РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1259/2012 НА СЪВЕТА
от 3 декември 2012 година
за разпределяне на възможностите за риболов по Протокола за определяне на възможностите за риболов и на финансовото участие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейския съюз и Ислямска република Мавритания, за период от две години и за изменение на Регламент (ЕО) № 1801/2006
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
На 30 ноември 2006 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 1801/2006 относно сключването на Споразумение за партньорско сътрудничество в областта на рибарството между Европейската общност и Ислямска република Мавритания (1) (наричано по-долу „споразумението за партньорство“).
(2)
На 26 юли 2012 г. беше парафиран нов протокол към Споразумението за партньорство (наричан по-долу „новият протокол“). Новият протокол предоставя на корабите от ЕС възможности за риболов във водите, над които Мавритания упражнява суверенитет или юрисдикция в областта на рибарството.
(3)
На 18 декември 2012 г. Съветът прие Решение 2012/827/ЕС (2) за подписване и временно прилагане на новия протокол.
(4)
Следва да се определи начинът за разпределяне на възможностите за риболов между държавите членки за срока на прилагане на новия протокол.
(5)
Съгласно Регламент (ЕО) № 1006/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. относно разрешения за риболовни дейности на риболовните кораби на Общността извън водите на Общността и достъпа на кораби на трети държави до водите на Общността (3), ако се установи, че разрешенията за риболов или възможностите за риболов, предоставени на Съюза с новия протокол, не са използвани напълно, Комисията уведомява съответните държави членки. Липсата на отговор в рамките на определен от Съвета срок се счита за потвърждение, че корабите на съответната държава членка не използват напълно възможностите си за риболов през дадения период. Посоченият срок следва да бъде определен.
(6)
Срокът на действие на сегашния протокол изтече на 31 юли 2012 г. Новият протокол следва да се прилага временно от датата на подписването му, от което следва, че настоящият регламент следва да се прилага от същата дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Възможностите за риболов, определени с Протокола за определяне на възможностите за риболов и на финансовото участие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейския съюз и Ислямска република Мавритания, за период от две години (наричан по-долу „протоколът“), са съобразени с действителния улов между 2008 и 2012 г. и се разпределят между държавите членки, както следва:
а)
категория 1 - кораби за улов на ракообразни с изключение на лангуста и рак (максимален брой кораби: 36):
Испания
4 150 тона
Италия
600 тона
Португалия
250 тона
б)
категория 2 - траулери (нехладилни) и кораби с дънна парагада за улов на черна мерлуза (максимален брой кораби: 11):
Испания
4 000 тона
в)
категория 3 - риболовни кораби за улов на дънни видове, различни от черна мерлуза, посредством риболовни съоръжения, различни от тралове (максимален брой кораби: 9):
Испания
2 500 тона
г)
категория 4 - кораби за улов на раци:
Испания
200 тона
д)
категория 5 - сейнери за улов на риба тон:
Испания
17 разрешения
Франция
5 разрешения
е)
категория 6 - кораби за улов на риба тон с въдици и кораби за риболов с повърхностна парагада:
Испания
18 разрешения
Франция
4 разрешения
ж)
категория 7 - хладилни траулери за пелагичен риболов:
Германия
15 396 тона
Франция
3 205 тона
Латвия
66 087 тона
Литва
70 658 тона
Нидерландия
76 727 тона
Полша
32 008 тона
Обединено кралство
10 457 тона
Ирландия
10 462 тона
До 19 кораба могат да бъдат разположени едновременно във водите на Мавритания. В случай че лицензиите в категория 8 не се използват, до 16 тримесечни лицензии могат да бъдат прехвърлени от посочената категория.
