РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/604 НА КОМИСИЯТА
от 16 април 2015 година
за изменение на приложения I и II към Регламент (ЕС) № 206/2010 по отношение на ветеринарно-санитарните изисквания за туберкулоза по говедата в образците на ветеринарни сертификати BOV-X и BOV-Y и вписванията за Израел, Нова Зеландия и Парагвай в списъците на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешено въвеждането в Съюза на живи животни и прясно месо
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (1), и по-специално член 8, уводното изречение, член 8, параграф 1, първа алинея и член 8, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (2), и по-специално член 3, параграф 1, първа и втора алинея, член 6, параграф 1, първа алинея, член 7, буква д) и член 13, параграф 1, буква д) от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2004/68/ЕО се установяват, inter alia, специални ветеринарно-санитарни изисквания за внос и транзитно преминаване през Съюза на живи копитни животни, които следва да бъдат основани на правилата, установени в законодателството на Съюза по отношение на болестите, към които посочените животни са възприемчиви.
(2)
В Директива 2004/68/ЕО е предвидена също възможността да бъдат определяни специални условия за трети страни, при условие че еквивалентността на предоставените от съответната трета страна здравни гаранции е официално призната от Съюза.
(3)
В Регламент (ЕС) № 206/2010 на Комисията (3) се установяват, inter alia, изискванията за ветеринарно сертифициране при въвеждане в Съюза на някои пратки от живи животни, включително пратки от домашни животни от рода на едрия рогат добитък. В приложение I към посочения регламент е установен списък на трети страни, територии или части от тях, от които такива пратки могат да бъдат въвеждани в Съюза, както и специални условия за пратките от някои трети страни.
(4)
Освен това в приложение I към Регламент (ЕС) № 206/2010 е установен образец на ветеринарен сертификат за домашни животни от рода на едрия рогат добитък (включително видовете Bubalus и Bison и техните кръстоски), предназначени за отглеждане и/или разплод след внос (BOV-X), и образец на ветеринарен сертификат за домашни животни от рода на едрия рогат добитък (включително видовете Bubalus и Bison и техните кръстоски), предназначени за незабавно клане след внос (BOV-Y), които включват гаранции по отношение на туберкулоза по говедата.
(5)
С Директива 64/432/ЕИО на Съвета (4) се определят правилата за търговия в рамките на Съюза с животни от рода на едрия рогат добитък и се предвиждат програми за мониторинг и ликвидиране на някои болести по животните, включително на туберкулозата. Нова Зеландия е поискала признаване на нейната програма за контрол на туберкулозата по говедата като еквивалентна на програмите за наблюдение и ликвидиране на туберкулозата по говедата, които се прилагат от държавите членки в съответствие с условията, установени в раздел I от приложение А към Директива 64/432/ЕИО. Информацията, предоставена от Нова Зеландия за нейната програма за контрол на туберкулозата по говедата, показва, че статусът на стадо говеда, класифицирани като „C2“ съгласно националната стратегия на Нова Зеландия за борба с вредителите по отношение на туберкулозата по говедата, е еквивалентен на статуса на стадо говеда по отношение на туберкулозата по говедата, което е признато в държава членка за „официално свободно от туберкулоза стадо говеда“ в съответствие с условията, посочени в раздел I от приложение A към Директива 64/432/ЕИО.
(6)
Поради това списъкът и специалните условия, посочени в част 1 от приложение I към Регламент (ЕС) № 206/2010, както и образците на ветеринарни сертификати BOV-X и BOV-Y, установени в част 2 от посоченото приложение, следва да бъдат изменени, за да отразят специалните условия, чрез които Европейският съюз признава еквивалентността на класификацията на стадата говеда в категория „C2“ в рамките на програмата за контрол на туберкулозата по говедата, прилагана в Нова Зеландия, на условията, определени в раздел I от приложение А към Директива 64/432/ЕИО за стадо говеда, признато за „официално свободно от туберкулоза стадо говеда“ в държава членка.
(7)
С Регламент (ЕС) № 206/2010 се определят, inter alia, условията за внос в Съюза на пратки от прясно месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък. За тази цел в приложение II към посочения регламент е установен списък на трети страни, територии или части от тях, от които могат да бъдат въвеждани такива пратки в Съюза, както и образци на ветеринарните сертификати, които трябва да придружават посочените пратки, като се отчитат всички специфични условия или допълнителни гаранции, които се изискват.
