РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 229/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 март 2013 г.
за определяне на специфични мерки в областта на селското стопанство по отношение на малките острови в Егейско море и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1405/2006 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42, първа алинея и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Специфични мерки в областта на селското стопанство за преодоляване на трудностите, причинени от особеното географско положение на малките острови в Егейско море, са установени с Регламент (ЕО) № 1405/2006 на Съвета (3). Тези мерки се прилагат на практика чрез програма за подкрепа, която представлява основен инструмент за снабдяването на тези острови със селскостопански продукти и за подпомагането на местното селскостопанско производство. С оглед на необходимостта от актуализиране на настоящите мерки, включително вследствие на влизането в сила на Договора от Лисабон, е необходимо Регламент (ЕО) № 1405/2006 да бъде отменен и заменен с нов регламент.
(2)
Следва да се посочат основните цели, за постигането на които допринася режимът за насърчаване на малките острови в Егейско море.
(3)
Необходимо е също така да се уточни съдържанието на програмата за подкрепа на малките острови в Егейско море („програма за подкрепа“), която в съответствие с принципа на субсидиарност Гърция следва да установи на най-подходящо географско равнище и да представи на Комисията за одобрение.
(4)
За да се постигнат по-ефективно целите на режима за насърчаване на малките острови в Егейско море, програмата следва да включва мерки за осигуряване на снабдяването със селскостопански продукти, както и за запазването и развитието на местното селскостопанско производство. Необходимо е хармонизиране на ниво програмиране и системен подход на партньорство между Комисията и Гърция. Комисията следва да приеме процедури и показатели, които да гарантират безпроблемното прилагане и адекватно наблюдение на програмата.
(5)
В съответствие с принципа на субсидиарност и от съображения за гъвкавост, които са в основата на програмния подход, приет за режима по отношение на малките острови в Егейско море, определените от Гърция органи могат да предлагат изменения в програмата, за да я адаптират към действителната ситуация на тези острови. За тази цел следва да бъде насърчавано по-значителното участие от страна на компетентните местни и регионални органи и други заинтересовани страни. Аналогично, процедурата за изменение на програмата следва да е съобразена със степента на значимост на всеки вид изменение.
(6)
Особеното географско положение на някои от малките острови в Егейско море налага допълнителни разходи за транспорт при снабдяването с продукти от основно значение за консумация от човека, за преработка или като производствени суровини за селското стопанство. Освен това други обективни фактори, произтичащи от островния характер и отдалечеността от пазарите, налагат на икономическите оператори и производителите от тези острови в Егейско море допълнителни ограничения, които сериозно възпрепятстват тяхната дейност. В някои случаи операторите и производителите страдат двойно поради островния характер, тъй като доставките се извършват през други острови. Тези затруднения могат да бъдат облекчени чрез намаляване на цените на посочените продукти от основно значение. Следователно за да се гарантира снабдяването на малките острови в Егейско море и да се компенсират допълнителните разходи, възникващи поради островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите на тези острови, е уместно да бъде въведен специфичен режим на снабдяване.
(7)
Проблемите на малките острови в Егейско море се засилват още повече от малката им площ. За да се гарантира ефикасността на предвижданите мерки, тези мерки следва да се прилагат за всички острови в Егейско море, с изключение на Крит и Евбея.
(8)
За да се постигне целта за понижаване на цените на малките острови в Егейско море, като се намаляват допълнителните разходи, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите, и същевременно се поддържа конкурентоспособността на продуктите от Съюза, е необходимо да се отпускат помощи за доставката на продукти от Съюза на малките острови в Егейско море. В тези помощи следва да се отчитат допълнителните разходи за транспорт до малките острови в Егейско море и, в случая на производствените суровини за селското стопанство или продуктите, предназначени за преработка, допълнителните разходи, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите.
(9)
За да се предотвратят спекулациите, които биха навредили на крайните потребители на малките острови в Егейско море, е важно да се уточни, че единствено продуктите с добро, сигурно и отговарящо на пазарните изисквания качество могат да се възползват от предимствата на специфичния режим на снабдяване.
(10)
Предвид факта, че обхванатите от специфичния режим на снабдяване количества са ограничени до нуждите от снабдяване на малките острови в Егейско море, този режим не нарушава доброто функциониране на вътрешния пазар. Освен това икономическите предимства на специфичния режим на снабдяване не трябва да водят до отклонения в търговските потоци за съответните продукти. Следователно експедирането или износът на тези продукти от малките острови в Егейско море следва да бъдат забранени. Въпреки това експедирането или износът на тези продукти следва да се разрешат, ако финансовите облаги, произтичащи от специфичния режим на снабдяване, бъдат възстановени.
(11)
Що се отнася до преработените продукти, необходимо е да се разреши обменът между малките острови в Егейско море, а транспортните разходи по отношение на тези продукти следва да бъдат намалени, за да бъде възможна търговията между тези острови. Необходимо е също така да се вземат под внимание търговските потоци в рамките на регионалната търговия и традиционният износ и експедиция към останалата част от територията на Съюза или към трети държави и следва да се разреши износът на преработени продукти, който съответства на традиционните за всички тези региони търговски потоци.
(12)
За да бъдат постигнати целите на специфичния режим на снабдяване, икономическите предимства от посочения режим следва да намерят отражение върху производствените разходи и да понижат цените чак до етапа на крайния потребител. Поради това той следва да бъде предоставян единствено при условие, че има действително отражение и се въведе необходимият контрол за това.
(13)
Необходимо е да се предвидят правила за функционирането на режима, и по-специално за създаването на регистър на операторите и на система за сертификати подобно на сертификатите, посочени в член 161 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (4).
(14)
Политиката на Съюза за подпомагане на местното производство на малките острови в Егейско море, уредена с Регламент (ЕО) № 1405/2006, обхващаше множество продукти и мерки в подкрепа на тяхното производство, предлагане на пазара или преработка. Тези мерки доказаха ефикасността си и осигуриха поддържането и развитието на земеделските дейности. Съюзът следва да продължи да подкрепя това производство, което е ключов фактор за екологичното, социалното и икономическото равновесие на малките острови в Егейско море. Опитът показва, че подобно на политиката за развитие на селските райони, засиленото сътрудничество с местните органи може да позволи прилагането на по-целенасочен подход към специфичните проблеми на съответните острови. Следователно е необходимо да се продължи подкрепата за местното производство чрез програмата за подкрепа, създадена за първи път с Регламент (ЕО) № 1405/2006. В това отношение следва да се постави акцент върху съхраняването на традиционното селскостопанско наследство и традиционните характеристики на производствените методи и на местните и биологичните продукти.
(15)
Уместно е да се определят минималните елементи, които следва да се съдържат в програмата за подкрепа, за да се определят мерките в полза на местното селскостопанско производство, включително описание на местоположението, на предлаганата стратегия, на целите и мерките. Също така е необходимо да се изяснят принципите за съгласуваност на тези мерки с останалите политики на Съюза, за да се избегне несъвместимост и дублиране на помощи.
(16)
С оглед прилагането на настоящия регламент, програмата за подкрепа следва също да може да съдържа мерки за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучения и техническа помощ.
(17)
Необходимо е селскостопанските производители от малките острови в Егейско море да бъдат насърчавани да доставят качествени продукти, а предлагането на пазара на тези продукти да бъде подпомагано.
(18)
Може да се предостави дерогация от последователната политика на Комисията, която забранява отпускането на оперативна държавна помощ в сектора на производството, преработката, предлагането на пазара и транспорта на селскостопанските продукти, включени в приложение I към Договора за функциониране на Европейския съюз („Договорът“), за да бъдат компенсирани специфичните трудности за селскостопанското производство на малките острови в Егейско море, свързани с техния островен характер, малка площ, планински терен и климат, тяхната икономическа зависимост от малко на брой продукти и отдалечеността им от пазарите.
