограниченията за обратно изкупуване в разпоредбите относно инструментите се определят от институцията въз основа на състоянието ѝ във всеки един момент от гледна точка на пруденциалните изисквания, като се вземат предвид по-специално, но не само:
а)
общото финансово положение и състоянието на ликвидността и платежоспособността на институцията;
б)
размерът на базовия собствен капитал от първи ред, на капитала от първи ред и на съвкупния капитал, съпоставен с общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с изискванията в член 92, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, специалните изисквания по отношение на собствените средства в член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС и посоченото в член 128, параграф 6 от нея комбинирано изискване за буфер.
Член 11
Ограничения, за целите на член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за обратното изкупуване на капиталови инструменти, емитирани от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции и подобни институции
1. Ограниченията за обратно изкупуване в договорните или законовите разпоредби относно инструментите не възпрепятстват компетентния орган допълнително да ограничи в подходяща степен обратното изкупуване на инструментите в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Компетентните органи оценяват параметрите на ограниченията за обратно изкупуване, включени в договорните и законовите разпоредби, регулиращи инструмента. Ако сметнат параметрите за неподходящи, те изискват от институциите да изменят съответните договорни разпоредби. Когато при отсъствието на договорни разпоредби инструментите са уредени в националното право, законодателството предоставя възможност на институциите да ограничат обратното изкупуване, както е описано в член 10, параграфи 1-3, така че инструментите да могат да се приемат за базов собствен капитал от първи ред.
3. Всяко решение за ограничаване на обратното изкупуване се документира от институцията, която освен това го докладва писмено на компетентния орган заедно с причините, поради които, с оглед на критериите в параграф 3, обратното изкупуване е изцяло или частично отказано или отложено.
4. Когато по едно и също време се изпълняват няколко решения за ограничаване на обратното изкупуване, институциите могат да ги документират в единен набор.
РАЗДЕЛ 2
Пруденциални филтри
Член 12
Понятието „печалба от продажбата“ за целите на член 32, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Понятието „печалба от продажбата“ в член 32, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 означава всяка призната печалба от продажба за институцията, която се записва като увеличение в някой елемент на собствените средства и е свързана с бъдещ приход, произтичащ от продажбата на секюритизирани активи, извадени от баланса на институцията при секюритизационна трансакция.
2. Признатата печалба от продажбата се определя като разликата между букви а) и б) по-долу, определена в съответствие с приложимата нормативна уредба на счетоводно отчитане:
а)
нетната стойност на получените активи, включваща всички получени нови активи минус дадените други активи или поети нови пасиви;
б)
и балансовата стойност на секюритизираните активи или на отписаната част.
3. В тази връзка, свързаната с бъдещ приход призната печалба от продажбата отговаря на очаквания бъдещ „допълнителен спред“ по член 242 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
РАЗДЕЛ 3
Приспадания от базовия собствен капитал от първи ред
Член 13
Приспадане на загубата за текущата финансова година за целите на член 36, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на изчисляването на своя базов собствен капитал от първи ред през годината и независимо дали приключва финансовите си отчети в края на всеки междинен период, институцията отчита приходите и разходите и приспада всички понесени загуби от елементи на базовия собствен капитал от първи ред при възникването им.
2. За оформянето на отчета за приходите и разходите в съответствие с параграф 1, приходите и разходите се определят по приложимите за годишния финансов отчет начин и счетоводни стандарти. Приходите и разходите се оценяват разумно и се отнасят към междинния период, в който са възникнали; т.е. на всеки междинен период съответства разумен дял от очакваните годишни приходи и разходи. Съществените или еднократните събития се отнасят изцяло и без забавяне към преходния период, през който възникват.
3. Когато загубата за текущата финансова година е вече приспадната от базовия собствен капитал от първи ред вследствие на междинен или годишен финансов отчет, приспадане не е необходимо. За целите на настоящия член финансов отчет означава определяне на печалбата и загубата след приключване на междинните или годишните отчети в съответствие със счетоводната рамка, приложима за институцията в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 за прилагането на международните счетоводни стандарти и Директива 86/635/ЕИО на Съвета (9) относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции.
4. Параграфи 1-3 се прилагат аналогично към печалбата и загубата, включени в натрупания друг всеобхватен доход.
Член 14
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба
1. Приспадането в съответствие с член 36, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 на активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, се извършва в съответствие с параграфи 2 и 3.
2. Прихващането на активите с отсрочен данък и свързаните пасиви с отсрочен данък се извършва отделно за всеки данъчен субект. Свързаните пасиви с отсрочен данък се ограничават до възникващите по данъчното законодателство на същата юрисдикция като активите с отсрочен данък. За изчисляване на консолидирано равнище на активите и пасивите с отсрочен данък, данъчният субект включва всякакъв брой субекти, членове на същата данъчна група, консолидация за данъчни цели, данъчна единица или консолидирана данъчна декларация съгласно приложимото национално законодателство.
3. Сумата на свързаните пасиви с отсрочен данък, допустими да компенсират активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, е разликата между сумата в буква а) и тази в буква б) по-долу:
а)
сумата на пасивите с отсрочен данък, признати съгласно приложимата нормативна уредба на счетоводно отчитане;
б)
сумата на свързаните пасиви с отсрочен данък, възникващи от нематериални активи и от активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи.
Член 15
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква д) и член 41, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи
1. Компетентният орган предоставя предварителното разрешение по член 41, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато неограничената способност да се използват съответните активи на пенсионен фонд с дефинирани доходи предполага непосредствен и безпрепятствен достъп до тях - например когато правото на използване на активите не подлежи на каквото и да е ограничение и няма никакви претенции от трети страни по отношение на тях.
2. Безпрепятствен достъп до активите е вероятно да съществува, когато достъпът на институцията до излишъци от средствата по пенсионна схема не изисква искане и получаване на специално одобрение от управителя на пенсионния фонд или от получателите на пенсия.
Член 16
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква л) и член 56, буква е) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на очакваните данъчни отчисления
1. При условие че институцията прилага нормативна уредба за счетоводното отчитане и счетоводни политики, които предвиждат пълно признаване на текущите и с отсрочен данък пасиви, свързани с операции и други събития, признати в баланса или отчета за приходите и разходите, тя може да приеме, че очакваните данъчни отчисления са вече взети предвид. Компетентният орган се уверява, че всички необходими приспадания са направени съгласно приложимите счетоводни стандарти или при каквито и да било други корекции.
2. Когато институцията изчислява своя базов собствен капитал от първи ред въз основа на финансовите отчети, изготвени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, условието по параграф 1 се приема за изпълнено.
3. Когато условието по параграф 1 не е изпълнено, институцията намалява своя базов собствен капитал от първи ред с разчетната сума на текущите и отсрочените данъчни отчисления, свързани с операции и други събития, признати в баланса или отчета за приходите и разходите, които отчисления още не са признати в баланса и в отчета за приходите и разходите. Разчетната сума на текущите и отсрочените данъчни отчисления се определя, като се прилага подход, равностоен на предвидения в Регламент (ЕО) № 1606/2002. Разчетната стойност на отсрочените данъчни отчисления не може да бъде нетирана срещу активите с отсрочен данък, които не се признават във финансовите отчети.
РАЗДЕЛ 4
Други приспадания при базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред
Член 17
Други приспадания, за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за капиталови инструменти, емитирани от финансови институции
1. Позициите в капиталови инструменти, емитирани от финансовите институции по член 4, точка 26 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се приспадат според следните изчисления:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно дружественото право, приложимо за емитента, подлежащ на изисквания за платежоспособност, и които са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от елементите на базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно приложимото за емитента дружествено право и които, ако той не подлежи на изисквания за платежоспособност, са с неограничен срок, покриват първата загуба и пропорционално най-голямата част от загубите при възникването им, подчинени са на останалите вземания при несъстоятелност и ликвидация и не дават право на преференциално или предварително определено разпределяне;
в)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато размерът на допълнителния капитал от първи ред е недостатъчен, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
д)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на финансовата институция в съответствие с приложимите пруденциални правила, или всякакви други инструменти, за които институцията не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б), в) или г).
2. В случаите, предвидени в параграф 3, институциите прилагат приспаданията по Регламент (ЕС) № 575/2013 за позициите в капиталови инструменти въз основа на подхода на съответното приспадане. За целите на настоящия параграф, „подход на съответното приспадане“ означава приспадане на такъв капиталов елемент, за какъвто е щял да бъде приет капиталът, ако е бил емитиран от самата институция.
3. Приспаданията по параграф 1 обхващат и следните случаи:
а)
когато финансовата институция е лицензирана, поднадзорна на компетентен орган и обхваната от пруденциални изисквания, равностойни на прилаганите по отношение на институциите в съответствие с Регламент (ЕС) № 575/2013. Този подход се прилага към финансови институции от трети държави, само когато по силата на посочения регламент е била извършена координирана оценка на равностойността на пруденциалния режим на съответната трета държава и е било констатирано, че е поне равностоен на прилагания в Съюза.
б)
когато финансовата институция е институция за електронни пари по смисъла на член 2 от Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и не се ползва от факултативните освобождавания по член 9 от същата директива;
в)
когато финансовата институция е платежна институция по смисъла на член 4 от Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11) и не се ползва от освобождаванията по член 26 от същата директива;
г)
когато финансовата институция е управител на алтернативен инвестиционен фонд по смисъла на член 4 от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12) или управляващо дружество по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13).
Член 18
Капиталови инструменти на застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Позициите в капиталови инструменти на обхванати от изисквания за платежоспособност застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава, които изисквания, след оценка по процедурата в член 227 от Директива 2009/138/ЕО, са сметнати за неравностойни на предвидения режим в дял I, глава VI от посочената директива или не са били оценени, се приспадат, както следва:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно дружественото право, приложимо за емитиралите ги застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава, и които в режима на третата държава са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато тази сума надхвърля размера на допълнителния капитал от първи ред, остатъкът се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
при застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава, подлежащи на пруденциални изисквания за платежоспособност - от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава в съответствие с приложимите изисквания за платежоспособност, както и всякакви други инструменти, за които институцията не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б) или в).
2. Когато изискванията за платежоспособност в третата държава, включително по отношение на собствените средства, бъдат, след оценка по процедурата в член 227 от Директива 2009/138/ЕО, сметнати за равностойни на предвидените в дял I, глава VI от посочената директива, позициите в капиталови инструменти на застрахователните и презастрахователните предприятия от третата държава се третират като позиции в капиталови инструменти на застрахователни или презастрахователни предприятия, лицензирани в съответствие с член 14 от Директива 2009/138/ЕО.
3. В предвидените в параграф 2 от настоящия член случаи, за позициите в застрахователни капиталови инструменти институциите прилагат приспаданията в съответствие с член 44, буква б), член 58, буква б) и член 68, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, според случая.
Член 19
Капиталови инструменти на предприятия извън обхвата на Директива 2009/138/ЕО за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
В съответствие с член 4 от Директива 2009/138/ЕО позициите в капиталови инструменти на предприятия извън нейния обхват се приспадат, както следва:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно приложимото за емитента дружествено право и които са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато тази сума надхвърля размера на допълнителния капитал от първи ред, остатъкът се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на предприятието в съответствие с приложимите изисквания за платежоспособност, както и всякакви други инструменти, за които то не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б) или в).
ГЛАВА III
ДОПЪЛНИТЕЛЕН КАПИТАЛ ОТ ПЪРВИ РЕД
РАЗДЕЛ 1
Същност на стимулите за обратно изкупуване
Член 20
Същност на стимулите за обратно изкупуване за целите на член 52, параграф 1, буква ж) и член 63, буква з) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. „Стимули за обратно изкупуване“ означава всички характеристики, които към датата на емитиране създават очакването, че има вероятност за обратно изкупуване на капиталовия инструмент.
2. Стимулите по параграф 1 биват следните:
а)
кол опция в съчетание с увеличаване на кредитния спред на инструмента, ако опцията не бъде упражнена;
б)
кол опция в съчетание с изискване или възможност за инвеститора да преобразува инструмента в инструмент на базовия собствен капитал от първи ред, ако опцията не бъде упражнена;
в)
кол опция в съчетание с промяна в референтния лихвен процент, когато кредитният спред по втория референтен процент е по-голям от първоначалния платим процент минус суаповата ставка;
г)
кол опция в съчетание с увеличаване на размера на обратното изкупуване в бъдеще;
д)
препродаваема опция в съчетание с увеличаване на кредитния спред на инструмента или промяна в референтния лихвен процент, когато кредитният спред по втория референтен процент е по-голям от първоначалния платим процент минус суаповата ставка, ако инструментът не бъде повторно предложен на пазара;
е)
пазарно предлагане на инструмента по начин, който подсказва на инвеститорите, че инструментът ще бъде изкупен обратно.
РАЗДЕЛ 2
Преобразуване или преоценка на главницата
Член 21
Естество на увеличаването на стойността на главницата след преоценка за целите на член 52, параграф 1, буква н) и член 52, параграф 2, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Преоценката на главницата се прилага пропорционално по отношение на всички притежатели на инструменти на допълнителния капитал от първи ред, които съдържат подобен механизъм за преоценка и идентично критично равнище на задействане.
2. За да бъде преоценката временна е необходимо да са изпълнени следните условия:
а)
всяко платимo след преоценката разпределение се основава на преоценената главница;
б)
увеличаването на стойността се основава на печалбата, след като институцията вземе официално решение за окончателната печалба;
в)
увеличаването на стойността на инструмента или плащането на купони по преоценената главница се извършва напълно по преценка на институцията, която подлежи на ограниченията по букви г) - е); тя не е задължена да извърши или ускори увеличаването на стойността при определени обстоятелства;
г)
увеличаването на стойността се извършва пропорционално сред подобните инструменти на допълнителния капитал от първи ред, които са били подложени на преоценка;
д)
максималният размер на сбора от увеличената стойност на инструмента и плащането на купони по преоценената главница е равен на печалбата на институцията, умножена по отношението на сумата в подточка 1) и сумата в подточка 2):
1)
сумата на номиналната стойност на всички преоценени инструменти на допълнителния капитал от първи ред на институцията преди преоценката;
2)
съвкупният капитал от първи ред на институцията.
е)
сборът от всички увеличения на стойността и плащания на купони по преоценената главница се третира като плащане, което води до намаляване на базовия собствен капитал от първи ред и заедно с останалите разпределяния по инструментите на базовия собствен капитал от първи ред подлежи на ограниченията, свързани с максималната сума за разпределяне по член 141, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, както е транспонирана в националното право.
3. За целите на параграф 2, буква д) изчислението се прави в момента на увеличаването на стойността.
Член 22
Процедури и срокове за определяне на евентуалното настъпване на задействащо събитие за целите на член 52, параграф 1, буква н) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато институцията установи, че базовият собствен капитал от първи ред е спаднал под критично равнище, което задейства преобразуване или преоценка на инструмента в степента на прилагане на изискванията в първа част, дял II от Регламент (ЕС) № 575/2013, управителният орган или друг неин компетентен орган незабавно определя, че е настъпило задействащо събитие и е налице неотменимо задължение за преоценяване или преобразуване на този инструмент.