(8)
На 19 септември 2011 г. Парагвай информира Световната организация за здравеопазване на животните (OIE) за появата на огнище на болестта шап (5). След това уведомление с Регламент (ЕС) № 206/2010, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1112/2011 на Комисията (6), беше спрян вносът в Съюза на прясно месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък от посочената трета страна.
(9)
Последното огнище на шап в Парагвай е било през януари 2012 г. От ноември 2013 г. OIE призна Парагвай за държава с две зони, свободни от шап, които обхващат цялата територия на Парагвай, където се прилага ваксинация (7).
(10)
През април 2014 г. бе проведен одит от Комисията за проверка на ефективността на предприетите мерки и на официалния контрол при предоставянето на гаранции за здравето на животните по отношение на болестта шап (8). FVO стигна до заключението, че системата за контрол на здравето на животните в Парагвай предлага задоволителни гаранции по отношение на болестта шап, в съответствие с изискванията на Съюза за въвеждането на обезкостено и зряло прясно месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък или еквивалентни на тях изисквания. Въпреки това от Парагвай беше поискано да представи доказателства за липсата на вируса на болестта шап на своята територия и за ефективността на програмата за ваксинация.
(11)
През втората половина на 2014 г. Парагвай проведе серологични изследвания, основани на насоките, предвидени в глава 8.7 от Здравния кодекс за сухоземните животни на OIE, издание 2014 г. (9). След оценка на резултатите Комисията стигна до заключението, че са налице достатъчно доказателства за отсъствието на вируса на болестта шап в Парагвай и че е удовлетворена от ефективността на програмата за ваксинация. Поради това Парагвай дава достатъчни гаранции за здравето на животните и е поискала разрешение за износ за Съюза на обезкостено и зряло прясно месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък.
(12)
Освен това Израел е посочен в списъка в част 1 от приложение II към Регламент (ЕС) № 206/2010. С оглед на пазарната прозрачност и в съответствие с международното право следва да се уточни, че в случая на Израел териториалният обхват на ветеринарните сертификати се ограничава до територията на Държавата Израел, като се изключват териториите, които са под израелско управление от юни 1967 г., а именно Голанските възвишения, ивицата Газа, Източен Йерусалим и останалата част от Западния бряг.
(13)
Поради това част 1 от приложение II към Регламент (ЕС) № 206/2010 следва да бъде съответно изменена, за да се разреши вносът в Съюза на прясно месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък от Парагвай и да се измени вписването за Израел.
(14)
Поради това приложения I и II към Регламент (ЕС) № 206/2010 следва да бъдат съответно изменени.
(15)
С цел да се избегнат смущенията на вноса в Съюза на пратки с домашни животни от рода на едрия рогат добитък, следва да бъде разрешено използването за преходен период и при определени условия на ветеринарни сертификати, издадени в съответствие с Регламент (ЕС) № 206/2010 в тяхната редакция преди измененията, които се въвеждат с настоящия регламент.