(19)
Прилагането на настоящия регламент не следва да застрашава равнището на специфичната подкрепа, от която са се ползвали досега малките острови в Егейско море. Поради това за прилагането на съответните мерки Гърция трябва да продължи да разполага със суми, които съответстват на размера на помощта, предоставена от Съюза по силата на Регламент (ЕО) № 1405/2006.
(20)
От 2007 г. насам потребностите на малките острови в Егейско море от продукти от основно значение са се увеличили поради нарастването на броя на отглежданите селскостопански животни и демографския растеж. Ето защо е необходимо да се увеличи бюджетният дял, който Гърция следва да може да използва за специфичния режим на снабдяване за малките острови в Егейско море.
(21)
Необходимо е, за да се даде възможност на Гърция да направи оценка на всички елементи, свързани с изпълнението на програмата за подкрепа за предходната година, и за да може да бъде представен на Комисията пълен годишен доклад за оценка, да се промени датата на предаване на този доклад от 30 юни на 30 септември на годината, която следва разглежданата година.
(22)
От Комисията следва да бъде изискано да представи пред Европейския парламент и Съвета най-късно до 31 декември 2016 г. и след това на всеки пет години общ доклад относно въздействието на мерките, предприети за прилагането на настоящия регламент, по целесъобразност придружен от подходящи препоръки.
(23)
С цел гарантиране на правилно функциониране на режима, въведен с настоящия регламент, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора във връзка с допълване или изменение на определени несъществени елементи от настоящия регламент. От особена важност е по време на подготвителната работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременно и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнение на програмата на малките острови в Егейско море спрямо други подобни режими и за да се избегне нарушаването на конкуренцията или неравнопоставеността между операторите, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (5).
(25)
За да се създадат условия за незабавното прилагане на предвидените мерки, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ЦЕЛИ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се уреждат специфичните мерки в областта на селското стопанство за преодоляване на трудностите, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите на малките острови в Егейско море („малките острови“).
2. За целите на настоящия регламент „малки острови“ са всички острови в Егейско море, с изключение на остров Крит и остров Евбея.
Член 2
Цели
1. Специфичните мерки, предвидени в член 1, допринасят за постигането на следните цели:
а)
осигуряване на снабдяването на малките острови с продукти от основно значение за консумация от човека, за преработка и като производствени суровини за селското стопанство, като се намалят допълнителните разходи, дължащи се на техния островен характер, малката площ и отдалеченост от пазарите;
б)
запазване и развиване на селскостопанската дейност на малките острови, включително производството, преработката, предлагането на пазара и транспорта на местни сурови и обработени продукти.
2. Целите, изложени в параграф 1, се осъществяват посредством мерките, посочени в глави III, IV и V.
ГЛАВА II
ПРОГРАМА ЗА ПОДКРЕПА
Член 3
Изготвяне на програмата за подкрепа
1. Предвидените в член 1 мерки се определят посредством програма за подкрепа, която съдържа:
а)
специфичен режим на снабдяване, предвиден в глава III; и
б)
специфични мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство, предвидени в глава IV.
2. Програмата за подкрепа се изготвя на географското ниво, което Гърция преценява за най-подходящо. Тя се изготвя от компетентните местни и регионални органи, определени от Гърция, която след съгласуване с компетентните органи и организации на подходящото териториално равнище я представя на Комисията за одобрение в съответствие с член 6.
Член 4
Съвместимост и съгласуваност
1. Предприетите по линия на програмата за подкрепа мерки са съобразени с правото на Съюза. Посочените мерки са съгласувани с останалите политики на Съюза и с мерките, предприети по линия на тези политики.
2. Осигурява се съгласуваността на мерките, предприети по линия на програмата за подкрепа, с мерките, предприети по линия на други инструменти на общата селскостопанска политика, и по-конкретно с тези за общата организация на пазарите, развитието на селските райони, качеството на продуктите, хуманното отношение към животните и защитата на околната среда.
По-специално по силата на настоящия регламент не се финансират мерки, които представляват:
а)
допълнителна подкрепа към схемите за премии или помощи по линия на общата организация на пазара, освен в изключителни случаи и по обективни причини;
б)
подкрепа за изследователски проекти, мерки за подкрепа за изследователски проекти или мерки, отговарящи на условията за финансиране от Съюза съгласно Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (6);
в)
подкрепа за мерките, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (7).
Член 5
Съдържание на програмата за подкрепа
Програмата за подкрепа съдържа:
а)
план-график за изпълнение на мерките и обща годишна индикативна финансова таблица за необходимите ресурси;
б)
доказателство за съвместимостта и съгласуваността на различните мерки по програмата, както и с критериите и количествените индикатори, които ще се използват за наблюдение и оценка;
в)
предприетите стъпки за гарантиране на ефективно и правилно изпълнение на програмата, включително на мерките за осигуряване на публичност, наблюдение и оценка, и конкретен набор от количествени показатели, които ще се използват за тази оценка;
г)
посочване на компетентните органи и на отговорните за изпълнението на програмата институции, както и на определените на съответното равнище органи или асоциирани институции и социално-икономически партньори, и резултатите от проведените консултации.
Член 6
Одобрение и изменение на програмата
1. Програмата за подкрепа е създадена по силата на Регламент (ЕО) № 1405/2006 и е финансирана в рамките на заделените финансови средства, предвидени в член 18, параграфи 2 и 3.
Програмата съдържа прогнозен баланс за снабдяване, в който се посочват продуктите, техните количества и сумите на помощта за снабдяване от Съюза, както и проект на програма за подпомагане на местното производство.
2. В зависимост от годишната оценка за изпълнението на мерките, включени в програмата за подкрепа, Гърция може да представя на Комисията надлежно мотивирани предложения за изменение на посочените мерки в рамките на заделените финансови средства, посочени в член 18, параграфи 2 и 3, за да ги адаптира по-добре към изискванията на малките острови и на предложената стратегия. Комисията приема актове за изпълнение, с които установява процедурите за извършване на оценка на съответствието на предложените изменения с правото на Съюза и за вземане на решение дали да ги одобри. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
3. Процедурите, установени в актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, могат да вземат предвид следните елементи: важността на измененията, предложени от Гърция във връзка с въвеждането на нови мерки, съществения характер на промените в бюджета, заделен за мерките, промените в количествата и в нивото на помощта за продуктите в прогнозните баланси за снабдяване, както и всякакви изменения в кодовете и описанията, определени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (8).
4. Актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, определят също така за всяка процедура честотата, с която се правят исканията за изменение, както и сроковете, в които одобрените изменения следва да бъдат изпълнени.
Член 7
Контрол и наблюдение
Гърция осъществява контрол посредством административни проверки и проверки на място. Комисията приема актове за изпълнение за минималните параметри на проверките, които Гърция трябва да прилага.
Комисията приема и актове за изпълнение относно процедурите и физическите и финансови показатели за осигуряването на ефективно наблюдение на изпълнението на програмата.
Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
ГЛАВА III
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
Член 8
Прогнозен баланс за снабдяване
1. Създава се специфичен режим на снабдяване за селскостопанските продукти от Съюза, изброени в приложение I към Договора (наричани по-долу „селскостопанските продукти“), които на малките острови са от основно значение за консумацията от човека, производството на други продукти или като производствени суровини за селското стопанство.
2. Гърция изготвя прогнозен баланс за снабдяване на географското равнище, което тя смята за най-целесъобразно, за да определи количествено годишните потребности за снабдяване на малките острови със селскостопански продукти.
