РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 215/2013 НА СЪВЕТА
от 11 март 2013 г.
за налагане на изравнително мито върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. ОТКРИВАНЕ
(1)
На 22 февруари 2012 г. Европейската комисия ("Комисията") обяви чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване“), започването на антисубсидийна процедура по отношение на вноса в Съюза на стоманени продукти с органично покритие с произход от Китайската народна република (наричана по-нататък „КНР“ или „засегнатата държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше открита вследствие на жалба, подадена на 9 януари 2012 г. от EUROFER (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, които в настоящия случай представляват над 70 % от общото производство на Съюза на някои стоманени продукти с органично покритие. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от основния регламент Комисията съобщи на правителството на КНР (по-нататък наричано „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на някои стоманени продукти с органично покритие от КНР е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Въпреки това, бяха надлежно взети предвид коментарите, направени от ПКНР във връзка със съдържащите се в жалбата твърдения, че схемите не подлежат на изравнителни мерки. След провеждането на консултациите бяха получени коментари от ПКНР.
1.2. АНТИДЪМПИНГОВА ПРОЦЕДУРА
(4)
На 21 декември 2011 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура относно вноса в Съюза на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР.
(5)
На 20 септември 2012 г. с Регламент (ЕО) № 845/2012 (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР.
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, са идентични, тъй като определението за промишленост на Съюза, представителните за Съюза производители и периодът на разследване са едни и същи и за двете разследвания. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. СТРАНИ, ЗАСЕГНАТИ ОТ ПРОЦЕДУРАТА
(7)
Комисията официално уведоми жалбоподателите, други известни производители от Съюза, известните производители износители в КНР, вносителите, търговците, ползвателите, доставчиците и сдруженията, за които е известно, че са засегнати, както и представителите на КНР, за започването на процедурата. На заинтересованите страни бе предоставена възможност да изложат становищата си в писмена форма и да поискат изслушване в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(8)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за тяхната дейност, свързана с разглеждания продукт по време на периода от 1 октомври 2010 г. до 30 септември 2011 г. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с властите на КНР.
(9)
Първоначално 19 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и е съгласиха да бъдат включени в извадка. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент, Комисията първоначално предложи извадка от 3 производители износители/групи от производители износители. Един от включените в тази извадка производители износители обаче оттегли своето съдействие. Поради това той беше заменен със следващия по обем на износа за Съюза производител износител. След като беше уведомен, този производител износител също оттегли съдействието си.
(10)
С цел да се избегне допълнително забавяне на процедурата, беше взето решение извадката да се ограничи до две групи производители износители с най-голям обем на износа за Съюза, т.е. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd и свързаните с него дружества и Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd и свързаните с него дружества. Извадката от тези две групи производители износители служи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно разпоредбите на член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент.
(11)
По отношение на производителите от Съюза в известието за започване на процедурата Комисията обяви, че временно е изготвила извадка от производители от Съюза. Извадката се състоеше от шестима производители от Съюза, за които на Комисията е известно, че произвеждат сходния продукт, като те бяха подбрани въз основа на продажбите, обема на производството, големината и географското им положение в Съюза. Включените в извадката производители от Съюза представляват 46 % от производството на Съюза и 38 % от продажбите в Съюза. Освен това в известието за започване на процедурата заинтересованите страни бяха приканени да изложат своите становища по отношение на временната извадка. Един производител от Съюза заяви, че не желае да бъде включен в извадката и беше заменен със следващия по големина производител.
(12)
Пет несвързани вносители предоставиха исканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката. Предвид ограничения брой съдействащи вносители бе сметнато, че изготвянето на извадка вече не е необходимо.
(13)
Комисията изпрати въпросници на представители на ПКНР, на двамата включени в извадката производители износители в КНР, на 14 други производители износители в КНР, които изразиха желание за това, на шестимата включени в извадката производители от Съюза, на петимата съдействащи вносители в Съюза и на известните ползватели.
(14)
Бяха получени отговори от представителите на ПКНР, от деветима производители износители и свързани с тях дружества в КНР, шестимата включени в извадката производители от Съюза, двама несвързани вносители и десет ползватели.
(15)
Комисията потърси и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и дружества:
а)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Beijing, Китай
б)
Производители от Съюза
-
ArcelorMittal Belgium, Белгия и свързаното с него дружество за продажби ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Люксембург;
-
ArcelorMittal Poland, Полша;
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Германия;
-
voestalpine Stahl GmbH и voestalpine Stahl Service Center GmbH, Австрия;
-
Tata Steel Maubeuge SA (преди Myriad SA), Франция;
-
Tata Steel UK Ltd, Обединено кралство;
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd и свързаните с него дружества: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd и Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd и свързаното с него дружество Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd;
г)
Вносители в Съюза
-
ThyssenKrupp Mannex, Германия;
-
Macrometal, Hamburg, Германия
(16)
Впоследствие всички страни бяха уведомени относно основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се препоръча налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР („окончателно разгласяване“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари по окончателното разгласяване.
(17)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе уместно.
1.4. ПЕРИОД НА РАЗСЛЕДВАНЕ И РАЗГЛЕЖДАН ПЕРИОД
(18)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 октомври 2010 г. до 30 септември 2011 г. (наричан по-нататък „период на разследване“ или „ПР“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2008 г. до края на ПР („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(19)
В известието за започване продуктът, предмет на разследването, бяха някои стоманени продукти с органично покритие (наричани по-долу „СОП“), т.е. плоско валцувани продукти от нелегирана или легирана стомана (с изключение на неръждаема стомана), които са боядисани, лакирани или покрити с пластмаса поне от едната страна, с изключение на т. нар. плоскости тип „сандвич“ от вида, който се използва в строителството, и се състои от два външни метални листа с притисната между тях стабилизираща сърцевина от изолиращ материал, както и с изключение на продуктите със завършващо покритие от цинков прах (богата на цинк боя с тегловно съдържание на цинк 70 % или повече).
2.2. ИСКАНИЯ ЗА ИЗКЛЮЧВАНЕ НА ПРОДУКТИ
(20)
Китайската асоциация по черна металургия (CISA), двама вносители и двама ползватели предложиха изключване на пет вида продукти. Тези искания бяха получени и анализирани, както следва:
2.2.1. СТОМАНЕНИ ПРОДУКТИ С ОРГАНИЧНО ПОКРИТИЕ (СОП) С МЕТАЛНО ПОКРИТИЕ ОТ ХРОМ ИЛИ КАЛАЙ
(21)
Един ползвател на СОП подаде искане за изключване от продуктовия обхват на СОП със субстрат с метално покритие от хром или калай. Разследването установи, че металното покритие от хром или калай придава на продукта различни физични и технически свойства от стоманения продукт с органично покритие, предмет на разследването. Освен това стоманените продукти с органично покритие със субстрат с метално покритие от хром или калай са почти изключително използвани в хранително-опаковъчната и кабелната промишленост. И накрая, промишлеността на Съюза направи изявление, че не възнамерява горепосоченият вид продукт да бъде включен в разследването. Поради гореизброените причини стоманените продукти с органично покритие със субстрат с метално покритие от хром или калай не са включени в продуктовия обхват.
2.2.2. ГОРЕЩО ВАЛЦУВАНА ЛИСТОВА СТОМАНА СЪС ЗАЩИТНО ПОКРИТИЕ, НЕЗАВИСИМО ДАЛИ Е ОРГАНИЧНО ИЛИ НЕОРГАНИЧНО
(22)
Това искане беше отхвърлено, тъй като тези продукти не попадат в кодовете по КН, които са предмет на разследването. Боядисването или покритието е само за предпазване от ръжда и съответно попадат в код по КН 7208, а не в код по КН 7210. Горещо валцуваната листова стомана със защитно покритие, независимо дали е органично или неорганично, не е включена в продуктовия обхват и поради това не може да бъде премахната от него.
2.2.3. СОП С ДЕБЕЛИНА НА СУБСТРАТА МЕЖДУ 0,6 И 2,0 MM
(23)
CISA и двама вносители поискаха изключване на стоманените продукти с органично покритие с дебелина на субстрата между 0,6 и 2,0 mm, които съставляват 5-10 % от вноса от Китай, като заявиха, че конкуренция между китайския износ и производството на промишлеността на Съюза е налице единствено за СОП с дебелина на субстрата между 0,25 и 0,6 mm.
(24)
Това искане беше отхвърлено, тъй като както китайските износители, така и производителите от Съюза произвеждат и продават СОП с дебелина на субстрата между 0,6 и 2,0 mm и поради това тези продукти очевидно са в конкуренция помежду си. Не бяха представени доказателства, че СОП с дебелина на субстрата над 0,6 mm не се конкурират със СОП с дебелина на субстрата до 0,6 mm и поради това те представляват различен вид продукт. СОП с дебелина на субстрата до и над 0,6 mm притежават еднакви основни физически и технически характеристики и еднаква крайна употреба и поради това са един и същ продукт.
2.2.4. СОП СЪС СУБСТРАТ С ПОКРИТИЕ ОТ АЛУМИНИЕВО-ЦИНКОВА СПЛАВ
(25)
Двамата вносители твърдят, че само четирима производители от Съюза са лицензирани да произвеждат този вид продукт и че само едно дружество го произвежда в действителност. Те също така твърдят, че този продукт се различава от СОП с покритие от цинк по отношение на продуктовите си характеристики.
(26)
Това искане беше отхвърлено, тъй като двата вида на продукта са взаимозаменяеми с припокриваща се употреба, като най-малко двама съдействащи производители от Съюза са произвеждали този вид продукт по време на периода на разследването. Трябва да се отбележи, че само един съдействащ китайски производител износител е изнасял този вид продукт за Съюза по време на периода на разследването.
2.2.5. СОП СЪС СУБСТРАТ С ПОКРИТИЕ ОТ ЦИНКОВА СПЛАВ
(27)
Това искане беше отхвърлено, тъй като, противно на твърдението на един ползвател, този продукт се произвежда и продава в значителни количества от няколко производители от Съюза и има същите основни физически и технически характеристики и крайна употреба като другите видове СОП.
2.3. ИСКАНЕ ЗА ВКЛЮЧВАНЕ НА ПРОДУКТ
(28)
Едно сдружение поиска в продуктовия обхват да бъдат включени СОП с метално покритие от хром или калай, класирани по кодове на TARIC 7210122010 и 7210500010. Това искане беше отхвърлено, тъй като тези кодове не са включени в първоначалната жалба, а продуктите, класирани по тези кодове, имат различни физически и технически характеристики от продуктите, обхванати от жалбата.
2.4. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(29)
Предвид приемането на изключването на СОП с метално покритие от хром или калай, както е посочено в съображение 21, с това изключване разглежданият продукт се изменя.
(30)
Вследствие на това, разглежданият продукт са някои стоманени продукти с органично покритие, т.е. плоско валцувани продукти от нелегирана или легирана стомана (с изключение на неръждаема стомана), които са боядисани, лакирани или покрити с пластмаса поне от едната страна, с изключение на т. нар. плоскости тип „сандвич“ от вида, който се използва в строителството и се състои от два външни метални листа с притисната между тях стабилизираща сърцевина от изолиращ материал, с изключение на продуктите със завършващо покритие от цинков прах (богата на цинк боя с тегловно съдържание на цинк 70 % или повече) и с изключение на продуктите със субстрат с метално покритие от хром или калай, класиран понастоящем в кодове по КН ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70, с произход от Китайската народна република („разглеждан продукт“).
2.5. СХОДЕН ПРОДУКТ
(31)
От разследването е видно, че стоманените продукти с органично покритие, произвеждани и продавани в Съюза от промишлеността на Съюза, СОП, произвеждани и продавани на вътрешния пазар в КНР, както и СОП, внасяни в Съюза от КНР, имат по същество еднакви основни физически и химически характеристики и еднаква основна крайна употреба. Поради това тези продукти се считат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. ПРЕДВАРИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ
(32)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители са отговорили на въпросниците и са се съгласили да бъдат извършени посещения на място с цел проверка на дадените отговори.
(33)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на попълнените въпросници Комисията изпрати на китайската страна писмо с искане за допълнителна информация и две писма, предхождащи извършването на проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 20-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 57-дневен срок за отговаряне на въпросника и 25-дневен срок за отговор на писмото с искане на допълнителна информация.
(34)
В отговорите на въпросника, на писмата с искане на допълнителна информация и на друга кореспонденция ПКНР представи отговор единствено във връзка със схемите, използвани от включените в извадката производители износители, като заяви, че следва да бъде освободено от отговаряне на въпроси, свързани с предполагаеми схеми за субсидиране, достъпни и за невключени в извадката производители или за производители, които не са заявили своя интерес.
(35)
Комисията учтиво отхвърли този подход и обясни на ПКНР, че целта на изпратения на ПКНР въпросник е Комисията да получи информация за субсидирането на производството на стоманени продукти с органично покритие в Китай и да определи до каква степен е субсидиран вносът на разглеждания продукт в Съюза. Комисията уведоми ПКНР, че се нуждае от по-подробна информация за субсидирането, за да предприеме мерки във връзка със съществено неоказване на съдействие от износители, за които се твърди, че са реализирали ползи от определени схеми за субсидиране, които не се използват от включените в извадката или съдействащи дружества, както и във връзка с евентуални искания от съдействащи производители износители за индивидуално разглеждане. При все това ПКНР не промени подхода си и не предостави информация за повечето други схеми за субсидиране, посочени като предполагаеми такива в жалбата, които обаче не се използват от включените в извадката дружества.
(36)
Преди посещението за проверка на място ПКНР поиска от Комисията допълнителна информация в писмен вид, по-специално списък с всички въпроси, които служителите на Комисията възнамеряват да зададат в хода на проверката, както и списък на правителствените служби, които се очаква да участват в посещението на място. В отсъствието на тези документи, ПКНР твърди, че „не е било уведомено какво е трябвало да подготви, нито какво да очаква по време на проверката“, както и че писмото, предхождащо проверката „определено не съдържа информация какво точно възнамерява да проверява Комисията …“.
(37)
Комисията не беше в състояние да изпълни искането на ПКНР. В този смисъл се отбелязва, че Комисията изпълни всички необходими условия по член 26 от основния регламент. На ПКНР беше изпратено подробно писмо, предхождащо извършването на проверка, с което беше потвърдена програмата (дни и група схеми за обсъждане през отделните дни от проверката) и беше изискано присъствието на органите, отговорни за съответните схеми, както и на държавните служители, участващи в изготвянето на коментарите на ПКНР. Преди проверката на място Комисията също така поясни, че органите, отговарящи за схемите, предмет на разследването, както и имената на длъжностните лица, които е най-подходящо да вземат участие в проверката и да отговарят на въпросите, са известни само на ПКНР. Що се отнася до списъка на конкретните въпроси, Комисията поясни, че съгласно законодателството на ЕС (и изискванията на СТО) такъв списък не се изисква и че целта на настоящото разследване е да бъдат проверени отговорите на въпросника, изпратени от ПКНР, както и съответните допълнителни коментари; следователно проверката ще следва структурата на посочените документи. Комисията също така ще се опита да получи допълнителна информация и да поиска разяснения по нея, необходими за текущата процедура, но конкретните въпроси в този контекст ще зависят от отговорите на ПКНР в хода на първоначалната проверка на неговите отговори. Също така преди посещението за проверка ПКНР беше изрично уведомено, че всеки отказ за предоставяне на необходимата информация или за оказване на съдействие на разследващия орган при проверката на информацията и данните, които бъдат счетени за необходими за целите на процедурата, може сериозно да затрудни процеса на разследването. На ПКНР също така бяха припомнени последиците от разпоредбите на член 28 от основния регламент.
(38)
Входа на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Beijing Комисията се зае с проверката на предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(39)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР като във въпросника и последващото писмо с искане на допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(40)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на други схеми за субсидиране, за които се твърди в жалбата. Тази информация би позволила правилното определяне на размера на субсидията, предоставена в рамките на другите схеми за субсидиране, предмет на разследването, достъпни за неоказващите съдействие производители износители. Тъй като нито представителите на ПКНР, нито неоказващите съдействие производители износители предоставиха информацията, необходима за определяне дали другите схеми за субсидиране са достъпни за неоказващите съдействие производители износители, въз основа на най-достоверната налична информация Комисията стигна до заключението, че другите предполагаеми схеми за субсидиране действително са били достъпни за другите несъдействащи производители износители, и съответно изчисли размера на ползата, реализирана от тези схеми въз основа на най-достоверните налични факти.
