РЕШЕНИЕ № 376/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 12 юни 2014 година
за разрешаване на Португалия да прилага намалени акцизни ставки за местно произвеждани и консумирани ром и ликьори в автономния регион Мадейра и за местно произвеждани и консумирани ликьори и спиртни напитки (eaux-de-vie) в автономния регион Азорски острови
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като действа в съответствие със специалната законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2009/831/ЕО на Съвета (1), прието въз основа на член 299, параграф 2 от Договора за ЕО (понастоящем член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), на Португалия се разрешава да прилага намалена акцизна ставка в автономния регион Мадейра за местно произведени и консумирани ром и ликьори и в автономния регион Азорски острови за местно произведени и консумирани ликьори и eaux-de-vie, която може да е по-ниска от минималната акцизна ставка, определена с Директива 92/84/ЕИО на Съвета (2), но не по-ниска с повече от 75 % от стандартната национална акцизна ставка за алкохола.
(2)
На 30 юли 2013 г. португалските власти поискаха от Комисията да внесе предложение за решение на Съвета за удължаване при същите условия на Решение 2009/831/ЕО до 31 декември 2020 г. Това искане беше променено на 19 ноември 2013 г., като Португалия поиска удължаване на Решение 2009/831/ЕО с шест месеца, до 30 юни 2014 г., за да съвпадне със сегашните насоки за регионална помощ, което да бъде последвано от ново удължаване, обхващащо периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г.
(3)
Предоставянето на новото разрешение е оправдано с цел да се избегне застрашаване на развитието на тези най-отдалечени региони. Поради трудностите, свързани с износа извън тези региони, въпросните продукти могат да се продават единствено на регионалните пазари.
(4)
В автономните региони Азорски острови и Мадейра суровините със земеделски произход са по-скъпи, отколкото при нормални условия на производство, поради малката площ, фрагментирания характер и ниската степен на механизация на земеделските стопанства. В допълнение, в случая на Мадейра получените количества при преработката на захарна тръстика са по-ниски, отколкото в други най-отдалечени региони, поради причини, свързани с релефа, климата, почвата и занаятчийското производство. Превозът до островите на някои суровини и опаковъчни материали, които не са местно производство, води до допълнителни разходи в сравнение с превоза само на крайния продукт. В случая на Азорските острови островният характер е още по-силно изразен, поради това че островите са силно разпръснати. Превозът и монтирането на оборудване в тези отдалечени островни региони увеличават още повече допълнителните разходи. Същото се отнася и до някои необходими пътувания и пратки до континента. Складирането на крайните продукти също изисква допълнителни разходи, тъй като местното потребление не поема произведените количества веднага след производството, а в рамките на цялата година. Малкият размер на регионалния пазар увеличава разходите за единица продукция по различни начини, по-конкретно чрез неблагоприятното съотношение между фиксираните разходи и произведените количества, както по отношение на оборудването, така и по отношение на разходите, необходими за спазване на екологичните норми. Освен това производителите на ром в Мадейра трябва да третират отпадъците от преработката на захарна тръстика, докато производителите в други региони могат да рециклират тези продукти. Накрая, засегнатите производители са изправени също така пред допълнителни разходи, които са присъщи за местните икономики, по-специално повишени разходи за труд и енергия.
(5)
Подробните изчисления, предоставени в докладите, посочени в член 4 от Решение 2009/831/ЕО, потвърждават, че намалението със 75 % на акцизната ставка не компенсира напълно конкурентно неизгодното положение на дестилираните алкохолни напитки, произведени в Мадейра и в Азорските острови, което е резултат на по-високите производствени и търговски разходи. Поради това прилагането на намалена акцизната ставка следва да остане разрешено в поискания размер.
(6)
Внимателно проучване на ситуацията потвърждава, че е необходимо искането на Португалия да бъде удовлетворено, за да се осигури запазване на алкохолната промишленост в засегнатите най-отдалечени региони.
(7)
Тъй като данъчното облекчение не надхвърля необходимото за компенсиране на допълнителните разходи и тъй като въпросните количества са сравнително малки, а данъчното облекчение е ограничено до потреблението в засегнатите региони, мярката не нарушава целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза.
(8)
Следва да се изиска представянето на средносрочен доклад, за да може Комисията да прецени дали условията, оправдаващи предоставянето на такава дерогация, все още съществуват.