Оценката на потребностите на предприятията за пакетиране или преработване на продукти, предназначени за местния пазар, традиционно изпращани към останалата част на Съюза или изнасяни към трети държави в рамките на регионалната търговия по смисъла на член 13, параграфи 2 и 3, може да бъде предмет на отделен прогнозен баланс.
Член 9
Функциониране на специфичния режим на снабдяване
1. Отпуска се помощ за снабдяването на малките острови със селскостопански продукти.
Размерът на помощта се определя за всеки съответен продукт, като се вземат под внимание допълнителните разходи за предлагането на пазара на продуктите на малките острови, изчислени от пристанищата на континентална Гърция, от които тръгват обичайните доставки, и от пристанищата на транзитните острови или островите на товарене на продуктите към островите на крайно местоназначение. В случая на производствени суровини за селското стопанство или продукти, предназначени за преработка, при определяне на размера на помощта трябва да се отчитат и допълнителните разходи, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите.
2. Специфичният режим на снабдяване се прилага единствено за продуктите с добро, сигурно и отговарящо на пазарните изисквания качество.
Член 10
Изпълнение
При изпълнението на специфичния режим на снабдяване трябва да се взема предвид по-специално следното:
a)
специфичните потребности на малките острови в Егейско море и точните изисквания към качеството;
б)
традиционните търговски потоци между пристанищата на континентална Гърция и островите в Егейско море;
в)
икономическият аспект на предвижданите помощи;
г)
където е приложимо, необходимостта да не се възпрепятстват възможностите за развитие на местното производство.
Член 11
Сертификати
1. Помощта, предвидена в член 9, параграф 1, се предоставя при представяне на сертификат.
Сертификати се издават единствено на операторите, вписани във воден от компетентните органи регистър.
Посочените сертификати не могат да се преотстъпват.
2. Не се изисква гаранция, когато се подава молба за сертификати. Въпреки това до степен, необходима да се гарантира правилното прилагане на настоящия регламент, компетентният орган може да изисква да се внесе гаранция, равна на стойността на предоставеното предимство, както е посочено в член 12. В такива случаи се прилага член 34, параграфи 1, 4, 5, 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на лицензии за внос и износ и сертификати за предварително фиксиране за селскостопанските продукти (9).
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 21 за определяне на условията за регистрация на операторите в регистъра и за предоставяне на операторите възможността да упражняват изцяло правото си да участват в специфичния режим на снабдяване.
3. Комисията приема актове за изпълнение за мерките, необходими, за да се гарантира еднаквото прилагане от страна на Гърция на настоящия член, по-специално относно прилагането на режима за сертификати и поетите от операторите задължения по време на вписването. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
Член 12
Отражение на икономическите предимства
1. Ползването на специфичния режим на снабдяване, изразяващ се в отпускането на помощ, е подчинено на условието за действително отражение на икономическите предимства за крайния потребител, който според случая може да е потребителят на продукти, предназначени за директна консумация, крайният преработвател или пакетиращото предприятие, когато става дума за продукти, предназначени за преработка или опаковане, или земеделският производител, когато става дума за фуражи или суровини за селското стопанство.
Предимствата, посочени в първата алинея, са равни на стойността на помощта.
2. За да се гарантира еднаквото прилагане на параграф 1, Комисията приема актове за изпълнение за прилагането на правилата, определени в параграф 1, и по-специално условията за контрол от страна на държавата членка върху действителното отражение на икономическите предимства за крайния потребител. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
Член 13
Износ за трети държави и експедиране за останалата част от територията на Съюза
1. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на изискванията, в съответствие с които продуктите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, могат да се изнасят за трети държави или да се експедират за останалата част от Съюза. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
Посочените изисквания предвиждат по-специално възстановяването на помощта, получена по силата на специфичния режим на снабдяване.
При износа за трети държави на продукти, ползващи се от специфичния режим на снабдяване, не е необходимо представянето на сертификат.
2. Параграф 1, първа алинея не се прилага за продуктите, при преработването на които на малките острови са използвани селскостопански продукти, ползващи се от специфичния режим на снабдяване, и които:
а)
се изнасят за трети държави или се експедират за останалата част от територията на Съюза в рамките на традиционните експедирани количества и на традиционните износни количества;
б)
се изнасят за трети държави в рамките на регионалната търговия в съответствие с местоназначенията и подробните разпоредби, които Комисията определя;
в)
се експедират между малките острови.
При износа за трети държави на продуктите, посочени в първа алинея, букви а) и б), не е необходимо представянето на сертификат.
Не се предоставя възстановяване за продуктите, посочени в първа алинея, букви а) и б).
Комисията приема актове за изпълнение, определящи максимално разрешените количества продукти, посочени в буква а), и подробните разпоредби, посочени в буква б). Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
3. Преработвателните дейности, които могат да доведат до традиционен износ или до традиционна експедиция, отговарят, mutatis mutandis, на изискванията за преработвателните дейности, приложими под митнически контрол, предвидени в съответното законодателство на Съюза, с изключение на всички обичайни форми на транспортиране.
Член 14
Контрол и санкции
1. Продуктите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, са обект на административни проверки при пристигането си на малките острови, както и при износа или експедирането си от тези острови.
Комисията приема актове за изпълнение за минималните параметри на проверките, които Гърция трябва да прилага. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
2. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, ако даден оператор, посочен в член 11, не спазва поетите по настоящия член ангажименти, компетентният орган, без да засяга санкциите, приложими съгласно националното законодателство:
а)
отнема предимството, предоставено на оператора;
б)
спира временно действието или отменя регистрацията на оператора в зависимост от сериозността на нарушението.
3. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, когато оператори, посочени в член 11, не извършат планираното регистриране, правото им да подадат молба за сертификати се прекратява от компетентния орган за период от 60 дни след изтичането на този сертификат. След периода на прекратяване издаването на последващи сертификати подлежи на представяне на гаранция, равна на стойността на предимството, което да бъде предоставено за период, който следва да бъде определен от компетентния орган.
Компетентният орган приема необходимите мерки да използва отново всички количества от продукти, станали налични в резултат от неизпълнението, частичното изпълнение или отмяната на издадените сертификати или отнемане на предоставеното предимство.
ГЛАВА IV
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИТЕ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
Член 15
Мерки
1. Програмата за подкрепа включва мерките, необходими за осигуряване на продължаването и развитието на местното земеделско производство на малките острови в обхвата на част трета, дял III от Договора.
2. Частта от програмата, посветена на мерките за насърчаване на местното селскостопанско производство, включва най-малко следните елементи:
а)
количествено описание на състоянието на въпросното селскостопанско производство, като се вземат предвид наличните резултати от оценки, показващи несъответствията, пропуските и възможностите за развитие, както и използваните финансови средства;
б)
описание на предлаганата стратегия, избраните приоритети, количествено представяне на общите и оперативните цели и приблизително изчисление на очаквания икономически, екологичен и социален ефект, включително отражението върху трудовата заетост;
в)
описание на предвижданите мерки, и по-специално на схемите за подпомагане на тяхното изпълнение, а когато е целесъобразно, и информация за необходимостта от евентуални проучвания, демонстрационни проекти, обучения или техническа помощ, свързани с подготовката, изпълнението или адаптирането на съответните мерки;
г)
списък с помощите, които представляват директни плащания по смисъла на член 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани (10);
д)
размера на помощта, определена за всяка мярка, и прогнозната сума, предвидена за всяко действие с оглед на постигането на една или повече от целите на програмата.
3. Комисията приема актове за изпълнение за изискванията за изплащане на помощите, посочени в параграф 2. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
4. Програмата може да включва мерки за подпомагане на производството, преработката, предлагането на пазара и транспортирането на сурови и преработени селскостопански продукти на малките острови.
