РЕШЕНИЕ № 189/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 20 февруари 2014 година
за разрешаване на Франция да прилага намалена ставка на някои косвени данъци върху „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион, и за отмяна на Решение 2007/659/ЕО
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2007/659/ЕО на Съвета (2) на Франция беше разрешено да прилага върху „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион („съответните четири най-отдалечени региона“) и продаван в континентална Франция, намалена акцизна ставка, която може да бъде под минималната акцизна ставка, определена с Директива 92/84/ЕИО на Съвета (3), но не може да бъде по-ниска с повече от 50 % от стандартната национална акцизна ставка върху алкохола. От 1 януари 2011 г. намалената акцизна ставка е ограничена до годишна квота от 120 000 хектолитра чист алкохол (hl чист алкохол). Срокът на дерогацията изтече на 31 декември 2013 г.
(2)
На 12 март 2013 г. френските власти поискаха от Комисията да представи предложение за решение на Съвета за удължаване на дерогацията, посочена в Решение 2007/659/ЕО, със седем години до 31 декември 2020 г. при същите условия. На 3 юли и съответно на 2 август 2013 г. това искане беше допълнено чрез предоставяне на допълнителна информация и изменено по отношение на различните френски данъци, които да бъдат обхванати от предлаганото решение.
(3)
Френските власти също така информираха Комисията, че Франция е променила, считано 1 януари 2012 г., националното законодателство по отношение на „cotisation sur les boissons alcooliques“, т.нар. „Vignette Sécurité Sociale“ (VSS) - налог, събиран от Националния здравноосигурителен фонд върху продаваните във Франция алкохолни напитки за противодействие на рисковете за здравето, свързани с прекомерната употреба на този продукт и в допълнение към националния акциз върху алкохола. По-специално, променена е данъчната основа - от 160 EUR на хектолитър на 533 EUR на hl чист алкохол, като е въведено ограничение на размера на VSS, свързано с приложимия акциз.
(4)
В рамките на искането си за удължаване на срока на действие на дерогацията, установена в Решение 2007/659/ЕО, до 31 декември 2020 г., френските власти поискаха от Комисията да включи, считано от 1 януари 2012 г., VSS в списъка на данъците, за които може да се прилага по-ниска ставка върху „традиционния“ ром, произвеждан в съответните четири най-отдалечени региона на Франция.
(5)
Вместо да се удължава срокът на действие на дерогацията, установена в Решение 2007/659/ЕО, е по-подходящо да се приеме ново решение за дерогация, която да обхваща двата данъка - диференцирането на акциза, установено в Директива 92/84/ЕИО, и VSS.
(6)
Поради ограничения местен пазар дестилационните фабрики в съответните четири най-отдалечени региона не могат да развиват дейността си, ако нямат достатъчен достъп до пазара на континентална Франция, който представлява основна дестинация за произвеждания от тях ром (71 %). Трудностите, с които се сблъсква „традиционният“ ром, конкурирайки се на пазара в Съюза - в допълнение към особеното структурно, икономическо и социално положение в тези най-отдалечени региони, утежнено от специфични ограничения, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) - са предизвикани основно от два фактора: по-високи производствени разходи и по-високи данъци на бутилка, тъй като „традиционният“ ром обикновено се продава с по-високо алкохолно съдържание и в по-големи бутилки.
(7)
Разходите, свързани с производството на захарна тръстика, захар и ром в съответните четири най-отдалечени региона, са по-високи, отколкото в други региони на света. По-специално разходите за работна заплата са по-високи, тъй като в съответните четири най-отдалечени региона се прилага френското социално законодателство. Тези най-отдалечени региони спазват също така стандартите на Съюза по отношение на околна среда и безопасност, което налага значителни инвестиции и разходи, които, въпреки че биват частично възстановени от структурните фондове на Съюза, не са пряко свързани с повишаване на производителността. Освен това дестилационните фабрики в съответните четири най-отдалечени региона са по-малки от дестилационните фабрики на международните концерни. Това води до по-високи производствени разходи за единица продукция. Взети заедно, всички тези преки допълнителни производствени разходи, включително за превоз и застраховка, съответстват според френските власти на около 12 % от акциза, който по принцип се е прилагал във Франция върху продукти с високо алкохолно съдържание през 2012 г.
