РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 септември 2014 година
относно мерки за предотвратяване на въвеждането в Съюза на вируса на шапа от Алжир, Либия, Мароко и Тунис
(нотифицирано под номер С(2014) 6868)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/689/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО (1), и по-специално член 18, параграф 7 от нея,
като взе предвид Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни (2), и по-специално член 22, параграф 6 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 91/496/ЕИО се определят принципите за ветеринарните проверки на животни, въведени в Съюза от трети държави. В нея се определят мерките, които могат да бъдат приети от Комисията, ако дадена болест, способна да предизвика сериозна заплаха за здравето на животните или общественото здраве, се прояви или разпространи на територията на трета държава.
(2)
В Директива 97/78/ЕО се определят принципите за ветеринарните проверки на продукти, въведени в Съюза от трети държави. В нея се определят мерките, които могат да бъдат приети от Комисията, ако дадена болест, способна да предизвика сериозна заплаха за здравето на животните или общественото здраве, се прояви или разпространи на територията на трета държава.
(3)
Болестта шап е ендемична в Либия и наличието ѝ в Тунис е потвърдено на 25 април 2014 г., а в Алжир - на 23 юли 2014 г.
(4)
Болестта шап е една от най-силно заразните болести по говедата, овцете, козите и свинете. Вирусът, който причинява болестта, се разпространява бързо, по-специално чрез продукти, получени от заразени животни и замърсени предмети, включително транспортни средства, като превозните средства за добитък. Вирусът може също така да оцелее и в замърсена среда извън организма на животното носител в продължение на няколко седмици в зависимост от температурата.
(5)
Наличието на болестта шап в Алжир, Либия и Тунис може да представлява сериозен риск за добитъка в Съюза.
(6)
Въпреки че наличието на болестта шап не е потвърдено в Мароко, тази трета държава е потенциална държава на транзит за превозните средства за добитък, които се връщат от Алжир, Либия и Тунис към Съюза.
(7)
Сериозното влошаване на ситуацията по отношение на болестта шап в Либия и разпространението ѝ в Тунис и Алжир налагат да се приемат някои предпазни мерки на равнището на Съюза, при които да се вземе под внимание възможността за оцеляване на вируса на шапа в околната среда и възможните пътища за предаването му.
(8)
Превозните средства за добитък и плавателните средства за добитък, използвани за транспортиране на живи животни до Алжир, Либия или Тунис, може да са замърсени с вируса на шапа от тези държави, в които има зараза, и следователно представляват риск от въвеждане на болестта при завръщането им в ЕС.
(9)
Необходимото почистване и дезинфекция на превозните средства за добитък и на плавателните средства за добитък са най-подходящите начини за намаляване на риска от бързото предаване на вируса на големи разстояния.
(10)
Поради това е целесъобразно да се гарантира, че всички превозни средства за добитък и плавателни средства за добитък, които са използвани за превоз на живи животни до местоназначения в Алжир, Либия или Тунис, са почистени и дезинфекцирани по необходимия начин, както и че това почистване и дезинфекция са надлежно документирани в декларацията, подадена от оператора или водача до компетентния орган на пункта на въвеждане.
(11)
Операторът или водачът следва да гарантират, че за всяко превозно средство за добитък и плавателно средство за добитък се пази сертификат за почистване и дезинфекция за срок от минимум три години.
(12)
Държавите членки следва да имат възможността да подлагат превозните средства, с които се транспортират фуражи от държави със зараза и с които са се транспортирали фуражи до държави със зараза, и за които не може да се изключи наличието на значителен риск от въвеждане на шап на територията на Съюза, на дезинфекция на място на колелата или други части от превозното средство, за които се счита, че е необходима дезинфекция, за да се намали този риск.
(13)
Освен това, въпреки че вносът от която и да било държава в Африка на живи животни от възприемчиви към болестта шап видове не е разрешен, вносът от Алжир, Либия и Тунис на някои категории еднокопитни животни се разрешава в съответствие с Директива 2009/156/ЕО на Съвета (3), а еднокопитни животни от посочените трети държави може да преминават през Съюза транзитно към друга трета държава в съответствие с Решение 2010/57/ЕС на Комисията (4). Поради това държавите членки следва да имат възможността да подлагат превозните средства за добитъка, с които се превозват еднокопитни животни от посочените трети държави, на дезинфекция на място на колелата или други части от превозното средство, за които се счита, че е необходима дезинфекция, за да се намали рискът от въвеждане в Съюза на болестта шап.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на настоящото решение „превозно средство за добитък“ или „плавателно средство за добитък“ означава всяко превозно средство или плавателно средство, което се използва или е било използвано за превоз на живи сухоземни животни.