Всяка мярка може да включва множество дейности. За всяка дейност програмата определя най-малко следните елементи:
а)
бенефициентите;
б)
условията за допустимост;
в)
единичната сума на помощта.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 21 за условията за определяне на размера на помощта, предоставена за предлагане на пазара и транспортиране на сурови и преработени продукти извън района на тяхното производство, и при необходимост, за условията за определяне на максималните количества продукти, за които се прилага тази помощ.
Член 16
Контрол и възстановяване на неправомерно изплатени суми
1. Контролът на посочените в настоящата глава мерки се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
2. В случай на неправомерно плащане бенефициентът се задължава да възстанови съответните суми. Член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (11) се прилага mutatis mutandis.
ГЛАВА V
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
Член 17
Държавна помощ
1. За селскостопанските продукти, включени в приложение I към Договора, за които се прилагат членове 107, 108 и 109 от него, Комисията може да разрешава в съответствие с член 108 от Договора оперативна помощ в секторите на производство, преработка, предлагане на пазара и транспортиране на тези продукти с цел да се намалят специфичните ограничения за селското стопанство на малките острови, произтичащи от техния островен характер, малка площ, планински терен и климат, тяхната икономическа зависимост от малко на брой продукти, както и тяхната отдалеченост от пазарите.
2. Гърция може да предоставя допълнително финансиране за изпълнението на програмата за подкрепа. В тези случаи Гърция информира Комисията за държавната помощ и Комисията трябва да я одобри в съответствие с настоящия регламент като част от посочената програма. Така нотифицираната помощ се счита за нотифицирана по смисъла на член 108, параграф 3, първо изречение от Договора.
3. Без да се засягат параграфи 1 и 2 от настоящия член и чрез дерогация от член 180 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и от член 3 от Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 г. за прилагане на някои правила за конкуренция при производството и търговията със селскостопански продукти (12) членове 107, 108 и 109 от Договора не се прилагат за плащанията, извършвани от Гърция по силата на настоящия регламент в съответствие с глави III и IV от настоящия регламент.
ГЛАВА VI
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Финансови средства
1. Предвидените в настоящия регламент мерки представляват интервенционни мерки за регулиране на селскостопанските пазари по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (13).
2. Съюзът финансира мерките, предвидени в глави III и IV, до максимална годишна сума от 23,93 милиона евро.
3. Годишно предоставяната сума за специфичния режим на снабдяване, посочен в глава III, не може да надвишава 7,11 милиона евро.
Комисията приема актове за изпълнение за установяване на изискванията, в съответствие с които Гърция може да променя разпределението на финансовите средства, отпускани всяка година за различните продукти, които се ползват от специфичния режим на снабдяване. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 21 за условията за определяне на максималната годишна сума, която може да бъде отпусната за мерки за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучения и мерки за техническа помощ, ако такава сума е разумна и пропорционална.
ГЛАВА VII
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Национални мерки
Гърция предприема необходимите мерки, за да осигури спазването на настоящия регламент, по-специално по отношение на проверките и административните санкции, и информира Комисията за тях.
Член 20
Съобщения и доклади
1. Най-късно до 15 февруари всяка година Гърция съобщава на Комисията размера на средствата, които са предоставени и които възнамерява да използва през следващата година в изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване и за всяка мярка в полза на местното селскостопанско производство, включена в програмата за подкрепа.
2. Всяка година не по-късно от 30 септември Гърция представя на Комисията доклад за изпълнението през предходната година на предвидените в настоящия регламент мерки.
3. Не по-късно от 31 декември 2016 г., а след тази дата на всеки пет години Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета общ доклад за отражението на действията, предприети по силата на настоящия регламент, придружен, ако е уместно, от подходящи предложения.
Член 21
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегираните актове се предоставя на Комисията при спазване на условията, посочени в настоящия член.
2. Правомощията за приемане на делегираните актове, посочени в член 11, параграф 2, член 15, параграф 4 и член 18, параграф 4, се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 21 март 2013 година. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 11, параграф 2, член 15, параграф 4 и член 18, параграф 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощие. Решението за оттегляне поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в решението за оттегляне по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегираните актове, приети съгласно член 11, параграф 2, член 15, параграф 4 и член 18, параграф 4, влизат в сила само ако нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу него в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и на Съвета за съответния акт или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че не възнамеряват да повдигат възражения. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
Член 22
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет за директните плащания, създаден с член 141 от Регламент (ЕО) № 73/2009. Посоченият комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 23
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1405/2006 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложението.
Член 24
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 13 март 2013 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 229/2013 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 13 de março de 2013
que estabelece medidas específicas no domínio agrícola a favor das ilhas menores do mar Egeu e revoga o Regulamento (CE) n.o 1405/2006 do Conselho
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 42.o, primeiro parágrafo, e o artigo 43.o, n.o 2,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (1),
Deliberando de acordo com o procedimento legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 1405/2006 do Conselho (3) estabeleceu medidas específicas no domínio da agricultura para compensar as dificuldades causadas pela situação geográfica particular das ilhas menores do mar Egeu. Essas medidas foram concretizadas por meio de um programa de apoio que constitui uma ferramenta essencial para o abastecimento dessas ilhas em produtos agrícolas e para apoiar a produção agrícola local. Tendo em conta a necessidade de atualizar as medidas atualmente em vigor, inclusive devido à entrada em vigor do Tratado de Lisboa, é necessário revogar o Regulamento (CE) n.o 1405/2006 e substituí-lo por um novo regulamento.
(2)
É necessário precisar os objetivos fundamentais que o regime a favor das ilhas menores do mar Egeu contribui para realizar.
(3)
É igualmente necessário precisar o conteúdo do programa de apoio às ilhas menores do mar Egeu («programa de apoio»), que, de acordo com o princípio de subsidiariedade, deverá ser estabelecido pela Grécia ao nível geográfico mais adequado, e apresentado pela Grécia à Comissão para aprovação.
(4)
A fim de realizar melhor os objetivos do regime a favor das ilhas menores do mar Egeu, o programa de apoio deverá incluir medidas que garantam o abastecimento em produtos agrícolas e a preservação e o desenvolvimento da produção agrícola local. É necessário harmonizar o nível da programação e sistematizar a abordagem de parceria entre a Comissão e a Grécia. A Comissão deverá adotar procedimentos e indicadores que garantam a correta execução e o acompanhamento adequado do programa.
(5)
Em aplicação do princípio de subsidiariedade e a fim de assegurar a flexibilidade, que são os dois princípios em que se baseia a abordagem de programação adotada para o regime a favor das ilhas menores do mar Egeu, as autoridades designadas pela Grécia podem propor alterações ao programa para o adaptar à realidade da situação nessas ilhas. Para o efeito, deverá encorajar-se uma participação mais significativa das autoridades locais e regionais competentes e de outras partes interessadas. No mesmo espírito desta abordagem, o procedimento de alteração do programa deverá ser adaptado a fim de refletir o nível de pertinência de cada tipo de alteração.
(6)
A situação geográfica particular de algumas ilhas menores do mar Egeu, relativamente às fontes de abastecimento em produtos essenciais ao consumo humano, à transformação ou como fatores de produção agrícola, implica custos adicionais de transporte para essas ilhas. Além disso, outros fatores objetivos decorrentes da insularidade e do afastamento em relação aos mercados impõem aos operadores económicos e aos produtores destas ilhas do mar Egeu condicionalismos suplementares que dificultam fortemente as suas atividades. Em certos casos, os operadores e os produtores estão sujeitos a uma «dupla insularidade», já que o abastecimento é efetuado através de outras ilhas. Essas dificuldades podem ser atenuadas diminuindo os preços daqueles produtos essenciais. Assim, para garantir o abastecimento das ilhas menores do mar Egeu e para compensar os custos adicionais decorrentes da sua insularidade, da sua superfície reduzida e do seu afastamento em relação aos mercados, é adequado instaurar um regime específico de abastecimento.