(8)
В континенталната част на Франция „традиционният“ ром обикновено се предлага в по-големи бутилки (60 % от продукцията се продава в бутилки от един литър) и с по-високо алкохолно съдържание (между 40° и 59°) от конкурентните видове ром, които обикновено се предлагат в бутилки от 0,7 литра и с алкохолно съдържание от 37,5°. По-високите нива на алкохолно съдържание от своя страна водят до по-висок акциз, VSS, както и до по-висок данък върху добавената стойност (ДДС) на литър продаден ром. Следователно съвкупните допълнителни разходи, а именно по-високи производствени разходи, по-високи разходи за превоз и по-високи данъци (акциз и ДДС), съответстват на 40-50 % от акциза, който по принцип се е прилагал във Франция върху продукти с високо алкохолно съдържание през 2012 г. Освен това въведената на 1 януари 2012 г. промяна в основата за изчисляване на VSS - от 160 EUR за хектолитър на 533 EUR за хектолитър чист алкохол, е оказала, включително ДДС, допълнителен неблагоприятен ефект върху цената на „традиционния“ ром, който се предлага с по-високо алкохолно съдържание, съответстващ на около 10 % от стандартната акцизна ставка. С цел да се компенсира този допълнителен неблагоприятен ефект, тясно свързан с особеното структурно, социално и икономическо положение в съответните четири най-отдалечени региона, утежнено от специфични ограничения, посочени в член 349 от ДФЕС, следва да се въведе и намаление на ставката на VSS, от което може да се ползва „традиционният“ ром от съответните четири най-отдалечени региона.
(9)
За да бъде разрешено фискално облекчение, обхващащо както хармонизираните акцизни ставки, така и VSS, то следва да бъде пропорционално, така че да не нарушава целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително защитата на ненарушената конкуренция във вътрешния пазар и политиките по отношение на държавните помощи.
(10)
Поради това следва да бъдат взети под внимание и допълнителните разходи, произлизащи от дългогодишната пазарна практика „традиционният“ ром да бъде продаван с по-високо алкохолно съдържание и следователно с по-високи данъци.
(11)
През 2012 г. Франция е прилагала акциз от 903 EUR за hl чист алкохол върху „традиционния“ ром, което съответства на 54,4 % от стандартната ставка на акциза. Тя също така е прилагала VSS от 361,20 EUR на hl чист алкохол, което съответства на 67,8 % от стандартната ставка на VSS. Взети заедно, двете намаления съответстват на данъчно облекчение от 928,80 EUR на hl чист алкохол или на данъчно облекчение от 42,8 % в сравнение с агрегираните стандартни ставки (акциз и VSS).
(12)
С Решение 2007/659/ЕО на Франция беше разрешено да намали националния акциз, приложим върху „традиционния“ ром, с не повече от 50 % от стандартната национална акцизна ставка върху алкохола. В това решение не беше включена намалена ставка на VSS за „традиционния“ ром, която беше въведена единствено за да се компенсира допълнителната данъчна тежест, създадена по отношение на този вид ром вследствие на реформата на системата на VSS от 1 януари 2012 г.
(13)
Необходимо е ситуацията да бъде облекчена, като спрямо VSS бъдат приложени същите принципи, свързани с дерогацията от член 110 от ДФЕС, отнасяща се за хармонизираните акцизни ставки. В същото време данъчното облекчение, което може да бъде отпуснато, следва да бъде ограничено от 1 януари 2014 г. на максимален процент от стандартните ставки за hl чист алкохол, що се отнася до хармонизираната акцизна ставка върху продукти с високо алкохолно съдържание и до VSS.
