РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 660/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006 относно превози на отпадъци
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
С цел опазване на околната среда с Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4) се определят изисквания за превозите на отпадъци в рамките на Съюза и между държавите членки и трети държави. Въпреки това бяха установени различия и пропуски при изпълнението и инспекциите, извършвани от органите, участващи в инспекциите в държавите членки.
(2)
Необходимо е адекватно планиране на инспекциите на превоза на отпадъци, за да се изгради нужният за инспекциите капацитет и за ефективното предотвратяване на незаконните превози. Във връзка с това разпоредбите, отнасящи се до изпълнението и инспекциите, предвидени в член 50 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 следва да бъдат подсилени с оглед осигуряване на редовно и последователно планиране на такива инспекции. За инспекции, провеждани в съответствие с посочените разпоредби, следва да се съставят планове. Плановете за инспекции следва да се основават на оценка на риска и да включват редица ключови елементи, а именно цели, приоритети, обхванатия географски район, информация за планираните инспекции, задачите, възложени на органите, участващи в инспекциите, договорености за сътрудничество между органите, участващи в инспекции в една държава членка, органите в други държави членки, а където е приложимо -между такива органи в държави членки и в трети държави, както и информация относно обучението на инспекторите и относно човешките, финансовите и други ресурси за изпълнението на съответния план за инспекции.
(3)
Следва да бъде възможно плановете за инспекции да бъдат изготвяни отделно или като ясно обособена част от други планове.
(4)
Тъй като плановете за инспекции влизат в обхвата на Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), разпоредбите на посочената директива, включително, където е приложимо, изключенията в член 4 от нея, се прилагат за такива планове.
(5)
Резултатът от инспекциите и предприетите мерки, включително наложените санкции, следва да са достъпни за обществеността, включително по електронен път в интернет.
(6)
Правилата на територията на Съюза се различават по отношение на правомощията на и възможността за органите, участващи в инспекциите в държавите членки, да изискват доказателства с цел да се установи законността на превозите. Доказателствата могат да са свързани, inter alia, с това дали веществото или предметът е „отпадък“ по смисъла на Регламент (ЕО) № 1013/2006, дали отпадъкът е бил правилно класифициран и дали ще бъде транспортиран до екологосъобразни съоръжения в съответствие с член 49 от посочения регламент. Поради това в член 50 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 следва да се въведе възможността за органите, участващи в инспекциите в държавите членки, да изискват такива доказателства. Тези доказателства могат да се изискват въз основа на общи разпоредби в зависимост от случая. Когато не са представени такива доказателства или доказателствата се считат за недостатъчни, превозването на съответното вещество или предмет или превозът на съответните отпадъци следва да се разглежда като незаконен превоз и следва да се третира съгласно приложимите разпоредби на регламент (ЕО) № 1013/2006.
(7)
Незаконните превози на отпадъци често произтичат от неконтролирано събиране, сортиране и съхраняване. Ето защо осъществяването на систематични инспекции на превозите на отпадъци следва да допринесе за установяване и реагиране на тези неконтролирани дейности, което да способства за прилагането на Регламент (ЕО) № 1013/2006.
(8)
С цел да се предостави достатъчно време на държавите членки да се подготвят за прилагането на мерките, изисквани съгласно член 50 от Регламент (ЕО) № 1013/2006, изменен с настоящия регламент, е целесъобразно първите планове за инспекции да се приемат до 1 януари 2017 г.
(9)
Поради влизането в сила на Договора от Лисабон правомощията, предоставени на Комисията с Регламент (ЕО) № 1013/2006, следва да се приведат в съответствие с разпоредбите на членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(10)
На Комисията следва да се предостави правомощие да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС за изменение на някои несъществени елементи от Регламент (ЕО) № 1013/2006. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременно и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
За да се осигурят еднакви условия за прилагане на Регламент (ЕО) № 1013/2006, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(12)
Поради това Регламент (ЕО) № 1013/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1013/2006 се изменя, както следва:
1)
В член 2 се добавят следните точки:
„7а.
„повторна употреба“ е повторна употреба съгласно определението в член 3, точка 13 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7)
35а.
„инспекция“ означава действия, предприети от заинтересованите органи, за да установят дали организация, предприятие, брокер, търговец, превоз на отпадъци или тяхното оползотворяване или обезвреждане отговаря на приложимите изисквания, определени в настоящия регламент.