(16)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I и II към Регламент (ЕС) № 206/2010 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Пратките от живи животни, придружени от съответните ветеринарни сертификати, издадени не по-късно от 1 юни 2015 г. в съответствие с образците на ветеринарни сертификати „BOV-X“ и „BOV-Y“, установени в приложение I към Регламент (ЕС) № 206/2010, в техните редакции преди влизането в сила на настоящия регламент, могат да продължат да бъдат въвеждани в Съюза за преходен период до 30 юни 2015 г.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 април 2015 година.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) 2015/604 DA COMISSÃO
de 16 de abril de 2015
que altera os anexos I e II do Regulamento (UE) n.o 206/2010 no que diz respeito aos requisitos de saúde animal em matéria de tuberculose bovina incluídos nos modelos de certificados veterinários BOV-X e BOV-Y e às entradas relativas a Israel, à Nova Zelândia e ao Paraguai nas listas de países terceiros, territórios ou partes destes a partir dos quais é autorizada a introdução na União de animais vivos e carne fresca
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 2002/99/CE do Conselho, de 16 de dezembro de 2002, que estabelece as regras de polícia sanitária aplicáveis à produção, transformação, distribuição e introdução de produtos de origem animal destinados ao consumo humano (1), nomeadamente o artigo 8.o, frase introdutória, o artigo 8.o, n.o 1, primeiro parágrafo, e o artigo 8.o, n.o 4,
Tendo em conta a Diretiva 2004/68/CE do Conselho, de 26 de abril de 2004, que estabelece normas de saúde animal referentes à importação e ao trânsito de determinados animais ungulados vivos na Comunidade e que altera as Diretivas 90/426/CEE e 92/65/CEE e revoga a Diretiva 72/462/CEE (2), nomeadamente o artigo 3.o, n.o 1, primeiro e segundo parágrafos, o artigo 6.o, n.o 1, primeiro parágrafo, o artigo 7.o, alínea e), e o artigo 13.o, n.o 1, alínea e),
Considerando o seguinte:
(1)
A Diretiva 2004/68/CE estabelece, inter alia, requisitos específicos de saúde animal para a importação e o trânsito na União de ungulados vivos que devem basear-se nas regras estabelecidas na legislação da União para as doenças a que esses animais são sensíveis.
(2)
A Diretiva 2004/68/CE também dispõe que podem ser estabelecidas condições específicas para países terceiros em relação aos quais a equivalência foi formalmente reconhecida pela União com base nas garantias sanitárias oficiais fornecidas pelo país terceiro em causa.
(3)
O Regulamento (UE) n.o 206/2010 da Comissão (3) estabelece, inter alia, os requisitos de certificação veterinária para a introdução na União de determinadas remessas de animais vivos, incluindo as remessas de bovinos domésticos. O anexo I desse regulamento estabelece uma lista de países terceiros, territórios ou partes destes a partir dos quais essas remessas podem ser introduzidas na União, bem como as condições específicas para as remessas provenientes de determinados países terceiros.
(4)
Além disso, o anexo I do Regulamento (UE) n.o 206/2010 estabelece um modelo de certificado veterinário para bovinos domésticos (incluindo as espécies Bubalus e Bison e respetivos cruzamentos) destinados a reprodução e/ou rendimento após a importação (BOV-X) e um modelo de certificado veterinário para bovinos domésticos (incluindo as espécies Bubalus e Bison e respetivos cruzamentos) destinados a abate imediato após a importação (BOV-Y), que incluem garantias para a tuberculose bovina.
(5)
A Diretiva 64/432/CEE do Conselho (4) estabelece regras para o comércio intra-União de bovinos e prevê os programas de inspeção e de erradicação para certas doenças que afetam estes animais, incluindo a tuberculose. A Nova Zelândia solicitou o reconhecimento do seu programa de controlo da tuberculose bovina como sendo equivalente aos programas de inspeção e de erradicação da tuberculose bovina aplicados pelos Estados-Membros em conformidade com as condições enunciadas no anexo A.I da Diretiva 64/432/CEE. As informações prestadas pela Nova Zelândia sobre o seu programa de controlo da tuberculose bovina demonstram que o estatuto de tuberculose bovina de um efetivo bovino classificado como «C2» no âmbito da Estratégia Nacional de Gestão das Pragas para a tuberculose bovina na Nova Zelândia é equivalente ao estatuto de tuberculose bovina de um efetivo bovino reconhecido nos Estados-Membros como «efetivo bovino oficialmente indemne de tuberculose» em conformidade com as condições estabelecidas no anexo A.I da Diretiva 64/432/CEE.
(6)
Assim, a lista e as condições específicas estabelecidas no anexo I, parte 1, do Regulamento (UE) n.o 206/2010, bem como os modelos de certificados veterinários BOV-X e BOV-Y estabelecidos na parte 2 do mesmo anexo, devem ser alterados a fim de refletir as condições especiais em virtude das quais a União reconhece a equivalência da classificação de efetivos bovinos como «C2» no âmbito do programa de controlo da tuberculose bovina aplicado na Nova Zelândia com as condições estabelecidas no anexo A.I da Diretiva 64/432/CEE para um efetivo bovino de um Estado-Membro reconhecido como «efetivo bovino oficialmente indemne de tuberculose».