(14)
Следва да бъде предоставена нова дерогация за срок от седем години, считано от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
(15)
Франция следва да представи междинен доклад, за да може Комисията да прецени дали причините, обосноваващи предоставянето на дерогацията, са все още валидни и предоставеното от Франция фискално облекчение продължава да бъде пропорционално и дали могат да бъдат предвидени алтернативни на данъчната дерогация мерки, които също са достатъчни да поддържат конкурентоспособността на веригата на стойността при производството на захарна тръстика, захар и ром, като се отчита международното им измерение.
(16)
С Решение 2007/659/ЕО първоначално не можаха да бъдат отчетени промените, настъпили след реформата на системата на VSS. По изключение и предвид споменатото особено структурно, социално и икономическо положение в съответните четири най-отдалечени региона, е оправдано да се прилага въпросната намалена ставка на VSS, считано от 1 януари 2012 г.
(17)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС.
(18)
Следователно Решение 2007/659/ЕО следва да бъда отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от член 110 от ДФЕС на Франция се разрешава да удължи по отношение на „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион, прилагането в своята континентална част на акцизна ставка, по-ниска от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО, и да прилага ставка на налога, наречен „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), по-ниска от пълната ставка, приложима в съответствие с националното законодателство на Франция.
Член 2
Дерогацията, посочена в член 1, се отнася изключително за рома, определен в точка 1, буква е) от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4), произведен в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион от захарна тръстика, отгледана на мястото на производство, със съдържание на летливи вещества, различни от етилов и метилов алкохол, равно или по-голямо от 225 грама за хектолитър чист алкохол, и алкохолно съдържание, равно или по-високо от 40 об. %.
Член 3
1. Посочените в член 1 намалени ставки на акциза и VSS, приложими към произведения ром, описан в член 2, се ограничават до годишна квота от 120 000 хектолитра чист алкохол.
2. Всяка от намалените ставки на акциза и VSS, посочени в член 1 от настоящото решение, може да бъде по-ниска от минималната акцизна ставка върху алкохола, определена с Директива 92/84/ЕИО, но не може да бъде по-ниска с повече от 50 % от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО, или от пълната ставка на VSS върху алкохола.
3. Съвкупното фискално облекчение, разрешено в съответствие с параграф 2 от настоящия член, не надхвърля 50 % от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО.
Член 4
До 31 юли 2017 г. Франция предоставя на Комисията доклад, който да ѝ позволи да прецени дали причините, обосноваващи предоставянето на дерогацията, са все още валидни и дали предоставеното от Франция фискално предимство е и се очаква да продължи да бъде пропорционално и достатъчно за поддържането на конкурентоспособна верига на стойността при производството на захарна тръстика, захар и ром в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион.
Член 5
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г., с изключение на член 1 и член 3, параграфи 1 и 2, които се прилагат още от 1 януари 2012 г.
Член 6
1. Решение 2007/659/ЕО се отменя.
2. Позоваванията на това отменено решение се считат за позовавания на настоящото решение.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 2014 година.
DECISÃO N.o 189/2014/UE DO CONSELHO
de 20 de fevereiro de 2014
que autoriza a França a aplicar uma taxa reduzida de certos impostos indiretos sobre o rum «tradicional» produzido na Guadalupe, na Guiana Francesa, na Martinica ou na Reunião e que revoga a Decisão 2007/659/CE
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 349.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
Deliberando de acordo com um processo legislativo especial,
Considerando o seguinte:
(1)
A Decisão 2007/659/CE do Conselho (2) autorizou França a aplicar ao rum «tradicional» produzido na Guadalupe, na Guiana Francesa, na Martinica ou na Reunião (as «quatro regiões ultraperiféricas em causa») e vendido no território metropolitano francês uma taxa reduzida do imposto especial sobre o consumo que pode ser inferior à taxa mínima do imposto especial sobre o consumo estabelecida pela Diretiva 92/84/CEE do Conselho (3) mas não inferior em mais de 50 % à taxa nacional normal do imposto especial sobre o consumo de álcool. A partir de 1 de janeiro de 2011, a taxa reduzida do imposto especial sobre o consumo está limitada a um contingente anual de 120 000 hectolitros de álcool puro (hlap). Essa derrogação expirou em 31 de dezembro de 2013.