3.2. ИНДИВИДУАЛНО РАЗГЛЕЖДАНЕ („ИР“)
(41)
Искания за ИР бяха подадени от двама съдействащи производители износители в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, т.е. Union Steel China (Union Steel) и Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Не беше възможно да се разреши индивидуално разглеждане на нито едно от двете дружества, тъй като поради големия брой предполагаеми схеми за субсидиране и времеемкото естество на антисубсидийното разследване, това би затруднило неоправдано разследването и би попречило на своевременното му приключване.
(42)
Union Steel обаче вече е било предмет на индивидуално разглеждане в паралелното антидъмпингово разследване и затова по отношение на това дружество бе изчислен индивидуален марж на вредата.
(43)
Тъй като ПКНР изпрати отговор само във връзка със схемите, използвани от включените в извадката производители износители, както е посочено в съображение 34 по-горе, беше на практика невъзможно да се анализират някои схеми за субсидиране, евентуално използвани от Union Steel. Поради това, въз основа на наличните факти по смисъла на член 28 от основния регламент, процентът на субсидията, приложим към други съдействащи дружества, беше приложен и към това дружество.
3.3. СПЕЦИФИЧНИ СХЕМИ
(44)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на правителствения орган:
I)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени („LTAR“)
-
Предоставяне на ресурси на занижени цени: Горещо валцувана и студено валцувана стомана
-
Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
-
Програми, включващи водоснабдяване на занижени цени
-
Програма, включваща електроснабдяване на занижени цени
-
Програма, включваща електроснабдяване и водоснабдяване на занижени цени в провинция Jiangsu
-
Доставка на различни ресурси на занижени цени
II)
Преференциални заеми и лихви за сектора на СОП
III)
Капиталови програми
-
Замяна на дълг срещу капитал
-
Вливане на капитал
-
Неизплатени дивиденти
IV)
Подоходно облагане и други преки данъци
-
Данъчни политики за приспадане на разходите за научноизследователска и развойна дейност
-
Данъчни облекчения за централните и западните региони
-
Данъчен кредит за закупуване на производствено оборудване, произведено в страната
-
Политики на преференциално данъчно облагане на дружества, насърчавани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за предприятия, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите („специални суровини“)
-
Данъчен кредит при закупуване на специално оборудване
-
Преференциална данъчна за предприятия от Североизточния регион
-
Освобождаване от данъчно облагане на доходите при инвестиции в технологично обновяване в рамките на страната
-
Други местни данъчни отстъпки (провинция Shandong, град Chongqing, регион Guangxi Zhuang, данъчни привилегии за развитието на централните и западните региони)
-
Освобождаване от данък върху доходите от дивиденти, изплащани на някои местни предприятия
-
Освобождаване от данъчно облагане за период от две години, последвано от намалена наполовина данъчна ставка за период от три години за производствени ПЧУ
-
Освобождаване от местен подоходен данък и програми за намалени данъчни ставки за производствени ПЧУ
-
Данъчен кредит за ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
-
Данъчни субсидии за ПЧУ според географското разположение
V)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Налагане на вносни мита и освобождаване от ДДС за ПЧУ и някои местни предприятия, които използват вносно оборудване в насърчавани сектори
-
Възстановяване на ДДС на ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
-
Приспадане на ДДС върху дълготрайни активи в Централен регион
-
Други данъчни привилегии, предвидени за провинция Ma'anshan
VI)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Програма China World Top Brand
-
Програма „Известни търговски марки“
-
Държавен фонд „Проект за ключови технологии“
-
Програми за субсидиране на съдебни разноски по антидъмпингови дела
VII)
Закупуване на стоки от държавата на завишени цени
VIII)
Други регионални програми
-
Предоставени субсидии в районите Tianjin Binhai New Area и икономическа и технологична зона за развитие Tianjin
-
Програми за Североизточния регион
-
Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Jiangsu
-
Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Hebei
(IX)
Субсидии на ad hoc принцип, посочени в жалбата
3.3.1. ДЪРЖАВНИ ДОСТАВКИ НА СТОКИ И УСЛУГИ НА ЗАНИЖЕНИ ЦЕНИ („LTAR“)
3.3.1.1. Доставка на горещо валцувана и студено валцувана стомана на занижени цени
(45)
Твърдението в жалбата е, че ПКНР контролира някои сектори и продукти нагоре по веригата с цел да доставя ресурси на изгодни цени на производителите на стоманени продукти с органично покритие. Въз основа на това производителите на СОП получават подлежащи на изравняване субсидии като закупуват ГВС и СВС от държавни предприятия (ДП) на цени, по-ниски от пазарните и съответно на занижени цени за държавните предприятия.
(46)
Комисията поиска от ПКНР подробна информация относно доставката от държавни предприятия на горещо и студено валцувана стомана за китайските производители износители на СОП, за да проверят твърденията в жалбата и да установят дали тези ДП са публични организации. По-специално, Комисията добави приложение B към въпросника за държавните предприятия и прикани ПКНР да предостави исканата в него информация. В писмото с искане на допълнителна информация Комисията отново поиска от ПКНР да предостави информацията от приложение В и насърчи ПНКР да координира отговорите със засегнатите ДП.
(47)
ПКНР обаче не отговори на въпросите в приложение В и не предостави съответната информация, изискана в основната част на въпросника (например относно собствеността и контрола от страна на китайското правителство върху държавните предприятия в стоманодобивния сектор и участието му в преструктурирането на китайската стоманодобивна промишленост). Вместо да предостави исканата информация, ПКНР заяви в отговора на въпросника, че жалбоподателите не са показали, че производителите на ГВС и СВС са публични организации.
(48)
Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР се наложи Комисията да разчита на други източници на най-достоверна налична информация. Комисията уведоми ПКНР за предприетите действия. При извършването на оценка дали държавните предприятия, доставящи ГВС и СВС на китайските производители износители на СОП, са публични организации, Комисията разгледа ограничената информация, предоставена от ПКНР, информацията в жалбата, публично достъпните факти от сходни процедури, проведени от други разследващи органи, както и друга публично достъпна информация и основа констатациите си на цялостната информация по случая.
а) Държавните предприятия, доставящи горещо валцувана и студено валцувана стомана на производителите на СОП са публични организации
(49)
Жалбоподателят твърди, че ДП в Китай са публични организации по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент, които доставят стоки (горещо валцувана и студено валцувана стомана) на производителите на СОП на цени под пазарните и по този начин им предоставят ползи.
(50)
Апелативният орган на СТО (АО) в доклада си за САЩ, озаглавен „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (5) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичната организация като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“ (6). АО също така счита, че публичните организации се характеризират и с „изпълнение на правителствени функции“ (7) които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния мир на съответната членка“ (8).
(51)
С оглед на заключенията на АО на СТО, анализът съдържа два въпроса: а) дали въпросните ДП изпълняват функции, които по принцип се смятат за част от правителствената дейност в Китай и б) дали в този случай те упражняват държавна власт?
(52)
В случая на ПКНР има многобройни доказателства, че правителството участва активно в управлението на икономиката. Водещата роля на китайското правителство в икономиката е гарантирана от Конституцията на Китайската народна република. Съгласно член 7 от Конституцията: „Държавната икономика е сектор на социалистическата икономика, чийто собственик е целият народ; тя е водещата сила в националната икономика. Държавата гарантира консолидацията и растежа на държавната икономика”. Аналогично член 15 от Конституцията гласи: „Държавата извършва икономическо планиране въз основа на социалистическата публична собственост“. Конституцията на Китайската комунистическа партия отрежда водеща роля на публичната собственост, напр. преамбюлът на Конституцията гласи: „Партията трябва да поддържа и усъвършенства основната икономическа система, като публичната собственост изпълнява водеща роля …“ Също така различните петилетни планове, обнародвани от Комитета за национално развитие и реформи (КНРР) и приемани от Държавния съвет - най-висшият правен орган в Китай - показват изключително силен контрол на китайското правителство върху икономиката.
(53)
По отношение на стоманодобивния сектор информацията по случая предполага, че ДП, които произвеждат горещо валцувана и студено валцувана стомана в Китай, често изпълняват правителствени функции, описани, inter alia, в секторните планове за черната металургия. Тези планове потвърждават, че ПКНР е избрало да участва активно в управлението и развитието на стоманодобивната промишленост в Китай, затова може да се счита, че прилагането им от ДП спада към правителствените практики. Плановете съдържат цели и задачи за всички оператори в черната металургия, както и нареждания за постигане на конкретни резултати в целия сектор. Всъщност ПКНР използва ДП в стоманодобивната промишленост като допълнителен държавен орган, за да постигне целите и задачите, заложени в плановете.
(54)
Постановление № 35 на КНРР - Политики за развитие на черната металургия, inter alia, съдържа политика за намаляване броя на металургичните предприятия и поставя производствени цели на 10-те най-големи стоманодобивни предприятия на вътрешния пазар (член 3), с оглед на производствения капацитет забранява създаването на нови предприятия в областта на черната металургия (член 10), предписва условия за достъп в черната металургия, свързани с оборудването, както и технически и икономически условия, на които трябва да отговарят предприятията в областта на черната металургия (член 12), установява правила за измененията в организационната структура на стоманодобивните предприятия (член 20), управлява инвестициите (членове 22 и 23), определя достъпа до финансиране (членове 25 и 26) и дава на държавата право да се намесва в закупуването на суровини (член 30).
(55)
Дванадесетият петилетен план за развитие на стоманодобивната промишленост обобщава постигането на целите от предишния план, обхваща стратегията за развитие и поставя цели за цялата стоманодобивна промишленост. Аналогично на Постановление № 35, в него се поставят съвсем конкретни цели на ниво промишлени клъстъри (Раздел III.(III).6), насърчават се определени проекти и се ограничават други (Раздел IV(IV)), определят се различни помощи за черната металургия в различните провинции (Раздел IV(V), предвижда се подкрепа на едрите стоманодобивни предприятия и се изтъква водещата роля на най-големите китайски държавни производители на стомана, например Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel и т.н (9). В плана се предвижда и засилване на регулирането и управлението на производството в съществуващите стоманодобивни предприятия (Раздел (IV).
(56)
В Закона за държавните активи на предприятията на Китайската народна република се предвижда ДП (или предприятията с държавно участие (ПДУ), както са наречени в този закон) да изпълняват националните промишлени политики (10). По същия начин, с Временни мерки за надзор и администриране на инвестициите от централни предприятия ДП (ПДУ) са задължени да изпълняват плановете за развитие и промишлените политики на държавата (11). Съгласно Мерки за администриране на стратегии и планове за развитие на централните предприятия всички ДП изготвят стратегически план за развитие, който следва да бъде проверен и одобрен от Комитета за надзор и управление на държавните активи (SASAC). По време на този преглед и преди одобрението SASAC трябва да разгледа, inter alia, дали даденият план изпълнява националния план за развитие и промишлените политики, както и дали отговаря на стратегическото коригиране на формата и структурата на държавната икономика (12).
(57)
От конкретните примери за изпълнение на мерките, изложени в плановете, например преместването на Capital Steel Corporation (13) или многобройните сливания на стоманодобивни предприятия (14) е видно, че плановете са не само индикативни документи, които служат за насоки, но и водят до конкретни действия на държавните стоманодобивни предприятия, дирижирани от правителството (представлявано от КННР и Държавния съвет).
(58)
Всички конкретни мерки, изложени в горепосочените съображения, трябва да се следват и изпълняват от обхванатите от плановете предприятия. Заключението е, че с прякото участие на държавата в търговската дейност на стоманодобивните предприятия, държавните стоманодобивни предприятия действат като държавен орган при изпълнение на правителствени функции, които впоследствие водят до изпълнението на целите и задачите от плановете.
(59)
След като беше установено, че ДП изпълняват правителствени функции, остава въпросът дали заедно с това те упражняват държавна власт. В този смисъл съществен въпрос е дали те са в значителна степен контролирани от правителството (15). Ако случаят е такъв, целесъобразно е да се определи с оглед на съществуващите доказателства, че ДП действат като държавен орган и по същество изпълняват политиките, залегнали в гореспоменатите планове.
(60)
Правителственият контрол, описан по-долу, показва, че ДП притежават, упражняват или разполагат с държавна власт. Контрол може да бъде упражняван, inter alia, посредством държавна собственост, административно регулиране и участие на SASAC, съвети на директорите и държавни планове.
(61)
Както вече бе споменато по-горе в раздела за неоказването на съдействие (съображения 46-48), ПКНР не предостави поисканата информация за структурата на собствеността на производителите на ГВС и СВС в Китай. Към отговорите на въпросника ПКНР приложи списък от 54 дружества, в които ПКНР е най-големият акционер, но по време на посещението за проверка на място то твърдеше, че списъкът е неточен и съдържа също така и частни дружества. ПКНР не поправи списъка и не посочи кои от изброените дружества са частни и кои са собственост на ПКНР. Поради неоказването на съдействие се наложи Комисията да разгледа други доказателства по случая и публично достъпната информация.
(62)
Жалбоподателят представи доказателства, че основните производители на ГВС и СВС са държавна собственост и представи подробна информация в този смисъл в приложение 10 към жалбата (16). В друга публично достъпна информация (17) се потвърждава, че ПКНР има дял в собствеността на много производители на горещо валцувана и студено валцувана стомана.
(63)
Като се вземе предвид цялата информация по случая, целесъобразно е заключението, че ПКНР има значителен дял в собствеността на много от китайските производители на горещо валцувана и студено валцувана стомана.
(64)
SASAC изпълнява задълженията на държавата като инвеститор и управлява държавните активи, които са под неин надзор. Трябва да се отбележи, че в отговорите на въпросника и в последващите коментари на ПКНР се твърди, че SASAC не взема участие в търговската дейност на ДП, като това твърдение се доказва с позоваване на член 7 от Временните мерки за надзор и управление на държавните активи на предприятия (18), но други разпоредби на същия акт, както и други доказателства по случая (19), водят до различни изводи.
(65)
Всъщност от отговорите на ПКНР на антисубсидийния въпросник е видно, че SASAC, упълномощена от Държавния съвет, назначава и отстранява от длъжност висши ръководни кадри в надзираваните предприятия и оценява резултатите им посредством правна процедури. Този комитет гарантира и прилагането на ръководните принципи и политики в надзираваните предприятия, отговаря за основното управление на държавните активи на предприятията и направлява и надзирава управленската дейност в местните държавни предприятия съобразно закона.
(66)
Освен това SASAC отговаря за възнагражденията и оценяването на мениджърите на ДП; както и за назначенията, поощренията и наказанията им (20). Всъщност всички доказателства сочат, че кариерното развитие на мениджърите на ДП зависи от SASAC. От тези обстоятелства е очевидно, че SASAC разполага с държавна власт.
(67)
Съставът на съветите на директорите на ДП също показва висока степен на контрол от ПКНР върху ДП. Доказателствата по случая (21) сочат, че много от членовете на съветите на директорите заемат или са заемали в миналото правителствени и/или партийни постове и че техният подбор е силно повлиян от правителствени органи като например SASAC или Китайската комунистическа партия (ККП).
(68)
Политиките, интересите и целите на ПКНР във връзка със стоманодобивната промишленост са изложени в редица държавни планове на централно и субцентрално равнище. ДП са насърчавани да следват политиките (предприятия, които не ги изпълняват, дори подлежат на санкции), а от последните действия на някои големи стоманодобивни ДП в Китай е видно, че тези политики се спазват и че стоманодобивните ДП се стремят да постигнат целите и задачите на плановете.
(69)
Съгласно Дванадесетият петилетен план за развитие на стоманодобивната промишленост само „предприятия, които изпълняват националните политики за черната металургия и стандартите и условията за производство и експлоатация в черната металургия играят главна роля при сливанията и преструктурирането.“ (22)
(70)
В редица провинциални и местни планове също се посочват конкретни ДП, за които се поставят цели и задачи. Жалбоподателят представи извадки от тези планове (23). Във въпросника и в писмото за искане на допълнителна информация ПКНР беше приканено да представи всички тези планове за проверка и изясняване, но ПКНР взе решение да не ги представи. Същевременно следва да се отбележи, че ПКНР не оспори верността на тези твърдения по време на процедурата. Освен това дружествата, упоменати в провинциалните и местни планове, признават своето сътрудничество с властите и описват как действат или са действали в миналото в съответствие с плановете (24).