(7)
Os problemas das ilhas menores do mar Egeu são acentuados pela sua pequena dimensão. A fim de garantir a sua eficácia, as medidas previstas deverão ser aplicadas a todas as ilhas do Egeu, com exceção de Creta e de Eubeia.
(8)
A fim de realizar eficazmente o objetivo de diminuir os preços nas ilhas menores do mar Egeu, mitigando os custos adicionais decorrentes da insularidade, da superfície reduzida e do afastamento em relação aos mercados, e mantendo embora a competitividade dos produtos da União, é conveniente conceder ajudas para o fornecimento de produtos da União àquelas ilhas. Essas ajudas deverão ter em conta os custos adicionais de transporte para as ilhas menores do mar Egeu e, no caso de fatores de produção agrícola ou de produtos destinados à transformação, os custos adicionais decorrentes da insularidade, da superfície reduzida e do afastamento em relação aos mercados.
(9)
A fim de evitar especulações que prejudicariam os utilizadores finais nas ilhas menores do mar Egeu, é conveniente precisar que só os produtos de qualidade sã, íntegra e comercializável podem beneficiar do regime específico de abastecimento.
(10)
Atendendo a que as quantidades abrangidas pelo regime específico de abastecimento estão limitadas às necessidades de abastecimento das ilhas menores do Mar Egeu, esse regime não deverá prejudicar o bom funcionamento do mercado interno. Por outro lado, as vantagens económicas do regime específico de abastecimento não deverão ocasionar desvios de tráfego dos produtos em causa. É, pois, conveniente proibir a expedição ou exportação desses produtos a partir das ilhas menores do mar Egeu. Todavia, é conveniente autorizar a expedição ou exportação desses produtos quando a vantagem financeira resultante do regime específico de abastecimento for reembolsada.
(11)
No caso dos produtos transformados, é conveniente autorizar as trocas comerciais entre as ilhas menores do mar Egeu e reduzir os custos de transporte desses produtos, a fim de permitir o comércio entre as referidas ilhas. Deverão também ser tidas em conta as correntes comerciais no âmbito do comércio regional e das exportações e expedições tradicionais com o resto da União ou com os países terceiros, e deverá ser autorizada a exportação de produtos transformados correspondentes aos fluxos comerciais tradicionais para todas essas regiões.
(12)
A fim de realizar os objetivos do regime específico de abastecimento, as vantagens económicas do regime deverão repercutir-se no nível dos custos de produção e reduzir os preços até ao utilizador final. É, pois, conveniente que a concessão dessas vantagens fique subordinada à repercussão efetiva das mesmas, e que sejam efetuados os controlos necessários.
(13)
Há que prever regras para o funcionamento do regime, nomeadamente no que respeita à criação de um registo dos operadores e de um sistema de certificados inspirado nos certificados referidos no artigo 161.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho, de 22 de outubro de 2007, que estabelece uma organização comum dos mercados agrícolas e disposições específicas para certos produtos agrícolas (Regulamento OCM «única») (4).
(14)
A política da União a favor da produção local das ilhas menores do mar Egeu, estabelecida pelo Regulamento (CE) n.o 1405/2006, tem abrangido uma multiplicidade de produtos e de medidas favoráveis à sua produção, comercialização e transformação. Essas medidas revelaram-se eficazes e asseguraram a manutenção e o desenvolvimento das atividades agrícolas. Cabe à União continuar a apoiar essa produção, elemento fundamental do equilíbrio ambiental, social e económico das ilhas menores do mar Egeu. A experiência adquirida revelou que, à semelhança da política de desenvolvimento rural, uma parceria reforçada com as autoridades locais possibilita um conhecimento mais próximo das problemáticas específicas das ilhas em causa. Há, pois, que continuar a apoiar a produção local através do programa de apoio, estabelecido pela primeira vez pelo Regulamento (CE) n.o 1405/2006. Para o efeito, convém ter particularmente em conta a conservação do património agrícola tradicional e a preservação das características tradicionais dos métodos de produção e dos produtos locais e biológicos.
(15)
Importa determinar os elementos mínimos que deverão ser fornecidos no programa de apoio para definir as medidas a favor da produção agrícola local, nomeadamente a descrição da situação, da estratégia proposta, dos objetivos e das medidas. Há igualmente que precisar os princípios de coerência destas medidas com as outras políticas da União, a fim de evitar a incompatibilidade e a sobreposição de ajudas.
(16)
Para efeitos da aplicação do presente regulamento, o programa de apoio deverá poder contemplar também medidas para o financiamento de estudos, de projetos de demonstração, de formação e de assistência técnica.
(17)
Os agricultores das ilhas menores do mar Egeu deverão ser incentivados a fornecer produtos de qualidade, e a comercialização desses produtos deverá ser apoiada.
(18)
Para mitigar os condicionalismos específicos da produção agrícola nas ilhas menores do mar Egeu, decorrentes da sua insularidade, superfície reduzida, relevo montanhoso e clima, da sua dependência económica de um pequeno número de produtos e da sua distância em relação aos mercados, pode ser concedida uma derrogação à política constante da Comissão de não autorizar auxílios estatais ao funcionamento nos setores da produção, da transformação, da comercialização e do transporte dos produtos agrícolas enumerados no anexo I do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia («Tratado»).
(19)
A aplicação do presente regulamento não deverá comprometer o nível de apoio específico de que têm beneficiado as ilhas menores do mar Egeu. Para a execução das medidas adequadas, a Grécia deverá continuar a dispor das verbas correspondentes ao apoio já concedido pela União a título do Regulamento (CE) n.o 1405/2006.
(20)
Desde 2007, as necessidades em produtos essenciais aumentaram nas ilhas menores do mar Egeu devido ao desenvolvimento dos efetivos pecuários e à pressão demográfica. É, pois, conveniente aumentar a parte do orçamento que a Grécia pode utilizar para o regime específico de abastecimento das ilhas menores do mar Egeu.
(21)
A fim de permitir que a Grécia avalie todos os elementos relativos à execução do programa de apoio para o ano anterior e apresente à Comissão um relatório de avaliação anual completo, é conveniente alterar a data de apresentação desse relatório, de 30 de junho para 30 de setembro do ano seguinte ao ano de referência.
(22)
A Comissão deverá ser instada a apresentar ao Parlamento Europeu e Conselho, até 31 de dezembro de 2016 e, seguidamente, de cinco em cinco anos, um relatório geral sobre o impacto das medidas tomadas para aplicar o presente regulamento, acompanhado, se necessário, de recomendações adequadas.
(23)
A fim de assegurar o correto funcionamento do regime estabelecido pelo presente regulamento, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do Tratado deverá ser delegado na Comissão, no que diz respeito ao complemento ou à alteração de certos elementos não essenciais do presente regulamento. É particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios, inclusive ao nível de peritos. A Comissão, quando preparar e redigir atos delegados, deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(24)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do programa nas ilhas menores do mar Egeu em relação a outros regimes semelhantes, e de evitar distorções da concorrência e discriminações entre os operadores, deverão ser atribuídas competências de execução à Comissão. Essas competências deverão ser exercidas nos termos do Regulamento (UE) n.o 182/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 16 de fevereiro de 2011, que estabelece as regras e os princípios gerais relativos aos mecanismos de controlo pelos Estados-Membros do exercício das competências de execução pela Comissão (5).