(2)
Em 12 de março de 2013, as autoridades francesas solicitaram à Comissão que apresentasse uma proposta de decisão do Conselho relativa à prorrogação da derrogação prevista na Decisão 2007/659/CE, nas mesmas condições, por um novo período de sete anos, até 31 de dezembro de 2020. Esse pedido foi completado pela apresentação de informações adicionais e alterado no que se refere aos diferentes impostos franceses abrangidos pela decisão proposta, em 3 de julho e 2 de agosto de 2013, respetivamente.
(3)
As autoridades francesas informaram igualmente a Comissão de que a França tinha alterado, a partir de 1 de janeiro de 2012, a legislação nacional relativa à «cotisation sur les boissons alcooliques» (também conhecida por «vignette sécurité sociale» ou VSS), que constitui uma contribuição destinada à caisse nationale d'assurance maladie incidente sobre as bebidas alcoólicas vendidas em França, a fim de combater os riscos que o consumo excessivo destes produtos implica para a saúde e que é cobrada para além do imposto especial sobre o consumo. Em especial, a matéria coletável foi alterada, passando de 160 EUR por hectolitro para 533 EUR por hlap, tendo sido introduzida uma limitação do montante da VSS ligada ao imposto especial sobre o consumo aplicável.
(4)
No âmbito do seu pedido de prorrogação, até 31 de dezembro de 2020, da derrogação prevista na Decisão 2007/659/CE, as autoridades francesas solicitaram à Comissão que incluísse, a partir de 1 de janeiro de 2012, a VSS na lista de impostos relativamente aos quais pode ser aplicada uma taxa mais baixa no que respeita ao rum «tradicional» produzido nas quatro regiões ultraperiféricas em causa.
(5)
É mais adequado adotar uma nova decisão sobre uma derrogação respeitante a ambos os impostos, a saber, o imposto especial sobre o consumo estabelecido na Diretiva 92/84/CEE e a VSS, em vez de prorrogar a derrogação prevista na Decisão 2007/659/CE.
(6)
Tendo em conta a exiguidade do mercado local, as destilarias das quatro regiões ultraperiféricas em causa só podem desenvolver as suas atividades se beneficiarem de um acesso suficiente ao mercado da França, que constitui a principal via de escoamento da sua produção de rum (71 %). A dificuldade enfrentada pelo rum «tradicional» para competir no mercado da União - para além da situação social e económica estrutural específica dessas regiões ultraperiféricas, que é agravada pelos condicionalismos especiais referidos no artigo 349.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE) - pode ser atribuída a dois parâmetros: custos de produção mais elevados e impostos por garrafa mais elevados, já que o rum «tradicional» é habitualmente comercializado com títulos alcoométricos mais elevados e em garrafas maiores.
(7)
Os custos de produção da cadeia de valor cana-açúcar-rum nas quatro regiões ultraperiféricas em causa são superiores aos de outras regiões do mundo. Em especial, os custos salariais são mais elevados, uma vez que a legislação social francesa é aplicável nas quatro regiões ultraperiféricas em causa. Estas regiões ultraperiféricas são igualmente sujeitas a normas da União em matéria de ambiente e de segurança, que requerem investimentos consideráveis e custos que não estão diretamente ligados à produtividade, ainda que parte desses investimentos seja abrangida pelos fundos estruturais da União. Além disso, as destilarias das quatro regiões ultraperiféricas em causa são de menores dimensões do que as destilarias dos grupos internacionais. Daí resultam custos de produção superiores por unidade de produto. Segundo as autoridades francesas, todos os custos de produção adicionais diretos, incluindo transporte e seguro, correspondem globalmente a cerca de 12 % do imposto especial sobre o consumo francês normalmente aplicável aos álcoois fortes em 2012.