(9)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от член 110 от ДФЕС на Португалия се разрешава да прилага акцизна ставка, по-ниска от пълната ставка за алкохол, определена в член 3 от Директива 92/84/ЕИО, за местно произведени и консумирани ром и ликьори в автономния регион Мадейра и за местно произведени и консумирани ликьори и eaux-de-vie в автономния регион Азорски острови.
Член 2
Дерогацията, посочена в член 1, се ограничава до:
1.
Мадейра:
а)
за ром съгласно определението в категория 1 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (3), с географското указание „Rum da Madeira“, посочено в категория 1 от приложение III към същия регламент;
б)
за ликьори и „crème de“ съгласно определенията съответно в категории 32 и 33 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, произведени от регионални плодове или растения.
2.
Азорските острови:
а)
за ликьори и „crème de“, съгласно определенията съответно в категории 32 и 33 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, произведени от регионални плодове или суровини;
б)
за eaux-de-vie, произведени от вино или гроздови джибри, имащи характеристиките и качествата, определени в членове 4 и 6 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008.
Член 3
Намалената акцизна ставка, приложима за продуктите, посочени в член 1, може да бъде по-ниска от минималната акцизна ставка за алкохола, определена с Директива 92/84/ЕИО, но не може да бъде по-ниска с повече от 75 % от стандартната национална акцизна ставка за алкохола.
Член 4
Най-късно до 30 септември 2017 г. Португалия изпраща на Комисията доклад, който да позволи на Комисията да прецени дали причините, оправдаващи предоставянето на намалена ставка, все още съществуват.
Член 5
Настоящото решение се прилага от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Люксембург на 12 юни 2014 година.
DECISÃO N.o 376/2014/UE DO CONSELHO
de 12 de junho de 2014
que autoriza Portugal a aplicar uma taxa reduzida do imposto especial sobre o consumo do rum e dos licores produzidos e consumidos na Região Autónoma da Madeira e dos licores e aguardentes produzidos e consumidos na Região Autónoma dos Açores
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 349.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu,
Deliberando de acordo com um processo legislativo especial,
Considerando o seguinte:
(1)
A Decisão 2009/831/CE do Conselho (1), adotada com base no artigo 299.o, n.o 2, do Tratado CE (atual artigo 349.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, TFUE), autoriza Portugal a aplicar uma taxa reduzida do imposto especial sobre o consumo do rum e dos licores produzidos e consumidos na Região Autónoma da Madeira e dos licores e aguardentes produzidos e consumidos na Região Autónoma dos Açores, que pode ser inferior à taxa mínima do imposto especial sobre o consumo estabelecida pela Diretiva 92/84/CEE (2) mas não inferior em mais de 75 % à taxa nacional normal do imposto especial sobre o consumo de álcool.
(2)
Em 30 de julho de 2013, as autoridades portuguesas solicitaram à Comissão que apresentasse uma proposta de decisão do Conselho que prorrogasse a Decisão 2009/831/CE, nas mesmas condições, até 31 de dezembro de 2020. Este pedido foi alterado em 19 de novembro de 2013, altura em que Portugal solicitou uma prorrogação da Decisão 2009/831/CE por seis meses, até 30 de junho de 2014, de modo a fazê-la coincidir com as atuais orientações relativas aos auxílios com finalidade regional, e que seria seguida de uma nova prorrogação, relativa ao período de 1 de julho de 2014 a 31 de dezembro de 2020.
(3)
A concessão da nova autorização justifica-se, a fim de não pôr em perigo o desenvolvimento dessas regiões ultraperiféricas. Atendendo às dificuldades enfrentadas para exportar para além das regiões, os mercados regionais constituem a única possibilidade de escoamento para a venda desses produtos.