2. Подлежащият на преоценка или преобразуване размер се определя възможно най-бързо и най -много в едномесечен срок, считано от момента на установяване по параграф 1 на задействащото събитие.
3. Компетентният орган може да изиска съкращаване на максималния едномесечен срок по параграф 2, ако прецени, че подлежащият на преобразуване или преоценка размер е установен в достатъчна степен или че се налага спешно преобразуване или преоценяване.
4. Когато в съответствие с разпоредбите относно инструмента на допълнителния капитал от първи ред се изиска независим преглед на подлежащия на преобразуване или преоценка размер или когато компетентният орган поиска такъв преглед, за да бъде определян този размер, управителният орган или друг компетентен орган на институцията се уверява, че прегледът се извършва незабавно. Този преглед приключва възможно най-бързо и не възпрепятства институцията да преоцени или преобразува инструмента на допълнителния капитал от първи ред и да удовлетвори изискванията в параграфи 2 и 3.
РАЗДЕЛ 3
Характеристики на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането
Член 23
Характеристики на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането за целите на член 52, параграф 1, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013
Характеристиките, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането на институцията, обхващат разпоредбите, които изискват от нея да компенсира съществуващите притежатели на капиталови инструменти при емитирането на нов капиталов инструмент.
РАЗДЕЛ 4
Използване на дружества със специална инвестиционна цел за непряко емитиране на капиталови инструменти
Член 24
Използване на дружества със специална инвестиционна цел за непряко емитиране на капиталови инструменти за целите на член 52, параграф 1, буква п) и член 63, буква н) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато институцията или дружество в консолидацията по първа част, дял II, глава 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 емитира капиталов инструмент, записан от дружество със специална инвестиционна цел, този капиталов инструмент не се признава, на равнището на институцията или на горепосоченото дружество, за капитал с по-високо качество от най-ниското качество на капитала, емитиран в полза на дружеството със специална инвестиционна цел, или емитирания от това дружество капитал в полза на трети лица. Това изискване обхваща прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
2. Правата на притежателите на инструменти, емитирани от дружеството със специална инвестиционна цел, не са по-благоприятни, отколкото ако инструментът е бил емитиран пряко от институцията или дружество в консолидацията по първа част, дял II, глава 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
ГЛАВА IV
ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
РАЗДЕЛ 1
Непреки позиции, произтичащи от позиции, свързани с индекс
Член 25
Необходима степен на консерватизъм при използваните за изчисляването на експозициите оценки като алтернатива на базисните експозиции - за целите на член 76, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Дадена прогноза е достатъчно консервативна, когато е изпълнено някое от следните условия:
а)
когато инвестиционният обхват на индекса посочва, че капиталов инструмент на дружество от финансовия сектор, който е част от този индекс, не може да надхвърля даден негов максимален процент, институцията използва този процент като оценъчна стойност на позициите, подлежащи на приспадане от елементите на нейния базов собствен капитал от първи ред, допълнителен капитал от първи ред или капитал от втори ред - както е приложимо в съответствие с член 17, параграф 2, или от нейния базов собствен капитал от първи ред - ако не може да определи точното естество на позицията.
б)
когато институцията не е в състояние да определи максималния процент по буква а) и когато индексът, съгласно неговия инвестиционен обхват или друга информация, включва капиталови инструменти на дружества от финансовия сектор, тя изважда пълния размер на свързаните с индекс позиции от своя базов собствен капитал от първи ред, допълнителен капитал от първи ред или капитал от втори ред - както е приложимо в съответствие с член 17, параграф 2, или от своя базов собствен капитал от първи ред - ако не може да определи точното естество на позицията.
2. За целите на параграф 1 е приложимо следното:
а)
непряката позиция, произтичаща от свързана с индекс позиция, представлява дела на индекса, инвестиран в инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред, емитирани от финансови дружества, включени в индекса;
б)
„индекс“ означава, но не се ограничава до, индекси на фондове, акции или облигации или всяка друга схема, при която базисният инструмент е капиталов инструмент, емитиран от дружество от финансовия сектор.
Член 26
Значение на „оперативна тежест“ в член 76, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на член 76, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 „оперативна тежест“ означава ситуации, при които подходът на прозрачност на капиталовите участия в дружества от финансовия сектор е по преценка на компетентните органи неоправдан. В преценката си относно ситуациите на оперативна тежест компетентните органи отчитат ниската степен на същественост и краткосрочния характер на позициите. Краткосрочният характер изисква от институцията да докаже значителната ликвидност на индекса.
2. За целите на параграф 1 позиция с ниска степен на същественост е тази, за която са изпълнени следните условия:
а)
индивидуалната нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, не надвишава, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 2 % от базовия собствен капитал от първи ред;
б)
общата нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, не надвишава, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 5 % от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
общата нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, както и всички други позиции, подлежащи на приспадане по силата на член 36, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 575/2013, не надвишават, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 10 % от базовия собствен капитал от първи ред.
РАЗДЕЛ 2
Разрешение от надзорен орган за намаляване на собствените средства
Член 27
Значение на „отговарящ на капацитета на институцията да генерира доход“ за целите на член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
Понятието „отговарящ за капацитета на институцията да генерира доход“ по член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 означава, че след замяната на инструментите с капиталови инструменти с равностойно или по-високо качество оценената от компетентния орган рентабилност на институцията продължава към съответната дата и в обозримо бъдеще да бъде стабилна или без видима отрицателна промяна. В оценката на компетентния орган се отчита рентабилността на институцията при стресови ситуации.
Член 28
Процес и информационни изисквания за подаване на заявление от институция за извършване на обратни изкупувания, преоценки и репо сделки - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Обратното изкупуване и преоценката на капиталови инструменти, както и репо сделките с тях, не се обявяват на притежателите им, преди институцията да е получила предварително одобрение от компетентния орган.
2. Когато вероятността за обратно изкупуване, преоценка и репо сделка е достатъчно висока и след предварително разрешение от компетентния орган, институцията приспада от съответните елементи на собствените си средства подлежащите на тези операции суми преди действителното им провеждане. За достатъчно висока се приема вероятността, когато например институцията публично обяви намерението си да изкупи обратно, да преоцени или да извърши репо сделка с капиталов инструмент.
3. Където е уместно, параграфи 1 и 2 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
Член 29
Подаване на заявление от институцията за обратно изкупуване, преоценка и репо операции - за целите на член 77 и член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и подходящите основи за ограничаване на обратното изкупуване - за целите на член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Институцията подава заявление до компетентния орган преди да преоцени или изкупи обратно инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, както и преди да упражни кол опция по отношение на инструменти на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред, да ги изкупи обратно или да извърши репо сделка с тях.
2. Заявлението може да включва план за извършване, за даден период, на операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при това за няколко капиталови инструмента.
3. При репо сделки с инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред с оглед на пазарна активност, компетентните органи могат, в съответствие с критериите в член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013, предварително да разрешат операциите по член 77 от него за определена сума.
а)
За инструментите на базовия собствен капитал от първи ред тази предварително определена сума не надвишава по-ниската от:
1)
3 % от размера на съответната емисия;
2)
10 % от сумата, с която базовият собствен капитал от първи ред превишава сбора на капиталовите изисквания за базовия собствен капитал от първи ред по член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013, специалните изисквания за собствените средства по член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС и комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея.
б)
За инструментите на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред тази предварително определена сума не надвишава по-ниската от:
1)
10 % от размера на съответната емисия;
2)
3 % от общия размер на актуалните инструменти на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред, както е приложимо.
4. Компетентните органи могат да предоставят предварително разрешение за операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и когато съответните капиталови инструменти са прехвърлени на служители на институцията като част от възнаграждението им. Институциите уведомяват компетентните органи, когато капиталови инструменти са закупени за тези цели, и за периода на държане приспадат тези инструменти от собствените средства съгласно подхода на съответното приспадане. Такова приспадане не е необходимо, ако разходите, свързани с операция по настоящия параграф, са вече включени в собствените средства в резултат на междинен или годишен финансов отчет.
5. Даден компетентен орган може, в съответствие с критериите в член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013, предварително да разреши операция по член 77 от него за определена сума, ако размерът на свързаните с опция за покупка, с обратно изкупуване или репо сделка капиталови инструменти е несъществен спрямо останалия след извършването на такава операция размер на съответната емисия.
6. Където е уместно, параграфи 1-5 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
Член 30
Съдържание на подаваното от институцията заявление - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Заявлението по член 29 се придружава от следната информация:
а)
добре обосновано обяснение на причините за извършване на някоя от операциите по член 29, параграф 1;
б)
сведения, обхващащи минимум 3 години, за капиталовите изисквания и капиталовите буфери, както и за реда и структурата на собствените средства преди и след операцията, и за въздействието ѝ върху нормативните изисквания;
в)
въздействието от замяната на капиталов инструмент според посоченото в член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 върху рентабилността на институцията;
г)
оценка на рисковете, включително потенциалните, пред институцията и дали равнището на собствени средства осигурява подходяща защита от тях, включително тестове за устойчивост на основните рискове с оглед открояване на потенциалните загуби при различни сценарии;
д)
всякаква друга информация, която компетентните органи сметнат, че им е необходима, за да преценят дали е уместно да предоставят разрешение в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Ако прецени, че вече има достъп до някои сведения по параграф 2, компетентният орган може да не ги поиска.
3. Където е уместно, параграфи 1 и 2 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на индивидуална, подконсолидирана и консолидирана основа.
Член 31
Срокове по отношение на подаваното от институцията заявление и обработката му от компетентния орган - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Институцията подава до компетентния орган пълно заявление и сведенията по членове 29 и 30 най-малко три месеца преди датата, на която на притежателите на инструментите се съобщава някоя от операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Компетентните органи могат да разрешат на институциите да подадат заявлението по параграф 1 в срок, по-кратък от 3 месеца, като преценката се извършва за всеки случай по отделно и са налице изключителни обстоятелства.
3. Компетентният орган обработва заявлението в рамките на срока по параграф 1 или параграф 2. Компетентните органи взимат под внимание всякаква евентуална получена през този период нова информация, сметната от тях за съществена. Компетентният орган започват обработка на заявлението, едва след като се увери, че институцията му е предоставила сведенията по член 28.
Член 32
Заявления за обратно изкупуване, намаляване и репо операции от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. При обратното изкупуване на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции, заявлението по член 29, параграфи 1, 2 и 6, както и сведенията по член 30, параграф 1, се предоставят на компетентния орган с такава редовност, с каквато компетентният орган на институцията разглежда обратното изкупуване.
2. Компетентният орган може да предостави предварително разрешение за операция по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за предварително определена сума на обратно изкупуване, намалена със сумата на записаните нови платени инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, за период до една година. Тази предварително определена сума може да достигне 2 % от базовия собствен капитал от първи ред, ако органът е уверен, че това действие не застрашава настоящата или бъдещата платежоспособност на институцията.
РАЗДЕЛ 3
Временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства
Член 33
Временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства за целите на член 79, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Временното неприлагане е за период, който не надвишава сроковете, предвидени в рамките на оперативния план за финансово подпомагане. Неприлагането не надхвърля 5 години.
2. То се прилага само по отношение на новите позиции в инструменти на дружеството от финансовия сектор, което е обект на финансово подпомагане.
3. За да разреши временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства, компетентният орган може да приеме посочените временни позиции по член 79, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за държани за целите на финансово подпомагане с оглед реорганизиране и спасяване на дружеството от финансовия сектор, ако подпомагането е одобрено от него и се извършва по план с ясно посочени стадии, график, цели и взаимодействие между временните позиции и операцията по финансово подпомагане.
ГЛАВА V
МАЛЦИНСТВЕНО УЧАСТИЕ И ИНСТРУМЕНТИ НА ДОПЪЛНИТЕЛНИЯ КАПИТАЛ ОТ ПЪРВИ РЕД И КАПИТАЛА ОТ ВТОРИ РЕД, ЕМИТИРАНИ ОТ ДЪЩЕРНИ ПРЕДПРИЯТИЯ
Член 34
Вид на активите, които могат да се отнасят до действието на дружества със специална инвестиционна цел, и значение на „минимални и несъществени“ във връзка с допустимия допълнителен капитал от първи ред и капитал от втори ред, емитирани от дружества със специална инвестиционна цел за целите на член 83, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Активите на дружество със специална инвестиционна цел се приемат за минимални и несъществени, когато са изпълнени едновременно следните две условия:
а)
активите на дружеството със специална инвестиционна цел, които не се състоят от инвестициите в собствените средства на свързаното дъщерно предприятие, са ограничени до парични активи, предназначени за плащането на купони и обратното изкупуване на изискуемите капиталови инструменти;
б)
през последните три години размерът на активите на дружеството със специална инвестиционна цел, различни от споменатите в буква а), не е по-висок от 0,5 % от средната стойност на общите активи на дружеството със специална инвестиционна цел.
2. За целите на параграф 1, буква б) компетентният орган може да разреши на дадена институция да използва по-висок процент, стига да са изпълнени едновременно следните две условия:
а)
по-високият процент е необходим изключително с оглед покриването на текущите разходи на дружеството със специална инвестиционна цел;
б)
съответната номинална сума не надвишава 500 000 EUR.
ГЛАВА VI
УТОЧНЯВАНЕ НА ПРЕХОДНИТЕ РАЗПОРЕДБИ НА РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 575/2013 ПО ОТНОШЕНИЕ НА СОБСТВЕНИТЕ СРЕДСТВА
Член 35
Допълнителни филтри и приспадания за целите на член 481, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Корекциите на базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред в съответствие с член 481 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се прилагат в съответствие с параграфи 2-7.
2. Когато по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО тези приспадания и филтри произтичат от елементи на собствените средства по член 57, букви а), б) и в) от Директива 2006/48/ЕО, се коригират елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
3. В случаите, различни от посочените в параграф 1, и когато, по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, тези приспадания и филтри са били приложени към общата сума на елементите по член 57, букви а) - ва) от Директива 2006/48/ЕО, се коригират елементите на допълнителния капитал от първи ред, като се взима предвид член 154 от нея.
4. Когато стойността на елементите на допълнителния капитал от първи ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
5. В случаите, различни от посочените в параграфи 1 и 2, и когато, по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, тези приспадания и филтри са били приложени по отношение на елементи на собствените средства по член 57, букви г) - з) от Директива 2006/48/ЕО или по отношение на съвкупните собствени средства по Директива 2006/49/ЕО, се коригират елементите на капитала от втори ред.
6. Когато стойността на елементите на капитала от втори ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на допълнителния капитал от първи ред.