(8)
O rum «tradicional» vendido na França metropolitana é geralmente comercializado em garrafas maiores (60 % do rum é vendido em garrafas de 1 litro) e com teores de álcool mais elevados (variando entre 40° e 59°) do que os runs concorrentes, normalmente comercializados em garrafas de 0,7 litros e com um título alcoométrico de 37,5°. Os teores de álcool mais elevados dão origem, por sua vez, a impostos especiais sobre o consumo e a uma VSS superiores, aos quais acresce uma taxa de IVA mais elevada por litro de rum vendido. Assim, os «custos adicionais» acumulados, a saber, custos de produção mais elevados, custos de transporte mais elevados e um nível mais elevado de impostos (impostos especiais sobre o consumo e IVA) representam entre 40 % e 50 % do imposto especial sobre o consumo francês normalmente aplicável aos álcoois fortes em 2012. Além disso, a alteração da base de cálculo da VSS, que passou de 160 EUR por hectolitro para 533 EUR por hectolitro de álcool puro a partir de 1 de janeiro de 2012, teria tido (incluindo IVA) um impacto negativo suplementar sobre o preço do rum «tradicional», comercializado com teores mais elevados de álcool, correspondente a cerca de 10 % da taxa normal do imposto especial sobre o consumo. Para compensar estes efeitos adversos suplementares, intimamente ligados às situações sociais e económicas estruturais específicas das quatro regiões ultraperiféricas em causa, agravadas pelos condicionalismos especiais previstos no artigo 349.o do TFUE, deverá ser também introduzida uma redução da taxa da VSS a favor do rum «tradicional» das quatro regiões ultraperiféricas em causa.
(9)
Dado que o benefício fiscal cobre tanto os impostos especiais sobre o consumo harmonizados como a VSS, deve manter-se proporcionado para ser autorizado, de modo a não pôr em causa a integridade e a coerência do ordenamento jurídico da União, incluindo a salvaguarda de uma concorrência não falseada no mercado interno e das políticas em matéria de auxílios estatais.
(10)
Os custos adicionais decorrentes da prática de comercialização mantida durante uma década, que consiste em vender rum «tradicional» com teores mais elevados de álcool, desencadeando assim impostos mais elevados, devem, por conseguinte, ser igualmente tomados em consideração.
(11)
Em 2012, a França aplicou um imposto especial sobre o consumo de 903 EUR por hlap ao rum «tradicional», o que corresponde a 54,4 % da taxa normal do imposto especial sobre o consumo. Aplicou igualmente uma VSS de 361,20 EUR por hlap, o que corresponde a 67,8 % da taxa normal de VSS. Estas duas reduções consideradas em conjunto correspondem a um benefício fiscal de 928,80 EUR por hlap, o que representa um benefício fiscal de 42,8 % relativamente às taxas normais acumuladas (imposto especial sobre o consumo e VSS).
(12)
A Decisão 2007/659/CE autorizou a França a reduzir o imposto especial sobre o consumo do rum «tradicional» até ao máximo de 50 % da taxa normal nacional do imposto especial sobre o consumo de álcool. A referida decisão não incluía a taxa reduzida da VSS para o rum «tradicional», que foi apenas introduzida como uma medida compensatória para os encargos suplementares decorrentes da reforma do sistema da VSS, a partir de 1 de janeiro de 2012, para esse tipo de rum.
(13)
É necessário remediar essa situação, aplicando à VSS os mesmos princípios que foram aplicados a uma derrogação do artigo 110.o do TFUE relativamente à harmonização dos impostos especiais sobre o consumo. Simultaneamente, a partir de 1 de janeiro de 2014, a França deveria limitar o benefício fiscal que pode ser concedido a uma percentagem máxima das taxas normais por hlap do imposto especial sobre o consumo harmonizado aplicável aos álcoois fortes e da VSS.
(14)
Deveria ser concedida uma nova derrogação por um período de sete anos, de 1 de janeiro de 2014 a 31 de dezembro de 2020.