(7) Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3).“" 						
2)
В член 26 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Информацията и документите, изброени в параграф 1, може да се предоставят и разменят при договореност между заинтересованите компетентни органи и нотификатора чрез средствата за обмен на електронни данни с електронен подпис или електронно удостоверяване на автентичност в съответствие с Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), или подобна електронна система за удостоверяване на автентичност, която дава същото ниво на сигурност.
С цел улесняване на прилагането на първа алинея Комисията, когато това е възможно, приема актове за изпълнение, с които да установи техническите и организационните изисквания за практическото осъществяване на електронна система за обмен на данни с оглед предаване на документи и информация. Комисията взема предвид всички релевантни международни стандарти и прави необходимото изискванията да са в съответствие с Директива 1999/93/ЕО или най-малкото да дават същото ниво на сигурност като предвиденото в посочената директива. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 59а, параграф 2.
(8) Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно правната рамка на Общността за електронните подписи (ОВ L 13, 19.1.2000 г., стр. 12).“" 						
3)
Член 50 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Посредством мерки за прилагането на настоящия регламент държавите членки предвиждат, inter alia, инспекции на организации, предприятия, брокери и търговци в съответствие с член 34 от Директива 2008/98/ЕО и инспекции на превози на отпадъци и на тяхното оползотворяване или обезвреждане.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. До 1 януари 2017 г. държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че за цялата им географска територия са изготвени един или повече планове, отделно или като ясно обособена част от други планове, за инспекциите, осъществявани съгласно параграф 2 („план за инспекции“). Плановете за инспекции се основават на оценка на риска, обхващаща конкретни потоци от отпадъци и източниците на незаконни превози, като се вземат предвид, при наличие и целесъобразност, разузнавателни данни, като данни от разследвания на полицейски и митнически органи и анализи на престъпна дейност. С тази оценка на риска се цели, наред с другото, да се установи минималният брой необходими инспекции, включително физически проверки, на организации, предприятия, брокери, търговци и превози на отпадъци или на съответното оползотворяване или обезвреждане. Плановете за инспекции включват следните елементи:
а)
целите и приоритетите на инспекциите, като се включва пояснение как са били установени тези приоритети;
б)
географския район, обхванат в плана за инспекции;
в)
информация за планирани инспекции, включително за физически проверки;
г)
задачите, възложени на всеки орган, участващ в инспекциите;
д)
договореностите за сътрудничество между органите, участващи в инспекциите;
е)
информация относно обучението на инспекторите по въпроси, свързани с инспекциите; и
ж)
информация за човешките, финансовите и други ресурси за изпълнението на посочения план за инспекции.
Плановете за инспекции се разглеждат поне веднъж на три години и когато е целесъобразно, се актуализират. При този преглед се оценява до каква степен са били изпълнени целите и другите елементи на посочения план за инспекции.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Инспекциите на превози може да се правят по-специално:
а)
на мястото на произход, извършвани заедно с производителя, притежателя или нотификатора;
б)
на мястото на местоназначението, включително временното и окончателното оползотворяване или обезвреждане, извършвани заедно с получателя или съоръжението;
в)
на границите на Съюза; и/или
г)
по време на превоза в рамките на Съюза.“;
г)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Инспекциите на превози включват проверка на документите, потвърждение на идентичността и, когато е уместно, физическа проверка на отпадъците.“;
д)
вмъкват се следните параграфи:
„4а. За да установят, че дадено вещество или предмет, превозвани с пътен, железопътен, въздушен, морски или вътрешен воден транспорт, не е отпадък, органите, участващи в инспекциите, могат, без да се засяга Директива 2012/19/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (9), да изискват физическото или юридическото лице, притежаващо съответното вещество или предмет или уреждащо тяхното превозване, да представи документални доказателства:
а)
за произхода и местоназначението на съответното вещество или предмет; и
б)
че веществото или предметът не е отпадък, включително когато това е уместно, доказателство за годност.
За целите на първа алинея, следва да се провери и защитата на съответното вещество или предмет срещу повреда при транспортиране, товарене и разтоварване, включително достатъчно опаковане и подходящо подреждане на товара.
4б. Органите, участващи в инспекциите, могат да заключат, че съответното вещество или предмет е отпадък, когато:
-
доказателствата, посочени в параграф 4а или изисквани по силата на други законодателни актове на Съюза, за да се установи, че дадено вещество или предмет не е отпадък, не са представени в срока, определен от органите,
-
считат доказателствата и информацията, с които разполагат, за недостатъчни, за да стигнат до заключение, или считат защитата срещу повреда, посочена във втората алинея от параграф 4а, за недостатъчна.