(71)
Въпреки че според ПКНР някои от гореспоменатите планове са просто индикативни, а не обвързващи, и се предполага да служат само като насоки, това твърдение не е подкрепено с други доказателства по случая. Тъкмо обратното, в редица нормативни актове, които определено са правно обвързващи (25) държавните планове за развитие и промишлените политики са задължителни за ДП.
(72)
ПКНР формулира целите и задачите за черната металургия в петилетните планове и други официални документи, като тези цели се постигат чрез функциите и дейностите, описани в тях. Тъй като тези планове и документи са формулирани от служби на китайското правителство, например Държавния съвет или КНРР, посочените в тях функции и дейности следва да бъдат считани за правителствени. Както беше посочено по-горе, стоманодобивните ДП са задължени да следват плановете и политиките и поради това действат като държавен орган, а тъй като правителството упражнява значим контрол върху тях, те в действителност упражняват държавна власт.
(73)
С оглед на липсата на съдействие от ПКНР, обхватът на субектите, считани за „публични организации“ не е определен изцяло. При всяко положение ДП, в което правителството има мажоритарен дял, или е най-големият акционер, е „публична организация”. Субекти, в които правителството няма дял, са частни субекти. Въпреки горепосоченото, няма нужда да поставяме ясна разделителна линия между публичните и частните организации, тъй като от съображения 85-98 по-долу се вижда, че държавата възлага и нарежда на всички частни субекти в стоманодобивния сектор и съответно те действат по същия начин като публичните организации.
б) Полза (публични организации)
(74)
За целите на оценката дали е налице полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, е необходимо да се сравнят цените на горещо валцуваната и студено валцуваната стомана, платени от засегнатите производители износители, със съответната референтна стойност. Докладът на АО потвърди, че в случаите когато пазарът на страната на доставка е нарушен от намесата на държавата, се разрешава използването на външни референтни стойности. Следва да се отбележи също така, че „когато преобладаващият доставчик е правителството, има вероятност цените за частните субекти да бъдат изкривени, но все пак е необходим анализ на всеки отделен случай“ (26). АО също така заявява следното: „… ние не твърдим, че съществува праг, над който самият факт, че правителството е преобладаващ доставчик на пазара, е достатъчен за установяване на ценово нарушение, но е очевидно, че колкото е по-голяма ролята на правителството на пазара, толкова по-вероятно е това да доведе до нарушение на цените за частните субекти“ (27). В допълнение АО заяви: „когато правителството е „значителен“ доставчик, ще са необходими доказателства за фактори, различни от пазарния дял на правителството, тъй като ролята на правителството като значителен доставчик не може сама по себе си да докаже нарушение на цените за частните субекти“. Поради това първият въпрос, на който следва да се отговори, е дали държавният дял в производството на ГВС и СВС в Китай е преобладаващ или само значителен.
(75)
Комисията поиска от ПКНР информация за пазара на ГВС и СВС във връзка със съотношението на произведена стомана съответно от ДП и от частни предприятия, но ПКНР не представи никаква полезна информация в това отношение (28).
(76)
Комисията използва друга налична информация (29) свързана с темата, на чиято основа беше установено, че най-малко 63 % от горещо валцуваната стомана е произведена от стоманодобивни ДП. Важно е да се отбележи, че делът на ДП - 63 % - беше изчислен след много консервативен анализ и представлява абсолютния минимум. Фактът, че голям брой предполагаемо частни доставчици, докладвани от износителите, изглеждат търговски дружества (които може да са закупили продукта от ДП), неоказването на съдействие от страна на ПКНР (вж. съображения 46-48 по-горе) и констатации на други разследващи органи (вж. бележка под линия № 32), налагат заключението, че реалният дял на ДП на пазара за горещо валцувана стомана е много по-голям. Също така засиленото участие на ПКНР в този сектор - пазара на ГВС (вж. съображения 85-94 по-долу) ограничава дейността на частните оператори.
(77)
Като се взе предвид горното, беше установено, че ДП имат преобладаващ дял на пазара на горещо валцувана стомана в Китай. Преобладаващият дял на ДП на пазара за ГВС е толкова съществен, че частните производители нямат друг избор, освен да изравнят цените си с тези на ДП, както е посочено по-долу.
(78)
По отношение на СВС посоченият дял на ДП в китайските производители износители (18 %) беше много по-нисък, отколкото при ГВС, но тези данни противоречаха на друга получена информация (вж. съображение 79 по-долу). Предвид неоказването на съдействие от страна на ПКНР, фактът, че много от предполагаемите частни доставчици, посочени от износителите, изглежда са търговски дружества (които може би са закупили продукта от ДП), и ограниченията върху търговските дейности на частните оператори, наложени от засиленото участие на ПНКР в този сектор (вж. съображения 85-94 по-долу), заключението е, отчасти въз основа на наличните факти (вж. съображение 79 по-долу) по смисъла на член 28 от основния регламент), че ДП заемат преобладаващ дял и на пазара за СВС в Китай.
(79)
Това заключение се потвърждава от Световната книга за капацитет в стоманодобива (World Steel Capacity Book), в която се оспорва делът от 18 %, съобщен от китайските износители, и се посочва, че повече от 70 % от общия производствен капацитет за ГВС в Китай е държавна собственост (30).
(80)
Комисията поиска от ПКНР информация за цените на ГВС и СВС на китайския пазар, предлагани от държавни и от частни дружества. В отговора си на въпросника ПКНР не предостави такава информация. Разследването на износителите на стоманени продукти с органично покритие установи, че платените цени от четиримата производители износители/групи износители по време на ПР за ГВС и СВС, предлагани от частни производители на същите, или от търговци, неизменно бяха много близки до цените, предлагани от ДП (31). По тази причина, в допълнение на преобладаващия дял на ДП в този сектор, наблюдаваните данни сочат, че цените на частните доставчици по същество следват цените, изплатени на ДП. Освен това договорът, представен от един включен в извадката производител износител, за доставка на ГВС от частен доставчик, дори съдържа условие цената да е обвързана с цената на доставка на ДП.
(81)
Въз основа на цялата информация по случая беше установено, че е налице изкривяване на цените на ГВС и СВС, продавани от ДП в Китай, в резултат на силния преобладаващ дял на ДП на китайския пазар на ГВС и СВС. Цените на ГВС и СВС, предлагани от частни доставчици, са изравнени с цените на ДП. С оглед на това се достигна до заключението, че в Китай няма надеждни пазарни цени за ГВС и СВС. Тъй като на пазара на ГВС и СВС в Китай не съществуват „преобладаващи пазарни условия“, се наложи Комисията да потърси алтернативна референтна стойност в съответствие с член 6, буква г) от основния регламент. Целият китайски пазар е нарушен, затова се счита за необосновано да се коригират съществено разходите и цените в Китай, а цените на вноса ще бъдат аналогично изкривени от преобладаващия дял на ДП. Поради това беше потърсена външна референтна стойност в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(82)
Най-подходящата референтна стойност изглежда може да бъде конструирана въз основа на световните пазарни цени на ГВС и СВС, редовно публикувани в различни специализирани издания за стомана, като например Steel Business Briefing, MEPS и CRU.
(83)
Сравнението на цените на ДП с външна референтна стойност (чието конструиране е обяснено в съображение 103 по-долу) показа, че тези цени са значително под референтните и съответно водят до полза за китайските производители износители на СОП по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент.
в) Специфичност
(84)
Тази програма за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, предвид че ГВС и СВС се използва само в ограничен брой сектори и предприятия в Китай.
г) Възлагане и нареждане на частни доставчици
(85)
Следващият въпрос, който трябва да бъде разгледан, е дали все пак на частните производители на ГВС и СВС, които не са публични организации, е възложено или наредено от ПКНР да доставят ГВС и СВС на производителите на стоманени продукти с органично покритие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(86)
В началото вече беше установено, че ПКНР има политика да доставя ГВС и СВС на сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие, защото публичните организации, които са част от правителството, се занимават с такава доставка и заемат преобладаващ дял от пазара, което им дава възможност да предлагат цени под пазарните. Във всеки случай, независимо дали такива организации се характеризират като „публични“ или не, същото доказателство показва наличието на правителствена политика за силна намеса в този сектор. Сега трябва да се определи дали тази политика обхваща частните доставчици.
(87)
В редица държавни планове и документи за политиката съществуват данни, че производителите на стомана в Китай (както държавни, така и частни) са насърчавани и подпомагани от ПКНР. Някои части от тези документи внушават, че е налице пряка връзка между правителството и поведението на частните стоманодобивни предприятия, като в определени случаи тези „насоки“ водят до действия от страна на стоманодобивните предприятия, съответстващи на препоръките в плановете.
(88)
Например, в Постановление № 35 на КННР: Политики за развитието на металургичната промишленост стоманодобивните предприятия се насърчават да действат по определен начин (32), поставят се условия за инвестиране, като инвестициите подлежат на одобрение от властите (33), влияе се върху конкуренцията за ресурси (34) и дори се предвиждат санкции за предприятия, които не изпълняват тези разпоредби (35). Също така Дванадесетият петилетен план за развитие на стоманодобивната промишленост се отразява върху бизнес решенията на стоманодобивните предприятия, което впоследствие влияе на структурата на разходите и на цените (36).
(89)
Освен това в приложение 24 към жалбата жалбоподателят е включил набор от откъси от политически документи на различни правителствени организации, които наблягат на подкрепата на ПКНР за стоманодобивната промишленост като цяло и конкретно за производителите на стоманени продукти с органично покритие (37).
(90)
В допълнение е налице публично достъпна информация, която показва, че частните дружества действат в съответствие с държавни планове и документите на политиката (38).
(91)
ПКНР предприе мерки за ограничаване на износа на ГВС и СВС като наложи ограничения на износа в рамките на сложна система за възстановяване на ДДС. По-конкретно ГВС и СВС подлежат на ДДС в размер на 17 %. Възстановяването на ДДС за продавани на вътрешния пазар стоманени продукти от СВС (която се произвежда от ГВС) възлиза на 13 %, но ако дружеството реши да изнася ГВС и СВС, ДДС не се възстановява. Тази система означава, че частните производители на ГВС и СВС не са в състояние да развиват дейност при нормална икономическа свобода и в резултат вътрешното предлагане на ГВС и СВС нараства, което неизбежно сваля цената на китайския пазар. Частните производители на ГВС и СВС (както и ДП) не са в състояние да действат независимо от политиката на ПКНР.
(92)
В по-горния раздел във връзка с ползата за публичните организации беше установено, че поради преобладаващия дял на стоманодобивните ДП на пазара на ГВС и СВС, частните производители на ГВС и СВС нямат друг избор, освен да изравнят своите цени с цените на ДП. С други думи, те не определят цените, а по-скоро ги възприемат. Това е поредният признак, че частните производители на ГВС и СВС не са в състояние да действат независимо от ПКНР и други публични организации.
(93)
Този факт се потвърждава от информацията, предоставена от китайските производители износители, отговорили на антисубсидийните въпросници, като от отговорите е видно, че цените на частните доставчици на ГВС и СВС са почти изравнени с тези на ДП. Освен това договорът, представен от един включен в извадката производител износител, за доставка на ГВС от частен доставчик, съдържа условие цената да е обвързана с цената на доставка на ДП.
(94)
С оглед на горната констатация, че цените на ДП са по-ниски от пазарните, става ясно, че цените на частните доставчици също са по-ниски от пазарните, тъй като са изравнени с тези на ДП.
д) Финансово участие
(95)
Съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка iv), второ тире от основния регламент, финансово участие е налице, когато правителството: „възлага или нарежда на частен орган да изпълнява една или повече от функциите, изброени в подточки i), ii) и iii), които обикновено се упражняват от правителството, като практиката в действителност не се отличава от практиките, които обичайно се следват от правителствата;“ Апелативният орган на СТО тълкува „нареждане” като отнасящо се до случаи, когато правителството упражнява власт, в това число и известна принуда, над частна организация, а „възлагане“ като отнасящо се до случаи, в които правителството възлага отговорност на частна организация (39). В допълнение, специалната група на СТО „САЩ - ограничения на износа“ (40) проведе тристепенен тест за наличие на възлагане и нареждане, което предполага наличие на а) действие на правителството, което е б) насочено към определен субект, и в) чиято цел е конкретна задача или задължение (41).
(96)
На това основание обхващането на частните доставчици на ГВС и СВС от политиката на ПКНР представлява правителствено „възлагане” и „нареждане” на частни доставчици по следните причини:
„Действие“ на правителството.
-
„Политиката“ на ПКНР (вж. съображение 86 по-горе) представлява „действие“ или „действия“. Политиката се провежда от публичните организации (ДП), които имат преобладаващ дял от пазара и продават на цени под пазарните, както и от ПКНР, посредством планове и манипулиране на ограниченията на износа. Общият ефект е, че частните доставчици са де факто принудени да следват по-ниските от пазарните цени на публичните организации.
„Насочено към определен субект“:
-
Правителствената политика (най-вече плановете и ограниченията на износа) се прилага за всички производители на ГВС и СВС, както държавни, така и частни. В този смисъл политиката е „насочена“ към всички производители. В подкрепа на това е фактът, че цените, предлагани от ДП, и цените на частните доставчици са изравнени и че частните доставчици продават на цени, които са търговски нецелесъобразни.
„чиято цел е определена задача или задължение“:
-
Целта на правителствената политика, както се вижда от ценовите нива в Китай, е доставка на ГВС и СВС на цени, по-ниски от пазарните. Целите на ПКНР и ДП не оставят на частните доставчици друг избор, освен да следват практиките на публичните организации, което де факто им налага конкретна задача или задължение. Политиката на ПКНР, особено чрез плановете и манипулирането на ДДС, силно ограничава свободата на частните доставчици чрез налагането на въпросната задача или задължение.
(97)
Като се вземат предвид всички гореизброени фактори, може да се стигне до заключението, че ограничението на износа от страна на ПКНР, правителственото планиране и преобладаващият дял на ДП ограничава свободата на частните доставчици на ГВС и СВС и ги задължава да действат по нетърговски начин и да възприемат икономически нерационални цени (по-ниски от пазарните), което не биха направили в един свободен и открит пазар. Това потвърждава, че правителствената политика за доставка на ГВС и СВС (в това число и на сектора за стоманени продукти с органично покритие) обхваща и частните доставчици.
(98)
В допълнение, предвид гореизложения анализ, доказателствата по случая и друга публично достъпна информация доведоха Комисията до заключението, че на частните производители на ГВС и СВС в Китай бива възложено и наредено от ПКНР да доставят стоки по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки iii) и iv) от основния регламент и да действат аналогично на стоманодобивните ДП.
е) Полза (частни доставчици)
(99)
Комисията установи, че частните доставчици на ГВС и СВС действат след възлагане и нареждане от страна на ПКНР, а разследването показа, че цените на частните доставчици на ГВС и СВС са изравнени с цените на ДП (вж. горния раздел).
(100)
Като се вземе това предвид се стига до заключението, че констатациите относно ползата и специфичността на доставката на ГВС и СВС от ДП на цени, по-ниски от пазарните, се отнася също така до доставката на ГВС и СВС от частни доставчици.
ж) Констатации от разследването
(101)
Двама включени в извадката производители износители са реализирали полза от тази програма. Един производител износител (Panhua Steel Group) е реализирал полза от доставката на ГВС на занижени цени, а другият производител износител (Huadong Steel Group) е реализирал полза от доставката на СВС на занижени цени.