Член 2
1. Държавите членки гарантират, че при пристигане от Алжир, Мароко, Либия или Тунис на пункта на въвеждане в Съюза операторът или водачът на превозното средство за добитък предоставя на компетентния орган на държавата членка информация, която показва, че отделението за животни или товарното отделение, където е приложимо - каросерията на камиона, товарната рампа, оборудването, които са били в контакт с животни, колелата и кабината на водача, както и предпазното облекло или предпазните ботуши, използвани по време на разтоварването - са били почистени и дезинфекцирани след последното разтоварване на животни.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се включва в декларация, изготвена в съответствие с образеца, установен в приложение I, или в какъвто и да било друг еквивалентен формат, който включва най-малко информацията, посочена в образеца.
3. Оригиналът на декларацията, посочена в параграф 2, се съхранява от компетентния орган за срок от три години.
Член 3
1. Компетентният орган на държавата членка на пункта на въвеждане на територията на Съюза извършва визуална проверка на превозните средства за добитък, влизащи на територията на Съюза от Алжир, Либия, Мароко или Тунис, за да определи дали те са били почистени и дезинфекцирани по удовлетворителен начин.
2. Компетентният орган, който отговаря за издаването на ветеринарния сертификат за внос в Алжир, Либия, Мароко или Тунис на живи животни, които ще се товарят, извършва визуална проверка на плавателните средства за добитък, за да определи дали те са били почистени и дезинфекцирани по удовлетворителен начин преди натоварването на животните.
3. Когато проверките, посочени в параграфи 1 и 2, покажат, че почистването и дезинфекцията са извършени по удовлетворителен начин или когато компетентните органи - в допълнение към предвидените в параграф 1 мерки - са разпоредили, организирали и провели допълнителна дезинфекция на вече почистените превозни средства за добитък или плавателни средства за добитък, компетентният орган удостоверява този факт, като издава сертификат в съответствие с образеца, установен в приложение II.
4. Когато проверките, посочени в параграфи 1 и 2, покажат, че почистването и дезинфекцията на превозното средство за добитък или на плавателното средство за добитък не са извършени по удовлетворителен начин, компетентният орган предприема една от следните мерки:
а)
подлага превозното средство за добитък или плавателното средство за добитък на подходящо почистване и дезинфекция на място, указано от компетентния орган, което се намира възможно най-близо до пункта на въвеждане в съответната държава членка, и издава сертификата, посочен в параграф 3;
б)
когато няма подходящи съоръжения за почистване и дезинфекция в близост до пункта на въвеждане или когато съществува риск, че остатъчни животински продукти могат да изтекат от непочистеното превозно средство за добитък или плавателно средство за добитък:
i)
отказва влизането на територията на Съюза на превозното средство за добитък или на плавателното средство за добитък; или
ii)
извършва предварителна дезинфекция на място на превозното средство за добитък или на плавателното средство за добитък, което не е почистено и дезинфекцирано по удовлетворителен начин, до прилагането на мерките, предвидени в буква а).
5. Оригиналът на сертификата, посочен в параграф 3, се съхранява от оператора или водача на превозното средство за добитък за срок от три години. Копие на сертификата се съхранява от компетентния орган за срок от три години.
Член 4
Компетентният орган на държавата членка, в която се намира пунктът на въвеждане в Съюза, може да подложи всяко превозно средство, с което се е превозвал фураж, който идва от Алжир, Либия, Мароко или Тунис и за който не може да се изключи съществуването на значителен риск за въвеждането в Съюза на заболяването шап, на дезинфекция на място на колелата или други части от превозното средство, за които се счита, че е необходима дезинфекция, за да се намали този риск.
Член 5
Компетентният орган на държавата членка, в която се намира граничният инспекционен пункт на въвеждане, може да подложи превозните средства за добитък, превозващи еднокопитни животни от Алжир, Либия или Тунис, които се въвеждат в Съюза в съответствие с разпоредбите на Директива 2009/156/ЕО, както и при транзит в съответствие с Решение 2010/57/ЕС, за които не може да се изключи наличието на значителен риск от въвеждане на болестта шап на територията на Съюза, на дезинфекция на място на колелата или други части от превозното средство, за които се счита, че е необходима дезинфекция, за да се намали този риск.
Член 6
Настоящото решение се прилага до 1 октомври 2015 година.