При такива обстоятелства превозването на съответното вещество или предмет или превозът на отпадъци се счита за незаконен превоз. Следователно той се третира в съответствие с членове 24 и 25 и органите, участващи в инспекцията, информират незабавно за това компетентния орган на държавата, където съответната инспекция е проведена.
4в. За да установят дали при даден превоз на отпадъци е спазен настоящият регламент, органите, участващи в инспекциите, могат да изискат от нотификатора, лицето, което урежда превоза, притежателя, превозвача, получателя и съоръжението, което приема отпадъците, да им представят съответни документални доказателства в определен от тях срок.
За да установят дали превоз на отпадъци, попадащ в обхвата на общите информационни изисквания по член 18, е предназначен за операции по оползотворяване, които са в съответствие с член 49, органите, участващи в инспекциите, могат да изискват лицето, което урежда превоза, да представи съотносими документални доказателства, предоставени от съоръжението за временно и окончателно оползотворяване и, ако е необходимо - одобрени от компетентния орган по местоназначение.
4г. Когато доказателствата по параграф 4в не са предоставени на участващите в инспекциите органи в срока, определен от тях, или когато тези органи считат доказателствата и информацията, с които разполагат за недостатъчни, за да стигнат до заключение, съответният превоз се счита за незаконен. Следователно този превоз се третира в съответствие с членове 24 и 25 и органите, участващи в инспекцията, информират незабавно за това компетентния орган на държавата, където инспекцията е проведена.
4д. До 18 юли 2015 г. Комисията приема посредством актове за изпълнение предварителна таблица на съответствието между комбинираната номенклатура, предвидена в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (10), и позициите на отпадъци, изброени в приложения III, IIIA, IIIБ, IV, IVA и V към настоящия регламент. Комисията актуализира таблицата на съответствието, така че да отразява промените в посочената номенклатура и в позициите в приложенията, както и да включва нови кодове за отпадъци в номенклатурата на хармонизираната система, които Световната митническа организация може да приеме.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 59а, параграф 2.
(9) Директива 2012/19/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО) (ОВ L 197, 24.7.2012 г., стр. 38)." 						
(10) Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, 7.9.1987 г., стр. 1).“;" 						
е)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. Държавите членки сътрудничат помежду си, двустранно и многостранно, с цел да улеснят предотвратяването и откриването на незаконни превози. Те обменят релевантна информация за превози на отпадъци, потоци от отпадъци, оператори и съоръжения и споделят опит и знания относно мерките по прилагане, включително относно оценката на риска, извършена съгласно параграф 2а от настоящия член, в рамките на създадени структури, по-специално чрез мрежата на кореспондентите, определени в съответствие с член 54 от настоящия регламент.“
4)
Член 51, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Преди края на всяка календарна година държавите членки изготвят доклад за предишната година на базата на допълнителен въпросник за докладване, съдържащ се в приложение IX, и го изпращат на Комисията. В срок от един месец от предаването на доклада на Комисията държавите членки предоставят публичен достъп, включително по електронен път в интернет, до този раздел от доклада, който се отнася до член 24 и до член 50, параграфи 1, 2 и 2а, включително таблица 5 от приложение IX, заедно с евентуални пояснения, които счетат за уместни. Комисията съставя списък на хипервръзките на държавите членки, посочени в раздела, който се отнася до член 50, параграфи 2 и 2а от приложение IX, и предоставя публичен достъп до него на своя уебсайт.“
5)
Член 58 се заменя със следното:
„Член 58
Изменение на приложенията
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 58а, за да изменя следното:
а)
приложения IА, IБ, IВ, II, III, IIIA, IIIБ, IV, V, VI и VII, за да бъдат взети предвид промените, договорени по Базелската конвенция и Решението на ОИСР;
б)
приложение V, за да бъдат отразени договорените промени на списъка с отпадъци, приет в съответствие с член 7 от Директива 2008/98/ЕО;
в)
приложение VIII, за да бъдат отразени решенията, взети по силата на приложимите международни конвенции и споразумения.“
6)
Следният член се вмъква:
„Член 58а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 58, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 17 юли 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено член 58, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението, дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 58, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
7)
Член 59 се заличава.