з) Изчисляване на размера на субсидията
(102)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателя. Тези ползи се изчисляват като сбор от разликите между действителните цени на закупуване и съответните референтни стойности на покупките на ГВС и СВС. Полученият размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащия производител износител през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(103)
Тъй като китайският пазар на ГВС и СВС е изкривен, световните пазарни цени на тези продукти бяха счетени за подходяща база за конструиране на референтни цени на ГВС и СВС. Въз основа на няколко издания в областта на стоманодобива (SBB и MEPS) бяха подбрани цени след данъчно облагане на вътрешния пазар в пет държави/региона (т.е. Европа, САЩ, Турция, Япония и Бразилия). За да получи представителна референтна стойност, Комисията избра най-големия пазар за всеки съответен географски регион: Европа (ЕС), Северна Америка (САЩ), Латинска Америка (Бразилия), Азия (Япония) и Близкия изток/Северна Африка (Турция). Средномесечните цени за ПР във всяка от петте държави/региона бяха аритметично усреднени така, че да се получат месечни референтни цени. В петте избрани държави/региона цените не бяха най-високите по време на ПР, всички са членове на СТО, принадлежат към десетте най-големи производители на стомана в света и се намират на различни континенти. Поради това референтните цени, установени по този начин, се считат за приемливи и подходящи.
(104)
Процентът на субсидията, определен за тази схема по време на ПР за включените в извадката производители износители, възлиза на 23,02 % за Huadong Group и на 27,63 % за Panhua Group.
(105)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 25,37 %.
(106)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 32,44 %.
3.3.1.2. Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
а) Въведение
(107)
Жалбоподателят твърди, че в Китай не е налице функциониращ пазар на земя и че платената от предприятията сума за ползване на земя е под обичайната пазарна цена. В своя отговор на антисубсидийния въпросник ПНКР заяви: „В съответствие със Закона за управлението на земята на КНР, земята в градските региони е собственост на държавата; земята в селските региони и предградията, освен ако не е предвидено друго от държавата, е колективна собственост на селяните“. ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и редовен конкурентен пазар на земя, на който правата за ползване на земя трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР заяви също така, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ. ПКНР не предостави данни по отношение на цените на правата за ползване на земя, минималните цени на земята, определени от правителството, които бяха упоменати в отговорите на антисубсидийния въпросник и по време на посещението за проверка.
(108)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърдението, че всички промишлени терени в Китай се прехвърлят чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. ПКНР не беше в състояние да предостави такива доказателства по време на посещението за проверка, но представи информация в това отношение след посещението. Тези доказателства обаче показаха, че от тринадесет сделки за права за ползване на земя, свързани с включените в извадката производители износители, само в шест случая се е провела процедура за търг с тайно или явно наддаване. Не беше предоставена информация относно участниците в процедурата за търг с тайно или явно наддаване, като всъщност във всички случаи окончателната цена, платена от предприятието, е била равностойна на произволно определената от местните власти цена.
(109)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никакви възможни референтни стойности. ПКНР посочи също така и предполагаемата нередност в жалбата, че от една страна жалбоподателят твърди, че не съществува пазар на земя в Китай и че следва да се използва външна референтна стойност, но същевременно твърди, че ДП получават земя от правителството при благоприятни условия в сравнение с частния сектор и предлага, в случай че се използва референтна стойност, тя да бъде равна на цените, плащани от „необлагодетелстваните“ китайски производства, но без да дава информация за тези цени. В този контекст следва да се отбележи, че жалбоподателят твърди, че пазарът на права за ползване на земя е изкривен по принцип и че както държавните, така и частните производители на СОП са получавали права за ползване на земя на занижени цени.
б) Правно основание
(110)
Предоставянето на право за ползване на земя в Китай e съгласно Закона за управлението на земята на Китайската народна република и Закона за собствеността на Китайската народна република.
в) Практическо приложение
(111)
В член 2 от Закона за управление на земята се предвижда, че всички терени са собственост на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на китайския народ. Земята не може да се продава, но правата за ползване на земя могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да я прехвърлят с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
г) Констатации от разследването
(112)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права за ползване на земя, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(113)
Както беше посочено по-горе ПКНР твърдеше, че правата за ползване на земя в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република (42).
(114)
По време на проверката на съдействащите производители износители обаче беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по този начин на практика. Например от шест сделки за закупуване на права за ползване на земя от Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (част от Panhua Group Co. Ltd) за четири не е имало тръжна процедура. Chongqing Wanda беше единственият участник, като окончателната цена по сделката, платена от предприятието, беше всъщност точно същата като първоначалната цена, произволно поставена от местната Служба за земята и ресурсите. Що се отнася до останалите две права за ползване на земя, беше проведена тръжна процедура, но не бяха представени доказателства за нея нито от дружеството, нито от ПКНР. Всъщност от представените от ПКНР документи след посещението за проверка е явно, че тези две права за ползване на земя са били закупени за цена, равна на цената, определена от местната Служба за земята и ресурсите. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (също част от Panhua Group Co. Ltd) е получило три права за ползване на земя чрез прехвърляне от частни дружества в замяна на дял в Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd е получило две от своите права за ползване на земя от местната Служба за земята и ресурсите в област Xiaoshan и едно от частното дружество. Не бяха представени доказателства за проведени търгове, тъй като според ПКНР преди 1 септември 2006 г. по сделките за закупуване на права за ползване на земя не е имало потвърждения на продажбата и всъщност ПКНР нито потвърди, нито отрече, че тези сделки са се осъществили с тръжни процедури.
(116)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в Китай е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени да се съобразяват с промишлената политика. Също така, поне в стоманодобивния сектор, достъпът до промишлени терени по закон е ограничен само до дружества, които спазват промишлените политики, определени от държавата (43).
(117)
Също така в независимата информация, подадена от жалбоподателя, се твърди, че земята в Китай се предоставя на цени, по-ниски от пазарните (44).
д) Заключение
(118)
С оглед на това предоставянето на права за ползване на земя от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 114-115 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в Китай и при използването на външни референтни стойности се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на съдействащите износители, са много под нормалната пазарна цена. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като достъпът до промишлени терени е ограничен по закон само до дружества, които спазват определените от държавата промишлени политики, определени от държавата, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни.
(119)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(120)
Поради заключението, че в Китай получаването на права за ползване на земя не се определя от пазара, явно в Китай не изобщо не съществуват частни референтни стойности. Ето защо не е възможно да се извърши корекция за разходите или цените в Китай. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в Китай и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на предоставените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван.
(121)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в Китай, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в източната част на Китай, в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(122)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, платени от всяко дружество за правата за ползване на земя, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(123)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата за ползване на земя. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси в Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението за текущите цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада „Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към ПР, като се използва нормалният срок на правото за ползване на земя за промишлени цели в Китай, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(124)
Процентът на субсидията, определен за тази схема по време на ПР за съдействащите производители износители, възлиза на 0,34 % за Huadong Group и на 1,12 % за Panhua Group.
(125)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи предприятия е 0,73 %.
(126)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 1,36 %.
3.3.1.3. Програма за водоснабдяване на занижени цени
а) Въведение
(127)
В жалбата се твърди, че определянето на цените на водата в Китай се извършва изключително от държавните органи и че структурата за ценообразуване отговаря на промишлените макрополитики. Съобщава се също така, че цените на водата в различните местни зони са били различни, а също така се наблюдават разлики между цените на отделните дружества. В жалбата се твърди, че има вероятност производителите на СОП да са реализирали полза от закупуване на вода на занижени цени в съответствие с политиката за насърчаване на стоманодобивни предприятия с висока добавена стойност.
(128)
Водоснабдяването и пазарът му в Китай се администрира от КННР, Министерството на водните ресурси и Министерството на околната среда. Пазарът на водоснабдяването все още до голяма степен е доминиран от местни държавни предприятия, въпреки че навлизането на предприятия с чуждестранно участие в проекти за водоснабдяване на някои градове е нарушило монопола на държавните снабдители. ПКНР обаче не беше в състояние да предостави подробен списък на водоснабдителните дружества, техните зони на обслужване и снабдяваните количества (вж. съображение 129 по-долу), а ограничи отговора си до списък на водоснабдителните дружества в зоните, където са установени включените в извадката производители износители.
(129)
По отношение на ценообразуването КННР формулира основната политика за ценообразуване, а местните органи определят местните цени на водата след процедура за изслушване с цел устойчиво използване на водните ресурси. Цените отразяват разходите и в тях е калкулирана разумна печалба за местните водоснабдителни дружества. ПКНР представи съответните ценови листи, приложими за общините, където се намират включените в извадката производители износители на СОП. Беше пояснено, че цените в различните общини са еднакви за всички промишлени ползватели и не варират в зависимост от дружеството или ползвателите.
б) Констатации от разследването
(130)
Разследването потвърди, че КННР определя базисната цена на водата, а общинските административни власти определят цената за всяка община въз основа на няколко параметри (напр. разходи за дистрибуция, печалба и разумен излишък). Към цената на водата се добавя и такса „пречистване на отпадъчни води“, която също се определя на общинско равнище.
(131)
При все че базисната цена на водата, таксата за пречистване на отпадъчни води и други евентуални местни допълнителни такси са еднакви за всички ползватели, спадащи към едни и същи категории, беше установено че един от двамата включени в извадката износители, Zhejiang Huadong Group, не е платил таксата за пречистване на отпадъчни води.
(132)
Износителят твърди, че е платил тази такса като еднократна сума на Службата за опазване на околната среда. Счита се обаче, че това плащане не е направено на мястото на таксата за пречистване на отпадъчни води по следните три причини: 1) в официалния документ е записано „такса заустване на отпадъчни води“ а не „такса пречистване на отпадъчни води“; 2) плащането не е пропорционално на действителното потребление на вода; 3) общата платена сума е твърде малка в сравнение с действителната сума, която би била дължима, ако се включи и таксата за пречистване на отпадъчни води върху действителното потребление на вода.
в) Финансово участие
(133)
Zhejiang Huadong Group е получило финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка (iii) от основния регламент с това, че правителството е предоставило вода чрез местното водоснабдително дружество (т.е. Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. В противен случай това може да се разглежда като пропуснати приходи от правителството, защото дадена публична организация не е събрала приходи, които обичайно са дължими, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) подточка ii).
г) Полза
(134)
Huadong Steel Group реализира полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило водоснабдяване на занижени цени. Установено е, че този износител не е платил пълната цена за водоснабдяване, която обичайно се прилага за категорията ползватели, към която той принадлежи, тъй като не е бил платен компонентът „такса за пречистване на отпадъчни води“.
д) Специфичност
(135)
Субсидията под формата на водоснабдяване, предоставена на един от съдействащите износители, е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, тъй като не всички предприятия са освободени от такса за пречистване на отпадъчни води. Въпреки липсата на законодателство, което ограничава тази субсидия до някои предприятия, тази субсидия всъщност е специфична поради възможността някои производители на разглеждания продукт да получават водоснабдяване на занижени цени, заедно с явното наличие на субективна преценка от страна на местните власти да освобождават от част от сумата, обичайно плащана за вода. Комисията не успя да събере допълнителни доказателства във връзка с основанието за освобождаване от тази такса, тъй като производителят износител не беше в състояние да представи такива.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(136)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Счита се, че тази полза възлиза на размера на таксата за пречистване на отпадъчни води, която не е платена за потреблението на вода през ПР. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(137)
Zhejiang Huadong Group реализирало полза от неплащане на таксата за пречистване на отпадъчни води. Установеният процент на субсидията е 0,01 %.
(138)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,01 %.
(139)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие производители се определя в размер на най-високия определен за тази схема процент за включените в извадката съдействащи дружества, т.е. възлиза на 0,01 %.
3.3.1.4. Програма, включваща електроснабдяване на занижени цени
а) Въведение
(140)
В жалбата се твърди, че ПКНР е осигурило електроснабдяване на занижени цени чрез преференциално третиране. По-специално в жалбата се посочва, че се определят различни цени на електроенергията в различните провинции и че преференциалните цени са използвани като средство на промишлената политика за насърчаване на стоманените продукти с висока добавена стойност и затрудняване на ползването на остарели производствени капацитети.
(141)
КННР отговаря за регулирането на пазара за електроенергия и определянето на цените в Китай. Съществуват двама държавни оператори на регионалните и трансрегионалните мрежи: State Grid Corporation of China и China Southern Power Grid Corporation. Електроснабдителите на общинско равнище са дъщерни дружества на тези оператори. В момента в Китай се въвежда механизъм за конкуренция в рамките на няколко пилотни проекта, но въздействието му на този етап е все още пренебрежимо малко.
(142)
Цените на електроенергията се определят от КННР въз основа на процедура, включваща разследване на разходите, експертна оценка, публични изслушвания и окончателно определяне и публикуване на цената. КННР публикува цените за всяка провинция в „известия“, а след това местните служби по цените публикуват съответното известие на местно равнище, което въвежда цени, решени на централно равнище от КННР. Окончателната цена отразява разходите за закупуване, разходите и загубите от пренасянето, както и допълнителните държавни такси. Цените се различават в отделните провинции в зависимост от местната ситуация и от целите на политиките в тях. Определят се за различни категории крайни потребители (напр. частни лица, промишлени ползватели). Допълнителна разлика в цената съществува за различните промишлени ползватели, с цел изпълнение на промишлените политики, която се определя от ПКНР и намира отражение в каталога, съдържащ се в Решение № 40 (2005 г) на КННР (вж. пояснението в съображение 182). Ползвателите, попадащи в категорията „насърчавани“ предприятия според каталога на КННР плащат базисна цена на електроенергията, докато ползвателите, попадащи в категорията „остарели” или „забранени” предприятия плащат допълнителна такса върху базисната цена. Ползватели, които не попадат в нито една категория според каталога, попадат в категория по подразбиране на „разрешени“ предприятия и също плащат базисната цена без допълнителни такси. Производителите на СОП обичайно попадат в категорията „насърчавани“ предприятия според Решение № 40 на КННР.
б) Неоказване на съдействие
(143)
Комисията поиска от ПКНР нормативната рамка за пазара и ценообразуването на електроенергията, както и информация за ролите, които изпълняват всички свързани органи или субекти. ПКНР не предостави пълен набор от съответните решения за ценообразуване, взети от КННР и местните служби по цените, не само по отношение на невключените в извадката производители износители, но и по отношение на включените в извадката такива. ПКНР не беше в състояние да опише точно ролята на КННР и местните служби по цените при ценообразуването. Комисията уведоми ПКНР за тези пропуски по отношение на включените в извадката производители износители в писмото си от 12 август 2012 г. След посещението за проверка беше установено също така, че ПКНР е посочила неточна цена на електроенергията за един от включените в извадката съдействащи износители.
в) Констатации от разследването
(144)
Разследването потвърди, че именно КННР определя цените на електроенергията за различните провинции. Беше потвърдено, че местните служби по цените са просто изпълнители на решенията, взети на централно ниво от КННР. Това беше потвърдено и от факта, че КННР публикува „известия“, в които определя действителните цени за всяка провинция, а впоследствие тези известия са официално преобразувани в местни известия, приемани от местните служби по цените и прилагани на местно равнище. Разследването също така установи, че различните цени на електроенергията за определени сектори и/или на провинциално и местно равнище са определени в съответствие с редица фактори, в това число най-вече изпълнението на целите на промишлената политика, поставени от органите на централното и местното управление в петилетните им планове и в секторните планове.
(145)
Разследването на съдействащите включени в извадката износители показа, че един от тях, а именно Chongqing Wanda Steel Strip (по-долу наричан „CWSS“) е реализирал полза от цена на електроенергията, по-ниска от обичайно плащаната от големи промишлени ползватели. Беше констатирано, че в конкретната област, където е установен този износител, съществува подкатегория от определени промишлени ползватели, включително производители на разглеждания продукт, които имат право на тази по-ниска цена.
г) Финансово участие
(146)
Един от съдействащите включени в извадката производители износители (CWSS) е получил финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като държавата е доставила електроенергия чрез местното публично дружество за електроснабдяване. Това представлява участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура по смисъла на основния регламент.
д) Полза
(147)
CWSS реализира полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител има право на цена, по-ниска от тази, която обичайно се плаща от други големи промишлени ползватели.
е) Специфичност
(148)
Субсидията под формата на предоставяне на електроснабдяване на един от съдействащите износители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 3 основния регламент. По-ниската цена на електроенергията се определя в съответното известие на КННР и се съдържа в известието, публикувано от местната служба по цените, т.е. цената се нарежда от централната власт и се администрира на местно равнище. Тази по-ниска цена е ограничена до някои предприятия в някои специфични отрасли (предимно производители на феросплави в електропещи и производители на торове), които са включени в подкатегория „едри промишлени ползватели“. Поради това по-ниската цена е ограничена де юре само до дружества, попадащи в тези категории, по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент.