7. Когато стойността на елементите на капитала от втори ред и на допълнителния капитал от първи ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
Член 36
Други елементи на собствените средства, които - по силата на правилата за заварено положение по отношение на капиталовите инструменти, които не представляват държавна помощ - не спадат към базовия собствен капитал от първи ред или допълнителния капитал от първи ред - за целите на член 487, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато към капиталови инструменти се прилага третирането по член 487, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2021 г., инструментите могат да се ползват от него изцяло или отчасти. Всяко такова третиране не трябва да има въздействие върху изчисляването на границата по член 486, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Капиталовите инструменти по параграф 1 могат отново да се третират като елементи по член 484, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при условие че спадат към елементите по член 484, параграф 3 и че стойността им не надвишава приложимите проценти по член 486, параграф 2 от него.
3. Капиталовите инструменти по параграф 1 могат отново да се третират като елементи по член 484, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при условие че спадат към елементите по член 484, параграф 3 или параграф 4 и че стойността им не надвишава приложимите проценти по член 486, параграф 3 от него.
Член 37
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 януари 2014 година.
REGULAMENTO DELEGADO (UE) N.o 241/2014 DA COMISSÃO
de 7 de janeiro de 2014
que completa o Regulamento (UE) n.o 575/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho no que respeita a normas técnicas de regulamentação dos requisitos de fundos próprios das instituições
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 575/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 26 de junho de 2013, relativo aos requisitos prudenciais aplicáveis às instituições de crédito e às empresas de investimento e que altera o Regulamento (UE) n.o 648/2012 (1), nomeadamente os artigos 26.o, n.o 4, terceiro parágrafo, 27.o, n.o 2, terceiro parágrafo, 28.o, n.o 5, terceiro parágrafo, 29.o, n.o 6, terceiro parágrafo, 32.o, n.o 2, terceiro parágrafo, 36.o, n.o 2, terceiro parágrafo, 41.o, n.o 2, terceiro parágrafo, 52.o, n.o 2, terceiro parágrafo, 76.o, n.o 4, terceiro parágrafo, 78.o, n.o 5, terceiro parágrafo, 79.o, n.o 2, terceiro parágrafo, 83.o, n.o 2, terceiro parágrafo, 481.o, n.o 6, terceiro parágrafo, e 487.o, n.o 3, terceiro parágrafo,
Considerando o seguinte:
(1)
As disposições do presente regulamento estão estreitamente interligadas, uma vez que lidam com elementos dos requisitos de fundos próprios das instituições e com as deduções a esses mesmos elementos de fundos próprios em aplicação do Regulamento (UE) n.o 575/2013. A fim de assegurar a coerência entre tais disposições, que deverão entrar em vigor simultaneamente, e facilitar uma visão abrangente e um acesso resumido à informação por parte das pessoas sujeitas a essas obrigações, é aconselhável incluir todas as normas técnicas de regulamentação dos fundos próprios requeridas pelo Regulamento (UE) n.o 575/2013 num único regulamento.
(2)
A fim de aumentar a convergência na União quanto à forma como os dividendos previsíveis deverão ser deduzidos aos lucros provisórios ou de final de exercício, é necessário introduzir uma hierarquia de avaliação da dedução, começando por uma decisão sobre as distribuições por parte do órgão relevante, depois pela política de dividendos e, em terceiro lugar, pelos rácios de pagamento de dividendos no passado.
(3)
Para além dos requisitos gerais aplicáveis aos fundos próprios completados ou alterados por requisitos específicos estabelecidos para os fundos próprios destes tipos de instituições, uma especificação das condições em que as autoridades competentes podem determinar que um tipo de empresa reconhecido pelo direito nacional aplicável pode ser considerado uma mútua, uma sociedade cooperativa, uma instituição de poupança ou uma instituição similar para efeitos dos fundos próprios. Pretende-se, assim, limitar o risco de que uma instituição possa operar na qualidade específica de mútua, sociedade cooperativa, instituição de poupança ou instituição semelhante à qual se possam aplicar requisitos específicos de fundos próprios quando não possui as características comuns às instituições do setor bancário cooperativo da União.
(4)
No caso de uma instituição reconhecida pelo direito nacional aplicável como uma mútua, sociedade cooperativa, instituição de poupança ou instituição semelhante, é apropriado nalguns casos distinguir entre os detentores dos instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 da instituição e os membros dessa mesma instituição, que geralmente terão de ser detentores de instrumentos de fundos próprios para terem direito a dividendos, bem como a uma parte dos lucros e das reservas.
(5)
Em geral, a característica comum às cooperativas, instituições de poupança, mútuas ou instituições semelhantes é o exercício de atividades em benefício dos clientes e membros da instituição, bem como de serviço ao público. O objetivo principal não é gerar e pagar um retorno financeiro a fornecedores externos de capital, como acontece com os acionistas das sociedades anónimas. Por esta razão, os instrumentos de fundos próprios utilizados por estas instituições são diferentes dos instrumentos de fundos próprios emitidos pelas sociedades anónimas, que geralmente concedem aos seus detentores um acesso integral às reservas e aos lucros, tanto no decurso normal das atividades como em caso de liquidação, e são transferíveis para terceiros.
(6)
No que respeita às instituições cooperativas, uma característica comum é geralmente a capacidade de os membros poderem cessar a sua participação, exigindo portanto o reembolso dos instrumentos de fundos próprios de nível 1 (FPP1) de que são detentores. Tal não impede que uma sociedade cooperativa emita instrumentos que possam ser considerados fundos próprios de nível 1 (FPP1) cujos titulares não tenham a possibilidade de os recolocar junto da instituição, desde que tais instrumentos preencham o disposto no artigo 29.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013. Caso uma instituição emita diferentes tipos de instrumentos ao abrigo do artigo 29.o desse mesmo regulamento, não devem ser atribuídos privilégios a apenas alguns desses tipos de instrumentos, para além dos previstos no artigo 29.o, n.o 4, do mesmo regulamento.
(7)
As instituições de poupança são geralmente estruturadas como fundações quando o seu capital não pertence a um proprietário, ou seja, uma pessoa que seja detentora dos fundos próprios e possa beneficiar dos lucros da instituição. Uma das características essenciais das mútuas é que, em geral, os membros não contribuem para o capital da instituição e não beneficiam, no decurso normal das atividades, da distribuição direta das reservas. Tal não deve impedir que tais instituições, para desenvolverem o seu negócio, emitam instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 para investidores ou membros que possam assim participar no capital e beneficiar em certa medida das reservas, tanto no decurso normal das atividades como em caso de liquidação.
(8)
Todas as instituições existentes já criadas e reconhecidas como mútuas, sociedades cooperativas, instituições de poupança ou instituições semelhantes nos termos do direito nacional aplicável anteriormente a 31 de dezembro de 2012 continuam a ser classificadas como tal para efeitos da parte II do Regulamento (UE) n.o 575/2013, independentemente da sua forma jurídica e enquanto continuarem a preencher os critérios que determinaram o reconhecimento como uma entidade desse tipo pelo direito nacional aplicável.
(9)
Para definir as situações que poderão ser consideradas como financiamento indireto para todos os tipos de instrumentos de capital, será mais prático e abrangente especificar as características do conceito oposto, o financiamento direto.
(10)
A fim de aplicar as regras de fundos próprios às mútuas, sociedades cooperativas, instituições de poupança e instituições semelhantes, as especificidades dessas instituições têm de ser tidas em conta de forma apropriada. Devem ser implementadas regras destinadas a garantir, entre outras coisas, que tais instituições são capazes de limitar o reembolso dos seus instrumentos de fundos próprios, se for caso disso. Assim, se a recusa do reembolso de instrumentos for proibida pelo direito nacional aplicável para estes tipos de instituições, é essencial que as disposições que regulam esses instrumentos concedam à instituição a capacidade de adiar o seu reembolso e de limitar o montante desse mesmo reembolso. Além disso, dada a importância da capacidade de limitar ou adiar o reembolso, as autoridades competentes devem ter o poder de limitar o reembolso das ações das cooperativas e as instituições deverão documentar qualquer decisão de limite aos reembolsos.
(11)
É necessário definir e alinhar o tratamento do conceito de lucro na venda associado a um rendimento na forma de uma futura margem no contexto da titularização com práticas internacionais como as que são definidas pelo Comité de Basileia de Supervisão Bancária e garantir que nenhum lucro na venda revogável seja incluído nos fundos próprios de uma instituição, já que não tem caráter permanente.
(12)
A fim de evitar a arbitragem regulamentar e assegurar uma aplicação harmonizada dos requisitos de fundos próprios na União, é importante assegurar uma abordagem uniforme em matéria de dedução aos fundos próprios de certos elementos como as perdas relativas ao exercício em curso, os ativos por impostos diferidos que dependem de rentabilidade futura e os ativos de fundos de pensões de benefício definido.
(13)
A fim de garantir a coerência em toda a União no procedimento de avaliação dos incentivos ao reembolso, é necessário apresentar uma descrição dos casos em que é criada a expectativa de que o instrumento irá ser reembolsado. Existe também uma necessidade de criar regras que conduzam à ativação atempada de mecanismos de absorção de perdas relativamente aos instrumentos híbridos, de modo a aumentar consequentemente a capacidade de absorção de perdas destes instrumentos no futuro. Além disso, dado que os instrumentos emitidos por veículos de propósito específico se caracterizam por menor certeza em termos prudenciais comparativamente aos instrumentos emitidos diretamente, a utilização de entidades com objeto específico para fins de emissão indireta de fundos próprios deve ser delimitada e rigorosamente enquadrada.
(14)
É necessário equilibrar a necessidade de garantir cálculos prudenciais adequados relativamente às posições em risco das instituições por via de participações indiretas associadas a índices com a necessidade de garantir uma carga proporcionada para essas mesmas instituições.
(15)
Considera-se necessário um processo pormenorizado e abrangente no que se refere à concessão pelas autoridades competentes de uma autorização de supervisão para a redução dos fundos próprios. Os reembolsos, reduções de valor e recompras de instrumentos de fundos próprios não devem ser anunciados aos respetivos detentores enquanto a instituição não tiver obtido a aprovação prévia da autoridade competente relevante. As instituições devem fornecer uma lista pormenorizada dos elementos envolvidos, para que a autoridade competente disponha de todas as informações necessárias antes de decidir se concede a sua aprovação.
(16)
São previstas derrogações temporárias à dedução aos elementos dos fundos próprios, a fim de acomodar e permitir a aplicação de planos operacionais de assistência financeira, quando aplicável. A duração dessas derrogações não deverá exceder a duração dos planos operacionais de assistência financeira.
(17)
Para que as entidades com objeto específico possam ser consideradas para inclusão como elementos dos fundos próprios adicionais de nível 1 e dos fundos próprios de nível 2, os ativos das entidades com objeto específico não investidos em instrumentos de capital próprio emitidos por instituições devem manter-se a níveis mínimos e insignificantes. Para garantir essa situação, esse montante de ativos deverá ser objeto de um limite expresso em proporção dos ativos totais médios da entidade com objeto específico.
(18)
As disposições transitórias visam permitir uma transição suave para o novo quadro regulamentar, pelo que é importante, ao aplicar as disposições transitórias respeitantes aos filtros e às deduções, que o tratamento transitório definido no Regulamento (UE) n.o 575/2013 seja aplicado de forma que seja coerente mas tenha em conta o ponto de partida original resultante das regras nacionais de transposição do anterior regime regulamentar da União, representado pelas Diretivas 2006/48/CE (2) e 2006/49/CE (3) do Parlamento Europeu e do Conselho.
(19)
O excesso de instrumentos de fundos próprios de nível 1 e de instrumentos de fundos próprios adicionais objeto de direitos adquiridos de acordo com as disposições transitórias do Regulamento (UE) n.o 575/2013 podem, com base nessas disposições, ser incluídos, dentro dos limites próprios, em níveis inferiores de capital. Isso não poderá, no entanto, alterar os limites para os instrumentos objeto de direitos adquiridos no que se refere aos níveis inferiores, pelo que qualquer inclusão nos limites para os instrumentos objeto de direitos adquiridos no nível inferior só será possível se esse nível inferior ainda os puder absorver. Finalmente, uma vez que se trata de instrumentos em excesso do nível mais elevado, deve existir a possibilidade de os instrumentos serem posteriormente reclassificados num nível mais elevado de fundos próprios.
(20)
O presente regulamento tem por base os projetos de normas técnicas de regulamentação apresentados pela Autoridade Bancária Europeia à Comissão Europeia.
(21)
A Autoridade Bancária Europeia realizou consultas públicas abertas sobre os projetos de normas técnicas de regulamentação que servem de base ao presente regulamento, analisou os potenciais custos e benefícios conexos e solicitou o parecer do Grupo das Partes Interessadas criado em conformidade com o artigo 37.o do Regulamento (UE) n.o 1093/2010 do Parlamento Europeu e do Conselho (4).
(22)
A Autoridade Bancária Europeia deverá conduzir uma análise da aplicação do presente regulamento e, em especial, das regras para o estabelecimento dos procedimentos de autorização do reembolso de instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 de mútuas, sociedades cooperativas, instituições de poupança ou instituições semelhantes, bem como de propor alterações, quando apropriado.