Член 7
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 29 септември 2014 година.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 29 de setembro de 2014
relativa a medidas destinadas a prevenir a introdução na União do vírus da febre aftosa a partir da Argélia, da Líbia, de Marrocos e da Tunísia
[notificada com o número C(2014) 6868]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2014/689/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 91/496/CE do Conselho, de 15 de julho de 1991, que fixa os princípios relativos à organização dos controlos veterinários dos animais provenientes de países terceiros introduzidos na Comunidade e que altera as Diretivas 89/662/CEE, 90/425/CEE e 90/675/CEE (1), nomeadamente o artigo 18.o, n.o 7,
Tendo em conta a Diretiva 97/78/CE do Conselho, de 18 de dezembro de 1997, que fixa os princípios relativos à organização dos controlos veterinários dos produtos provenientes de países terceiros introduzidos na Comunidade (2), nomeadamente o artigo 22.o, n.o 6,
Considerando o seguinte:
(1)
A Diretiva 91/496/CEE do Conselho fixa os princípios relativos aos controlos veterinários dos animais provenientes de países terceiros introduzidos na União. A diretiva define as medidas que podem ser adotadas pela Comissão se uma doença suscetível de constituir uma ameaça grave para a sanidade animal ou a saúde pública se manifestar ou se propagar no território de um país terceiro.
(2)
A Diretiva 97/78/CE do Conselho fixa os princípios relativos aos controlos veterinários dos produtos provenientes de países terceiros introduzidos na União. A diretiva define as medidas que podem ser adotadas pela Comissão se uma doença suscetível de constituir uma ameaça grave para a sanidade animal ou a saúde pública se manifestar ou se propagar no território de um país terceiro.
(3)
A febre aftosa é endémica na Líbia e foi confirmada na Tunísia desde 25 de abril de 2014 e na Argélia desde 23 de julho de 2014.
(4)
A febre aftosa é uma das doenças mais contagiosas dos bovinos, ovinos, caprinos e suínos. O vírus que causa a doença tem potencial para se propagar rapidamente, nomeadamente através de produtos obtidos de animais infetados e de objetos inanimados contaminados, incluindo os meios de transporte, como os veículos para animais. O vírus pode persistir igualmente num ambiente contaminado fora do animal hospedeiro durante várias semanas, em função da temperatura.
(5)
A presença de febre aftosa na Argélia, na Líbia e na Tunísia pode constituir um risco grave para os efetivos pecuários da União.
(6)
Embora a febre aftosa não tenha sido confirmada em Marrocos, esse país terceiro é um potencial país de trânsito para os veículos para animais que regressam da Argélia, da Líbia e da Tunísia para a União.
(7)
A drástica deterioração da situação relativa à febre aftosa na Líbia e a sua propagação na Tunísia e na Argélia exigem a adoção de determinadas medidas de proteção a nível da União, que atendam à viabilidade do vírus de febre aftosa no ambiente e às potenciais vias de transmissão do vírus.
(8)
Os veículos para animais e navios utilizados para o transporte de animais vivos para a Argélia, a Líbia ou a Tunísia podem ser contaminados com o vírus da febre aftosa nesses países infetados e, por conseguinte, constituir um risco de introdução da doença após o seu regresso à União.
(9)
A apropriada limpeza e desinfeção dos veículos e navios de transporte de animais é a forma mais adequada de diminuir o risco de transmissão rápida do vírus a grande distância.
(10)
É, por conseguinte, adequado assegurar que todos os veículos para animais e navios que tenham transportado animais vivos para destinos na Argélia, na Líbia ou na Tunísia são adequadamente limpos e desinfetados e que essas limpeza e desinfeção estão adequadamente documentadas na declaração apresentada pelo operador ou condutor à autoridade competente no ponto de entrada.
(11)
O operador ou condutor deve garantir a manutenção, por um período mínimo de três anos, de um certificado de limpeza e desinfeção para cada veículo e navio para animais.
(12)
Os Estados-Membros devem ter a possibilidade de submeter os veículos que transportam alimentos para animais para ou a partir de países infetados, relativamente aos quais não se possa excluir um risco significativo de introdução de febre aftosa no território da União, a uma desinfeção no local das rodas ou de quaisquer outras partes do veículo que se considere necessário desinfetar para atenuar esse risco.
(13)
Além disso, embora as importações de animais vivos das espécies sensíveis à febre aftosa não sejam autorizadas a partir de qualquer país em África, a importação de certas categorias de equídeos é autorizada a partir da Argélia, da Líbia e da Tunísia, em conformidade com Diretiva 2009/156/CE do Conselho (3), e os equídeos provenientes desses países terceiros podem transitar pela União na sua viagem para outro país terceiro, em conformidade com a Decisão 2010/57/UE da Comissão (4). Por conseguinte, os Estados-Membros devem dispor da possibilidade de submeter os veículos para animais que transportem equídeos provenientes desses países terceiros a uma desinfeção no local das rodas ou de quaisquer outras partes do veículo consideradas necessárias para atenuar o risco de introdução de febre aftosa na União.