(149)
Субсидията също така е ограничена до определен регион, тъй като се предоставя единствено в ограничен определен географски район, където е установен производителят износител. Тази област е „насърчавана“ със закон, приет от орган на централното управление, а именно Циркуляр на Държавния съвет относно някои политики за развитието на големите западни региони на Китай (за повече подробности вж. съображение 233 по-долу). В този циркуляр изрично се посочва механизмът за ценообразуване на електропреноса и електроснабдяването като едно от средствата за постигане на развитие на определени сектори. Понеже цените на електроенергията за тази област се определят от централен орган, тази субсидия е също и специфична за географски район по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(150)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Ползата за производителите износители е изчислена чрез разликата между действителната платена цена на електроенергията на Kwh, и цената, която би трябвало да е платена на Kwh от големите промишлени ползватели, умножена по обема на електроенергията, потребявана по време на ПР. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(151)
Един от съдействащите включени в извадката производители износители, който принадлежи към Panhua Group (т.е. CWSS) е реализирал полза от тази по-ниска цена на електроенергията. Установеният процент на субсидията за Panhua Group възлиза на 0,14 %.
(152)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,07 %.
(153)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 0,17 %.
3.3.1.5. Доставка на различни стоки на занижени цени
(154)
В жалбата става дума за редица други стоки, доставени от ПКНР на производители на СОП посредством ДП. По-специално в жалбата са изброени редица конкретни сделки свързани с доставка на няколко стоманени продукта, произведени от ДП, включително железноруден концентрат, пелети, агломерат, скрап, заготовки, сплави и много други. От жалбата е видно, че цените за доставка на тези стоки са определяни посредством различни елементи и/или референтни стойности и че в зависимост от различните стоки и дали сделката се отнася до свързани страни, са били определяни тавани на цените или корекции.
(155)
Отговорът на ПКНР беше, че по време на ПР не е имало такава програма за производители на стомана. Предвид липсата на допълнителна информация от ПКНР за тази програма, Комисията основа констатациите си на наличната по случая информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
(156)
Доколкото цените на различните стоки, посочени по-горе, не отразяват правилно ценообразуване, тази програма подлежи на изравняване съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 6, буква г) от основния регламент. Сложността на различните сделки за доставка на тези стоки и на съответните им договори, които не бяха налични в документацията на процедурата, обаче не позволиха на Комисията да стигне до твърдо заключение относно тази програма. Поради това Комисията реши повече да не оценява програмата.
3.3.2. ПРЕФЕРЕНЦИАЛНИ ЗАЕМИ И ЛИХВИ ЗА СЕКТОРА НА СОП
а) Въведение
(157)
Жалбоподателят твърди, че производителите на СОП реализират полза от ниските (субсидирани) лихвени проценти от държавните търговски банки и правителствените банки, в съответствие с политиката на ПКНР да подпомага и развива разширяването на китайската стоманодобивна промишленост съгласно петилетните планове.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(158)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заеми за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; от банки, в които ПКНР не е акционер, и от банки, които са чуждестранна собственост. ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за стоманодобивната индустрия. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(159)
Комисията също така поиска информация за държавната собственост на банките и финансовите институции, но ПКНР не я предостави с аргумента, че не разполага с такава документация. Едва ли е вероятно ПКНР да не е запознато с активите, които притежава, но се отбелязва, че според публично достъпната информация (45) (46) ПКНР е мажоритарен акционер в много от големите банки със седалище в Китай и поради това, както в случая на ДП, производители на ГВС и ХВС, то има достъп до уставите на банките, където подробно е описана структурата на собствеността им. В този смисъл се отбелязва също, че съгласно член 61 от Закона за търговските банки [2003 г.] банките „подават счетоводните отчети, отчетите за приходи и разходи и други финансови отчети и статистически доклади и документи на банковия регулативен орган на Държавния съвет на Китайската народна република“.
(160)
Комисията поиска също информация (в рамките на специален въпросник - приложение А) относно структурата на правителствения контрол в засегнатите китайски банки и изпълнението на правителствените политики или обслужването на интереси във връзка със стоманодобивната промишленост (т.е. съвети на директорите и съвети на акционерите, протоколи от заседания на акционерите/директорите, политики за кредитиране и оценка на риска по отношение на заеми, отпускани на съдействащите производители износители). Въпреки това в отговорите на въпросника ПКНР попълни само едно приложение А, което съдържа обща информация (предимно взета от уебсайтовете на банките). Повечето конкретна информация, изисквана в приложение А, не беше предоставена. На някои от въпросите ПКНР отговори, че не разполага с такава информация към настоящия момент, а на други въпроси даде информация само за определени банки (например бяха предоставени уставите само на осем банки). В писмото за искане на допълнителна информация Комисията повтори своето искане и прикани ПКНР да предостави всички данни, които първоначално са изисквани във въпросника. В отговора на писмото ПНКР предостави някои допълнителни данни. Отговорът обаче продължаваше да бъде непълен, като не бяха предоставени по-голямата част от поисканите данни (напр. процента на държавна собственост в държавните банки, уставите на някои банки, посочени във въпросника, пълни отговори на въпросите в приложение А).
(161)
Във въпросника и в писмото за искане на допълнителна информация и още веднъж по време на посещението за проверка на място Комисията поиска циркулярите на Китайската народна банка (КНБ) относно разширяването на лихвената политика на финансовите институции (YinFa [2003 г.] № 250 и YinFa [2004 г.] № 251). Комисията научи за съществуването на тези циркуляри в хода на предишно разследване. Вместо да предостави тези циркуляри обаче, ПКНР препрати Комисията към сайта на КНБ за информация във връзка с лихвената политика на финансовите институции. По време на проверката бяха представени два документа, но те бяха просто разпечатки от уебсайта. Отбелязва се, че на сайта на КНБ не можа да бъде открито пълното съдържание на тези циркуляри.
(162)
Комисията поиска също така циркулярът на КНБ относно измененията от 8 юни 2012 г. да бъде предоставен по време на проверката на място. ПКНР не предостави циркуляра, а обща информация, разпечатана от уебсайта на КНБ относно корекцията на референтните лихвени проценти.
(163)
Комисията също така поиска от ПКНР да уреди срещи с конкретни банки, за да потвърди информацията относно преференциалните заеми за производителите на СОП. ПКНР обаче не организира такива срещи и заяви, че не е в състояние да повлияе на държавните банки с оглед на организирането на такива срещи. Отбелязва се, че в писмото от 7 юни 2012 г., предхождащо проверката, Комисията е пояснила, че ще е готова да започне един ден по-рано, за да отдели повече време на проверката, ако ПКНР прецени, че банките могат да предоставят най-компетентни разяснения и пояснения във връзка с преференциалното кредитиране. Поради това Комисията поиска от ПНКР да потвърди присъствието на банките преди проверката, за да може проверяващият екип да извърши необходимата подготовка. В писмото си от 15 юни 2012 г. ПКНР заяви, че ще продължи да изисква от банките да съдействат, но не може да ги принуди да го направят. В крайна сметка едва на първия ден от проверката екипът на Комисията беше уведомен, че представител на Китайската строителна банка (China Construction Bank) е на разположение за въпроси и обяснения. Тъй като Комисията не беше уведомена за това (въпреки конкретното искане в писмото, предхождащо проверката), не беше възможно да се отправят конкретни въпроси за договори и условия за заеми, а само въпроси от общ характер. Не беше представена документация в подкрепа на изявленията на представителя на Китайската строителна банка с обяснението, че всички поискани от Комисията документи са поверителни и за вътрешна употреба.
(164)
ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент. Поради това неоказване на съдействие възникна необходимостта освен съответните документи на правителството, представени от други страни, да се използва и информация от вторични източници, в това число жалбата и публично достъпната информация, получена през интернет.
в) Констатации от разследването
(165)
Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с висока степен на държавна намеса, тъй като по-голямата част от по-големите банки са държавни. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерите/собствениците на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които разполагат с държавна власт или я упражняват (публични организации), Комисията също така потърси информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(166)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар; Съгласно изследването на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на Китай (47), делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „Високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (48) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (49). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Селскостопанска банка, Национална банка на Китай, Китайска строителна банка, Банка на съобщенията и Промишлена и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (50).
(167)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с стоманодобивната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Въпреки това, както е посочено в съображение 160 по-горе, ПКНР предостави много ограничена информация в това отношение. Следователно се наложи Комисията да използва наличната информация. Въз основа на наличните данни тя стигна до заключението, че посочените банки се контролират от държавата и упражняват държавна власт по такъв начин, че действията им биха могли да бъдат приписани на държавата. Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank за 2006 г. относно китайския банков сектор, от прегледа на СТО за политиката на Китай (2010 г. и 2012 г.), Докладът на световната банка „Китай 2030 г.“, информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране; като е налице информация, че те може би възлизат едва на 1 % от китайския пазар (51). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (52).
(168)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация беше констатирано, че най-малко 14 от 17-те докладвани банки са държавни, включително основните търговски банки в Китай като Банка на Китай, Китайска строителна банка и Промишлена и търговска банка на Китай. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка със стоманодобивната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това заключението е, че банките се контролират от държавата и упражняват държавна власт по такъв начин, че действията им биха могли да бъдат приписани на държавата. По тази причина държавните банки в Китай следва да бъдат считани за публични организации.
(169)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар, е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. В действителност разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в Китай. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г.“ („Циркуляр 251“). От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен процент на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, лихвените проценти не регистрират възходящо развитие. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображения 161 и 162 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от май 2011 г насам, когато Комисията е приключила своето антисубсидийно разследване за фина хартия с покритие (53), констатира се, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки.
ПНКР не предостави доказателства за промени в ситуацията, установена в разследването за фина хартия с покритие, поради което въз основа на наличните факти и другите посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е останала същата за целия ПР.
(170)
Комисията също така се зае да анализира дали ПКНР възлага и нарежда на частните търговски банки в Китай да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производители на стоманени продукти с органично покритие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(171)
От раздела по-горе относно държавната намеса в банковия сектор (съображения 165-169 е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие, тъй като публични организации (държавни търговски банки) (54) са заети с тази дейност и заемат преобладаваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти в размер, по-нисък от пазарния. Сега трябва да се определи дали тази политика обхваща частните доставчици.
(172)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавни търговски банки и за частни търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) „да определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки „да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(173)
Също в членове 24 и 25 от Постановление № 35- Политики за развитието на черната металургия се ограничава предоставянето на заеми само до дружества, които изпълняват политиките за национално развитие в областта на черната металургия и не се прави разграничение между държавни и частни търговски банки.
(174)
Освен това гореспоменатите циркуляри на КНБ (в съображения 161 и 162) също за задължителни и за частните търговски банки.
(175)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на производителите на стоманени продукти с органично покритие обхваща и частните банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлените политики“ (55).
(176)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който китайските банки оценяват кредитния риск на производителите на СОП, преди да вземат решение дали да им предоставят кредити или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в Китай, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на заявлението за кредит, описание на заявлението за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос. ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията за проверка на включените в извадката производители износители. И двете групи включени в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск, преди да предоставят заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че такъв анализ на риска се извършва. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения. Следва да се отбележи, че нито един от включените в извадката групи производители износители няма кредитен рейтинг.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше многократно изискана от заинтересованите страни и се счита за ключова, inter alia, поради i) констатацията от доклада на МВФ от 2006 г., в който се заключава, че либерализацията на банковия сектор в Китай е непълна и кредитният риск не е правилно отразен (56), ii) доклада на МВФ от 2009 г., в който беше подчертана липсата на либерализация на лихвените проценти в Китай (57), iii) доклада на МВФ от 2010 г. по държави, в който се твърди, че цената на капитала в Китай е относително ниска, понякога отпускането на кредити се определя от неценови механизми, а високият процент на икономии в дружествата е отчасти свързан с ниската стойност на различни ресурси (включително капитал и земя) (58), iv) икономическото проучване за Китай на ОИСР от 2010 г. (59) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор на Китай (60), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции остава преобладаващо държавна, което води до въпроса доколко решенията за отпускане на заеми от страна на банките се основават изцяло на търговски съображения, предвид че обичайната им функция изглежда е тази на правителствени агенции, свързани с държавата.
г) Финансово участие
(179)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които се считат за публични организации, защото разполагат с държавна власт и изпълняват правителствени функции. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 169, налице е ясна намеса от държавата (в лицето на КНБ) в начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заеми, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от Постановление № 35 на КНРР - Политики за развитието на черната металургия (61), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече е обяснено в съображение 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 159-164.
Поради това Комисията заключава, че по отношение на заемите, предоставяни от държавни търговски банки в Китай, е налице финансово участие в полза на производителите на стоманени продукти с органично покритие под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и в резултат това означава, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(180)
С оглед на анализа в съображения 170-175 по-горе беше установено, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на СОП и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
д) Полза
(181)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Тъй като беше установено, че заемите, отпускани от китайски институции, различни от държавните, не предоставят подходяща пазарна референтна стойност (на частните банки се възлага и нарежда от ПКНР), същата беше конструирана по метода, описан в съображения 191 и 192 по-долу.
е) Специфичност
(182)
Стоманодобивната промишленост принадлежи към категория „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за други публични органи и за икономическите оператори. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател показва по какъв начин ПКНР провежда дадена политика, за да насърчи и подкрепи групи предприятия или промишлени сектори, като например стоманодобива/производството на СОП, класифицирани в Азбучния указател като „Насърчавани“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, inter alia, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правно обвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на стоманени продукти с органично покритие.
(183)
В допълнение, Постановление № 35 - Политики за развитие на черната металургия, по-специално членове 24 и 25, ограничават предоставянето на заеми само до стоманодобивни предприятия, които изцяло изпълняват политиките за развитие на черната металургия.
(184)
Жалбоподателят също така представи доказателства, че някои други държавни планове и документи възлагат и нареждат финансово подпомагане на стоманодобивната промишленост като цяло, а също и в някои специфични географски райони на Китай (62) (63).
(185)
Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които изпълняват политиките за развитие на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(186)
Разследването показа, че двете групи включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през периода на разследването.
ж) Заключение
(187)
Поради това финансирането на сектора за стоманени продукти с органично покритие следва да се счита за субсидия.
(188)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
з) Изчисляване на размера на субсидията
(189)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент, ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(190)
Както е обяснено по-горе (съображения 165-178), тъй като заемите, предоставени от китайските банки, показват наличие на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразяват лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по метода, описан по-долу. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(191)
При конструирането на подходяща референтна стойност беше счетено за обосновано да бъдат приложени китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. В действителност, при положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно да не се приема едно към едно кредитоспособността на китайските износители, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(192)
По отношение на гореизложеното, както е обяснено в съображения 160, 163 и 164 както от ПКНР, така и от съдействащите производители износители беше поискано да предоставят информация за политиките за кредитиране на китайските банки и за начина на отпускане на заеми на производителите износители. Страните не предоставиха тази информация, въпреки че многократно бяха приканвани, и отказаха достъп до държавните банки. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“ (спекулативни): BB при Bloomberg, като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през ПР лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(193)
Процентът на субсидията, определен за тази схема по време на ПР за включените в извадката производители износители, възлиза на 0,25 % за дружествата от групата Huadong Group и на 0,89 % за дружествата от групата Panhua Group.
(194)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,58 %.
(195)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 0,97 %.
3.3.3. КАПИТАЛОВИ ПРОГРАМИ
(196)
В жалбата бяха изложени редица предполагаеми програми за субсидиране във връзка с капитала на невключени в извадката производители износители и/или на такива, които не оказват съдействие на разследването. Комисията прикани ПКНР да предостави информация за тези програми в първоначалния и допълнителния въпросник и впоследствие му даде достатъчно възможности да отговори. ПКНР възприе становището, че ще отговаря единствено във връзка с предполагаемите програми за субсидиране на двамата включени в извадката производители износители и запази това становище по време на цялата процедура.