8)
Член 59а се заменя със следното:
„Член 59а
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 39 от Директива 2008/98/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.“
9)
В член 60 се добавя следният параграф:
„2а. До 31 декември 2020 г. Комисията прави преглед на настоящия регламент, като взема предвид, inter alia, докладите, изготвени в съответствие с член 51 и докладва за резултатите от прегледа на Европейския парламент и на Съвета, като представя, ако е целесъобразно, и законодателно предложение. В прегледа Комисията разглежда по-специално ефективността на член 50, параграф 2а в борбата срещу незаконните превози, като отчита екологичните, социалните и икономическите аспекти.“
10)
Приложение IX се изменя, както следва:
а)
разделът, който се отнася за член 50, параграф 2, се заменя със следното:
„Обобщена информация за резултатите от инспекциите, извършени съгласно член 50, параграф 2, включително:
-
брой на инспекциите, включително физически проверки на организации, предприятия, брокери и търговци, във връзка с превози на отпадъци:
-
брой на инспекциите на превози на отпадъци, включително физически проверки:
-
брой на предполагаемите закононарушения от страна на организации, предприятия, брокери и търговци, във връзка с превози на отпадъци:
-
брой на предполагаемите незаконни превози, установени по време на инспекциите:
Допълнителни бележки:“;
б)
вмъква се следният раздел, който се отнася за член 50, параграф 2а:
„Член 50, параграф 2а
Информация относно плана/плановете за инспекции
Броят на плановете за инспекции за цялата географска територия:
Датата на приемане на плана/плановете за инспекции и периода, обхванат от тях:
Датата на последния преглед на плана/плановете за инспекции:
Органите, участващи в инспекциите, и сътрудничеството между тези органи:
Посочете лицата или органите, на които могат да се докладват проблеми или нередности:“;
в)
вмъква се следният раздел, който се отнася за член 50, параграфи 2 и 2а:
„Хипервръзка за електронен достъп до информацията, която държавите членки са направили обществено достъпна в интернет в съответствие с член 51, параграф 2:“.
11)
В приложение IХ, таблица 5 заглавието на последната колона се заменя със следното:
„Предприети мерки, включително наложени санкции“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2016 г.
Независимо от втория параграф, член 1, точка 4 се прилага от 1 януари 2018 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 660/2014 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 15 de maio de 2014
que altera o Regulamento (CE) n.o 1013/2006 relativo a transferências de resíduos
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 192.o, n.o 1,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (1),
Tendo em conta o parecer do Comité das Regiões (2),
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (3),
Considerando o seguinte:
(1)
Com o objetivo de proteger o ambiente, o Regulamento (CE) n.o 1013/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho (4) estabelece requisitos para as transferências de resíduos na União e entre os Estados-Membros e países terceiros. Contudo, foram identificadas divergências e lacunas no que se refere ao controlo do cumprimento da regulamentação, bem como às inspeções efetuadas pelas autoridades que intervêm nas inspeções nos Estados-Membros.
(2)
É conveniente prever um planeamento adequado das inspeções das transferências de resíduos, a fim de criar a capacidade necessária para as inspeções e de prevenir eficazmente as transferências ilegais. As disposições relativas ao controlo do cumprimento e às inspeções previstas no artigo 50.o do Regulamento (CE) n.o 1013/2006 deverão, portanto, ser reforçadas, com vista a assegurar o planeamento periódico e coerente das referidas inspeções. O planeamento das inspeções deverá ser estabelecido por forma a que as inspeções sejam realizadas de acordo com essas disposições. Os planos de inspeção deverão basear-se numa avaliação dos riscos e incluir uma série de elementos fundamentais, nomeadamente objetivos, prioridades, a zona geográfica abrangida, informações sobre as inspeções planeadas, as funções atribuídas às autoridades que intervêm nas inspeções, disposições para a cooperação entre as autoridades que intervêm nas inspeções no mesmo Estado-Membro e em Estados-Membros diferentes, bem como, se for caso disso, para a cooperação entre tais autoridades nos Estados-Membros e em países terceiros, e ainda informações sobre formação dos inspetores e sobre os recursos humanos, financeiros e de outro tipo para a execução do plano de inspeção em causa.
(3)
Os planos de inspeção deverão poder ser elaborados separadamente ou constituir uma parte claramente definida de outros planos.
(4)
Uma vez que os planos de inspeção estão abrangidos pela Diretiva 2003/4/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (5), as disposições dessa diretiva, incluindo, se for caso disso, as exceções do artigo 4.o, são-lhes aplicáveis.
(5)
O resultado das inspeções e das medidas tomadas, inclusive das sanções que tiverem sido impostas, deverão ser disponibilizados ao público, nomeadamente por via eletrónica através da Internet.