(4)
Na Região Autónoma da Madeira e na Região Autónoma dos Açores, as matérias-primas de origem agrícola são mais dispendiosas do que em condições de produção normais, devido à pequena dimensão, à natureza fragmentada e ao grau pouco elevado de mecanização das explorações agrícolas. Além disso, no caso da Região Autónoma da Madeira, a produção decorrente da transformação da cana-de-açúcar é inferior à de outras regiões ultraperiféricas, devido ao relevo, ao clima e ao tipo de solo, bem como ao facto de a produção ser artesanal. O transporte para as ilhas de certas matérias-primas e de embalagens que não são produzidas localmente gera custosadicionais, em comparação com o transporte apenas do produto acabado. No caso da Região Autónoma dos Açores, a insularidade é duplamente sentida, já que as ilhas se encontram espalhadas por uma grande área. O transporte e a instalação de equipamento nessas regiões remotas e insulares contribuem para aumentar mais ainda os custos adicionais. O mesmo se aplica no caso de certas viagens e expedições necessárias para o continente. Existem também custos adicionais relativos ao armazenamento dos produtos acabados, uma vez que o consumo local não absorve a produção à medida que esta se concretiza, prolongando-se em vez disso por todo o ano. A pequena dimensão do mercado regional aumenta os custos unitários de diversas formas, nomeadamente através da relação desfavorável entre custos fixos e produção, tanto no que diz respeito a equipamento como a custos necessários para respeitar as normas ambientais. Além disso, os produtores de rum da Região Autónoma da Madeira têm de tratar os resíduos decorrentes da transformação da cana-de-açúcar, enquanto os produtores de outras regiões podem reciclar esses produtos. Por último, os produtores em causa suportam igualmente custos adicionais geralmente suportados pelas economias locais, em particular o aumento dos custos da mão de obra e dos custos energéticos.
(5)
Os cálculos detalhados fornecidos nos relatórios referidos no artigo 4.o da Decisão 2009/831/CE confirmam que a redução de 75 % da taxa do imposto especial sobre o consumo não compensa completamente a desvantagem competitiva que afeta as bebidas alcoólicas destiladas produzidas na Região Autónoma da Madeira e na Região Autónoma dos Açores como consequência de custos de produção e de comercialização mais elevados. Por conseguinte, deverá continuar a ser autorizada uma redução da taxa do imposto especial sobre o consumo ao nível requerido.
(6)
Um exame cuidadoso da situação confirma que é necessário deferir o pedido de Portugal, a fim de garantir a manutenção da indústria do álcool nas regiões ultraperiféricas em causa.
(7)
Atendendo a que o benefício fiscal não excede o necessário para compensar os custos adicionais e uma vez que os volumes em questão se mantêm modestos e que o benefício fiscal é limitado ao consumo nas regiões em causa, a medida não compromete a integridade e a coerência do ordenamento jurídico da União.
(8)
Deverá ser exigida a apresentação de um relatório intercalar, que permita à Comissão avaliar se continuam preenchidas as condições que justificam a concessão de tal derrogação.
(9)
A presente decisão não prejudica a eventual aplicação dos artigos 107.o e 108.o do TFUE,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Em derrogação ao artigo 110.o do TFUE, Portugal é autorizado a aplicar uma taxa do imposto especial sobre o consumo inferior à taxa plena do imposto aplicável ao álcool fixada no artigo 3.o da Diretiva 92/84/CEE ao rum e aos licores produzidos e consumidos na Região Autónoma da Madeira e aos licores e aguardentes produzidos e consumidos na Região Autónoma dos Açores.
Artigo 2.o
A derrogação referida no artigo 1.o é limitada:
1)
Na Região Autónoma da Madeira:
a)
Ao rum, como definido na categoria 1 do anexo II do Regulamento (CE) n.o 110/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho (3), com a indicação geográfica «Rum da Madeira», referido na categoria 1 do seu anexo III;
b)
Aos licores e «Crème de», como definidos, respetivamente, nas categorias 32 e 33 do anexo II do Regulamento (CE) n.o 110/2008, produzidos a partir de frutos ou plantas regionais;
2)
Na Região Autónoma dos Açores:
a)
Aos licores e «crème de», como definidos, respetivamente, nas categorias 32 e 33 do anexo II do Regulamento (CE) n.o 110/2008, produzidos a partir de frutos ou matérias-primas regionais;
b)
Às aguardentes fabricadas a partir de vinho ou de bagaço com as características e as qualidades definidas nas categorias 4 e 6 do anexo II do Regulamento (CE) n.o 110/2008.
Artigo 3.o
A taxa reduzida do imposto especial de consumo aplicável aos produtos referidos no artigo 1.o pode ser inferior à taxa mínima do imposto especial sobre o consumo de álcool prevista na Diretiva 92/84/CEE, mas não pode ser inferior em mais de 75 % à taxa nacional normal do imposto especial sobre o consumo de álcool.
Artigo 4.o
Até 30 de setembro de 2017, Portugal deve enviar à Comissão um relatório que permita a esta avaliar se se mantêm as razões que justificaram a concessão da taxa reduzida.
Artigo 5.o
A presente decisão é aplicável entre 1 de julho de 2014 e 31 de dezembro de 2020.
Artigo 6.o
A destinatária da presente decisão é a República Portuguesa.
Feito no Luxemburgo, em 12 de junho de 2014.