(197)
Значителната степен на неоказване на съдействие в настоящата процедура попречи на Комисията да събере информация и доказателства относно програмите, посочени в жалбата. Комисията установи, че включените в извадката производители износители не са се възползвали от тази програми. Поради това се наложи Комисията да установи наличието на програми за субсидиране и да определи остатъчно мито, въз основа на доказателствата по случая съгласно разпоредбите на член 28, параграф 1 от основния регламент, по отношение на всички останали програми, за които ПКНР не предостави информация, и които не са били достъпни за включените в извадката производители износители, нито са използвани от тях.
3.3.3.1. Замяна на дълг срещу капитал
а) Описание
(198)
В жалбата се посочват доказателства, че през 2000 г. редица производители на стомана са участвали в замени на дълг срещу капитал, като общият размер е възлизал на 62,5 млрд. RMB дълг. Твърди се, че размерът на задълженията на държавните стоманодобивни предприятия към държавните търговски банки (ДТБ) е отписан в замяна на капитал, с участието на четири китайски дружества за управление на активи (ДУА), което не е извършено при пазарни условия. В жалбата освен това се твърди, че ДУА са специално създадени с цел освобождаване от големи необслужвани заеми в ключови отрасли, в това число стоманодобива, и преструктуриране на задълженията на ДП inter alia чрез замени на дълг. Предвид факта, че ПКНР не предостави информация за тази програма, Комисията направи своите констатации въз основа на наличната информация по случая, в съответствие с член 28 от основния регламент (вж. съображения 33-35 по-горе). По същата причина член 28 от основния регламент се прилага и за програмите „Вливане на капитал“ и „Неизплатени дивиденти“, описани в съображения 204-215 по-долу.
б) Констатации от разследването
(199)
Констатациите във връзка с тази програма се основават на информацията, представена в жалбата. Замените на дълг срещу капитал представляват финансово участие под формата на вливане на капитал и/или заем по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, или под формата на пропуснати приходи в резултат на отписан или неизплатен дълг по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Това финансово участие е предоставено чрез публични организации, участващи в тези сделки, т.е. четирите ДУА и няколко ДТБ (вж. съображение 168 по-горе). При липсата на съдействие от ПКНР наличните доказателства показват, че ДУА са публични организации, тъй като са специално създадени от ПКНР с цел освобождаване от големите необслужвани заеми в ключови отрасли, в това число стоманодобива, и преструктуриране на задълженията на ДП. Поради това се счита, че те упражняват държавна власт.
(200)
Освен това жалбоподателят представи prima facie доказателства, че отписването на огромни по размер задължения не е осъществено при пазарни условия, тъй като ПКНР не е извършило обичайно извършваната от частните инвеститори оценка на приемливата норма на възвращаемост, която с течение на времето ще бъде генерирана от тази замени. Вместо това в жалбата се твърди, че ПКНР е осъществило замяна на задължения в голям размер за капитал, с цел намаляване на съотношението пасиви/активи в стоманодобивните предприятия и увеличаване на тяхната конкурентоспособност, без да вземе предвид търговските съображения, както би направил един частен инвеститор. След внимателен анализ на предоставената в жалбата информация и в отсъствието на друга информация по случая, Комисията стигна до заключението, че тези мерки водят до полза по смисъла на член 6, буква а) от основния регламент.
(201)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като е ограничена само до определени предприятия, в които държавата участва, финансирането е предоставено въз основа на собствена преценка и не съществуват обективни критерии. Поради това заключението е, че тази програма представлява подлежаща на изравняване субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(202)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза е еднократна и се равнява на пълния размер на замяната на дълг срещу капитал, т.е. размера на опростения дълг. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се разпределя върху ПР въз основа на нормалния срок на амортизация на активите на получателите. Размерът се коригира чрез добавяне на лихвата за същия срок, за да бъде отразена стойността на ползата в течение на времето и да бъде установена цялата полза от тази схема за получателите. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към обема на производство на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията не зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(203)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,05 %. Не беше необходимо да се изчислява процентът на субсидията за включените в извадката и други съдействащи производители, по причините, описани в съображения 196 и 197.
3.3.3.2. Вливане на капитал
а) Описание
(204)
В жалбата се твърди, че ПКНР през годините е предоставяло значителни парични средства на стоманодобивните предприятия посредством вливане на капитал. Съгласно жалбата ПКНР (чрез различни държавни предприятия) е придобило акции в дружества, в които вече е било мажоритарен акционер, без да придобива допълнителни акционерни права. Жалбата също така посочва конкретни сделки с участието на контролирани от държавата субекти, включително Китайската международна капиталова корпорация (CICC) и SASAC.
б) Констатации от разследването
(205)
Тъй като ПКНР не е предоставило информация относно тази програма (вж. съображения 196 и 197 по-горе), констатациите във връзка с нея се основават на информацията, съдържаща се в жалбата и подкрепена от достатъчно други източници. Вливането на капитал представлява директно прехвърляне на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Това финансово участие е предоставено от правителството посредством публични организации, страни по тези сделки, в това число CICC и SASAC. В жалбата се посочват конкретни доказателства за вливане на капитал в едно държавно стоманодобивно предприятие, в което CICC действа като основен гарант и управител на емитирането на акции. Според информацията в жалбата CICC е 51 % собственост на държавата и е контролирана от SASAC, която при документираните в жалбата конкретни сделки е действала като субекта на ПКНР, контролиращ държавното стоманодобивно предприятие (за анализ на функциите на SASAC вж. съображения 64-66 по-горе). Поради това тези сделки са извършени от ПКНР чрез публични организации по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и съответната юриспруденция на СТО.
(206)
Счита се, че това вливане на капитал води до полза за получателите по смисъла на член 6, буква а) от основния регламент, тъй като не е в съответствие с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори. Несъответствието на вливането на капитал с практиката на частните инвеститори е доказано в подробности в жалбата. По отношение на конкретните сделки в жалбата се посочва първо, че държавното стоманодобивно предприятие е платило прекалено висока цена за своя дял емитирани акции, което не отговаря на справедливите пазарни условия, и второ, че е използвало набраните средства за закупуване на държавни активи и капиталови инвестиции на цени под пазарните. От жалбата също така е видно, че ПКНР е платило същата цена като другите инвеститори, въпреки че неговите акции са били с по-ниска стойност, тъй като са имали различни права и перспективи от акциите, продавани на другите акционери.
(207)
Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, тъй като са предоставени на ограничен брой определени предприятия, в които правителството има дял. Поради това заключението е, че тази програма представлява подлежаща на изравняване субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(208)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на вливането на капитал. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се разпределя върху ПР въз основа на нормалния срок на амортизация на активите на получателите. Размерът се коригира чрез добавяне на лихвата за същия период, за да бъде отразена стойността на ползата в течение на времето и да бъде установена цялата полза от тази схема за получателите. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към обема на производство на получателите по време на ПР като съответния знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(209)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,08 %. Не беше необходимо да се изчислява процентът на субсидията за включените в извадката и други съдействащи производители, по причините, описани в съображения 196 и 197.
3.3.3.3. Неизплатени дивиденти
а) Описание
(210)
В молбата се твърди, че съобразно политиката на ПКНР държавните предприятия, включително производителите на стоманени продукти с органично покритие, не са длъжни да плащат дивиденти на правителството като техен собственик, дори когато имат печалба. В резултат на това в рамките на тази програма държавните стоманодобивни предприятия са в състояние да финансират значителни инвестиции чрез неразпределената печалба, която не е разпределена под формата на дивиденти.
б) Констатации от разследването
(211)
Тъй като ПКНР не е предоставило информация относно разпределението на дивиденти от държавните стоманодобивни предприятия (вж. съображения 196 и 197 по-горе), констатациите във връзка с тази програма се основават на информацията, съдържаща се в жалбата и подкрепена от достатъчно други източници. Неизплатените дивиденти трябва да бъдат считани за скрита форма на безвъзмездни помощи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент или за пропуснати приходи по член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПКНР не получава дивиденти, който обичайно се изплащат на частните инвеститори, собственици на акциите. Тази скрита форма на безвъзмездни помощи се предоставя от правителството чрез субекта, който пряко държи акциите на държавните стоманодобивни предприятия, който по същество е SASAC. Анализът на SASAC показва, че тази комисия изпълнява правителствени функции (за подробности вж. съображения 64-66 по-горе).
(212)
Счита се, че пълният размер на неизплатените дивиденти води до полза за получателите държавни стоманодобивни предприятия по смисъла на член 6, буква а) от основния регламент, тъй като не е в съответствие с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, които изискват разпределение на дивиденти съобразно притежаваните от тях акции. За ДП с частично участие на частни инвеститори размерът на ползите се равнява на размера на неизплатените дивиденти, разпределени между тях на пропорционален принцип.
(213)
Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като са предоставени на ограничен брой определени предприятия, в които правителството има дял. Поради това заключението е, че тази програма представлява подлежаща на изравняване субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(214)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на неизплатените дивиденти. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на публично достъпната финансова информация за получателите. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията е разпределен върху целия оборот на получателите през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(215)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 1,36 %. Не беше необходимо да се изчислява процентът на субсидията за включените в извадката и други съдействащи производители, по причините, описани в съображения 196 и 197.
3.3.4. ПРОГРАМИ ЗА ПОДОХОДНО ОБЛАГАНЕ И ДРУГИ ПРЕКИ ДАНЪЦИ
3.3.4.1. Данъчни политики за приспадане на разходите за научноизследователска и развойна дейност (НИРД)
(216)
Тази схема предоставя полза за дружества, които въвеждат нови технологии, нови продукти или нови техники за производството им. Допуснатите за участие дружества могат да намалят подоходния корпоративен данък с 50 % от действителните разходи за одобрените проекти.
(217)
Трябва да се отбележи, че в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация ПКНР се ограничи до схемите, използвани от включените в извадката дружества, но въпреки това то не предостави информация за тази схема, при все че едно включено в извадката дружество съобщи в отговора си на въпросника за реализирани ползи по тази схема. Когато по време на проверката на място необходимата информация беше поискана повторно, ПКНР даде частичен допълващ отговор относно тази програма. Въпреки предоставянето със закъснение на тази информация, екипът за проверката поиска разяснения по няколко въпроса (вж. съображение 219 по-долу), но те не бяха предоставени. В резултат на това се наложи Комисията да основе констатациите си на наличните факти.
а) Правно основание
(218)
Тази схема представлява преференциално данъчно облагане съгласно член 30, параграф 1 от Закона за корпоративното данъчно облагане на КНР (Постановление № 63 на Председателя на Китайската народна република, в сила от 1 януари 2008 г.), член 95 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР (Декрет №512 на Държавния съвет на КНР) и Наръчника за ключовите области (Съобщение № 6, 2007 г.). ПКНР не предостави Декрет № 512 и Съобщение № 6 в настоящата процедура.
б) Допустимост
(219)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази схема в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. В представения документ по време на проверката на място ПКНР твърди, че от облагаемия доход могат да бъдат приспадани само „разходи за НИРД, направени от предприятията за разработване на нови технологии, нови продукти и нови умения“. ПКНР обаче не обясни значението на термините „нови технологии“, „нов продукт“ и „нови умения“. Комисията се опита да уточни значението на тези термини по време на проверката на Zhejiang Huadong, но дружеството не беше в състояние да даде конкретно обяснение и отговори, че това са само общи термини.
(220)
В разследването за фина хартия с покритие се установи, че до участие в схемата се допускат само проектите за научни изследвания и развитие на дружествата от секторите за нови и високи технологии, получаващи подкрепа от държавата, както и проектите, посочени в Наръчника за ключовите области за високотехнологичните сектори, като проектите в рамките на настоящия Приоритет за развитие, приет от Комисията за национално развитие и реформи (64). Предвид факта, че в настоящата процедура не беше предоставена нова значима информация, която би оспорила това заключение, беше установено, че схемата не е общодостъпна, тъй като се допускат за участие само определени сектори/дружества/проекти.
в) Практическо приложение
(221)
Според отговора на ПКНР дружествата, които възнамеряват да кандидатстват за това данъчно облекчение, следва да подадат данъчната си декларация и „други необходими документи“ на данъчния орган, без да се посочва кои са тези други необходими документи. В разследването за фина хартия с покритие беше установено, че всяко дружество, което възнамерява да кандидатства за полза от тази схема трябва да подаде подробна информация за проектите за НИРД в местната Служба по наука и технология, а след разглеждането им данъчната служба издава известия за одобрение. След одобрението размерът на корпоративния подоходен данък се намалява с 50 % от действителните разходи за одобрените проекти (65).
г) Констатации от разследването
(222)
Тази схема беше използвана от един от съдействащите производители износители, Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd по време на ПР. Поради неоказването на съдействие от ПКНР и поради закъснелите и непълни отговори относно тази схема, не беше възможно да се определи процедурата за кандидатстване и одобряване на дружествата, които реализират полза от схемата. Както беше посочено по-горе, Комисията трябваше отчасти да разчита на фактите, установени по време на разследването за фина хартия с покритие.
д) Заключение
(223)
С оглед на това схемата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати приходи за правителството, което води до полза за дружествата получатели.
(224)
Беше поискано от ПКНР да предостави информация относно критериите за допустимост с оглед на получаването на ползи от тази схема и относно използването на субсидията, за да се установи до каква степен достъпът до субсидията е ограничен до определени предприятия и дали тя е специфична по смисъла на член 4 от основния регламент. ПКНР не предостави такава информация в отговорите на въпросника и на писмото с искане за допълнителна информация. Освен това, предоставената информация по време на посещението за проверка на място изглежда е непълна, предвид констатациите в разследването за фина хартия с покритие по отношение на същата схема, която е използвана от дружествата. С оглед на изискването на член 4, параграф 5 от основния регламент, съгласно което констатирането на специфичност „се обосновава ясно“ с помощта на преки доказателства, се наложи Комисията да основе констатациите си на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Най-достоверните налични факти включваха и констатациите на разследването за фина хартия с покритие.
(225)
Схемата на субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например тези от сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие. В допълнение към това, липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до субсидията, както и доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично в съответствие с член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент; Следва да се отбележи, че неоказването на съдействие от органите на ПКНР не позволява на Комисията да оцени наличието на такива обективни критерии.
(226)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(227)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на допълнителното 50-процентно намаляване на действителните разходи за научни изследвания и развитие при одобрените проекти. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(228)
Един от съдействащите включени в извадката производители износители, а именно Huadong Group е реализирала полза от тази схема. Установеният процент на субсидията за Huadong Group възлиза на 0,19 %.
(229)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,09 %.
(230)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за включените в извадката съдействащи дружества, т.е. възлиза на 0,19 %.
3.3.4.2. Данъчни облекчения за централните и западните региони
(231)
Тази схема предоставя полза на дружества със седалище в централните и западните региони. Допуснатите за участие дружества подлежат на преференциален подоходен данък в размер на 15 % вместо нормалната данъчна ставка в размер на 25 %, приложима за Китай.
(232)
Беше поискано от ПКНР да предостави информация за тази схема във въпросника, в писмото с искане на допълнителна информация и още веднъж по време на посещението за проверка на място. В отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация ПКНР не отговори на въпросите и заяви, че тази програма вече не е в сила, тъй като срокът ѝ е изтекъл на 31 декември 2010 г., както и че никакви включени в извадката дружества не са реализирали полза от тази схема през ПР. Това обаче противоречи на отговорите на един от производителите износители (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) и на доказателствата, събрани по време на посещението за проверка на място на това дружество.
а) Правно основание
(233)
Тази схема се предвижда като преференциално данъчно третиране с Известие за изгодни данъчни политики за развитие на Западния регион (издадено от Министерството на финансите, Обща данъчна служба и Обща митническа служба, в сила от 1 януари 2001 г.), актуализирано с Известие за допълнително прилагане на данъчни политики за стратегия на развитието на Западния регион (издадено от Министерството на финансите, Обща данъчна служба и Обща митническа служба, в сила от 1 януари 2011 г.), което удължава срока на валидност на програмата до 31 декември 2020 г.