(6)
Existem na União regras divergentes no que se refere ao poder e à possibilidade de as autoridades que intervêm nas inspeções nos Estados Membros exigirem provas para verificar a legalidade das transferências. As provas em causa poderão incidir, nomeadamente, na questão de saber se a substância ou objeto é um «resíduo», na aceção do Regulamento (CE) n.o 1013/2006, se o resíduo foi corretamente classificado e se se destina a ser transferido para instalações ambientalmente corretas, nos termos do artigo 49.o desse regulamento. O artigo 50.o do Regulamento (CE) n.o 1013/2006 deverá, por conseguinte, prever a possibilidade de as autoridades que intervêm nas inspeções nos Estados-Membros exigirem tais provas. Essas provas poderão ser exigidas com base numa disposição de aplicação geral ou caso a caso. Se não forem disponibilizadas provas, ou se as provas apresentadas forem consideradas insuficientes, o transporte da substância ou objeto ou a transferência de resíduos em causa deverão ser considerados uma transferência ilegal e ser objeto de tratamento nos termos das disposições pertinentes do Regulamento (CE) n.o 1013/2006.
(7)
As transferências ilegais de resíduos decorrem frequentemente de atividades de recolha, triagem e armazenagem não controladas. Por conseguinte, a realização de inspeções sistemáticas das transferências de resíduos deverá contribuir para identificar essas atividades não controladas e para lhes dar resposta, promovendo assim a execução do Regulamento (CE) n.o 1013/2006.
(8)
A fim de que os Estados-Membros disponham de tempo suficiente para se prepararem para a aplicação das medidas exigidas pelo artigo 50.o do Regulamento (CE) n.o 1013/2006, tal como alterado pelo presente regulamento, é necessário que os primeiros planos de inspeção sejam adotados até 1 de janeiro de 2017.
(9)
Em consequência da entrada em vigor do Tratado de Lisboa, os poderes conferidos à Comissão ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 1013/2006 deverão ser adaptados aos artigos 290.o e 291.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE).
(10)
O poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito à alteração de determinados elementos não essenciais do Regulamento (CE) n.o 1013/2006. É particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios, inclusive ao nível de peritos. A Comissão, quando preparar e redigir atos delegados, deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(11)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do Regulamento (CE) n.o 1013/2006, deverão ser atribuídas competências de execução à Comissão. Essas competências deverão ser exercidas nos termos do Regulamento (UE) n.o 182/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho (6).
(12)
Por conseguinte, o Regulamento (CE) n.o 1013/2006 deverá ser alterado,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 1013/2006 é alterado do seguinte modo:
1)
No artigo 2.o, são aditados os seguintes pontos:
«7-A.
“Reutilização”, as operações definidas no artigo 3.o, ponto 13, da Diretiva 2008/98/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (7);
35-A.
“Inspeção”, as ações empreendidas pelas autoridades intervenientes para verificar se um estabelecimento, uma empresa, um corretor, um comerciante, uma transferência de resíduos ou a respetiva valorização ou eliminação cumpre os requisitos pertinentes previstos no presente regulamento.
(7) Diretiva 2008/98/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 19 de novembro de 2008, relativa aos resíduos e que revoga certas diretivas (JO L 312 de 22.11.2008, p. 3).»." 						
2)
No artigo 26.o, o n.o 4 passa a ter a seguinte redação:
«4. Sob reserva de acordo das autoridades competentes envolvidas e do notificador, as informações e documentos enumerados no n.o 1 podem ser submetidos e trocados por meio de intercâmbio eletrónico de dados com assinatura eletrónica ou autenticação eletrónica, nos termos da Diretiva 1999/93/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (8), ou mediante um sistema de autenticação eletrónica comparável que proporcione o mesmo nível de segurança.
A fim de facilitar a execução do primeiro parágrafo, a Comissão adota, sempre que exequível, atos de execução que estabeleçam as exigências técnicas e organizativas relativas à execução prática do intercâmbio eletrónico de dados para submissão de documentos e informações. A Comissão toma em consideração todas as normas internacionais pertinentes e assegura que os requisitos estão em conformidade com a Diretiva 1999/93/CE ou proporcionam, pelo menos, o mesmo grau de segurança que essa diretiva. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 59.o-A, n.o 2.
(8) Diretiva 1999/93/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 13 de dezembro de 1999, relativa a um quadro legal comunitário para as assinaturas eletrónicas (JO L 13 de 19.1.2000, p. 12).»." 						