(25)
A fim de permitir a rápida aplicação das medidas nele previstas, o presente regulamento deverá entrar em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
OBJETO E OBJETIVOS
Artigo 1.o
Objeto
1. O presente regulamento estabelece medidas específicas no domínio da agricultura para mitigar as dificuldades causadas pela insularidade, a superfície reduzida e a distância em relação aos mercados das ilhas menores do mar Egeu («ilhas menores»).
2. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por «ilhas menores» todas as ilhas do mar Egeu, com exceção de Creta e Eubeia.
Artigo 2.o
Objetivos
1. As medidas específicas referidas no artigo 1.o contribuem para a realização dos seguintes objetivos:
a)
Garantir o abastecimento das ilhas menores em produtos essenciais para consumo humano ou para transformação, ou como fatores de produção agrícola, mitigando os custos adicionais decorrentes da insularidade, superfície reduzida e da distância em relação aos mercados;
b)
Preservar e desenvolver a atividade agrícola das ilhas menores, incluindo a produção, a transformação, a comercialização e o transporte das matérias-primas e dos produtos locais transformados.
2. Os objetivos fixados no n.o 1 são realizados através das medidas indicadas nos capítulos III, IV e V.
CAPÍTULO II
PROGRAMA DE APOIO
Artigo 3.o
Estabelecimento do programa de apoio
1. As medidas previstas no artigo 1.o são definidas por um programa de apoio que compreende:
a)
Um regime específico de abastecimento, nos termos do capítulo III; e
b)
Medidas específicas a favor da produção agrícola local, nos termos do capítulo IV.
2. O programa de apoio é estabelecido ao nível geográfico considerado mais adequado pela Grécia. O programa é elaborado pelas autoridades locais e regionais competentes designadas pela Grécia e apresentado por esta à Comissão para aprovação nos termos do artigo 6.o, após consulta às autoridades e organizações competentes ao nível regional adequado.
Artigo 4.o
Compatibilidade e coerência
1. As medidas tomadas no quadro do programa de apoio devem respeitar o direito da União. Devem ser coerentes com as outras políticas da União e com as medidas tomadas com base nestas últimas.
2. Deve ser assegurada a coerência das medidas tomadas no quadro do programa de apoio com as medidas postas em prática ao abrigo dos outros instrumentos da política agrícola comum, designadamente as organizações comuns de mercado, o desenvolvimento rural, a qualidade dos produtos, o bem-estar animal e a proteção do ambiente.
Em especial, não pode ser financiada ao abrigo do presente regulamento qualquer medida que constitua:
a)
Um apoio suplementar em relação aos regimes de prémios ou de ajudas criados no quadro de uma organização comum de mercado, salvo em casos de necessidades excecionais justificados por critérios objetivos;
b)
Um apoio a projetos de investigação, a medidas de apoio a projetos de investigação ou a medidas elegíveis para financiamento da União ao abrigo da Decisão 2009/470/CE do Conselho, de 25 de maio de 2009, relativa a determinadas despesas no domínio veterinário (6);
c)
Um apoio a medidas abrangidas pelo âmbito de aplicação do Regulamento (CE) n.o 1698/2005 do Conselho, de 20 de setembro de 2005, relativo ao apoio ao desenvolvimento rural pelo Fundo Europeu Agrícola de Desenvolvimento Rural (FEADER) (7).
Artigo 5.o
Conteúdo do programa de apoio
O programa de apoio inclui:
a)
Um calendário de execução das medidas e um quadro financeiro global anual indicativo, que resume os recursos a mobilizar;
b)
Uma justificação da compatibilidade e coerência entre as diversas medidas do programa e com os critérios e indicadores quantitativos utilizados para o acompanhamento e a avaliação;
c)
As disposições adotadas para assegurar uma execução eficaz e adequada do programa, nomeadamente em matéria de publicidade, seguimento e avaliação, bem como a definição dos indicadores quantitativos utilizados para a avaliação;
d)
A designação das autoridades competentes e dos organismos responsáveis pela execução do programa e a designação, aos níveis apropriados, das autoridades ou organismos associados e dos parceiros socioeconómicos, bem como os resultados das consultas efetuadas.
Artigo 6.o
Aprovação e alterações do programa
1. O programa de apoio é estabelecido nos termos do Regulamento (CE) n.o 1405/2006, e é financiado ao abrigo da dotação financeira referida no artigo 18.o, n.os 2 e 3, do presente regulamento.
O programa inclui uma estimativa de abastecimento, com a indicação dos produtos, das respetivas quantidades e dos montantes da ajuda para o abastecimento a partir da União, assim como um programa de apoio às produções locais.
2. Em função da avaliação anual da execução das medidas constantes do programa de apoio, a Grécia pode apresentar à Comissão propostas devidamente fundamentadas para a alteração dessas medidas no âmbito da dotação financeira prevista no artigo 18.o, n.os 2 e 3, a fim de as adaptar melhor às exigências das ilhas menores e à estratégia proposta. A Comissão adota atos de execução que estabelecem os procedimentos para avaliar se as alterações propostas respeitam o direito da União e para decidir se as aprova. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 22.o, n.o 2.
3. Os procedimentos estabelecidos pelos atos de execução a que se refere o n.o 2 podem ter em conta os seguintes elementos: a importância das alterações propostas pela Grécia relativamente à introdução de novas medidas; se as alterações ao orçamento afetado às medidas são substanciais; alterações das quantidades e do nível das ajudas aos produtos nas estimativas de abastecimento; e alterações aos códigos e às descrições constantes do Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho, de 23 de julho de 1987, relativo à nomenclatura pautal e estatística e à pauta aduaneira comum (8).
4. Os atos de execução a que se refere o n.o 2 definem também, para cada procedimento, a frequência com que os pedidos de alteração devem ser respeitados, e os prazos dentro dos quais as alterações aprovadas devem ser executadas.
Artigo 7.o
Acompanhamento e seguimento
A Grécia assegura o controlo através de controlos administrativos e de controlos in loco. A Comissão adota atos de execução no que diz respeito às características mínimas dos controlos que a Grécia deve efetuar.
A Comissão adota igualmente atos de execução no que diz respeito aos procedimentos e aos indicadores físicos e financeiros destinados a assegurar um acompanhamento eficaz da execução do programa.
Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 22.o, n.o 2.
CAPÍTULO III
REGIME ESPECÍFICO DE ABASTECIMENTO
Artigo 8.o
Estimativa de abastecimento
1. É criado um regime específico de abastecimento para os produtos agrícolas da União enumerados no anexo I do Tratado («produtos agrícolas») que são essenciais nas ilhas menores para o consumo humano, para o fabrico de outros produtos ou como fatores de produção agrícola.
2. A Grécia estabelece, ao nível geográfico que considerar mais adequado, uma estimativa de abastecimento para quantificar as necessidades anuais de abastecimento das ilhas menores relativas aos produtos agrícolas.
A avaliação das necessidades das empresas transformadoras ou de acondicionamento de produtos destinados ao mercado local, expedidos para o resto da União ou exportados para países terceiros no quadro do comércio regional, nos termos do artigo 13.o, n.os 2 e 3, ou das correntes comerciais tradicionais, pode ser objeto de uma estimativa separada.
Artigo 9.o
Funcionamento do regime específico de abastecimento
1. É concedida uma ajuda ao abastecimento das ilhas menores em produtos agrícolas.
O montante da ajuda é fixado para cada tipo de produto em causa, tendo em conta os custos adicionais de comercialização dos produtos nas ilhas menores, calculados a partir dos portos da Grécia continental a partir dos quais os abastecimentos são habitualmente efetuados, bem como a partir dos portos das ilhas de trânsito ou de carregamento para as ilhas de destino final. No caso de fatores de produção agrícola ou de produtos destinados a transformação, a determinação da ajuda deve ter em conta os custos adicionais decorrentes da insularidade, da superfície reduzida e da distância em relação aos mercados.