(15)
A França deverá apresentar um relatório intercalar, a fim de permitir à Comissão avaliar se as razões que justificaram a derrogação continuam a existir, se o benefício fiscal concedido pela França continua a ser proporcionado e se é possível prever medidas alternativas a um sistema de derrogação fiscal, que sejam igualmente suficientes para apoiar uma cadeia de valor cana-açúcar-rum competitiva, tendo em conta a sua dimensão internacional.
(16)
A Decisão 2007/659/CE não podia, no início, ter em conta as novas circunstâncias decorrentes da reforma do sistema da VSS. A título excecional, e tendo em conta a situação social e económica estrutural específica acima referida das quatro regiões ultraperiféricas em causa, é, portanto, justificado aplicar o regime reduzido de taxa de VSS a partir de 1 de janeiro de 2012.
(17)
A presente decisão não prejudica a eventual aplicação dos artigos 107.o e 108.o do TFUE.
(18)
Por conseguinte, a Decisão 2007/659/CE deverá ser revogada.
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Em derrogação do artigo 110.o do TFUE, a França é autorizada a prorrogar a aplicação, no seu território metropolitano, ao rum «tradicional» produzido na Guadalupe, Guiana, Martinica ou na Reunião, de uma taxa de imposto especial sobre o consumo inferior à taxa plena aplicável ao álcool fixada no artigo 3.o da Diretiva 92/84/CEE e a aplicar uma taxa da imposição denominada «cotisation sur les boissons alcooliques» (VSS) inferior à taxa plena aplicável de acordo com a legislação nacional francesa.
Artigo 2.o
A derrogação prevista no artigo 1.o é limitada ao rum definido no anexo II, ponto 1, alínea f), do Regulamento (CE) n.o 110/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho (4) produzido na Guadalupe, na Guiana, na Martinica ou na Reunião a partir da cana-de-açúcar colhida no local de fabrico e com um teor de substâncias voláteis, excluindo o álcool etílico e metílico, igual ou superior a 225 gramas por hectolitro de álcool puro e um teor alcoométrico volúmico igual ou superior a 40 %.
Artigo 3.o
1. As taxas reduzidas do imposto especial sobre o consumo e da VSS referidas no artigo 1.o e aplicáveis ao rum referido no artigo 2.o são limitadas a um contingente anual de 120 000 hectolitros de álcool puro.
2. As taxas reduzidas do imposto especial sobre consumo e da VSS referidas no artigo 1.o da presente decisão podem ser inferiores à taxa mínima do imposto especial sobre o consumo de álcool prevista na Diretiva 92/84/CEE, mas não podem ser inferiores em mais de 50 % à taxa plena aplicável ao álcool fixada em conformidade com o artigo 3.o da Diretiva 92/84/CEE ou à taxa plena aplicável da VSS sobre o álcool.
3. O benefício fiscal acumulado autorizado em conformidade com o n.o 2 do presente artigo não deve ser superior a 50 % da taxa plena aplicável ao álcool fixada em conformidade com o artigo 3.o da Diretiva 92/84/CEE.
Artigo 4.o
Até 31 de julho de 2017, a França deve apresentar à Comissão um relatório que lhe permita avaliar se se mantêm as razões que justificaram a derrogação e se o benefício fiscal concedido pela França se manteve e se prevê que se mantenha proporcionado e suficiente para apoiar uma cadeia de valor cana-açúcar-rum competitiva na Guadalupe, na Guiana, na Martinica ou na Reunião.
Artigo 5.o
A presente decisão é aplicável de 1 de janeiro de 2014 a 31 de dezembro de 2020, exceto no que respeita ao artigo 1.o e ao artigo 3.o, n.os 1 e 2, cujas disposições são aplicáveis a partir 1 de janeiro de 2012.
Artigo 6.o
1. É revogada a Decisão 2007/659/CE.
2. As remissões para a decisão revogada devem entender-se como sendo feitas para a presente decisão.
Artigo 7.o
A destinatária da presente decisão é a República Francesa.
Feito em Bruxelas, em 20 de fevereiro de 2014.