(23)
A Autoridade Bancária Europeia consultou a Autoridade Europeia dos Seguros e Pensões Complementares de Reforma quanto ao tratamento dos instrumentos de fundos próprios de empresas de seguros e de resseguros de países terceiros e ao tratamento dos instrumentos de fundos próprios de empresas excluídas do âmbito de aplicação da Diretiva 2009/138/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (5) para efeitos do artigo 36.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
GERAL
Artigo 1.o
Objeto
O presente regulamento estabelece regras relativamente às seguintes matérias:
a)
O significado de «previsível» quando for necessário determinar se os encargos ou dividendos previsíveis foram deduzidos aos fundos próprios de acordo com o artigo 26.o, n.o 4, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
b)
As condições nas quais as autoridades competentes podem determinar que um tipo de entidade reconhecido ao abrigo do direito nacional aplicável pode ser considerado uma mútua, uma sociedade cooperativa, uma instituição de poupança ou uma instituição similar de acordo com o artigo 27.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
c)
Formas aplicáveis e natureza do financiamento indireto dos instrumentos de fundos próprios, de acordo com o artigo 28.o, n.o 5, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
d)
A natureza das limitações ao reembolso necessárias nos casos em que a recusa do reembolso dos instrumentos de fundos próprios por parte da instituição é proibida pelo direito nacional aplicável, de acordo com o artigo 29.o, n.o 6, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
e)
A especificação mais aprofundada do conceito de lucro na venda de acordo com o artigo 32.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
f)
A aplicação das deduções aos elementos dos instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 e outras deduções aos fundos próprios principais de nível 1, fundos próprios adicionais de nível 1 e fundos próprios de nível 2 de acordo com o artigo 36.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
g)
Os critérios segundo os quais as autoridades competentes devem autorizar as instituições a reduzir o montante dos ativos dos fundos de pensões de benefício definido, de acordo com o artigo 41.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
h)
A forma e natureza dos incentivos ao reembolso, a natureza de uma reposição do valor de um instrumento de fundos próprios adicionais de nível 1 no seguimento de uma redução do montante do capital com caráter temporário e os procedimentos e prazos associados aos eventos de ativação, as características dos instrumentos suscetíveis de impedir a recapitalização e a utilização de entidades com objeto específico, de acordo com o artigo 52.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
i)
O grau de prudência exigido nas estimativas utilizadas como uma alternativa ao cálculo de posições em risco subjacentes a participações indiretas resultantes de participações detidas através de índices, de acordo com o artigo 76.o, n.o 4, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
j)
Determinadas condições específicas que devem estar preenchidas antes de poder ser concedida uma autorização de supervisão para a redução dos fundos próprios, bem como o processo a seguir, de acordo com o artigo 78.o, n.o 5, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
k)
As condições de concessão de uma dispensa temporária da dedução aos fundos próprios, de acordo com o artigo 79.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
l)
Os tipos de ativos que podem relacionar-se com as operações de uma entidade com objeto específico e os conceitos de mínimo e insignificante para efeitos da determinação dos fundos próprios principais de nível 1 e dos fundos próprios adicionais de nível 1 elegíveis emitidos por uma entidade com objeto específico que podem ser considerados de acordo com ao artigo 83.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
m)
As condições pormenorizadas relativas aos ajustamentos aos fundos próprios ao abrigo das disposições transitórias, de acordo com o artigo 481.o, n.o 6, do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
n)
As condições aplicáveis aos elementos excluídos dos direitos adquiridos no que se refere aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1 e dos fundos próprios adicionais de nível 1 noutros elementos dos fundos próprios, de acordo com o artigo 487.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
CAPÍTULO II
ELEMENTOS DE FUNDOS PRÓPRIOS
SECÇÃO 1
Fundos próprios principais de nível 1 e respetivos instrumentos
Subsecção 1
Encargos e dividendos previsíveis
Artigo 2.o
Significado de «previsíveis» na expressão dividendos previsíveis para efeitos do artigo 26.o, n.o 2, alínea b), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. O montante dos dividendos previsíveis a deduzir pelas instituições aos lucros provisórios ou de final de exercício como previsto no artigo 26.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, deve ser determinado de acordo com os n.os 2 a 4.
2. Se um órgão de administração de uma instituição tomou formalmente uma decisão ou propôs uma decisão ao órgão competente da instituição no que se refere ao montante dos dividendos a distribuir, esse montante será deduzido dos lucros provisórios ou de fim de exercício correspondentes.
3. Se forem pagos dividendos provisórios, o montante residual dos lucros provisórios resultante do cálculo previsto no n.o 2 a adicionar aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1 será reduzido, tendo em conta as regras estabelecidas nos n.os 2 e 4, do montante de qualquer dividendo previsível que possa vir a ser pago a partir desse lucro provisório residual juntamente com os dividendos finais relativos ao exercício completo.
4. Antes de o órgão de administração tomar formalmente uma decisão ou propor uma decisão ao órgão competente no que se refere à distribuição dos dividendos, o montante dos dividendos previsíveis a deduzir pelas instituições aos lucros provisórios ou de final de exercício será igual ao montante dos lucros provisórios ou de final de exercício multiplicado pelo rácio de pagamento de dividendos.
5. O rácio de pagamento de dividendos será determinado com base na política de dividendos aprovada para o período relevante pelo órgão de administração ou por outro órgão competente.
6. Sempre que a política de dividendos inclua um intervalo de pagamentos em vez de um valor fixo, para efeitos do n.o 2 deve ser usado o limite superior desse intervalo.
7. Na ausência de uma política de dividendos aprovada, ou quando, na opinião da autoridade competente, for provável que a instituição não venha a aplicar a sua política de dividendos ou esta política não constitua uma base prudente para a determinação do montante da dedução, o rácio de pagamento dos dividendos deve basear-se no valor mais elevado dos seguintes:
a)
Rácio médio de pagamento de dividendos nos três exercícios anteriores ao ano em análise;
b)
Rácio de pagamento de dividendos do ano anterior ao ano em análise.
8. A autoridade competente pode autorizar a instituição a ajustar o cálculo do rácio de pagamento de dividendos como descrito no n.o 7, alíneas a) e b), de modo a excluir os dividendos extraordinários pagos durante o período.
9. O montante dos dividendos previsíveis a deduzir será determinado tendo em conta quaisquer restrições regulamentares às distribuições, em particular as restrições estabelecidas em conformidade com o artigo 141.o da Diretiva 2013/36/UE do Parlamento Europeu e do Conselho (6). O montante dos lucros após dedução dos encargos previsíveis sujeitos a tais restrições pode ser integralmente incluído nos elementos dos fundos próprios principais de nível 1, desde que esteja preenchida a condição prevista no artigo 26.o, n.o 2, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013. Nos casos em que tais restrições são aplicáveis, os dividendos previsíveis a deduzir devem ser baseados no plano de conservação de fundos próprios aprovado pela autoridade competente nos termos do artigo 142.o da Diretiva 2013/36/UE.
10. O montante dos dividendos previsíveis a pagar de uma forma que não reduza o montante dos elementos dos fundos próprios principais de nível 1, como dividendos na forma de ações, conhecidos por dividendos scrip, não deve ser deduzido aos lucros provisórios ou de final de exercício a incluir nos elementos dos fundos próprios principais de nível 1.
11. A autoridade competente deve estar convencida de que todas as deduções necessárias aos lucros provisórios ou de final de exercício e todas aquelas relacionadas com dividendos previsíveis foram realizadas, quer no âmbito do quadro contabilístico aplicável quer no âmbito de quaisquer outros ajustamentos, para permitir que a instituição inclua os lucros provisórios ou de final de exercício nos elementos dos fundos próprios principais de nível 1.
Artigo 3.o
Significado de «previsíveis» na expressão encargos previsíveis para efeitos do artigo 26.o, n.o 2, alínea b), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. O montante dos encargos previsíveis a tomar em conta é composto pelos seguintes elementos:
a)
Montante dos impostos;
b)
Montante de quaisquer obrigações ou circunstâncias surgidas durante o período de relato em apreço suscetíveis de reduzir os lucros da instituição e relativamente às quais a autoridade competente não está convencida de que tenham sido realizados todos os ajustamentos de valor necessários, nomeadamente ajustamentos de valor adicionais de acordo com o artigo 34.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013, ou que tenham sido constituídas provisões.
2. Os encargos previsíveis que não tenham sido tidos em conta na demonstração de resultados devem ser afetados ao período provisório no qual tenham ocorrido, de modo a que cada período provisório tenha associado um montante razoável desses mesmos encargos. Os eventos materiais ou não recorrentes devem ser considerados na íntegra e sem demora no período provisório em que ocorram.
3. A autoridade competente deve estar convencida de que todas as deduções necessárias aos lucros provisórios ou de final de exercício e todas aquelas relacionadas com encargos previsíveis foram realizadas, quer no âmbito do quadro contabilístico aplicável quer no âmbito de quaisquer outros ajustamentos, para permitir que a instituição inclua os lucros provisórios ou de final de exercício nos elementos dos fundos próprios principais de nível 1.
Subsecção 2
Sociedades cooperativas, instituições de poupança, mútuas e instituições semelhantes
Artigo 4.o
Tipo de empresas reconhecido pelo direito nacional aplicável como uma sociedade cooperativa para efeitos do artigo 27.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. As autoridades competentes podem determinar que um tipo de empresa reconhecido pelo direito nacional aplicável pode ser considerado uma sociedade cooperativa para efeitos da parte II do Regulamento (UE) n.o 575/2013, se estiverem preenchidas todas as condições previstas nos n.os 2, 3 e 4.
2. Para poder ser considerada uma sociedade cooperativa para efeitos do n.o 1, o estatuto jurídico de uma instituição deverá integrar uma das seguintes categorias:
a)
Na Áustria: instituições registadas como «eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)» ou «registrierte Genossenschaft» nos termos da «Gesetz uber Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)»;
b)
Na Bélgica: instituições registadas como «société coopérative/coöperatieve vennootschap» e autorizadas pela aplicação do Decreto Real de 8 de janeiro de 1962 que determina as condições de autorização das associações nacionais de sociedades cooperativas;
c)
Em Chipre: instituições registadas como «Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ» estabelecidas ao abrigo da Lei das Sociedades Cooperativas de 1985;
d)
Na República Checa: instituições autorizadas como «spořitelní a úvěrní družstvo» nos termos da «zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev»;
e)
Na Dinamarca: instituições registadas como «andelskasser» ou «sammenslutninger af andelskasser» nos termos da Lei Dinamarquesa da Atividade Financeira;
f)
Na Finlândia: instituições registadas com um das seguintes formas:
(1)
«Osuuspankki» ou «andelsbank» nos termos da «laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista» ou da «lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform»;
(2)
«Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos» ou «annat kreditinstitut i andelslagsform» nos termos da «laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista» ou «lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform»;
(3)
«Keskusyhteisö» ou «centralinstitutet» nos termos da «laki talletuspankkien yhteenliittymästä» ou da «lag om en sammanslutning av inlåningsbanker»;
g)
Em França: instituições registadas como «sociétés copératives» nos termos da «Loi n.o 47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la copération» e autorizadas como «banques mutualistes ou copératives» nos termos do «Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II»;
h)
Na Alemanha: instituições registadas como «eingetragene Genossenschaft (eG)» nos termos da «Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz -GenG)»;
i)
Na Grécia: instituições registadas como «Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί» nos termos da Lei das Cooperativas 1667/1986 que operam como instituições de crédito e podem ser consideradas «Συνεταιριστική Τράπεζα» de acordo com a Lei Bancária 3601/2007;
j)
Na Hungria: instituições registadas como «Szövetkezeti hitelintézet» nos termos da Lei CXII de 1996 relativa às Instituições de Crédito e às Empresas Financeiras;
k)
Em Itália: instituições registadas com um das seguintes formas:
(1)
«Banche popolari» a que se refere o Decreto Legislativo de 1 de setembro de 1993, n.o 385;
(2)
«Banche di credito coperativo» a que se refere o Decreto Legislativo de 1 de setembro de 1993, n.o 385;
(3)
«Banche di garanzia collettiva dei fidi» a que se refere o artigo 13.o do Decreto-Lei de 30 de setembro de 2003, n.o 269, convertido na Lei de 24 de novembro de 2003, n.o 326;
l)
No Luxemburgo: instituições registadas como «Sociétés copératives», como definidas na Secção VI da Lei das Sociedades Comerciais, de 10 de agosto de 1915;
m)
Nos Países Baixos: instituições registadas como «Coöperaties» ou «onderlinge warborgmatschappijen» nos termos do «Title 3 of Bok 2 Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek»;
n)
Na Polónia: instituições registadas como «bank spółdzielczy» nos termos da «Prawo bankowe»;
o)
Em Portugal: instituições registadas como «Caixa de Crédito Agrícola Mútuo» ou como «Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo» nos termos do «Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola», aprovado pelo Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de janeiro;
p)
Na Roménia: instituições registadas como «Organizații cooperatiste de credit» nos termos do Despacho Governamental de Emergência n.o 99/2006 relativo às instituições de crédito e à adequação do capital, aprovado com alterações e aditamentos pela Lei n.o 227/2007;
q)
Em Espanha: as instituições registadas como «Coperativas de Crédito» nos termos da «Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito»;
r)
Na Suécia: instituições registadas como «Medlemsbank» nos termos da «Lag (1995:1570) om medlemsbanker» ou como «Kreditmarknadsförening» nos termos da «Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse»;
s)
No Reino Unido: instituições registadas como «coperative societies» nos termos do «Provident Societies Act 1965» e nos termos do «Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969».
3. No que se refere aos fundos próprios principais de nível 1, para poder ser considerada uma sociedade cooperativa uma instituição deverá ter a capacidade de emitir apenas, de acordo com o direito nacional aplicável ou com os estatutos da sociedade, ao nível da pessoa coletiva, os instrumentos de fundos próprios a que se refere o artigo 29.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
4. Para poder ser considerada uma sociedade cooperativa para efeitos do n.o 1, quando os detentores, que poderão ser ou não membros da instituição, dos instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 a que se refere o n.o 3 tiverem a possibilidade de se demitirem, nos termos do direito nacional aplicável, poderão também ter o direito de voltar a colocar o instrumento de fundos próprios junto da instituição, sob reserva das restrições previstas no direito nacional aplicável, nos estatutos da empresa, no Regulamento (UE) n.o 575/2013 e no presente regulamento. Isso não impede que a instituição possa emitir, nos termos do direito nacional aplicável, instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 conformes com o artigo 29.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013 destinados a membros e não-membros que não concedem o direito de voltar a colocar o instrumento de fundos próprios junto da instituição.
Artigo 5.o
Tipo de empresas reconhecido pelo direito nacional aplicável como uma instituição de poupança para efeitos do artigo 27.o, n.o 1, alínea a), subalínea iii), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. As autoridades competentes podem determinar que um tipo de empresa reconhecido pelo direito nacional aplicável pode ser considerado uma instituição de poupança para efeitos da parte II do Regulamento (UE) n.o 575/2013, se estiverem preenchidas todas as condições previstas nos n.os 2, 3 e 4.
2. Para poder ser considerada uma instituição de poupança para efeitos do n.o 1, o estatuto jurídico de uma instituição deverá integrar uma das seguintes categorias:
a)
Na Áustria: instituições registadas como «Sparkasse» nos termos do artigo 1.o, n.o 1, da «Bundesgesetz uber die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - spG)»;
b)
Na Dinamarca: instituições registadas como «Sparekasser» nos termos da Lei Dinamarquesa da Atividade Financeira;
c)
Na Finlândia: instituições registadas como «Säästöpankki» ou «Sparbank» nos termos da «Säästöpankkilaki» ou da «Sparbankslag»;
d)
Na Alemanha: instituições registadas como «Sparkasse» com as seguintes formas:
(1)
«Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)»;
(2)
«Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern»;
(3)
«Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)»;
(4)
«Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)»;
(5)
«Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)»;
(6)
«Hessisches Sparkassengesetz»;
(7)
«Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)»;
(8)
«Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)»;
(9)
«Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG);
(10)
Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz»;
(11)
«Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)»;
(12)
«Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe»;
(13)
«Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)»;
(14)
«Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)»;
(15)
«Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)»;
e)
Em Espanha: instituições registadas como «Cajas de Ahorros» nos termos do «Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular»;
f)
Na Suécia: instituições registadas como «Sparbank» nos termos da «Sparbankslag (1987:619)».