б) Допустимост
(234)
Следва да се отбележи, че ПКНР не отговори на нито един от въпросите във връзка с тази схема във въпросника, в писмото с искане на допълнителна информация и по време на посещението за проверка на място. При все това според Известието за изгодни данъчни политики за развитие на Западния регион това преференциално данъчно облагане е достъпно за „насърчаваните“ предприятия в Западния регион („насърчавани“ се отнася до предприятия, чиято основна дейност съставлява 70 % от общите приходи, както е посочено в каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, насърчавани от държавата). По време на посещението за проверка на място на Chongqing Wanda дружеството потвърди, че основанието за преференциалната данъчна ставка е, че те принадлежат към „насърчаваната“ категория сектори в Западния и Централния регион.
в) Практическо приложение
(235)
Нито ПКНР, нито Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd предоставиха информация за дейността и управлението на тази програма. Според Циркуляра на Държавния съвет относно някои политики за развитието на големите западни региони на Китай е необходимо одобрение на народните правителства на ниво провинция за намаляване на нормалната данъчна ставка в размер на 25 % на преференциална данъчна ставка в размер на 15 %. В годишната данъчна декларация на дружеството приспаднатият (освободен) размер на подоходния данък е посочен в точка 28 - приспаднати данъци.
г) Констатации от разследването
(236)
Тази схема е използвана от един от съдействащите производители износители, Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd по време на ПР. Поради неоказването на съдействие от ПКНР е трудно да се определи процедурата за кандидатстване и одобряване на дружествата, които реализират полза от схемата. Комисията трябваше да достигне до собствени заключения въз основа на представените документи, които съставляват правното основание на схемата, без да е в състояние да потърси обяснение от ПКНР.
д) Заключение
(237)
С оглед на това схемата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати приходи за правителството, което води до полза за дружествата получатели.
(238)
Беше поискано от ПКНР да предостави информация относно критериите за допустимост с оглед на получаването на ползи от тази схема и относно използването на субсидията, за да се установи до каква степен достъпът до субсидията е ограничен до определени предприятия и дали тя е специфична по смисъла на член 4 от основния регламент. ПКНР не представи такава информация. С оглед на изискването на член 4, параграф 5 от основния регламент, съгласно което констатирането на специфичност „се обосновава ясно“ с помощта на преки доказателства, наложи се Комисията да основе констатациите си на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
(239)
Схемата на субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 3 от основния регламент предвид на това, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определени предприятия и промишлени сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например тези от сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие в определени региони на Китай. В допълнение към това, липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до субсидията, както и доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично в съответствие с член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент; Следва да се отбележи, че неоказването на съдействие от органите на ПКНР не позволява на Комисията да оцени наличието на такива обективни критерии.
(240)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(241)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциална ставка за данъчно облагане. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(242)
Установеният процент на субсидията за Panhua Group възлиза на 0,03 %.
(243)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,02 %.
(244)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 0,04 %.
3.3.5. ДРУГИ ПРОГРАМИ ЗА ПОДОХОДНО ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ, ЗА КОИТО ПКНР ПРЕДОСТАВИ НЕДОСТАТЪЧНИ ОТГОВОРИ ИЛИ ИЗОБЩО НЕ ПРЕДОСТАВИ ОТГОВОРИ
(245)
В жалбата бяха изложени редица предполагаеми програми за субсидиране на невключени в извадката производители износители и/или неоказващи съдействие на разследването. Комисията прикани ПКНР да предостави информация за тези програми в първоначалния и в допълнителния въпросник и впоследствие му даде достатъчно възможности да отговори. ПКНР възприе становището, че ще отговаря единствено за предполагаемите програми за субсидиране на двамата включени в извадката производители износители и запази това становище по време на цялата процедура. За някои от тези програми обаче ПКНР предостави информация и доказателства, че те са преустановени и не са били в сила по време на ПР. Комисията взе предвид в констатациите си тези представени от ПКНР доказателства.
(246)
За всички други програми ПКНР не предостави нито информация, нито доказателства. Значителната степен на неоказване на съдействие в настоящата процедура попречи на Комисията да събере информация и доказателства за участието на производителите износители в програмите, посочени в жалбата. Комисията потвърди, че включените в извадката производители износители не са допуснати за участие или не са се възползвали от тези програми (основно поради факта, че те са частни дружества, или са извън обхвата на приложение на програмата, или сравнително малки по размер). Поради това се наложи Комисията да установи наличието на тази програма и да определи остатъчно мито въз основа на доказателствата по случая съгласно разпоредбите на член 28, параграф 1 от основния регламент, по отношение на всички останали програми, за които ПКНР не предостави информация, и които не са били достъпни за включените в извадката производители износители, нито са използвани от тях.
3.3.5.1. Данъчен кредит за закупуване на производствено оборудване, произведено в рамките на страната
а) Описание
(247)
Тази програма дава на дружествата право на данъчен кредит за закупуване на оборудване, произведено в рамките на страната, ако даден проект отговаря на промишлените политики на ПКНР. Към пределното увеличаване на данъчното задължение от предходна година може да се приложи данъчен кредит до 40 % от цената на закупуване на оборудване, произведено в страната.
б) Правно основание
(248)
Правното основание на тази програма са Временните мерки за данъчен кредит за предприятия с цел инвестиция в произведено в рамките на страната оборудване за проекти за технологично обновяване от 1 юли 1999 г. и Известие на Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политиката в областта на данъчните облекчения и освобождаването от данъци върху доходите на предприятията по отношение на техните инвестиции при закупуване на произведено в страната оборудване, № 52 [2008 г.] на Държавната данъчна администрация, в сила от 1 януари 2008 г.
в) Неоказване на съдействие
(249)
ПКНР отговори, че програмата е преустановена от януари 2008 г. съгласно гореспоменатото Известие № 52 и, доколкото му е известно, програмата не е заменена с друга. Комисията поиска от ПКНР да предостави допълнителна информация, а именно срок за поетапното премахване на ползите. ПКНР не предостави исканата информация и ограничи отговорите във връзка с действителните ползи, реализирани от всички производители на СОП, като просто се позова на отговорите на включените в извадката производители. Комисията вече обясни основанията да си да поиска от ПКНР информация за всички производители на СОП, а не само на включените в извадката (вж. съображения 34 и 35 по-горе). Освен това ПКНР също така не предостави информация по отношение на включените в извадката производители, а просто се позова на техните отговори. Комисията счита, че това не е достатъчно доказателство за преустановяването на програмата, без допълнителни доказателства за поетапното премахване на действителните ползи по програмата и потенциалните ѝ заместители. В рамките на тази програма данъчното облекчение (т.е. данъчният кредит), начислено през дадена година, може да се използва през различна данъчна година, което означава, че ползите се простират извън срока им на действие, дори ако междувременно програмата е преустановена. Оказва се, че други „преустановени“ данъчни програми са продължили да водят до ползи няколко години след датата на официалното им прекратяване. Възможно е също така ползи в необичайно голям размер да бъдат разпределени във времето. При липсата на предоставена от ПКНР информация в това отношение, Комисията основава констатациите си на информацията по случая (съдържаща се в жалбата), в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(250)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя предоставя полза на получателите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, равностойна на данъчните икономии. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като данъчната икономия зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Тъй като програмата не е разглеждана досега в антисубсидийни процедури от институциите на Съюза, а и при липса на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение, издадено от властите на САЩ. Когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия настоящ регламент се взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял с течение на времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията, първоначалният процент на субсидията, установен във въпросното разследване, се използва като размер на субсидията и в настоящия случай.
(252)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,38 %, което отговаря на процента за схемата съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (стр. 26) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от данъчни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (66).
3.3.5.2. Политики на преференциално данъчно облагане за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
а) Описание
(253)
Тази схема позволява на дружествата, кандидатствали успешно за Сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от Съюза в разследването за фина хартия с покритие, както и от властите на САЩ (67).
б) Правно основание
(254)
Правното основание на тази програма са член 28 Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР (№ 63, обнародван на 16 март 2007 г.) и Административните мерки за определяне на предприятия в областта на високите и новите технологии, както и Известие на Държавната данъчна администрация по въпроси относно корпоративното данъчно облагане на предприятия в областта на високите и новите технологии (Go Seil Ad [2008 г.] № 985).
в) Неоказване на съдействие
(255)
ПКНР отговори, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са реализирани по програмата. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането от ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35). Поради това констатациите на Комисията относно тази програма се основават на наличната информация по случая (констатациите на разследването за фина хартия с покритие и жалбата по настоящия случай) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(256)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тай като тя e ограничена само до някои предприятия и отрасли, класифицирани като „насърчавани“, например тези, които упражняват дейност в стоманодобивния сектор. Освен това липсват обективни критерии, определени от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до схемата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(257)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от институции на Съюза в предишна антисубсидийна процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за производителите износители е оценката, извършена за тази програма в Регламент за изпълнение (ЕС) № 452/2011 на Съвета от 6 май 2011 г. за налагане на окончателно антисубсидийно мито върху вноса на фина хартия с покритие с произход от Китайската народна република (68), надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(258)
Процентът на субсидията, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,9 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите, установени за тази програма в посочения в предходното съображение регламент.
3.3.5.3. Данъчни облекчения за предприятия, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите („специални суровини“)
а) Описание
(259)
Тази данъчна програма позволява на дружества, които използват като основна суровина материал от Каталога на данъчни облекчения за предприятията, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите и които произвеждат посочените в същия каталог продукти по начин, отговарящ на съответните национални и промишлени стандарти, да включат реализираните така доходи в общия си доход при намалена ставка в размер на 90 %. Поради това 10 % от доходите се приспадат при изчисляване на подоходното облагане на дружествата. Това освобождаване се предоставя за срок от 5 години.
б) Правно основание
(260)
Правното основание на тази програма е следното: член 33 от Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, член 99 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията от Държавния съвет и Каталога на данъчни облекчения за предприятията, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите.
в) Неоказване на съдействие
(261)
ПКНР заяви, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането от ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35). Констатациите на Комисията следователно се основават на наличната информация по случая (в този случай жалбата) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(262)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Схемата води до полза за получателите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, равностойна на данъчните икономии. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена само до някои предприятия, ползващи като основни суровини ресурсите, посочени в гореспоменатия Каталог на данъчните облекчения, за целите на производство на продукти, изброени в същия каталог.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(263)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се отнася към целия оборот на получателите през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(264)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества е 0,01 %.
3.3.5.4. Данъчен кредит при закупуване на специално оборудване
а) Описание
(265)
Тази програма позволява на дружествата да приспаднат 10 % от разходите за закупуване на специално оборудване, предназначено за опазване на околната среда, икономия на електроенергия и вода и безопасност на производството, от корпоративното подоходно облагане в годината на покупката. Останалата част от 10 % от инвестицията може да се пренесе в следващите 5 години.
б) Правно основание
(266)
Правното основание на тази програма е следното: член 34 от Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, член 100 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията, приет от Държавния съвет.
в) Неоказване на съдействие
(267)
ПКНР отговори, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането от ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35 по-горе). Констатациите на Комисията следователно се основават на наличната информация по случая (в този случай жалбата) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(268)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Схемата предоставя полза на получателите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, равностойна на данъчните икономии.
(269)
Що се отнася до специфичността на програмата, счита се, че информацията по случая не е достатъчна за допълнителни констатации и впоследствие за окончателна констатация относно специфичността на програмата. Поради това Комисията не беше в състояние повече да оценява програмата.
3.3.5.5. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
а) Описание
(270)
Тази програма позволява на дружества с със седалище в Североизточния регион (в това число провинции Liaoning, Jilin, и Heilongjiang, както и община Dalian) първо, да намалят срока на амортизация на дълготрайните материални активи с до 40 % за данъчни цели, като с това увеличават годишния размер на амортизационните отчисления от подоходния данък и второ, да съкратят срока на амортизация на нематериалните активи с до 40 % за данъчни цели, което увеличава годишното приспадане. Съгласно документ, публикуван от Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация, корпоративните данъкоплатци в някои конкретни сектори, включително металургичния сектор, могат също да реализират ползи от други данъчни облекчения за ДДС, данъка върху ресурсите и корпоративното подоходно облагане, а именно във връзка със закупуването на дълготрайни материални активи.
б) Правно основание
(271)
Правното основание на тази програма са Преференциалните политики относно корпоративното данъчно облагане за възстановяването на дружества от стария промишлен център в Североизточния регион (Caishui, № 153, 20 септември 2004 г.), Известие на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно амортизацията на активи и мащаб на прилагането на политиката за амортизация в Североизточния стар промишлен център (Caishui, № 17, 2 февруари 2005 г.). ПКНР представи правното основание за преустановяване на тази програма на 1 януари 2008 г., а именно Известие на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно някои преференциални политики по отношение на данъчното облагане на предприятията (№ 1 [2008 г.]).
в) Неоказване на съдействие
(272)
Освен че предостави гореспоменатото правно основание за преустановяването на програмата, ПКНР се позова на отговорите на включените в извадката производители за информация относно ползи, които може би са реализирани по тази програма. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35 по-горе). Освен това Комисията отбелязва, че тъй като тази програма предвижда субсидии, свързани със закупуването на дълготрайни материални активи, които могат да бъдат амортизирани в срок от няколко години, а ПКНР не е предоставило данни за поетапното премахване на ползите по програмата или за все още неамортизираните изцяло ползи, констатациите се основават на наличната информация по случая (в този случай жалбата и съответните констатации на САЩ) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(273)
Тази програма предоставя субсидия под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Ползите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент се равняват на данъчните икономии, реализирани от допуснатите за участие дружества чрез приспадане на ускорената амортизация и разходите за амортизация, свързани със закупуването на дълготрайни материални активи. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия със седалище в дадена географска област, т.е. Североизточния регион.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(274)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на разликата между размера на данъка, който би бил платен през ПР при нормалния амортизационен план на разглежданите активи, и действително платената сума при ускорена амортизация. Тъй като програмата досега не е разглеждана в антисубсидийна процедура от институциите на Съюза и при липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходния характер на програмата (69)), издадено от властите на САЩ. Както се посочва в съображение 252 по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент се взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял с течение на времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията първоначалният процент на субсидията, установен във въпросното разследване, се използва като размер на субсидията и в настоящия случай.
(275)
Процентът на субсидията за тази схема за всички неоказващи съдействие дружества през ПР възлиза на 0,08 %, което отговаря на процента за схемата „Освобождаване от подоходно данъчно облагане на инвеститори в определени географски райони в рамките на Liaoning“ съгласно Меморандум за решение на САЩ от 3 юни 2010 г. относно телени мрежи (стр. 25) (Федерален регистър, том 75, № 111, стр.32902/ 10 юни 2010 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от данъчни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (70).
3.3.5.6. Освобождаване от подоходно данъчно облагане при инвестиции в технологично обновяване в рамките на страната
а) Правно основание
(276)
Правното основание на тази програма са Одит на управлението на подоходното данъчно облагане на предприятията във връзка с технологичното преобразуване на инвестиционни кредити за оборудване, произведено в рамките на страната, № 13 от 17 януари 2000 г. и Известие относно обнародването и разпространението на мерки за администриране на ключови национални проекти за технологично обновяване.
б) Констатации от разследването
(277)
ПКНР отговори, че тази програма е преустановена от 1 януари 2008 г. с Известие на Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политиката в областта на данъчните облекчения и освобождаването от данъци върху доходите на предприятията по отношение на техните инвестиции при закупуване на произведено в страната оборудване № 52 [2008 г.] на Държавната данъчна администрация Тъй като тази програма предоставя повтарящи се данъчни облекчения, които са преустановени след 2008 г. и няма доказателства за все още използвани през ПР ползи, Комисията стигна до заключението, че тази програма не подлежи на изравняване.
3.3.5.7. Други местни данъчни отстъпки
а) Описание
(278)
В жалбата са изброени редица данъчни отстъпки, предоставяни в няколко провинции (в т.ч. Shandong, община Chongqing, Guangxi Region Zhuang, централните и западните региони) под формата на намалена корпоративна данъчна ставка в размер на 15 %, в сравнение с общоприложимата данъчна ставка в размер на 25 %.
б) Правно основание
(279)
В жалбата се посочва правното основание на данъчните отстъпки в Shandong, а именно Намалено подоходно данъчно облагане въз основа на географско местоположение (провинции Zheijang и Shandong): Закон за подоходното данъчно облагане на предприятия с чуждестранно участие и чуждестранни предприятия на КНР, член 7, приет на 9 април 1991 г., № 45.