За двугодишния срок на действие на протокола държавите членки разполагат със следния брой тримесечни лицензии:
Германия
8
Германия
4
Латвия
40
Литва
44
Нидерландия
32
Полша
16
Ирландия
4
Обединеното кралство
4
Държавите членки се стремят да уведомят Комисията дали някои лицензии могат да бъдат предоставени на разположение на други държави-членки;
з)
категория 8 - кораби за пелагичен риболов без замразяване:
Ирландия
15 000 тона
В случай че не се използват, тези възможности за риболов могат да се прехвърлят в категория 7 съгласно начина на разпределяне за посочената категория.
До 16 тримесечни лицензии могат да се използват едновременно във водите на Мавритания. В случай че не се използват, тези лицензии могат да бъдат прехвърлени към категория 7.
Ирландия разполага с 16 тримесечни лицензии (които могат да бъдат прехвърлени към категория 7, в случай че не се използват).
Най-късно на 1 юли през всяка година на действие на протокола Ирландия уведомява Комисията дали има възможности за риболов, които могат да бъдат предоставени на разположение на други държави членки.
2. Регламент (ЕО) № 1006/2008 се прилага, без да се засяга споразумението за партньорство.
3. Ако заявленията за разрешение за риболов от посочените в параграф 1 държави членки не използват всички възможности за риболов, определени в протокола, Комисията разглежда заявления за разрешения за риболов от всяка друга държава членка съгласно член 10 от Регламент (ЕО) № 1006/2008.
4. Посоченият в член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 срок, в който държавите членки трябва да потвърдят, че не използват напълно предоставените им възможности за риболов, се определя на десет работни дни, считано от датата, на която Комисията ги информира, че възможностите за риболов не се използват напълно.
Член 2
Член 2 от Регламент (ЕО) № 1801/2006 се отменя.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от датата на подписване на протокола.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 декември 2012 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 1259/2012 DO CONSELHO
de 3 de dezembro de 2012
relativo à repartição das possibilidades de pesca a título do Protocolo que fixa as possibilidades de pesca e a contrapartida financeira previstas no Acordo de Parceria no domínio da Pesca entre a União Europeia e a República Islâmica da Mauritânia por um período de dois anos, e que altera o Regulamento (CE) n.o 1801/2006
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 43.o, n.o 3,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 30 de novembro de 2006, o Conselho adotou o Regulamento (CE) n.o 1801/2006 relativo à celebração do Acordo de Parceria no domínio da Pesca entre a Comunidade Europeia e a República Islâmica da Mauritânia (1) (adiante designado «Acordo de Parceria»).
(2)
Em 26 de julho de 2012, foi rubricado um novo protocolo do Acordo de Parceria (adiante designado «novo Protocolo»). O novo protocolo atribui aos navios da UE possibilidades de pesca nas águas em que a Mauritânia exerce a sua soberania ou jurisdição em matéria de pesca.
(3)
Em 18 de dezembro de 2012, o Conselho adotou a Decisão 2012/827/UE (2) relativa à assinatura e à aplicação provisória do novo Protocolo.
(4)
Há que definir a chave de repartição das possibilidades de pesca pelos Estados-Membros durante o período de aplicação do novo Protocolo.
(5)
Nos termos do Regulamento (CE) n.o 1006/2008 do Conselho, de 29 de setembro de 2008, relativo às autorizações para as atividades de pesca exercidas pelos navios de pesca comunitários fora das águas comunitárias e ao acesso de navios de países terceiros às águas comunitárias (3), se verificar que as autorizações de pesca ou as possibilidades de pesca atribuídas à União no âmbito do novo Protocolo não são plenamente utilizadas, a Comissão informa desse facto os Estados-Membros em causa. A falta de resposta num prazo a fixar pelo Conselho deve ser considerada uma confirmação de que os navios do Estado-Membro em causa não utilizam plenamente as respetivas possibilidades de pesca durante o período em análise. É conveniente fixar esse prazo.