3)
O artigo 50.o é alterado do seguinte modo:
a)
O n.o 2 passa a ter a seguinte redação:
«2. Os Estados-Membros tomam, por meio de medidas de controlo do cumprimento do presente regulamento, providências para, nomeadamente, efetuar inspeções de estabelecimentos, empresas, corretores e comerciantes, nos termos do artigo 34.o da Diretiva 2008/98/CE, e inspeções de transferências de resíduos e da respetiva valorização ou eliminação.»;
b)
É inserido o seguinte número:
«2-A. Até 1 de janeiro de 2017, os Estados-Membros asseguram que, em relação a todo o seu território geográfico, sejam elaborados, separadamente ou sob a forma de parte claramente definida de outros planos, um ou mais planos para as inspeções efetuadas nos termos do n.o 2 (“planos de inspeção”). Os planos de inspeção devem basear-se numa avaliação de riscos que abranja fluxos de resíduos específicos e fontes de transferências ilegais e que tenha em conta, se estiverem disponíveis e se for caso disso, dados baseados em serviços de informações, como, por exemplo, dados sobre investigações realizadas pelas autoridades policiais e aduaneiras e análises de atividades criminosas. A avaliação de riscos deve ter por objetivo, nomeadamente, determinar o número mínimo de inspeções necessárias, incluindo controlos físicos, de estabelecimentos, empresas, corretores, comerciantes e transferências de resíduos ou da respetiva valorização ou eliminação. Os planos de inspeção devem incluir os seguintes elementos:
a)
Os objetivos e prioridades das inspeções, incluindo uma descrição do processo de seleção destas prioridades;
b)
A zona geográfica abrangida pelo plano de inspeção em causa;
c)
Informações sobre as inspeções planeadas, inclusive sobre os controlos físicos;
d)
As funções atribuídas a cada uma das autoridades que intervêm nas inspeções;
e)
As disposições para a cooperação entre as autoridades que intervêm nas inspeções;
f)
Informações sobre a formação dos inspetores sobre questões relacionadas com as inspeções; e
g)
Informações sobre os recursos humanos, financeiros e de outro tipo para a execução do plano de inspeção em causa.
Os planos de inspeção são revistos pelo menos de três em três anos e, se for caso disso, atualizados. Esta revisão avalia em que medida foram cumpridos os objetivos e outros elementos do plano de inspeção em causa.»;
c)
O n.o 3 passa a ter a seguinte redação:
«3. As inspeções das transferências podem ser efetuadas, em especial:
a)
No ponto de origem, onde são realizadas com o produtor, o detentor ou o notificador;
b)
No ponto de destino, inclusive nas instalações de valorização ou eliminação intermédia e não intermédia, onde são realizadas com o destinatário final ou a instalação;
c)
Nas fronteiras da União; e/ou
d)
Durante a transferência no interior da União.»;
d)
O n.o 4 passa a ter a seguinte redação:
«4. As inspeções das transferências incluem a verificação dos documentos, a confirmação da identidade e, se for caso disso, o controlo físico dos resíduos.»;
e)
São inseridos os seguintes números:
«4-A. Para verificar se uma substância ou objeto transportado por via rodoviária, ferroviária, aérea, marítima ou fluvial não é um resíduo, as autoridades que intervêm nas inspeções podem, sem prejuízo da Diretiva 2012/19/UE do Parlamento Europeu e do Conselho (9), exigir que a pessoa singular ou coletiva que tem a substância ou objeto em causa na sua posse, ou que trata do seu transporte, apresente provas documentais:
a)
Quanto à origem e ao destino da substância ou objeto em causa; e
b)
De que a substância ou objeto em causa não é um resíduo, incluindo, se for caso disso, comprovativo de funcionalidade.
Para efeitos do primeiro parágrafo, deve igualmente ser verificada a proteção da substância ou objeto em causa, por exemplo através de embalagens adequadas e de um empilhamento apropriado, contra eventuais danos durante o transporte, a carga ou a descarga.
4-B. As autoridades que intervêm nas inspeções podem concluir que a substância ou objeto em causa é um resíduo, se:
-
as provas referidas no n.o 4-A, ou exigidas nos termos de outra legislação da União, para verificar que a substância ou objeto não é um resíduo não lhes forem apresentadas no prazo fixado por essas autoridades,
-
considerarem as provas e informações ao seu dispor insuficientes para chegar a uma conclusão, ou considerarem a proteção contra danos, a que se refere o artigo 4.o-A, segundo parágrafo, insuficiente.