3. No que se refere aos fundos próprios principais de nível 1, para poder ser considerada uma instituição de poupança uma instituição deverá ter a capacidade de emitir apenas, de acordo com o direito nacional aplicável ou com os estatutos da sociedade, ao nível da pessoa coletiva, os instrumentos de fundos próprios a que se refere o artigo 29.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
4. Para poder ser considerada uma instituição de poupança para efeitos do n.o 1, a soma dos fundos próprios, das reservas e dos lucros provisórios ou de final de exercício não pode, de acordo com o direito nacional aplicável, ser distribuída aos detentores de instrumentos de fundos próprios de nível 1. Essa condição é considerada cumprida mesmo quando a instituição emite instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 que conferem aos detentores, no pressuposto de continuidade das atividades, o direito a uma parte dos lucros e reservas, quando tal é permitido pelo direito nacional aplicável, desde que tal parte seja proporcional à sua contribuição para os fundos próprios e as reservas ou, quando permitido pelo direito nacional aplicável, de acordo com um mecanismo alternativo. A instituição pode emitir instrumentos de fundos próprios de nível 1 que conferem aos titulares, em caso de insolvência ou liquidação da instituição, um direito às reservas que não será necessariamente proporcional à contribuição para os fundos próprios e as reservas, desde que estejam preenchidas as condições constantes do artigo 29.o, n.os 4 e 5, do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
Artigo 6.o
Tipo de empresas reconhecido pelo direito nacional aplicável como mútuas para efeitos do artigo 27.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. As autoridades competentes podem determinar que um tipo de empresa reconhecido pelo direito nacional aplicável pode ser considerado uma mútua para efeitos da parte II do Regulamento (UE) n.o 575/2013, se estiverem preenchidas todas as condições previstas nos n.os 2, 3 e 4.
2. Para poder ser considerada uma mútua para efeitos do n.o 1, o estatuto jurídico de uma instituição deverá integrar uma das seguintes categorias:
a)
Na Dinamarca: associações («Foreninger») ou fundos («Fonde»), com origem na conversão de empresas de seguros («Forsikringsselskaber»), instituições de crédito hipotecário («Realkreditinstitutter»), bancos de poupança («Sparekasser»), caixas económicas cooperativas («Andelskasser») e filiais de bancos de poupança cooperativa («Sammenslutninger af andelskasser») em sociedades anónimas como definido nos termos da Lei Dinamarquesa da Atividade Financeira;
b)
Na Irlanda: instituições registadas como «building societies» nos termos do «Building Societies Act 1989»;
c)
No Reino Unido: instituições registadas como «building societies» nos termos do «Building Societies Act 1986»; instituições registadas como «savings bank» nos termos do «Savings Bank (Scotland) Act 1819».
3. No que se refere aos fundos próprios principais de nível 1, para poder ser considerada uma mútua uma instituição deverá ter a capacidade de emitir apenas, de acordo com o direito nacional aplicável ou com os estatutos da sociedade, ao nível da pessoa coletiva, os instrumentos de fundos próprios a que se refere o artigo 29.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
4. Para poder ser considerada uma mútua para efeitos do n.o 1, o montante total ou parcial da soma dos capitais próprios e das reservas deverá ser detido por membros da instituição que, no decurso normal das atividades, não beneficiam da distribuição direta das reservas, nomeadamente através do pagamento de dividendos. Essas condições são consideradas preenchidas mesmo que a instituição emita fundos próprios principais de nível 1 que conferem um direito aos lucros e às reservas, nos casos em que tal seja permitido pelo direito nacional aplicável.
Artigo 7.o
Tipo de empresas reconhecido pelo direito nacional aplicável como instituições semelhantes para efeitos do artigo 27.o, n.o 1, alínea a), subalínea iv), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. As autoridades competentes podem determinar que um tipo de empresa reconhecido pelo direito nacional aplicável pode ser considerado uma instituição semelhante às cooperativas, mútuas e instituições de poupança para efeitos da parte II do Regulamento (UE) n.o 575/2013 se estiverem preenchidas todas as condições previstas nos n.os 2, 3 e 4.
2. Para poder ser considerada uma instituição semelhante às cooperativas, mútuas e instituições de poupança para efeitos do n.o 1, o estatuto jurídico de uma instituição deverá integrar uma das seguintes categorias:
a)
Na Áustria: «Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken» nos termos da «Bundesgesetz uber die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - pfBrStG)»;
b)
Na Finlândia: instituições registadas como «Hypoteekkiyhdistys» ou «Hypoteksförening» nos termos da «Laki hypoteekkiyhdistyksistä» ou da Lag om hypoteksföreningar.
3. No que se refere aos fundos próprios principais de nível 1, para poder ser considerada uma instituição semelhante às cooperativas, mútuas e instituições de poupança para efeitos do n.o 1, uma instituição deverá ter a capacidade de emitir apenas, de acordo com o direito nacional aplicável ou com os estatutos da sociedade, ao nível da pessoa coletiva, os instrumentos de fundos próprios a que se refere o artigo 29.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
4. Para poder ser considerada uma instituição semelhante às cooperativas, mútuas e instituições de poupança para efeitos do n.o 1, deverá também estar preenchida uma ou mais das seguintes condições:
a)
Se os detentores, que poderão ser ou não membros da instituição, dos instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 a que se refere o n.o 3 tiverem a possibilidade de se demitirem nos termos do direito nacional aplicável, poderão também ter o direito de voltar a colocar o instrumento de fundos próprios junto da instituição, mas apenas sob reserva das restrições do direito nacional aplicável, dos estatutos da empresa, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 e do presente regulamento. Isso não impede que a instituição possa emitir, nos termos do direito nacional aplicável, instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 conformes com o artigo 29.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013 destinados a membros e não-membros que não concedem o direito de voltar a colocar o instrumento de fundos próprios junto da instituição;
b)
A soma dos fundos próprios, das reservas e dos lucros provisórios ou de final de exercício, não pode, de acordo com o direito nacional aplicável, ser distribuída aos detentores de instrumentos de fundos próprios de nível 1. Essa condição é considerada cumprida mesmo quando a instituição emite instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 que conferem aos detentores, no pressuposto de continuidade das atividades, o direito a uma parte dos lucros e reservas, quando tal é permitido pelo direito nacional aplicável, desde que tal parte seja proporcional à sua contribuição para os fundos próprios e as reservas ou, quando permitido pelo direito nacional aplicável, de acordo com um mecanismo alternativo. A instituição pode emitir instrumentos de fundos próprios de nível 1 que conferem aos titulares, em caso de insolvência ou liquidação da instituição, um direito às reservas que não será necessariamente proporcional à contribuição para os fundos próprios e as reservas, desde que estejam preenchidas as condições constantes do artigo 29.o, n.os 4 e 5 do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
c)
O montante total ou parcial da soma dos capitais próprios e das reservas é detido por membros da instituição que, no decurso normal das atividades, não beneficiam da distribuição direta das reservas, nomeadamente através do pagamento de dividendos.
Subsecção 3
Financiamento indireto
Artigo 8.o
Financiamento indireto dos instrumentos de fundos próprios para efeitos do artigo 28.o, n.o 1, alínea b), do artigo 52.o, n.o 1, alínea c), e do artigo 63.o, alínea c), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. O financiamento indireto de instrumentos de fundos próprios nos termos do artigo 28.o, n.o 1, alíneas b), e do artigo 52.o, n.o 1, alínea c), e do artigo 63.o, alínea c), do Regulamento (UE) n.o 575/2013 deve ser considerado um financiamento que não é direto.
2. Para efeitos do n.o 1, financiamento direto refere-se a situações em que uma instituição concedeu um empréstimo ou outro financiamento a um investidor, independentemente da sua forma, que é usado para a compra dos seus instrumentos de fundos próprios.
3. O financiamento direto deve também incluir o financiamento concedido para fins que não a compra de instrumentos de fundos próprios de uma instituição a qualquer pessoa singular ou coletiva que tenha uma participação qualificada numa instituição de crédito, como referida no artigo 4.o, n.o 36, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, ou que é considerada uma parte relacionada na aceção das definições do parágrafo 9 da Norma Internacional de Contabilidade 24 Divulgações de Partes Relacionadas, aplicada na União nos termos do Regulamento (CE) n.o 1606/2002 do Parlamento Europeu e do Conselho (7), tomando em conta qualquer orientação adicional, na aceção que lhe é atribuída pela autoridade competente, se a instituição não for capaz de demonstrar cumulativamente que:
a)
A transação é realizada em condições semelhantes às de outras transações com terceiros;
b)
A pessoa singular ou coletiva ou a parte relacionada não tem que contar com a distribuição ou a venda dos instrumentos de fundos próprios que detém para fazer face ao pagamento de juros e à amortização do financiamento.
Artigo 9.o
Formas aplicáveis e natureza do financiamento indireto dos instrumentos de fundos próprios para efeitos do artigo 28.o, n.o 1, alínea b), do artigo 52.o, n.o 1, alínea c), e do artigo 63.o, alínea c), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. As formas aplicáveis e natureza do financiamento indireto da compra de instrumentos de fundos próprios de uma instituição devem incluir:
a)
Financiamento da compra por um investidor, aquando da emissão ou posteriormente, de instrumentos de fundos próprios de uma instituição por quaisquer entidades sobre as quais a instituição tenha um controlo direto ou indireto ou quaisquer entidades incluídas em qualquer dos seguintes casos:
(1)
o perímetro da consolidação contabilística ou prudencial da instituição;
(2)
o âmbito do balanço consolidado ou dos cálculos alargados agregados, quando equivalentes a contas consolidadas como referido no artigo 49.o, n.o 3, alínea a), subalínea iv), do Regulamento (UE) n.o 575/2013, elaborados pelo sistema de proteção institucional ou pela rede de instituições afiliadas a um organismo central que não estão organizadas como um grupo ao qual a instituição pertence;
(3)
o âmbito da supervisão complementar da instituição de acordo com a Diretiva 2002/87/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (8) relativa à supervisão complementar de instituições de crédito, empresas de seguros e empresas de investimento de um conglomerado financeiro;
b)
Financiamento da compra por um investidor, aquando da emissão ou posteriormente, de instrumentos de fundos próprios de uma instituição por quaisquer entidades externas protegidas por uma garantia ou pela utilização de um derivado de crédito ou de alguma outra forma, de tal modo que o risco de crédito é transferido para a instituição ou para quaisquer entidades sobre as quais a instituição tenha um controlo direto ou indireto ou quaisquer entidades incluídas em qualquer dos seguintes casos:
(1)
o perímetro da consolidação contabilística ou prudencial da instituição;
(2)
o âmbito do balanço consolidado ou dos cálculos alargados agregados, quando equivalentes a contas consolidadas como referido no artigo 49.o, n.o 3, alínea a), subalínea iv), do Regulamento (UE) n.o 575/2013, elaborados pelo sistema de proteção institucional ou pela rede de instituições afiliadas a um organismo central que não estão organizadas como um grupo ao qual a instituição pertence;
(3)
o âmbito da supervisão complementar da instituição, de acordo com a Diretiva 2002/87/CE.
c)
Financiamento de um mutuário que o transfere para o investidor final com vista à compra, aquando da emissão ou posteriormente, de instrumentos de fundos próprios de uma instituição.
2. Para poder ser considerado um financiamento indireto para efeitos do n.o 1, devem também estar preenchidas as seguintes condições, quando aplicável:
a)
O investidor não está incluído em qualquer dos seguintes casos:
(1)
o perímetro da consolidação contabilística ou prudencial da instituição;
(2)
o âmbito do balanço consolidado ou dos cálculos alargados agregados, quando equivalentes a contas consolidadas como referido no artigo 49.o, n.o 3, alínea a), subalínea iv), do Regulamento (UE) n.o 575/2013, elaborados pelo sistema de proteção institucional ou pela rede de instituições afiliadas a um organismo central que não estão organizadas como um grupo ao qual a instituição pertence. Para este efeito, considera-se que um investidor está abrangido pelo âmbito dos cálculos alargados agregados quando o instrumento de fundos próprios relevante estiver sujeito a consolidação ou a inclusão nos cálculos alargados agregados de acordo com o artigo 49.o, n.o 3, alínea a), subalínea iv), do Regulamento (UE) n.o 575/2013 de forma que elimine as possibilidades de utilização múltipla dos elementos dos fundos próprios e de qualquer criação de fundos próprios entre os membros de um sistema de proteção institucional. Quando a autorização da autoridade competente referida no artigo 49.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 não tiver sido concedida, esta condição será considerada preenchida quando ambas as entidades referidas no n.o 1, alínea a), e a instituição forem membros de um mesmo sistema de proteção institucional e as entidades deduzirem o financiamento prestado para a aquisição dos instrumentos de fundos próprios da instituição de acordo com os artigos 36.o, n.o 1, alíneas f) a i), 56.o, alíneas a) a d), e 66.o, alíneas a) a d), do Regulamento (UE) n.o 575/2013, conforme aplicável;
(3)
o âmbito da supervisão complementar da instituição, de acordo com a Diretiva 2002/87/CE;
b)
A entidade externa não está incluída em qualquer dos seguintes casos:
(1)
o perímetro da consolidação contabilística ou prudencial da instituição;
(2)
o âmbito do balanço consolidado ou dos cálculos alargados agregados, quando equivalentes a contas consolidadas como referido no artigo 49.o, n.o 3, alínea a), subalínea iv), do Regulamento (UE) n.o 575/2013, elaborados pelo sistema de proteção institucional ou pela rede de instituições afiliadas a um organismo central que não estão organizadas como um grupo ao qual a instituição pertence;
(3)
o âmbito da supervisão complementar da instituição, de acordo com a Diretiva 2002/87/CE.
3. Para estabelecer se a compra de um instrumento de fundos próprios envolve um financiamento direto ou indireto de acordo com o artigo 8.o, o montante a considerar deverá ser líquido de quaisquer provisões para imparidades constituídas avaliadas individualmente.
4. A fim de evitar que um financiamento seja considerado direto ou indireto de acordo com o artigo 8.o nos casos em que o empréstimo ou outra forma de financiamento ou garantia é concedido a qualquer pessoa singular ou coletiva que tem uma participação qualificada na instituição de crédito ou que é considerada parte relacionada, tal como referido no n.o 3, a instituição deve assegurar continuamente que não providenciou empréstimos ou outras forma de financiamento ou garantia para a subscrição direta ou indireta de instrumentos de fundos próprios da instituição. Quando o empréstimo ou outra forma de financiamento ou garantia for concedido a outros tipos de partes, a instituição deve efetuar esse controlo no limite dos seus melhores esforços.
5. No que respeita às mútuas, sociedades cooperativas e instituições semelhantes, se existir no âmbito do direito nacional ou nos estatutos da instituição a obrigação de um cliente subscrever instrumentos de fundos próprios para poder receber um empréstimo, esse empréstimo não será considerado um financiamento direto ou indireto se estiverem preenchidas todas as seguintes condições:
a)
O montante da subscrição é considerado não significativo pela autoridade competente;
b)
A finalidade do empréstimo não é a compra de instrumentos de fundos próprios da instituição que concede o empréstimo;
c)
A subscrição de um ou mais instrumentos de fundos próprios da instituição é necessária para que o beneficiário do empréstimo se torne membro da mútua, da sociedade cooperativa ou da instituição semelhante.