(14)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente dos Vegetais, Animais e Alimentos para Consumo Humano e Animal,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Para o efeito da presente decisão, entende-se por «veículo para animais» ou «navio para animais» qualquer veículo ou navio que esteja a ser ou tenha sido usado para o transporte de animais terrestres vivos.
Artigo 2.o
1. Os Estados-Membros devem garantir que o operador ou o condutor de um veículo ou navio para animais, à chegada da Argélia, de Marrocos, da Líbia ou da Tunísia, fornece à autoridade competente do Estado-Membro do ponto de entrada na União informações que demonstrem que o compartimento para animais ou de carga, quando aplicável, a carroçaria do camião, a rampa de carregamento, o equipamento que tenha estado em contacto com os animais, as rodas e a cabina do condutor, bem como o vestuário/calçado de proteção utilizados durante a descarga, foram limpos e desinfetados após a última descarga de animais.
2. As informações referidas no n.o 1 devem ser incluídas numa declaração preenchida de acordo com o modelo especificado no anexo I ou em qualquer outro formato equivalente que inclua, pelo menos, as informações constantes do referido modelo.
3. O original da declaração referida no n.o 2 deve ser guardado pela autoridade competente durante um período de três anos.
Artigo 3.o
1. A autoridade competente do Estado-Membro do ponto de entrada na União deve inspecionar visualmente os veículos para animais provenientes da Argélia, da Líbia, de Marrocos ou da Tunísia, de modo a determinar se a limpeza e a desinfeção dos veículos foram feitas de modo satisfatório.
2. A autoridade competente responsável pela emissão do certificado de sanidade animal para importação na Argélia, na Líbia, em Marrocos ou na Tunísia de animais vivos a ser carregados deve inspecionar visualmente os navios para animais, a fim de determinar se os mesmos foram adequadamente limpos e desinfetados antes do carregamento dos animais.
3. Sempre que as verificações referidas no n.o 1 e no n.o 2 revelarem que a limpeza e a desinfeção foram efetuadas de forma satisfatória ou sempre que a autoridade competente, para além das medidas previstas no n.o 1, tenha ordenado, organizado e realizado a desinfeção adicional de veículos ou navios para animais anteriormente limpos, a autoridade competente deve atestar este facto através da emissão de um certificado de acordo com o modelo constante do anexo II.
4. Sempre que as verificações referidas no n.o 1 e no n.o 2 revelarem que a limpeza e a desinfeção do veículo ou navio para animais não foram realizadas de forma satisfatória, a autoridade competente deve tomar uma das seguintes medidas:
a)
submeter o veículo ou navio para animais a uma limpeza e desinfeção adequadas num local especificado pela autoridade competente, tão próximo quanto possível do ponto de entrada no Estado-Membro em causa, e emitir o certificado referido no n.o 3;
b)
sempre que não existam instalações adequadas para a limpeza e a desinfeção nas proximidades do ponto de entrada ou sempre que exista um risco de que os produtos de origem animal residuais possam ser derramados do veículo ou navio para animais não limpo:
i)
recusar a entrada na União do veículo ou navio para animais; ou
ii)
efetuar no local uma desinfeção preliminar do veículo ou navio para animais que não tenha sido limpo e desinfetado de forma satisfatória, enquanto é aguardada a aplicação das medidas previstas na alínea a).
5. O original do certificado referido no n.o 3 deve ser guardado pelo operador ou condutor do veículo para animais durante um período de três anos. A autoridade competente deve guardar durante um período de três anos uma cópia daquele certificado.
Artigo 4.o
A autoridade competente do Estado-Membro do ponto de entrada na União pode submeter qualquer veículo que tenha transportado alimentos para animais, proveniente da Argélia, da Líbia, de Marrocos ou da Tunísia, relativamente ao qual não se possa excluir um risco significativo de introdução de febre aftosa no território da União, a uma desinfeção no local das rodas ou de quaisquer outras partes do veículo que se considere necessário desinfetar para atenuar esse risco.
Artigo 5.o
A autoridade competente do Estado-Membro do posto de inspeção fronteiriço de entrada pode submeter os veículos para animais que transportem equídeos provenientes da Argélia, da Líbia ou da Tunísia para ser introduzidos na União em conformidade com as disposições da Diretiva 2009/156/CE e, em caso de trânsito, em conformidade com a Decisão 2010/57/UE, para os quais um risco significativo de introdução da febre aftosa no território da União não pode ser excluído, a uma desinfeção no local das rodas ou de quaisquer outras partes do veículo que se considere necessário desinfetar para atenuar esse risco.
Artigo 6.o
A presente decisão é aplicável até 1 de outubro de 2015.
Artigo 7.o
Os destinatários da presente decisão são os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 29 de setembro de 2014.