Nessas circunstâncias, o transporte da substância ou objeto em causa, ou a transferência de resíduos, é considerado uma transferência ilegal. Por conseguinte, deve ser tratado nos termos dos artigos 24.o e 25.o do presente regulamento e a autoridade que intervém nas inspeções deve, sem demora, informar a autoridade competente do país onde a inspeção em causa teve lugar.
4-C. Para verificar se uma transferência cumpre o presente regulamento, as autoridades que intervêm nas inspeções podem exigir que o notificador, a pessoa que trata da transferência, o detentor, o transportador, o destinatário e a instalação que recebe os resíduos lhes apresentem provas documentais pertinentes num prazo por elas fixado.
Em especial, para verificar se uma transferência de resíduos abrangida pelos requisitos gerais de informação do artigo 18.o do presente regulamento se destina a operações de valorização conformes com o artigo 49.o, as autoridades que intervêm nas inspeções podem exigir que a pessoa que trata da transferência apresente provas documentais relevantes, fornecidas pelas instalações de valorização intermédia e não intermédia, e, se necessário, aprovadas pela autoridade competente de destino.
4-D. Caso as provas a que se refere o n.o 4-C não tenham sido apresentadas às autoridades que intervêm nas inspeções no prazo por estas fixado, ou caso estas considerem que as provas e informações ao seu dispor são insuficientes para chegar a uma conclusão, as transferências em causa são consideradas transferências ilegais. Por conseguinte, as transferências em causa devem ser tratadas nos termos dos artigos 24.o e 25.o do presente regulamento e a autoridade que intervém nas inspeções deve, sem demora, informar em conformidade a autoridade competente do país em onde se realizou a inspeção em causa.
4-E. Até 18 de julho de 2015, a Comissão adota, por meio de atos de execução, uma tabela de correspondência preliminar entre os códigos da nomenclatura combinada previstos no Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho (10) e as entradas de resíduos constantes dos Anexos III a V do presente regulamento. A Comissão mantém atualizada essa tabela de correspondência, a fim de refletir as alterações à referida nomenclatura e às entradas constantes desses anexos, bem como incluir novos códigos do Sistema Harmonizado relacionados com os resíduos que possam ser adotados pela Organização Mundial das Alfândegas.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 59.o-A, n.o 2.
(9) Diretiva 2012/19/UE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 4 de julho de 2012, relativa aos resíduos de equipamentos elétricos e eletrónicos (JO L 197 de 24.7.2012, p. 38)." 						
(10) Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho, de 23 de julho de 1987, relativo à nomenclatura pautal e estatística e à pauta aduaneira comum (JO L 256 de 7.9.1987, p. 1).»;" 						
f)
O n.o 5 passa a ter a seguinte redação:
«5. Os Estados-Membros cooperam entre si, a nível bilateral e multilateral, a fim de facilitar a prevenção e deteção de transferências ilegais. Devem trocar informações pertinentes sobre transferências de resíduos, fluxos de resíduos, operadores e instalações, bem como partilhar experiências e conhecimentos sobre medidas de controlo do cumprimento, inclusive no que se refere à avaliação dos riscos realizada nos termos do n.o 2-A do presente artigo, no âmbito das estruturas criadas, em especial através da rede dos correspondentes designados nos termos do artigo 54.o.».
4)
No artigo 51.o, o n.o 2 passa a ter a seguinte redação:
«2. Antes do final de cada ano civil, os Estados-Membros também devem elaborar, com base no questionário adicional para relatórios constante do Anexo IX, um relatório relativo ao ano anterior e enviá-lo à Comissão. No prazo de um mês a contar da transmissão desse relatório à Comissão, os Estados-Membros disponibilizam ao público, nomeadamente por via eletrónica através da Internet, a secção do relatório relativa ao artigo 24.o e ao artigo 50.o, n.os 1, 2 e 2-A, incluindo a tabela 5 do Anexo IX, acompanhada das explicações que considerem adequadas. A Comissão compila uma lista das hiperligações dos Estados-Membros a que se refere a secção relativa ao artigo 50.o, n.os 2 e 2-A do Anexo IX e disponibiliza-a ao público no seu sítio web.».
5)
O artigo 58.o passa a ter a seguinte redação:
«Artigo 58.o
Alteração dos anexos
1. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 58.o-A para alterar o seguinte:
a)
Os Anexos I-A, I-B, I-C, II, III, III-A, III-B, IV, V, VI e VII, a fim de ter em conta as modificações acordadas no âmbito da Convenção de Basileia e da Decisão da OCDE;
b)
O Anexo V, a fim de refletir as alterações acordadas relativamente à lista de resíduos adotada nos termos do artigo 7.o da Diretiva 2008/98/CE;
c)
O Anexo VIII, a fim de refletir as decisões tomadas no âmbito das convenções e acordos internacionais pertinentes.».