Subsecção 4
Limitações ao reembolso de instrumentos de fundos próprios
Artigo 10.o
Limitações ao reembolso de instrumentos de fundos próprios emitidos por mútuas, instituições de poupança, sociedades cooperativas e instituições semelhantes para efeitos dos artigos 29.o, n.o 2, alínea b), e 78.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Uma instituição só pode emitir instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 com possibilidade de reembolso se essa possibilidade estiver prevista no direito nacional aplicável.
2. A capacidade de a instituição limitar o reembolso no âmbito das disposições que regulam os instrumentos de fundos próprios, tal como referido nos artigos 29.o, n.o 2, alínea b), e 78.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, deve abranger quer o direito de adiar o reembolso, quer o direito de limitar o montante a reembolsar. A instituição deverá ter a possibilidade de adiar o reembolso ou limitar o montante a reembolsar por um período de tempo ilimitado nos termos do n.o 3.
3. A extensão das limitações ao reembolso incluídas nas disposições que regulam os instrumentos será determinada pela instituição em função da respetiva situação prudencial, a qualquer momento, tendo em conta, nomeadamente mas sem se limitar a esses fatores:
a)
A situação financeira, liquidez e solvência globais da instituição;
b)
O montante dos fundos próprios principais de nível 1, dos fundos próprios de nível 1 e dos fundos próprios totais por comparação com o montante total das posições em risco calculado em conformidade com os requisitos estabelecidos no artigo 92.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013, os requisitos específicos de fundos próprios referidos no artigo 104.o, n.o 1, alínea a), da Diretiva 2013/36/UE e o requisito combinado de reservas de fundos próprios definido no artigo 128.o, n.o 6, da mesma diretiva.
Artigo 11.o
Limitações ao reembolso de instrumentos de fundos próprios emitidos por mútuas, instituições de poupança, sociedades cooperativas e instituições semelhantes para efeitos dos artigos 29.o, n.o 2, alínea b), e 78.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. As limitações ao reembolso incluídas nas disposições contratuais ou legais que regem os instrumentos não impedem que a autoridade competente possa limitar adicionalmente o reembolso dos instrumentos de forma adequada, como previsto no artigo 78.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
2. As autoridades competentes devem avaliar as bases para as limitações ao reembolso incluídas nas disposições contratuais e legais que regem o instrumento. Devem exigir às instituições a modificação das cláusulas contratuais correspondentes nos casos em que não estejam convencidas de que essas bases são adequadas. Se os instrumentos forem regidos pelo direito nacional na ausência de disposições contratuais, a legislação deverá permitir à instituição limitar os reembolsos, como descrito no artigo 10.o, n.os 1 a 3, para que os instrumentos possam ser considerados fundos próprios principais de nível 1.
3. Qualquer decisão de limitar o reembolso deve ser documentada internamente e relatada por escrito pela instituição à autoridade competente, incluindo as razões pelas quais, à luz dos critérios estabelecidos no n.o 3, um reembolso foi parcial ou totalmente recusado ou adiado.
4. No caso de serem tomadas no mesmo período várias decisões de limitação dos reembolsos, as instituições podem documentar essas decisões num único conjunto de documentos.
SECÇÃO 2
Filtros prudenciais
Artigo 12.o
Conceito de lucro na venda para efeitos do artigo 32.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. O conceito de lucro na venda a que se refere o artigo 32.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013, deve ser entendido como qualquer lucro reconhecido que a instituição obtém com uma venda que seja registado como um aumento em qualquer elemento dos fundos próprios e que esteja associado a receitas futuras de margens decorrentes de uma venda de ativos titularizados quando estes são eliminados do balanço da instituição no contexto de uma operação de titularização.
2. O lucro na venda reconhecido será determinado como a diferença entre as alíneas a) e b), como determinado pela na aplicação do quadro contabilístico relevante:
a)
Valor líquido dos ativos recebidos, incluindo qualquer novo ativo obtido menos qualquer outro ativo dado ou qualquer novo passivo assumido;
b)
E montante contabilístico dos ativos titularizados ou da parte desreconhecida.
3. O lucro na venda reconhecido que está associado à receita futura de margens refere-se, neste contexto, ao futuro «excedente de fluxos de caixa» esperado, como definido no artigo 242.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
SECÇÃO 3
Deduções aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1
Artigo 13.o
Dedução das perdas do exercício em curso para efeitos do artigo 36.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Para efeitos do cálculo dos seus fundos próprios principais de nível 1 no decurso do ano, e independentemente de encerrar ou não as suas contas no final de cada período provisório, a instituição deve determinar a sua conta de resultados e deduzir quaisquer perdas resultantes aos fundos próprios principais de nível 1 à medida que se materializem.
2. Para efeitos da determinação da conta de resultados da instituição de acordo com o n.o 1, as receitas e as despesas são determinadas no âmbito do mesmo processo e com base nas mesmas normas contabilísticas utilizados na elaboração do relatório financeiro de final de exercício. As receitas e as despesas devem ser estimadas com prudência e devem ser afetadas ao período provisório em que ocorreram, de modo a que cada período provisório inclua um montante razoável das receitas e despesas anuais esperadas. Os eventos materiais ou não recorrentes devem ser considerados na íntegra e sem demora no período provisório em que ocorram.
3. Nos casos em que as perdas do exercício em curso já tiverem sido deduzidas aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1 em resultado de um relatório financeiro provisório ou de fim de exercício, não é necessária uma dedução. Para efeitos do presente artigo, o relato financeiro significa que os lucros e as perdas foram determinados após o encerramento das contas provisórias ou anuais em conformidade com o quadro contabilístico a que a instituição está sujeita ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 1606/2002 relativo à aplicação das normas internacionais de contabilidade e da Diretiva 86/635/CEE do Conselho (9) relativa às contas anuais e às contas consolidadas dos bancos e outras instituições financeiras.
4. Os n.os 1 a 3 são aplicáveis da mesma forma aos lucros e às perdas incluídas em outro rendimento integral acumulado.
Artigo 14.o
Dedução de ativos por impostos diferidos que dependem de rentabilidade futura para efeitos do artigo 36.o, n.o 1, alínea c), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. As deduções de ativos por impostos diferidos que dependem de rentabilidade futura nos termos do artigo 36.o, n.o 1, alínea c), do Regulamento (UE) n.o 575/2013 devem ser realizadas de acordo com os n.os 2 e 3.
2. A compensação entre os ativos por impostos diferidos e os passivos por impostos diferidos associados deve ser realizada separadamente para cada entidade tributável. Os passivos por impostos diferidos associados devem ser limitados aos decorrentes do direito fiscal da jurisdição dos ativos por impostos diferidos. No cálculo dos ativos e passivos por impostos diferidos a nível consolidado, a entidade tributável inclui todas as entidades que sejam integrem o mesmo grupo fiscal, consolidação fiscal, unidade fiscal ou declaração fiscal consolidada nos termos do direito nacional aplicável.
3. O montante dos passivos por impostos diferidos associados que poderão ser considerados para compensação de ativos por impostos diferidos que dependem de rentabilidade futura corresponde à diferença entre os montantes da alínea a) e da alínea b):
a)
Montante dos passivos por impostos diferidos reconhecidos no âmbito do quadro contabilístico aplicável;
b)
Montante dos passivos por impostos diferidos associados decorrentes de ativos intangíveis e de ativos de fundos de pensões de benefício definido.
Artigo 15.o
Dedução de ativos de fundos de pensões de benefício definido para efeitos dos artigos 36.o, n.o 1, alínea e), e 41.o, n.o 1, alínea b), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. A autoridade competente só deve conceder a autorização prévia referida no artigo 41.o, n.o 1, alínea b), do Regulamento (UE) n.o 575/2013 nos casos em que a capacidade ilimitada de utilizar os respetivos ativos de fundos de pensões de benefício definido implica o acesso imediato e irrestrito aos ativos, por exemplo quando a utilização dos ativos não está impedida por uma restrição de qualquer espécie e não há créditos de qualquer tipo de terceiros relativamente a estes ativos.
2. O acesso irrestrito aos ativos é provável quando a instituição não estiver obrigada a solicitar e a obter aprovação específica por parte do gestor dos fundos de pensões ou dos beneficiários das pensões de cada vez que pretenda aceder aos recursos excedentes do plano.
Artigo 16.o
Deduções de encargos fiscais previsíveis para efeitos dos artigos 36.o, n.o 1, alínea l), e 56.o, alínea f), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Sob condição de a instituição aplicar um quadro contabilístico e políticas contabilísticas que prevejam o reconhecimento integral dos passivos por impostos correntes e diferidos relacionados com transações e outros eventos reconhecidos no balanço ou na conta de resultados, a instituição pode considerar que os encargos fiscais previsíveis já foram tidos em conta. A autoridade competente deve estar convencida de que foram realizadas todas as deduções necessárias, quer segundo as normas contabilísticas aplicáveis quer de acordo com quaisquer outros ajustamentos.
2. Quando a instituição calcula os seus fundos próprios principais de nível 1 com base em demonstrações financeiras preparadas de acordo com o Regulamento (CE) n.o 1606/2002, considera-se que está preenchida a condição estabelecida no n.o 1.
3. Se a condição do n.o 1 não estiver preenchida, a instituição deve reduzir os seus fundos próprios principais de nível 1 no montante estimado dos encargos por impostos correntes e diferidos ainda não reconhecidos no balanço e na demonstração de resultados relacionados com transações e outros eventos reconhecidos no balanço ou na conta de resultados. O montante estimado dos encargos por impostos correntes e diferidos é determinado usando uma abordagem equivalente à prevista no Regulamento (CE) n.o 1606/2002. O montante estimado dos encargos por impostos diferidos não pode ser compensado com ativos por impostos diferidos que não estejam reconhecidos nas demonstrações financeiras.
SECÇÃO 4
Outras deduções aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1, dos fundos próprios adicionais de nível 1 e dos fundos próprios de nível 2
Artigo 17.o
Outras deduções aos instrumentos de fundos próprios das instituições financeiras para efeitos do artigo 36.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. As detenções de instrumentos de fundos próprios de instituições financeiras na aceção do artigo 4.o, n.o 26, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 devem ser deduzidas de acordo com os seguintes cálculos:
a)
Devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1 todos os instrumentos que possam ser considerados fundos próprios nos termos do direito das sociedades aplicável à instituição financeira que os emitiu e, nos casos em que a instituição financeira está sujeita a requisitos de solvência, que estão incluídos no nível de qualidade mais elevada dos fundos próprios regulamentares sem quaisquer limites;
b)
Devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1 todos os instrumentos que possam ser considerados fundos próprios nos termos do direito das sociedades aplicável ao emitente e, nos casos em que a instituição financeira não está sujeita a requisitos de solvência, que são perpétuos, absorvem a primeira e proporcionalmente maior parcela de perdas à medida que estas ocorrem, têm um grau hierárquico inferior ao de todos os outros créditos em caso de insolvência e liquidação e não beneficiam de distribuições preferenciais ou predeterminadas;
c)
Devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios adicionais de nível 1 quaisquer instrumentos subordinados que absorvam as perdas num quadro de continuidade das atividades, incluindo a prerrogativa de cancelar o pagamento de cupões. Sempre que o montante desses instrumentos subordinados exceda o montante dos fundos próprios adicionais de nível 1, o montante excedente deve ser deduzido aos fundos próprios principais de nível 1;
d)
Quaisquer outros instrumentos subordinados devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios de nível 2. Se o montante desses instrumentos subordinados ultrapassar o montante dos fundos próprios de nível 2, o montante excedente deve ser deduzido aos elementos dos fundos próprios adicionais de nível 1. Se o montante de fundos próprios adicionais de nível 1 for insuficiente, o montante remanescente deve ser deduzido aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1;
e)
Devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1 quaisquer outros instrumentos incluídos nos fundos próprios da instituição financeira nos termos do quadro prudencial aplicável relevante ou quaisquer outros instrumentos relativamente aos quais a instituição não consiga demonstrar que se aplicam as condições das alíneas a), b), c) ou d).
2. Nos casos previstos no n.o 3, as instituições devem aplicar as deduções previstas no Regulamento (UE) n.o 575/2013 às suas participações em instrumentos de fundos próprios com base num método de dedução correspondente. Para efeitos do presente número, entende-se por método de dedução correspondente um método que aplica a dedução ao mesmo elemento dos fundos próprios que poderia ser considerado se fosse emitido pela própria instituição.
3. As deduções referidas no n.o 1 não se aplicam nos seguintes casos:
a)
A instituição financeira está autorizada e supervisionada por uma autoridade competente e sujeita a requisitos prudenciais equivalentes aos aplicáveis às instituições nos termos do Regulamento (UE) n.o 575/2013. Esta abordagem só deve ser aplicada às instituições financeiras de países terceiros depois de ter sido realizada uma avaliação da equivalência do regime prudencial do país terceiro em causa nos termos desse regulamento e nos casos em que se tenha concluído que tal regime é pelo menos equivalente ao aplicado na União;
b)
Nos casos em que a instituição financeira é uma instituição de moeda eletrónica na aceção do artigo 2.o da Diretiva 2009/110/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (10) e não beneficia das isenções facultativas previstas no artigo 9.o da referida diretiva;
c)
Nos casos em que a instituição financeira é uma instituição de pagamento na aceção do artigo 4.o da Diretiva 2007/64/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (11) e não beneficia de uma derrogação nos termos do artigo 26.o da referida diretiva;
d)
Nos casos em que a instituição financeira é gestora de fundos de investimento alternativos na aceção do artigo 4.o da Diretiva 2011/61/UE do Parlamento Europeu e do Conselho (12) ou uma sociedade de gestão na aceção do artigo 2.o, n.o 1, da Diretiva 2009/65/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (13).
Artigo 18.o
Instrumentos de fundos próprios de empresas de seguros e de resseguros de um país terceiro para efeitos do artigo 36.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. As detenções de instrumentos de fundos próprios de empresas de seguros e de resseguros de um país terceiro que estão sujeitas a um regime prudencial que tenha sido avaliado como não equivalente ao previsto no título I, capítulo VI, da Diretiva 2009/138/CE de acordo com o procedimento previsto no artigo 227.o dessa diretiva, ou que não tenha sido avaliado, devem ser objeto de dedução da seguinte forma:
a)
Devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1 todos os instrumentos que possam ser considerados fundos próprios nos termos do direito das sociedades aplicável à empresa de seguros e de resseguros de um país terceiro que os emitiu e que estejam incluídos no nível de qualidade mais elevado dos fundos próprios regulamentares sem quaisquer limites;
b)
Devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios adicionais de nível 1 quaisquer instrumentos subordinados que absorvam as perdas num quadro de continuidade das atividades, incluindo a prerrogativa de cancelar o pagamento de cupões. Sempre que o montante desses instrumentos subordinados exceda o montante dos fundos próprios adicionais de nível 1, o montante excedente deve ser deduzido aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1;
c)
Quaisquer outros instrumentos subordinados devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios de nível 2. Sempre que o montante desses instrumentos subordinados seja superior ao montante dos fundos próprios de nível 2, o montante excedente deve ser deduzido aos elementos dos fundos próprios adicionais de nível 1. Sempre que o montante em excesso seja superior ao montante dos fundos próprios adicionais de nível 1, a sua parte restante deve ser deduzida aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1;
d)
No caso de empresas de seguros e de resseguros de um país terceiro que estão sujeitas a requisitos prudenciais de solvência, quaisquer outros instrumentos incluídos nos fundos próprios das empresas de seguros e de resseguros de um país terceiro de acordo com o regime de solvência relevante aplicável ou quaisquer outros instrumentos relativamente aos quais a instituição não seja capaz de demonstrar que se aplicam as condições das alíneas a), b) ou c) devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1.