(7)
O Regulamento (UE) n.o 206/2010 da Comissão estabelece, inter alia, as condições para a importação na União de remessas de carne fresca de bovinos domésticos. Para este efeito, enumera no seu anexo II uma lista de países terceiros, territórios ou partes destes a partir dos quais essas remessas podem ser introduzidas na União, bem como os modelos de certificados veterinários que devem acompanhar essas remessas, tendo em conta as condições específicas ou as garantias suplementares exigidas.
(8)
Em 19 de setembro de 2011, o Paraguai notificou um foco de febre aftosa à Organização Mundial da Saúde Animal (OIE) (5). Na sequência dessa notificação, o Regulamento (UE) n.o 206/2010, com a redação que lhe foi dada pelo Regulamento de Execução (UE) n.o 1112/2011 (6), suspendeu as importações para a União de carne fresca de bovinos domésticos provenientes desse país terceiro.
(9)
O último foco de febre aftosa no Paraguai ocorreu em janeiro de 2012. Em novembro de 2013, a OIE reconheceu o Paraguai como um país com duas zonas indemnes de febre aftosa, abrangendo a totalidade do território do Paraguai, onde a vacinação é praticada (7).
(10)
Em abril de 2014, a Comissão realizou uma auditoria para verificar a eficácia das medidas adotadas e dos controlos oficiais no que se refere às garantias de sanidade animal proporcionadas em relação à febre aftosa (8). O SAV concluiu que o sistema de controlo da saúde animal no Paraguai oferecia garantias satisfatórias no que diz respeito à febre aftosa, que eram conformes ou equivalentes aos requisitos da União aplicáveis à introdução de carne fresca de bovinos domésticos desossada e submetida a maturação. No entanto, o Paraguai foi convidado a comprovar a ausência do vírus da febre aftosa no seu território e a eficácia do seu programa de vacinação.
(11)
Durante o segundo semestre de 2014, o Paraguai realizou estudos serológicos com base nas diretrizes constantes do capítulo 8.7 do Código Sanitário dos Animais Terrestres da OIE, edição de 2014 (9). Na sequência de uma avaliação dos resultados, a Comissão concluiu que existiam provas suficientes para comprovar a ausência do vírus da febre aftosa no Paraguai e considerou satisfatória a eficácia do programa de vacinação. Assim, o Paraguai proporciona garantias de saúde animal suficientes e solicitou autorização para exportar para a União carne fresca de bovinos domésticos desossada e submetida a maturação.
(12)
Israel consta da lista estabelecida na parte 1 do anexo II do Regulamento (UE) n.o 206/2010. Por razões de transparência do mercado e em conformidade com o direito internacional, há que esclarecer que, no caso de Israel, a cobertura territorial dos certificados veterinários está limitada ao território do Estado de Israel, excluindo os territórios sob administração israelita desde junho de 1967, nomeadamente os montes Golã, a Faixa de Gaza, Jerusalém Oriental e o resto da Cisjordânia.
(13)
Por conseguinte, o anexo II, parte 1, do Regulamento (UE) n.o 206/2010 deve ser alterado de modo a autorizar as importações para a União de carne fresca de bovinos domésticos provenientes do Paraguai e alterar a entrada relativa a Israel.
(14)
Os anexos I e II do Regulamento (UE) n.o 206/2010 devem, pois, ser alterados em conformidade.
(15)
A fim de evitar qualquer perturbação das importações de remessas de bovinos domésticos para a União, convém autorizar durante um período transitório, sob reserva de determinadas condições, a utilização de certificados veterinários emitidos em conformidade com o Regulamento (UE) n.o 206/2010 na sua versão anterior às alterações introduzidas pelo presente regulamento.
(16)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente dos Vegetais, Animais e Alimentos para Consumo Humano e Animal,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Os anexos I e II do Regulamento (UE) n.o 206/2010 são alterados em conformidade com o anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
Durante um período transitório até 30 de junho de 2015, podem continuar a ser introduzidas na União remessas de animais vivos acompanhadas dos certificados veterinários adequados emitidos até 1 de junho de 2015 em conformidade com os modelos de certificados veterinários «BOV-X» e «BOV-Y» constantes do anexo I do Regulamento (UE) n.o 206/2010, na versão anterior à data de entrada em vigor do presente regulamento.
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 16 de abril de 2015.