(6)
O atual Protocolo caducou em 31 de julho de 2012. O novo Protocolo deverá ser aplicado a título provisório a partir da data da sua assinatura, pelo que é conveniente que o presente regulamento seja aplicável a partir da mesma data,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. As possibilidades de pesca fixadas pelo Protocolo que fixa as possibilidades de pesca e a contrapartida financeira previstas no Acordo de Parceria no domínio da Pesca entre a União Europeia e a República Islâmica da Mauritânia por um período de dois anos (adiante designado «Protocolo») têm em conta as capturas efetivas entre 2008 e 2012 e são repartidas pelos Estados-Membros do seguinte modo:
a)
Categoria 1 - Navios de pesca de crustáceos com exceção da lagosta e do caranguejo (número máximo de navios: 36)
Espanha
4 150 toneladas
Itália
600 toneladas
Portugal
250 toneladas
b)
Categoria 2 - Arrastões (não congeladores) e palangreiros de fundo de pesca da pescada-negra (número máximo de navios: 11)
Espanha
4 000 toneladas
c)
Categoria 3 - Navios de pesca de espécies demersais, com exceção da pescada-negra, com artes diferentes da rede de arrasto (número máximo de navios: 9)
Espanha
2 500 toneladas
d)
Categoria 4 - Navios de pesca do caranguejo
Espanha
200 toneladas
e)
Categoria 5 - Atuneiros cercadores
Espanha
17 licenças
França
5 licenças
f)
Categoria 6 - Atuneiros com canas e palangreiros de superfície
Espanha
18 licenças
França
4 licenças
g)
Categoria 7 - Arrastões congeladores de pesca pelágica
Alemanha
15 396 toneladas
França
3 205 toneladas
Letónia
66 087 toneladas
Lituânia
70 658 toneladas
Países Baixos
76 727 toneladas
Polónia
32 008 toneladas
Reino Unido
10 457 toneladas
Irlanda
10 462 toneladas
A qualquer momento, um máximo de 19 navios pode estar em atividade nas águas da Mauritânia. Em caso de não utilização de licenças na categoria 8, podem ser transferidas 16 licenças trimestrais, no máximo, a partir dessa categoria.
Durante os 2 anos de vigência do Protocolo, os Estados-Membros ficam detentores das seguintes licenças trimestrais:
Alemanha
8
França
4
Letónia
40
Lituânia
44
Países Baixos
32
Polónia
16
Irlanda
4
Reino Unido
4
Os Estados-Membros devem esforçar-se por comunicar à Comissão se certas licenças podem ficar à disposição de outros Estados-Membros.
h)
Categoria 8 - Navios de pesca pelágica fresca
Irlanda
15 000 toneladas
Estas possibilidades de pesca podem, em caso de não-utilização, ser transferidas para a categoria 7, de acordo com a chave de repartição da referida categoria.
Podem ser utilizadas 16 licenças trimestrais no máximo para a pesca nas águas da Mauritânia. Em caso de não utilização, essas licenças podem ser transferidos para a categoria 7.
A Irlanda fica detentora de 16 licenças trimestrais (com uma possível transferência para a categoria 7 caso não sejam utilizadas).
A Irlanda deve comunicar à Comissão, até 1 de julho de cada ano da vigência do Protocolo, se há possibilidades de pesca que podem ser postas à disposição dos outros Estados-Membros.
2. O Regulamento (CE) n.o 1006/2008 é aplicável sem prejuízo do Acordo de Parceria.
3. Se os pedidos de autorização de pesca dos Estados-Membros referidos no n.o 1 não esgotarem as possibilidades de pesca fixadas pelo Protocolo, a Comissão pode tomar em consideração os pedidos de autorização de pesca apresentados por qualquer outro Estado-Membro, nos termos do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 1006/2008.
4. O prazo para os Estados-Membros confirmarem que não utilizam plenamente as possibilidades de pesca concedidas, a que se refere o artigo 10.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1006/2008, é de dez dias úteis a contar da data em que a Comissão os informar de que as possibilidades de pesca não foram plenamente utilizadas.
Artigo 2.o
É revogado o artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1801/2006.
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
É aplicável a partir da data de assinatura do Protocolo.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 3 de dezembro de 2012.