2. Quando o regime de solvência do país terceiro, incluindo as respetivas regras em matéria de fundos próprios, tiver sido avaliado como equivalente ao definido no título I, capítulo VI, da Diretiva 2009/138/CE de acordo com o procedimento definido no artigo 227.o da mesma, as detenções de instrumentos de fundos próprios de empresas de seguros ou de resseguros desse país terceiro devem ser tratadas como detenções de instrumentos de fundos próprios de empresas de seguros ou de resseguros autorizadas de acordo com o artigo 14.o da Diretiva 2009/138/CE.
3. Nos casos previstos no n.o 2 do presente artigo, as instituições devem aplicar as deduções previstas nos artigos 44.o, alínea b), 58.o, alínea b), e 68.o, alínea b), do Regulamento (UE) n.o 575/2013 conforme aplicável, no que se refere às detenções de elementos de fundos próprios do setor dos seguros.
Artigo 19.o
Instrumentos de fundos próprios de empresas excluídas do âmbito de aplicação da Diretiva 2009/138/CE para efeitos do artigo 36.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
Os instrumentos de fundos próprios de empresas excluídas do âmbito de aplicação da Diretiva 2009/138/CE, nos termos do artigo 4.o dessa diretiva devem ser deduzidos da seguinte forma:
a)
Devem ser deduzidos dos fundos próprios principais de nível 1 todos os instrumentos que possam ser considerados fundos próprios nos termos do direito das sociedades aplicável à empresa que os emitiu e que estejam incluídos no nível de qualidade mais elevada dos fundos próprios regulamentares sem quaisquer limites;
b)
Devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios adicionais de nível 1 quaisquer instrumentos subordinados que absorvam as perdas num quadro de continuidade das atividades, incluindo a prerrogativa de cancelar o pagamento de cupões. Sempre que o montante desses instrumentos subordinados exceda o montante dos fundos próprios adicionais de nível 1, o montante excedente deve ser deduzido aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1;
c)
Quaisquer outros instrumentos subordinados devem ser deduzidos aos elementos dos fundos próprios de nível 2. Se o montante desses instrumentos subordinados ultrapassar o montante dos fundos próprios de nível 2, o montante excedente deve ser deduzido aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1. Sempre que esse montante seja superior ao montante dos fundos próprios adicionais de nível 1, a sua parte restante deve ser deduzida aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1;
d)
Quaisquer outros instrumentos incluídos nos fundos próprios da empresa em conformidade com o regime de solvência aplicável relevante ou quaisquer outros instrumentos relativamente aos quais a instituição não seja capaz de demonstrar que se aplicam as condições revistas nas alíneas a), b) ou c) devem ser deduzidos aos fundos próprios principais de nível 1.
CAPÍTULO III
FUNDOS PRÓPRIOS ADICIONAIS DE NÍVEL 1
SECÇÃO 1
Forma e natureza dos incentivos ao reembolso
Artigo 20.o
Forma e natureza dos incentivos ao reembolso para efeitos dos artigos 52.o, n.o 1, alínea g), e 63.o, alínea h), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Por incentivos ao reembolso entende-se todas as características que criam, na data de emissão, uma expectativa de que o instrumento de fundos próprios irá ser reembolsado.
2. Os incentivos a que se refere o n.o 1 devem incluir as seguintes formas:
a)
Uma opção de compra combinada com um aumento no diferencial de crédito do instrumento, se a opção não for exercida;
b)
Uma opção de compra combinada com a exigência ou a possibilidade de o investidor de converter o instrumento num instrumento de fundos próprios principais de nível 1, se a opção não for exercida;
c)
Uma opção de compra combinada com uma alteração na taxa de referência em que o diferencial de crédito sobre a segunda taxa de referência é superior à taxa de pagamento inicial menos a taxa de swap;
d)
Uma opção de compra combinada com um aumento do valor de reembolso no futuro;
e)
Uma opção de recomercialização combinada com um aumento do diferencial de crédito do instrumento ou uma alteração na taxa de referência em que o diferencial de crédito sobre a segunda taxa de referência é superior à taxa de pagamento inicial menos a taxa de swap caso o instrumento não seja recomercializado;
f)
Uma comercialização do instrumento de uma forma que sugere aos investidores que a opção de compra do instrumento será ativada.
SECÇÃO 2
Conversão ou redução do valor do capital
Artigo 21.o
Natureza da reposição do valor do capital no seguimento de uma redução para efeito dos artigos 52.o, n.o 1, alínea n), e 52.o, n.o 2, alínea c), subalínea ii), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. A redução do valor do capital aplica-se de forma proporcional a todos os detentores de instrumentos de fundos próprios adicionais de nível 1 que incluem um mecanismo de redução do valor semelhante e com um nível de desencadeamento idêntico.
2. Para que a redução seja considerada temporária, é necessário que estejam preenchidas todas as seguintes condições:
a)
Quaisquer distribuições a pagar após uma redução devem basear-se no montante reduzido do capital;
b)
As reposições do valor devem ser efetuadas com base nos lucros, depois de a instituição ter tomado uma decisão formal confirmando os lucros definitivos;
c)
Qualquer reposição do valor do instrumento ou pagamento de cupões com base no montante reduzido do capital deve ser inteiramente deixada ao critério da instituição sob reserva das restrições decorrentes das alíneas d) a f) e não haverá qualquer obrigação no sentido de que a instituição efetue ou acelere uma reposição em circunstâncias específicas;
d)
Qualquer reposição do valor deve ser efetuada de forma proporcional entre instrumentos de fundos próprios adicionais de nível 1 similares que tenham sido objeto de uma redução do valor;
e)
Montante máximo a atribuir à soma do aumento da reposição do valor do instrumento com o pagamento dos cupões com base no montante reduzido do capital deve ser igual ao lucro da instituição multiplicado pelo montante obtido pela divisão do montante determinado na subalínea i) pelo montante determinado na subalínea ii):
(1)
soma do montante nominal de todos os instrumentos de fundos próprios adicionais de nível 1 da instituição que tenham sido objeto de uma redução antes da redução de valor;
(2)
total dos fundos próprios de nível 1 da instituição;
f)
A soma de quaisquer montantes repostos e pagamentos de cupões com base no montante reduzido do capital deve ser tratada como um pagamento que resulta numa redução dos fundos próprios principais de nível 1 e estará sujeita, juntamente com outras distribuições de instrumentos de fundos próprios principais de nível 1, às restrições relativas ao Valor Máximo a Distribuir, tal como referido no artigo 141.o, n.o 2, da Diretiva 2013/36/UE, tal como transposta para a legislação ou regulamentação nacional.
3. Para efeitos do n.o 2, alínea e), o cálculo deve ser efetuado no momento em que a reposição do valor produz efeitos.
Artigo 22.o
Procedimentos e prazos para determinar se ocorreu um evento de desencadeamento para efeitos do artigo 52.o, n.o 1, alínea n), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Se a instituição tiver estabelecido que o seu rácio de fundos próprios principais de nível 1 sofreu uma redução para um valor inferior àquele que ativa a conversão ou a diminuição do valor do instrumento ao nível da aplicação dos requisitos definidos na parte I, título II, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, o órgão de administração ou qualquer outro órgão relevante da instituição determinará sem demora que ocorreu um evento de desencadeamento e haverá uma obrigação irrevogável de redução do valor ou de conversão do instrumento.
2. O montante a reduzir ou converter deve ser determinado logo que possível e no período máximo de um mês a contar do momento em que se determina ter ocorrido o evento de desencadeamento nos termos do n.o 1.
3. A autoridade competente pode exigir que o período máximo de um mês referido no n.o 2 seja reduzido nos casos em que considera existir certeza suficiente quanto ao montante a converter ou reduzir ou em que considera ser necessária uma conversão ou redução imediata.
4. Nos casos em que é necessária uma reapreciação independente do montante a reduzir ou converter de acordo com as disposições que regem o instrumento de fundos próprios adicionais de nível 1, ou em que a autoridade competente exige uma reapreciação independente para determinar o montante a reduzir ou converter, a órgão de administração ou qualquer outro órgão relevante da instituição deve garantir que essa reapreciação tenha imediatamente lugar. Tal reapreciação deve ser concluída o mais rapidamente possível e não deve criar obstáculos à redução de valor ou à conversão, por parte da instituição, do instrumento de fundos próprios adicionais de nível 1, nem ao cumprimento dos requisitos dos n.os 2 e 3.
SECÇÃO 3
Características dos instrumentos suscetíveis de impedir a recapitalização
Artigo 23.o
Características dos instrumentos suscetíveis de impedir a recapitalização para efeitos do artigo 52.o, n.o 1, alínea o), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
As características suscetíveis de impedir a recapitalização de uma instituição devem incluir as disposições que exigem que a instituição compense os detentores existentes de instrumentos de fundos próprios quando for emitido um novo instrumento de fundos próprios.
SECÇÃO 4
Utilização de entidades com objeto específico para a emissão indireta de instrumentos de fundos próprios
Artigo 24.o
Utilização de entidades com objeto específico para a emissão indireta de instrumentos de fundos próprios para efeitos dos artigos 52.o, n.o 1, alínea p), e 63.o, alínea n), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Se a instituição ou uma entidade incluída no âmbito da consolidação nos termos da parte I, título II, capítulo 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 emite um instrumento de fundos próprios que é subscrito por uma entidade com objeto específico, esse instrumento de fundos próprios não deve, ao nível da instituição ou da entidade supramencionada, ser reconhecido como um instrumento de fundos próprios de qualidade superior à dos instrumentos de menor qualidade emitidos em favor da entidade com objeto específico ou em favor de terceiros pela entidade com objeto específico. Esse requisito será aplicável aos níveis consolidado, subconsolidado e individual de aplicação dos requisitos prudenciais.
2. Os direitos dos detentores dos instrumentos emitidos por uma entidade com objeto específico não devem ser mais favoráveis do que aconteceria se o instrumento fosse diretamente emitido pela instituição ou por uma entidade incluída no âmbito da consolidação nos termos da parte I, título II, capítulo 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
CAPÍTULO IV
REQUISITOS GERAIS
SECÇÃO 1
Participações indiretas resultantes de participações detidas através de índices
Artigo 25.o
Grau de prudência necessário nas estimativas para o cálculo de posições em risco utilizadas como uma alternativa às posições em risco subjacentes para efeitos do artigo 76.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Uma estimativa é considerada suficientemente prudente quando estiver preenchida uma das seguintes condições:
a)
Quando o mandato de investimento no índice especifica que um instrumento de fundos próprios de uma entidade do setor financeiro que integra o mesmo não pode exceder uma determinada percentagem máxima do índice, a instituição utiliza essa percentagem como estimativa do valor das detenções que irá deduzir aos seus elementos de fundos próprios principais de nível 1, fundos próprios adicionais de nível 1 ou fundos próprio de nível 2, conforme aplicável de acordo com o artigo 17.o, n.o 2, ou aos seus elementos de fundos próprios principais de nível 1 nos casos em que a instituição não consegue determinar a natureza precisa dessa detenção;
b)
Se a instituição não conseguir determinar a percentagem máxima referida na alínea a) e se o índice, como evidenciado pelo respetivo mandato de investimento ou por outra informação relevante, incluir instrumentos de fundos próprios de entidades do setor financeiro, a instituição deduz o montante total das detenções respeitantes a esse índice aos seus fundos próprios principais de nível 1, fundos próprios adicionais de nível 1 ou fundos próprio de nível 2, conforme aplicável de acordo com o artigo 17.o, n.o 2, ou aos seus elementos de fundos próprios principais de nível 1 nos casos em que a instituição não consegue determinar a natureza precisa dessa detenção.
2. Para efeitos do n.o 1, aplica-se o seguinte:
a)
Uma detenção indireta resultante de detenções detidas através de índices inclui a proporção do índice investida em instrumentos de fundos próprios principais de nível 1, instrumentos de fundos próprios adicionais de nível 1 e instrumentos de fundos próprios de nível 2 das entidades do setor financeiro incluídas no índice;
b)
Um índice inclui, mas não se limita a, fundos de índices, índices de ações ou obrigações ou qualquer outro sistema no qual o instrumento subjacente é um instrumento de fundos próprios emitido por uma entidade do setor financeiro.
Artigo 26.o
Significado de operacionalmente oneroso para efeitos do artigo 76.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Para efeitos do artigo 76.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, entende-se por «operacionalmente oneroso» as situações em que não se justifica, na opinião das autoridades competentes, a aplicação de abordagens baseada na transparência às participações nos fundos próprios de entidades financeiras de forma contínua. Ao avaliarem a natureza das situações operacionalmente onerosas, as autoridades competentes devem ter em conta a reduzida materialidade e curto período de detenção de tais posições. Um período de detenção de curta duração exige que a instituição evidencie a elevada liquidez do índice.
2. Para efeitos do n.o 1, uma posição deve ser considerada de reduzida materialidade se estiverem preenchidas todas as seguintes condições:
a)
A posição em risco individual líquida resultante de detenções através de índices medidas antes da aplicação de qualquer abordagem baseada na transparência não excede 2 % dos elementos dos fundos próprios principais de nível 1 como calculados no artigo 46.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
b)
A posição em risco agregada líquida resultante de detenções através de índices medidas antes da aplicação de qualquer abordagem baseada na transparência não excede 5 % dos elementos dos fundos próprios principais de nível 1 como calculados no artigo 46.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
c)
A soma da posição em risco líquida agregada resultante de detenções através de índices medidas antes da aplicação de qualquer abordagem baseada na transparência com quaisquer outras detenções a deduzir nos termos do artigo 36.o, n.o 1, alínea h), do Regulamento (UE) n.o 575/2013 não excede 10 % dos elementos dos fundos próprios principais de nível 1 definidos no artigo 46.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
SECÇÃO 2
Autorização das autoridades de supervisão para a redução dos fundos próprios
Artigo 27.o
Significado de sustentável no que respeita à capacidade da instituição em termos de receitas para efeitos do artigo 78.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013
Sustentável, no que respeita à capacidade da instituição em termos de receitas nos termos do artigo 78.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013 significa que a rentabilidade da instituição, tal como avaliada pela autoridade competente, continuará a ser sólida ou que não se antevê nenhuma mudança negativa após a substituição dos instrumentos por instrumentos de fundos próprios de qualidade igual ou superior, à data e no futuro previsível. A avaliação da autoridade competente deve ter em conta a rentabilidade da instituição em momentos de pressão.