2. Só podem beneficiar do regime específico de abastecimento produtos de qualidade sã, íntegra e comercializável.
Artigo 10.o
Aplicação
O regime específico de abastecimento é aplicado de modo a tomar em consideração, designadamente:
a)
As necessidades específicas das ilhas menores e as exigências de qualidade exatas;
b)
As correntes comerciais tradicionais com os portos da Grécia continental e entre as ilhas do mar Egeu;
c)
O aspeto económico das ajudas previstas;
d)
Se for caso disso, a necessidade de não entravar o desenvolvimento da produção local.
Artigo 11.o
Certificados
1. A ajuda prevista no artigo 9.o, n.o 1, é concedida mediante a apresentação de um certificado.
Os certificados são emitidos apenas aos operadores inscritos num registo mantido pelas autoridades competentes.
Os certificados são intransmissíveis.
2. Não são exigidas garantias para os pedidos de certificados. Todavia, na medida do necessário para a correta aplicação do presente regulamento, a autoridade competente pode impor a constituição de uma garantia de montante igual ao da vantagem, tal como referido no artigo 12.o. Nesse caso aplica-se o artigo 34.o, n.os 1, 4, 5, 6, 7 e 8, do Regulamento (CE) n.o 376/2008 da Comissão, de 23 abril de 2008, que estabelece normas comuns de execução do regime de certificados de importação, de exportação e de prefixação para os produtos agrícolas (9).
A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 21.o, para determinar as condições de inscrição dos operadores no registo e para permitir o pleno exercício pelos operadores dos seus direitos de participar no regime específico de abastecimento.
3. A Comissão adota atos de execução relativos às medidas necessárias para assegurar a aplicação uniforme do presente artigo pela Grécia, nomeadamente no que diz respeito à introdução do regime dos certificados e ao compromisso assumido pelos operadores aquando do registo. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 22.o, n.o 2.
Artigo 12.o
Repercussão da vantagem
1. O benefício do regime específico de abastecimento resultante da concessão da ajuda fica subordinado à repercussão efetiva da vantagem económica até ao utilizador final, que, consoante o caso, pode ser o consumidor, sempre que se trate de produtos destinados ao consumo direto, o último transformador ou acondicionador, sempre que se trate de produtos destinados às indústrias transformadoras ou de acondicionamento, ou o agricultor, sempre que se trate de produtos utilizados para a alimentação animal ou como fatores de produção agrícola.
A vantagem referida no primeiro parágrafo deve ser igual ao montante da ajuda.
2. A fim de assegurar a aplicação uniforme do n.o 1, a Comissão adota atos de execução no que diz respeito à aplicação das regras estabelecidas no n.o 1 e, mais especificamente, às condições de controlo pelo Estado-Membro da repercussão efetiva da vantagem até ao utilizador final. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 22.o, n.o 2.
Artigo 13.o
Exportação para países terceiros e expedição para o resto da União
1. A Comissão adota atos de execução para estabelecer os requisitos de acordo com os quais os produtos que beneficiem do regime específico de abastecimento podem ser exportados para países terceiros ou expedidos para o resto da União. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 22.o, n.o 2.
Estes requisitos compreendem, nomeadamente, o reembolso da ajuda recebida ao abrigo do regime específico de abastecimento
A exportação para países terceiros de produtos que beneficiem do regime específico de abastecimento não fica sujeita à apresentação de certificado.
2. O n.o 1, primeiro parágrafo, não se aplica aos produtos transformados nas ilhas menores que incorporem produtos que tenham beneficiado do regime específico de abastecimento, e que sejam:
a)
Exportados para países terceiros ou expedidos para o resto da União até ao limite das quantidades correspondentes às expedições e exportações tradicionais;
b)
Exportados para países terceiros no quadro de comércio regional de acordo com os destinos e as regras de execução a estabelecer pela Comissão;
c)
Expedidos entre as ilhas menores.
A exportação para países terceiros dos produtos referidos no primeiro parágrafo, alíneas a) e b), não fica sujeita à apresentação de certificado.
Não são concedidas restituições à exportação dos produtos referidos no primeiro parágrafo, alíneas a) e b).
A Comissão adota atos de execução para estabelecer os limites das quantidades dos produtos referidos na alínea a) e as regras de execução referidas na alínea b). Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 22.o, n.o 2.
3. As operações de transformação suscetíveis de dar lugar a exportações ou expedições tradicionais devem cumprir, com as necessárias adaptações, as condições de transformação aplicáveis no quadro do controlo aduaneiro, previstas na legislação aplicável da União, com exceção das manipulações habituais.
Artigo 14.o
Controlo e sanções
1. Os produtos agrícolas objeto do regime específico de abastecimento estão sujeitos a controlos administrativos aquando da sua introdução nas ilhas menores, bem como aquando da sua exportação ou expedição a partir destas.
A Comissão adota atos de execução no que diz respeito às características mínimas dos controlos que a Grécia deve efetuar. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 22.o, n.o 2.
2. Salvo em casos de força maior ou de condições climáticas excecionais, se um operador, tal como referido no artigo 11.o, não cumprir os compromissos assumidos de acordo com esse artigo, a autoridade competente, sem prejuízo de eventuais sanções aplicáveis nos termos da legislação nacional, deve:
a)
Recuperar a vantagem concedida ao operador;
b)
Suspender provisoriamente ou anular a inscrição do operador no registo, consoante a gravidade do incumprimento.
3. Salvo em casos de força maior ou de condições climáticas excecionais, se um operador, tal como referido no artigo 11.o, não efetuar a introdução prevista, o seu direito de requerer certificados é suspenso pela autoridade competente por um prazo de 60 dias a contar do termo de validade do certificado. Após o período de suspensão, a emissão de novos certificados fica subordinada à constituição de uma garantia de montante igual ao da vantagem a conceder, durante um período a determinar pela autoridade competente.
A autoridade competente adota as medidas necessárias para reutilizar as quantidades de produtos disponibilizadas pela não execução, pela execução parcial ou pela anulação dos certificados emitidos, ou pela recuperação da vantagem.
CAPÍTULO IV
MEDIDAS A FAVOR DA PRODUÇÃO AGRÍCOLA LOCAL
Artigo 15.o
Medidas
1. O programa de apoio contém as medidas necessárias para assegurar a continuidade e o desenvolvimento da produção agrícola local nas ilhas menores, no âmbito da Parte 3, Título III, do Tratado.
2. A parte do programa consagrada às medidas a favor da produção agrícola local comporta, pelo menos, os seguintes elementos:
a)
Uma descrição quantificada da situação atual da produção agrícola, tendo em conta os resultados de avaliações disponíveis, que mostre as disparidades, as lacunas e o potencial de desenvolvimento e os recursos financeiros mobilizados;
b)
Uma descrição da estratégia proposta, as prioridades fixadas e os objetivos gerais e operacionais, devidamente quantificados, bem como uma avaliação do impacto económico, ambiental e social esperado, incluindo os efeitos ao nível do emprego;
c)
Uma descrição das medidas previstas, nomeadamente dos regimes de ajuda para a execução do programa, bem como, se for caso disso, informações sobre a necessidade de estudos, de projetos de demonstração e de ações de formação e de assistência técnica ligadas à preparação, aplicação ou adaptação das medidas em causa;
d)
Uma lista das ajudas que constituem pagamentos diretos na aceção do artigo 2.o, alínea d), do Regulamento (CE) n.o 73/2009 do Conselho, de 19 de janeiro de 2009, que estabelece regras comuns para os regimes de apoio direto aos agricultores no âmbito da Política Agrícola Comum e institui determinados regimes de apoio aos agricultores (10);
e)
O montante de ajuda fixado para cada medida e o montante previsional previsto para cada ação a fim de realizar um ou vários dos objetivos do programa.