6)
É inserido o seguinte artigo:
«Artigo 58.o-A
Exercício da delegação
1. O poder de adotar atos delegados é conferido à Comissão nas condições estabelecidas no presente artigo.
2. O poder de adotar atos delegados referido no artigo 58.o é conferido à Comissão por um prazo de cinco anos a contar de 17 de julho de 2014. A Comissão elabora um relatório relativo à delegação de poderes pelo menos nove meses antes do final do prazo de cinco anos. A delegação de poderes é tacitamente prorrogada por prazos de igual duração, salvo se o Parlamento Europeu ou o Conselho a tal se opuserem pelo menos três meses antes do final de cada prazo.
3. A delegação de poderes referida no artigo 58.o pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação dos poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afeta os atos delegados já em vigor.
4. Assim que adotar um ato delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os atos delegados adotados nos termos do artigo 58.o só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objeções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da notificação desse ato ao Parlamento Europeu e ao Conselho, ou se, antes do termo desse prazo, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que não têm objeções a formular. O referido prazo é prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.».
7)
O artigo 59.o é suprimido.
8)
O artigo 59.o-A passa a ter a seguinte redação:
«Artigo 59.o-A
Procedimento de comité
1. A Comissão é assistida pelo comité criado pelo artigo 39.o da Diretiva 2008/98/CE. Este comité deve ser entendido como comité na aceção do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
2. Caso se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 5.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
Na falta de parecer do comité, a Comissão não pode adotar o projeto de ato de execução, aplicando-se o artigo 5.o, n.o 4, terceiro parágrafo, do Regulamento (UE) n.o 182/2011.».
9)
No artigo 60.o é aditado o seguinte número:
«2-A. Até 31 de dezembro de 2020 e tendo em conta, nomeadamente, os relatórios elaborados nos termos do artigo 51.o, a Comissão procede à revisão do presente regulamento e comunica os resultados dessa revisão ao Parlamento Europeu e ao Conselho, acompanhados, se for caso disso, de uma proposta legislativa. No âmbito dessa revisão, a Comissão pondera, em especial, a eficácia do artigo 50.o, n.o 2-A, no combate às transferências ilegais, tendo em conta aspetos ambientais, sociais e económicos.».
10)
O Anexo IX é alterado do seguinte modo:
a)
A secção respeitante ao artigo 50.o, n.o 2, passa a ter a seguinte redação:
«Informações sucintas sobre os resultados das inspeções efetuadas nos termos do artigo 50.o, n.o 2, incluindo:
-
número de inspeções, incluindo controlos físicos, de estabelecimentos, empresas, corretores e comerciantes relacionadas com transferências de resíduos:
-
número de inspeções de transferências de resíduos, incluindo controlos físicos:
-
número de presumíveis ilegalidades relativas a estabelecimentos, empresas, corretores e comerciantes relacionadas com transferências de resíduos:
-
número de transferências presumivelmente ilegais verificadas no decurso das inspeções:
Observações adicionais:»;
b)
É inserida a seguinte secção respeitante ao artigo 50.o, n.o 2-A:
«Artigo 50.o, n.o 2-A
Informações sobre o(s) plano(s) de inspeção:
Número de planos de inspeção para todo o território geográfico:
Data de adoção do(s) plano(s) de inspeção e período por ele(s) abrangido:
Data da última revisão do(s) plano(s) de inspeção:
Autoridades que intervêm nas inspeções e cooperação entre essas autoridades:
Indicar as pessoas ou os organismos a quem possam ser comunicados os casos de situações preocupantes ou irregularidades:»;
c)
É inserida a seguinte secção respeitante ao artigo 50.o, n.os 2 e 2-A:
«Ligação em que se pode ter acesso eletrónico às informações disponibilizadas ao público através da Internet pelos Estados-Membros nos termos do artigo 51.o, n.o 2.».
11)
No Anexo IX, tabela 5, o título da última coluna passa a ter a seguinte redação:
«Medidas tomadas, incluindo sanções impostas».
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de janeiro de 2016.
Não obstante o disposto no segundo parágrafo, o artigo 1.o, ponto 4, é aplicável a partir de 1 de janeiro de 2018.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 15 de maio de 2014.