Artigo 28.o
Processos e requisitos de informação relativamente a um pedido de autorização, por uma instituição, de reembolsos, reduções e recompras - para efeitos do artigo 77.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Os reembolsos, reduções e as recompras de instrumentos dos fundos próprios não devem ser anunciados aos detentores dos instrumentos antes de a instituição obter a aprovação prévia da autoridade competente.
2. Nos casos em que se tem certeza suficiente relativamente à realização dos reembolsos, das reduções e das recompras, e uma vez obtida a aprovação prévia da autoridade competente, a instituição deve deduzir os montantes correspondentes a reembolsar, reduzir ou recomprar aos elementos correspondentes dos seus fundos próprios antes da ocorrência dos reembolsos, das reduções ou das recompras. Considera-se existir certeza suficiente nomeadamente quando a instituição anunciou publicamente a sua intenção de reembolsar, reduzir ou recomprar um instrumento de fundos próprios.
3. Os n.os 1 e 2 são aplicáveis aos níveis consolidado, subconsolidado e individual da aplicação dos requisitos prudenciais, quando relevantes.
Artigo 29.o
Apresentação de um pedido de autorização, por uma instituição, de reembolsos, reduções e recompras nos termos dos artigos 77.o e 78.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013 e bases apropriadas para a limitação dos reembolsos para efeitos do artigo 78.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Uma instituição deve apresentar um pedido à autoridade competente antes de reduzir ou recomprar instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 ou de comprar, reembolsar ou recomprar instrumentos de fundos próprios adicionais de nível 1 ou de fundos próprios de nível 2.
2. O pedido poderá incluir um plano para levar a cabo, ao longo de um período limitado, as ações a que se refere o artigo 77.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013 relativamente a vários instrumentos de fundos próprios.
3. No caso de uma recompra de instrumentos de fundos próprios principais de nível 1, de fundos próprios adicionais de nível 1 ou de fundos próprios de nível 2 para efeitos de criação de mercado, as autoridades competentes podem conceder a sua autorização de acordo com os critérios estabelecidos no artigo 78.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013 antes da aplicação das medidas previstas no artigo 77.o do mesmo para um certo montante predeterminado.
a)
No caso de instrumentos de fundos próprios principais de nível 1, esse montante não deve exceder o menor dos seguintes montantes:
(1)
3 % do valor da emissão relevante;
(2)
10 % do montante em que os fundos próprios principais de nível 1 excedem a soma dos requisitos de fundos próprios de nível 1 nos termos do artigo 92.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013, dos requisitos específicos de fundos próprios referidos no artigo 104.o, n.o 1, alínea a), da Diretiva 2013/36/UE e do requisito combinado de reservas de fundos próprios definido no artigo 128.o, n.o 6, da mesma diretiva.
b)
No caso de instrumentos de fundos próprios adicionais de nível 1 ou de instrumentos de fundos próprios de nível 2, esse montante predeterminado não deve exceder o menor dos seguintes montantes:
(1)
10 % do valor da emissão relevante;
(2)
ou 3 % do montante total dos instrumentos de fundos próprios adicionais de nível 1 ou de instrumentos de fundos próprios de nível 2, conforme o caso.
4. As autoridades competentes poderão também conceder autorização antecipada a ações a que se refere o artigo 77.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013 se os instrumentos de fundos próprios relacionados forem transferidos para os colaboradores da instituição como parte da respetiva remuneração. As instituições devem informar as autoridades competentes nos casos em que os instrumentos de fundos próprios são adquiridos para esses fins e deduzir tais instrumentos aos fundos próprios através de um método de dedução correspondente, considerando o período durante o qual são detidos pela instituição. A dedução com base na correspondência deixa de ser necessária nos casos em que as despesas relacionadas com qualquer ação de acordo com o presente número já estão incluídas nos fundos próprios em resultado de um relatório financeiro provisório ou de fim de exercício.
5. Uma autoridade competente pode conceder autorização antecipada em conformidade com os critérios definidos no artigo 78.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013 no que respeita a uma medida constante do artigo 77.o do mesmo para um certo montante predeterminado se o montante dos instrumentos de fundos próprios a comprar, reembolsar ou recomprar for irrelevante em relação ao saldo correspondente da emissão após a compra, o reembolso ou a recompra ter ocorrido.
6. Os n.os 1 a 5 são aplicáveis aos níveis consolidado, subconsolidado e individual da aplicação dos requisitos prudenciais, quando relevantes.
Artigo 30.o
Conteúdo dos pedidos a apresentar pela instituição para efeitos do artigo 77.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Os pedidos a que se refere o artigo 29.o devem ser acompanhados das seguintes informações:
a)
Uma explicação devidamente fundamentada das razões para executar uma das ações a que se refere o artigo 29.o, n.o 1;
b)
Informações sobre os requisitos de fundos próprios e reservas de capital, abrangendo um período mínimo de três anos, incluindo o nível e a composição dos fundos próprios, antes e após a realização da ação e o impacto da ação sobre os requisitos regulamentares;
c)
O impacto, sobre a rentabilidade da instituição, de uma substituição de um instrumento de fundos próprios conforme referida no artigo 78.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 575/2013;
d)
Uma avaliação dos riscos a que a instituição esteja ou possa estar exposta e se o nível de fundos próprios garante uma cobertura apropriada de tais riscos, incluindo testes de esforço relativamente aos principais riscos que comprovem perdas potenciais em diferentes cenários;
e)
Qualquer outra informação que a autoridade competente considere necessária para avaliar se será apropriado conceder uma autorização de acordo com o artigo 78.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
2. A autoridade competente deve derrogar à apresentação de algumas das informações referidas no n.o 2 quando considere que já dispõe de tal informação.
3. Os n.os 1 e 2 são aplicáveis aos níveis individual, consolidado, subconsolidado da aplicação dos requisitos prudenciais, quando aplicável.
Artigo 31.o
Calendário da apresentação dos pedidos a apresentar pela instituição e do tratamento desses mesmos pedidos pela autoridade competente para efeitos do artigo 77.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. A instituição deve apresentar à autoridade competente um pedido completo e as informações referidas nos artigos 29.o e 30.o com pelo menos 3 meses de antecedência relativamente à data em que uma das ações previstas no artigo 77.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013 irá ser anunciada aos detentores dos instrumentos
2. As autoridades competentes podem autorizar as instituições, mediante análise caso a caso e em circunstâncias excecionais, a apresentar o pedido a que se refere o n.o 1 num prazo mais curto do que o período de três meses.
3. A autoridade competente deve processar os pedidos durante o período referido no n.o 1 ou durante o período referido no n.o 2. As autoridades competentes devem ter em conta as novas informações recebidas durante este período se for o caso e se considerarem que tais informações são materiais. As autoridades competentes só devem iniciar o processamento do pedido se estiverem convencidas de que a informação apresentada pela instituição e requerida nos termos do artigo 28.o foi efetivamente recebida.
Artigo 32.o
Pedidos de reembolsos, reduções e recompras por mútuas, sociedades cooperativas, instituições de poupança ou instituições semelhantes para efeitos do artigo 77.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. No que respeita ao reembolso de instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 de mútuas, sociedades cooperativas, instituições de poupança ou instituições semelhantes, o pedido referido no artigo 29.o, n.os 1, 2 e 6, e a informação referida no artigo 30.o, n.o 1, devem ser apresentados à entidade competente com a mesma periodicidade que for utilizada pelo órgão competente da instituição para analisar os reembolsos.
2. As autoridades competentes podem conceder autorização antecipada a uma ação a que se refere o artigo 77.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013 para um montante pré-determinado a reembolsar, líquido do montante da subscrição de novos instrumentos de fundos próprios principais de nível 1 durante um período máximo de um ano. Esse montante predeterminado pode atingir 2 % dos fundos próprios principais de nível 1, se as autoridades competentes considerarem que isso não irá colocar em perigo a situação de solvência da instituição.
SECÇÃO 3
Derrogação temporária da dedução aos fundos próprios
Artigo 33.o
Derrogação temporária da dedução aos fundos próprios para efeitos do artigo 79.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Por derrogação temporária entende-se uma duração que não exceda o prazo previsto no âmbito do plano operacional de assistência financeira. A derrogação não poderá ser concedida por um período superior a 5 anos.
2. A derrogação só se aplica em relação às novas participações em instrumentos da entidade do setor financeiro sujeita a uma operação de assistência financeira.
3. Para efeitos da concessão de uma derrogação temporária da dedução aos fundos próprios, a autoridade competente pode considerar que as detenções temporárias previstas no artigo 79.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 têm como propósito uma operação de assistência financeira destinada a sanear e a recuperar uma entidade do setor financeiro, quando essa operação for realizada no âmbito de um plano e aprovada pela autoridade competente e quando esse mesmo plano incluir claramente as fases, prazos e objetivos e especificar também claramente a interação entre as detenções temporárias e a operação de assistência financeira.
CAPÍTULO V
INTERESSES MINORITÁRIOS E INSTRUMENTOS DE FUNDOS PRÓPRIOS ADICIONAIS DE NÍVEL 1 ADICIONAIS E DE FUNDOS PRÓPRIOS DE NÍVEL 2 EMITIDOS POR FILIAIS
Artigo 34.o
Tipo de ativos que se podem relacionar com o funcionamento de entidades com objeto específico e significado de mínimo e insignificante em relação aos instrumentos que podem ser considerados instrumentos de fundos próprios adicionais de nível 1 e de fundos próprios de nível 2 emitidos por entidades com objeto específico para efeitos do artigo 83.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Os ativos de uma entidade com objeto específico devem ser considerados mínimos e insignificantes se estiverem preenchidas ambas as seguintes condições:
a)
Os ativos da entidade com objeto específico que não são constituídos por investimentos nos fundos próprios da filial relacionada estão limitados a ativos em numerário destinados ao pagamento de cupões e ao reembolso dos instrumentos de fundos próprios que atingem o seu vencimento;
b)
O montante dos ativos da entidade com objeto específico não mencionados na alínea a) não excede 0,5 % dos ativos totais médios da entidade com objeto específico nos últimos três anos.
2. Para efeitos do n.o 1, alínea b), a autoridade competente pode autorizar uma instituição a aplicar uma percentagem mais elevada desde que estejam preenchidas todas as seguintes condições:
a)
A percentagem mais elevada é necessária para permitir exclusivamente a cobertura dos custos de funcionamento da entidade com objeto específico;
b)
O montante nominal correspondente não excede 500 000 EUR.
CAPÍTULO VI
ESPECIFICAÇÃO DAS DISPOSIÇÕES TRANSITÓRIAS DO REGULAMENTO (UE) N.O 575/2013 EM RELAÇÃO AOS FUNDOS PRÓPRIOS
Artigo 35.o
Filtros e deduções adicionais para efeitos do artigo 481.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Os ajustamentos aos elementos de fundos próprios principais de nível 1, de fundos próprios adicionais de nível 1 e de fundos próprios de nível 2, de acordo com o artigo 481.o do Regulamento (UE) n.o 575/2013, devem ser aplicados de acordo com os n.os 2 a 7.
2. Sempre que, no âmbito das medidas de transposição da Diretiva 2006/48/CE e da Diretiva 2006/49/CE, essas deduções e filtros resultem de elementos dos fundos próprios a que se refere o artigo 57.o, alíneas a), b) e c), da Diretiva 2006/48/CE, o ajustamento deve ser aplicado aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1.
3. Nos casos não abrangidos pelo n.o 1 e em que, de acordo com as medidas de transposição da Diretiva 2006/48/CE e da Diretiva 2006/49/CE, essas deduções e filtros foram aplicados ao total dos elementos a que se refere o artigo 57.o, alíneas a) a ca), da Diretiva 2006/48/CE, tendo em conta o artigo 154.o da mesma diretiva, o ajustamento deve ser aplicado aos elementos dos fundos próprios adicionais de nível 1.
4. Se o montante dos elementos de fundos próprios adicionais de nível 1 for menor do que o ajustamento relacionado, o ajustamento residual deve ser aplicado aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1.
5. Nos casos não abrangidos pelos n.os 1 e 2 em que, de acordo com as medidas de transposição da Diretiva 2006/48/CE e da Diretiva 2006/49/CE, essas deduções e filtros foram aplicados aos elementos dos fundos próprios a que se refere o artigo 57.o, alíneas d) a h), ou aos fundos próprios totais a que se referem a Diretiva 2006/48/CE e da Diretiva 2006/49/CE, o ajustamento deve ser aplicado aos fundos próprios de nível 2.
6. Se o montante dos elementos de fundos próprios de nível 2 for menor do que o ajustamento relacionado, o ajustamento residual deve ser aplicado aos elementos dos fundos próprios adicionais de nível 1.
7. Se o montante dos elementos de fundos próprios de nível 2 e de elementos de fundos próprios adicionais de nível 1 for menor do que o ajustamento relacionado, o ajustamento residual deve ser aplicado aos elementos dos fundos próprios principais de nível 1.
Artigo 36.o
Elementos excluídos dos direitos adquiridos de instrumentos de fundos próprios que não constituem auxílios estatais nos fundos próprios principais de nível 1, fundos próprios adicionais de nível 1 e outros elementos dos fundos próprios para efeitos do artigo 487.o, n.os 1 e 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013
1. Quando os instrumentos dos fundos forem objeto do tratamento previsto no artigo 487.o, n.os 1 e 2, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 durante o período de 1 de janeiro de 2014 a 31 de dezembro de 2021, podem ser objeto desse tratamento no todo ou em parte. Qualquer tratamento desse tipo não terá qualquer efeito sobre o cálculo do limite especificado no artigo 486.o, n.o 4, do Regulamento (UE) n.o 575/2013.
2. Os instrumentos de fundos próprios a que se refere o n.o 1 poderão voltar a ser tratados como elementos a que se refere o artigo 484.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, desde que sejam elementos a que se refere o artigo 484.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 e que o seu montante já não exceda as percentagens aplicáveis a que se refere o artigo 486.o, n.o 2, do referido regulamento.
3. Os instrumentos de fundos próprios a que se refere o n.o 1 poderão voltar a ser tratados como elementos a que se refere o artigo 484.o, n.o 4, do Regulamento (UE) n.o 575/2013, desde que sejam elementos a que se refere o artigo 484.o, n.os 3 ou 4, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 e que o seu montante já não exceda as percentagens aplicáveis a que se refere o artigo 486.o, n.o 3, do referido regulamento.
Artigo 37.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 7 de janeiro de 2014.