3. A Comissão adota atos de execução relativos aos requisitos para o pagamento das ajudas referidas no n.o 2. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 22.o, n.o 2.
4. O programa pode incluir medidas de apoio à produção, à transformação, à comercialização e ao transporte de matérias-primas e de produtos agrícolas transformados das ilhas menores.
As medidas podem declinar-se em ações. Para cada ação, o programa define pelo menos os seguintes elementos:
a)
Os beneficiários;
b)
As condições de elegibilidade;
c)
O montante unitário da ajuda.
A Comissão adota atos delegados, nos termos do artigo 21.o, no que diz respeito às condições de fixação do montante da ajuda concedida à comercialização e ao transporte das matérias-primas e dos produtos transformados fora da sua região de produção e, se for caso disso, às condições de estabelecimento das quantidades de produtos que podem ser objeto dessa ajuda.
Artigo 16.o
Controlo e pagamento do indevido
1. O controlo das medidas a que se refere o presente capítulo compreende controlos administrativos e controlos in loco.
2. Em caso de pagamento indevido, o beneficiário tem a obrigação de reembolsar os montantes em causa. Aplica-se, com as necessárias adaptações, o artigo 80.o do Regulamento (CE) n.o 1122/2009 da Comissão, de 30 de novembro de 2009, que estabelece regras de execução do Regulamento (CE) n.o 73/2009 do Conselho no que respeita à condicionalidade, à modulação e ao sistema integrado de gestão e de controlo, no âmbito dos regimes de apoio direto aos agricultores previstos no referido regulamento, bem como regras de execução do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho no que respeita à condicionalidade no âmbito do regime de apoio previsto para o setor vitivinícola (11).
CAPÍTULO V
MEDIDAS DE ACOMPANHAMENTO
Artigo 17.o
Auxílios estatais
1. No que diz respeito aos produtos agrícolas enumerados no anexo I do Tratado, aos quais se aplicam os artigos 107.o, 108.o e 109.o do mesmo, a Comissão pode autorizar, nos termos do artigo 108.o do Tratado, auxílios ao funcionamento nos setores da produção, da transformação, da comercialização e do transporte desses produtos, a fim de atenuar os condicionalismos específicos da produção agrícola nas ilhas menores, decorrentes da sua insularidade, superfície reduzida, relevo montanhoso e clima, da sua dependência económica de um pequeno número de produtos e da sua distância em relação aos mercados.
2. A Grécia pode conceder um financiamento complementar para a execução do programa de apoio. Nesse caso, a Grécia notifica a Comissão do auxílio estatal e a Comissão pode aprová-lo nos termos do presente regulamento, como parte do programa de apoio. Os auxílios assim notificados são considerados notificados na aceção do artigo 108.o, n.o 3, primeiro período, do Tratado.
3. Sem prejuízo dos n.os 1 e 2 do presente artigo, e em derrogação do artigo 180.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 e do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1184/2006 do Conselho, de 24 de julho de 2006, relativo à aplicação de determinadas regras de concorrência à produção e ao comércio de produtos agrícolas (12), os artigos 107.o, 108.o e 109.o do Tratado não se aplicam aos pagamentos efetuados pela Grécia, nos termos do presente regulamento, ao abrigo dos capítulos III e IV do presente regulamento.
CAPÍTULO VI
DISPOSIÇÕES FINANCEIRAS
Artigo 18.o
Dotação financeira
1. As medidas previstas no presente regulamento constituem medidas de intervenção destinadas à estabilização dos mercados agrícolas, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea b), do Regulamento (CE) n.o 1290/2005 do Conselho, de 21 de junho de 2005, relativo ao financiamento da política agrícola comum (13).
2. A União financia as medidas previstas nos capítulos III e IV até ao montante máximo anual de 23,93 milhões de EUR.
3. O montante anualmente atribuído para financiar o regime específico de abastecimento referido no capítulo III não pode ser exceder 7,11 milhões de EUR.
A Comissão adota atos de execução que estabelecem os requisitos de acordo com os quais a Grécia pode alterar a afetação dos recursos atribuídos em cada ano aos diferentes produtos que beneficiam do regime específico de abastecimento. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 22.o, n.o 2.
4. A Comissão adota atos delegados, nos termos do artigo 21.o, que estabelecem as condições para a determinação do montante máximo anual que pode ser atribuído às medidas de financiamento de estudos, projetos de demonstração, formação e assistência técnica, na condição de essa dotação ser razoável e proporcionada.
CAPÍTULO VII
DISPOSIÇÕES GERAIS E FINAIS
Artigo 19.o
Medidas nacionais
A Grécia toma as medidas necessárias para assegurar o cumprimento do presente regulamento, nomeadamente em matéria de medidas de controlo e sanções administrativas, e informa a Comissão desse facto.
Artigo 20.o
Comunicações e relatórios
1. A Grécia comunica anualmente à Comissão, até 15 de fevereiro, as dotações postas à sua disposição que pretende empregar, no ano seguinte, na execução da estimativa de abastecimento e de cada medida a favor da produção agrícola local incluída no programa de apoio.
2. A Grécia apresenta anualmente à Comissão, até 30 de setembro, um relatório sobre a aplicação das medidas previstas no presente regulamento durante o ano anterior.
3. Até 31 de dezembro de 2016 e, em seguida, quinquenalmente, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório geral que mostre o impacto das ações realizadas em aplicação do presente regulamento, acompanhado, se for caso disso, de propostas adequadas.
Artigo 21.o
Exercício da delegação
1. O poder de adotar atos delegados é conferido à Comissão nas condições estabelecidas no presente artigo.
2. O poder de adotar os atos delegados a que se referem o artigo 11.o, n.o 2, o artigo 15.o, n.o 4, e o artigo 18.o, n.o 4, é conferido à Comissão por um prazo de cinco anos a partir de 21 de março de 2013. A Comissão elabora um relatório sobre a delegação de poderes pelo menos nove meses antes do final desse prazo de cinco anos. A delegação de poderes é tacitamente prorrogada por prazos de igual duração, salvo se o Parlamento Europeu ou o Conselho a tal se opuserem pelo menos três meses antes do final de cada prazo.
3. A delegação de poderes referida no artigo 11.o, n.o 2, no artigo 15.o, n.o 4, e no artigo 18.o, n.o 4, pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação dos poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afeta os atos delegados já em vigor.
4. Assim que adotar um ato delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os atos delegados adotados nos termos do artigo 11.o, n.o 2, do artigo 15.o, n.o 4, e do artigo 18.o, n.o 4, só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objeções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da notificação desse ato ao Parlamento Europeu e ao Conselho, ou se, antes do termo desse prazo, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que não têm objeções a formular. O referido prazo é ser prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.
Artigo 22.o
Procedimento de comité
1. A Comissão é assistida pelo Comité de Gestão dos Pagamentos Diretos, criado pelo artigo 141.o do Regulamento (CE) n.o 73/2009. Esse comité deve ser entendido como comité na aceção do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
2. Caso se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 5.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
Artigo 23.o
Revogação
É revogado o Regulamento (CE) n.o 1405/2006.
As remissões para o regulamento revogado devem entender-se como sendo feitas para o presente regulamento e devem ser lidas de acordo com a tabela de correspondência constante do anexo.
Artigo 24.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Estrasburgo, em 13 de março de 2013.