в) Неоказване на съдействие
(280)
ПКНР заяви, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Освен аргументите относно задължението на ПКНР да предостави пълни отговори (вж. съображения 34-35 по-горе), Комисията отбелязва че най-малко една от по-ниските данъчни ставки, изброени в настоящия раздел, са предоставили полза на един от съдействащите износители (вж. по-горе съображение 231 и последващи). Поради това за оценката на тази програма Комисията използва наличните факти по случая (в този случай жалбата и съответните констатации на САЩ) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(281)
Тази програма предоставя субсидия под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тази повтаряща се полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент се равнява на размера на данъчните икономии, реализирани от по-ниската корпоративна данъчна ставка. Програмата е специфична, тъй като е ограничена до определени предприятия със седалище в определен географски район по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(282)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормалната данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Тъй като програмата досега не е разглеждана в антисубсидийна процедура от институциите на Съюза и при липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходния характер на програмата), издадено от властите на САЩ. Както се посочва по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент се взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял във времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията първоначалният процент на субсидията, установен от въпросното разследване, се използва като размер на субсидията и в настоящия случай.
(283)
Процентът на субсидията за тази схема, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,66 %, което отговаря на процента за схемата „Намалено подоходно данъчно облагане въз основа на географско местоположение“ съгласно Меморандум за решение на САЩ от 12 юни 2009 г. относно някои сенокосачки с ремарке и части за тях (стр. 11) (Федерален регистър, том 74, № 117, стр. 29180 / 19 юни 2009 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от данъчни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (71).
3.3.5.8. Освобождаване от данък върху доходите от дивиденти, изплащани на някои местни предприятия във връзка с дела им в други китайски предприятия
а) Описание
(284)
Тази програма се състои от преференциално данъчно третиране на местни китайски предприятия, които са акционери в други местни китайски предприятия, под формата на освобождаване от данъчно облагане върху доходите от някои дивиденти, бонуси и други капиталови инвестиции на местните предприятия-майки. По отношение на тази програма бяха предприети изравнителни мерки от Съюза в антисубсидийната процедура за фина хартия с покритие (72) .
б) Правно основание
(285)
Правното основание са член 26 от Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, член 83 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, Декрет № 512 на Държавния съвет, обнародван на 6 декември 2007 г.
в) Неоказване на съдействие
(286)
ПКНР отговори, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Комисията посочва своите аргументите в искането до ПКНР да предостави пълни отговори (съображения 34-35 по-горе). Поради това тя реши да основе констатациите си във връзка с тази програма на наличната информация по случая, съгласно член 28 от основния регламент, а именно констатациите в решението относно фина хартия с покритие.
г) Констатации от разследването
(287)
Тази програма предоставя субсидия под формата на пропуснати приходи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тази полза, по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, е равностойна на размера на данъчните икономии, реализирани от освобождаването от данък върху доходите от дивиденти, бонуси и други капиталови инвестиции на местни китайски предприятия. Програмата е де юре специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид на това, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до местни китайски предприятия, които получават доходи от дивиденти от други местни китайски предприятия, за разлика от тези, които инвестират в чуждестранни предприятия. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, предвид че тя е запазена изключително за значими сектори и проекти, насърчавани от държавата, като например стоманодобивната промишленост (вж. напр. съображение 182 по-горе), както и че липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(288)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия дължим данък с включен доход от дивиденти от други местни китайски предприятия, след приспадане на размера на действително платения данък след освобождаване от данъка върху доходите от дивиденти. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разглеждана от институции на ЕС в предишна антисубсидийна процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за производителите износители е оценката, извършена за тази програма по време на процедурата за фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(289)
Процентът на субсидиране, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, се определя на 0,77 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите за тази програма по време на процедурата за фина хартия с покритие.
3.3.5.9. Програма за преференциално данъчно облагане на предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
(290)
Жалбата изброява следните преференциални данъчни схеми за облагане на доходите в полза на ПЧУ:
-
Освобождаване от данъчно облагане за период от две години, последвано от намалена наполовина данъчна ставка за период от три години за производствени ПЧУ
-
Освобождаване от местен данък върху доходите и програми за намалени данъчни ставки за производствените ПЧУ
-
Данъчен кредит за ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
-
Данъчни субсидии за ПЧУ според географското разположение
(291)
ПКНР предостави съответното правно основание, за да докаже, че програмите, свързани с ПЧУ, са прекратени с приемането на 16 март 2007 г. на Закон за корпоративното подоходно облагане на Китайската народна република от 2008 г. по време на 5-та сесия на 10-тия Национален конгрес на Китайската народна република, а именно:
-
Известие на Държавния съвет за изпълнение на преходните преференциални политики по отношение на данъка за корпоративното подоходно облагане № 39 [2007 г.] на Държавния съвет;
-
Известие на Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политиката в областта на данъчните облекчения и освобождаването от данъци върху доходите на предприятията по отношение на техните инвестиции при закупуване на произведено в страната оборудване № 52 [2008 г.] на Държавната данъчна администрация
(292)
Тези разпоредби показват, че данъчните облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ постепенно спират да се прилагат до края на 2011 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тези програми за преференциално данъчно облагане на доходите относно ПЧУ все още подлежат на изравняване, тъй като производителите на стоманени продукти с органично покритие все още реализират ползи поне за част от ПР до края на 2011 г. и не може да бъде изключено създаването на заместваща програма за ПЧУ, считано от 2012 г. Независимо от това Комисията реши да не продължава да ги оценява, като отчита необходимостта да се намали административната тежест за всички засегнати страни, както и наближаващото изтичане на периода на постепенна отмяна, и предвид липсата на индикации за създаването на вероятна заместваща програма.
3.3.6. ПРОГРАМИ ЗА КОСВЕНО ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ И ЗА НАЛАГАНЕ НА ВНОСНИ МИТА
3.3.6.1. Налагане на вносни мита и освобождаване от ДДС за ПЧУ и някои местни предприятия, които използват вносно оборудване в насърчавани сектори
а) Описание
(293)
Тази програма предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. По отношение на тази програма бяха предприети изравнителни мерки от Съюза в антисубсидийната процедура, свързана с фина хартия с покритие (73) .
б) Правно основание
(294)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната администрация относно данъчното облагане [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранни инвестиции или местни предприятия - 2008 г.
в) Неоказване на съдействие
(295)
ПКНР твърди, че нито едно от предприятията, включени в извадката, не се е възползвало от тази програма по време на ПР и посочи отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са били реализирани по програмата. Комисията посочва аргументите си във връзка с искането, отправено до ПКНР да предостави пълни отговори (съображения 34 и последващи по-горе) и следователно ще основе констатациите си относно тази програма на наличната информация съгласно член 28 от основния регламент, а именно констатациите си по процедурата, свързана с фина хартия с покритие.
г) Констатации от разследването
(296)
Програмата се определя като субсидия под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка (ii), като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други дължими такси в отсъствие на съответния сертификат от КНРР за насърчаван от държавата проект. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма за предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и получили сертификат за насърчавани от държавата проекти. В допълнение към това, липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(297)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от Съюза в предишна процедура за изравнителни мита, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за изнасящите производители е оценката, извършена за тази програма по време на разследването, свързано с фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(298)
Процентът на субсидията, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, се определя на 0,89 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите за тази програма по време на разследването, свързано с фина хартия с покритие.
3.3.6.2. Възстановяване на ДДС на ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
а) Описание
(299)
Тази програма предвижда ползи под формата на възстановяване на ДДС, заплатен при закупуването от предприятия с чуждестранно участие на произведено в страната оборудване. Оборудването трябва да не е включено в каталога на неподлежащите на освобождаване артикули и стойността на оборудването не бива да превишава прага на общите инвестиции, определен за дадено предприятие с чуждестранно участие, съгласно Пробните административни мерки във връзка със закупуването на произведено в страната оборудване. Към тази програма бяха приложени изравнителни мерки от Съюза в антисубсидийна процедура за фина хартия с покритие (74), както и от властите на САЩ в процедура за изравнителни мита, свързана с промазана (хромова) хартия с произход от КНР (75).
б) Правно основание
(300)
Правните основания на тази програма са посочени в Циркуляр на Държавната данъчна администрация относно въвеждането на временни мерки на администрацията относно възстановяването на данъци върху произведено в страната оборудване, закупено от ПЧУ № 171, 199, 20.9.1999 г.; Известие на министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политика за възстановяване на данъците върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, № 176 [2008 г.], Министерство на финансите.
в) Неоказване на съдействие
(301)
ПКНР твърди, че тази програма е била прекратена с Известие № 176 [2008 г.], посочено по-горе с дата 1 януари 2009 г. Комисията поиска от ПКНР да предостави информация относно действителното прекратяване на ползите, предвидени за по-дълъг период от време, тъй като тази програма е свързана със закупуването на произведени в страната активи. ПКНР единствено посочи отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са били реализирани по програмата. Комисията посочва аргументите си относно искането, отправено до ПКНР да предостави пълни отговори (съображение 34 и последващи по-горе). Комисията също така отбелязва, че Известие № 176 предвижда преходен период за придобиването на допустими според изискванията дълготрайни активи и подаването на заявление за получаването на ползи до 30 юни 2009 г. Тъй като ПКНР не предостави никаква информация относно постепенното прекратяване на ползите и като се вземе предвид, че подобни ползи, след като са свързани с дълготрайните активи, могат да бъдат разпределени във времето и да продължат през ПР, Комисията основа констатациите си относно тази програма на наличната информация съгласно член 28 от основния регламент, а именно констатациите си по процедурата, свързана с фина хартия с покритие.
г) Констатации от разследването
(302)
Програмата се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати приходи за ПКНР, което води до полза за дружеството получател. Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид на това, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определен вид дружества (а именно предприятията с чуждестранни инвестиции). Липсват индикации за неспецифичност съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, защото няма обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично. В допълнение програмата също е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като субсидията зависи от използването на стоки местно производство вместо вносни стоки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(303)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. Предоставените на получателите ползи се равняват на размера на възстановения ДДС върху закупеното произведено в страната оборудване. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от Съюза в предишна процедура за изравнителни мита, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за изнасящите производители е оценката, извършена за тази програма по време на процедурата, свързана с фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(304)
Процентът на субсидията, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, се определя на 0,04 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите за тази програма по време на процедурата, свързана с фина хартия с покритие.
3.3.6.3. Приспадане на ДДС върху дълготрайни активи в Централен регион
а) Описание
(305)
Тази програма обхваща данъкоплатците, които дължат ДДС и чиято дейност е основно в областта на някои обхванати сектори, включително металургичния сектор. Програмата предвижда допустимите съгласно изискванията данъчно задължени лица по ДДС, разположени в 26 града в старите промишлени центрове на Централен регион, които инвестират в някои дълготрайни материални активи, да могат да приспадат размера на ДДС, платен върху тези активи от общия размер на дължимия от тях ДДС.
б) Правно основание
(306)
Правните основания на тази програма са Известие на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация, с което се издават Междинни мерки за разширяване на обхвата на приспадането на ДДС в Централен регион, № 75, 2007 г., както и Известие на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно няколко въпроса, свързани с националното прилагане на реформата в областта на ДДС, № 170 [2008 г.] на Министерство на финансите.
в) Неоказване на съдействие
(307)
ПКНР твърди, че тази програма е прекратена в Известие № 170 [2008 г.], считано от 1 януари 2009 г. и посочва отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са били реализирани по програмата. Комисията посочва аргументите си относно искането, отправено до ПКНР да предостави пълни отговори (съображение 34 и последващи по-горе). Комисията отбелязва, че в Известие № 170 действително се заявява, че ползите от приспадане на ДДС за предприятията, разположени в Централен регион, са прекратени в края на 2008 г. и могат да бъдат продължени само до януари 2009 г. Въпреки това подобни ползи, тъй като са свързани с дълготрайни материални активи, могат да бъдат разпределени във времето и да продължат през ПР; освен това известието също така изглежда съдържа друга преференциална система за ДДС за тези предприятия, разположени в Централен регион, приложима от януари 2009 г., която предвижда половината от приложимия ДДС. При липсата на разяснения от страна на ПКНР относно постепенното прекратяване на ползите по тази програма или относно подробна информация за заместваща програма, Комисията основава констатациите си по отношение на програмата на наличните доказателства съгласно член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(308)
Програмата се определя като субсидия под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii), като така се предоставят ползи на дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент в размер на икономиите от ДДС, генерирани при приспадането от стойността на закупените дълготрайни материални активи. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен от законодателството до определени предприятия, т.е. производства в обхванатите сектори. Програмата е специфична и по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена в някои определени райони, т.е. градове в старите промишлени центрове на Централен регион.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(309)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза е в размер на икономиите от ДДС, генерирани при приспадането от закупените дълготрайни материални активи. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като подобна програма за ДДС вече е разгледана в тази процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за изнасящите производители е оценката, посочена в съображения 297 и 298.
(310)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, е 0,89 %.
3.3.6.4. Други данъчни привилегии, предвидени за провинция Ma'anshan
а) Констатации от разследването
(311)
В жалбата се посочват различни данъчни привилегии за периода 2008-2010 г., ползвани от производителите на стоманени продукти с органично покритие, разположени в провинциите Ma'anshan и Wuhan, включително освобождаване от данък за поддръжка на градска инфраструктура и данък сгради, както и от допълнителни такси за обучение. Комисията отправи искане до ПКНР да предостави информация относно тези данъчни облекчения. В отговора си ПКНР заяви, че поисканата информация не е свързана с разследването, защото нито един от включените в извадката производители износители не е разположен в провинция Ma'anshan. Комисията посочва, че е било отправено искане до ПКНР да предостави информация също така по отношение на твърденията за субсидиране, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображение 34-35 по-горе).
(312)
При липсата на информация, предоставена от ПКНР, Комисията заключава, че данъчните привилегии, предоставяни в провинции Ma'anshan и Wuhan следва да се считат за субсидии под формата на пропуснати от ПКНР приходи в съответствие с член 3, параграф 1), буква a), подточка (ii). Те предоставят на дружествата получатели ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, като предоставят данъчна икономия в размер на разликата между платения данък и обичайно дължимия данък, ако програмата не съществува. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена в някои определени райони или общини в провинция Ma'anshan.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(313)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се отнася към целия оборот от износа на разглеждания продукт през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(314)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,08 %.
3.3.7. ПРОГРАМИ ЗА ОТПУСКАНЕ НА БЕЗВЪЗМЕЗДНИ СРЕДСТВА
(315)
В жалбата се твърди, че считано от 2005 г. до неотдавна (включително през 2009 г.) дружествата производители на съответния продукт са получавали ползи по няколко програми и подпрограми за отпускане на безвъзмездни средства. Не може да бъде изключено, че плащания по тази програма или все още се извършват, или са извършвани еднократно във връзка с капиталови инвестиции, следователно ползите от тях продължават и след посочения 15-годишен срок на амортизация. До ПКНР беше отправено искане да предостави информация относно тези програми, но то не даде аргументиран отговор във връзка с която и да е от програмите. Следователно, при липсата на отговори от страна на ПКНР по всички тези въпроси, Комисията основава констатациите си на наличните доказателства в съответствие с член 28 от основния регламент
3.3.7.1. Програма „China World Top Brand“
а) Правно основание
(316)
Правните основания на тази програма, както са описани в жалбата, са следните:
-
Циркуляр за оценяването на продукти, които да бъдат признати за „China World Top Brand“, GZJH [2005 г.] № 95
-
Съобщение № 5, 2005 г. на Китайския комитет за стратегията за насърчаване на продукти от типа „China Top Brand“, с което се публикува списък на тези продукти
-
Циркуляр относно прилагането на програмата China World Top Brands през 2006 г., ZJZH [2006 г.] № 11;
-
Съобщение № 6, 2006 г. на Китайския комитет за стратегията за насърчаване на продукти от типа „China Top Brand“, с което се публикува списък на тези продукти;
-
Съобщение № 6, 2007 г. на Китайския комитет за стратегията за насърчаване на продукти от типа „China Top Brand“, с което се публикува списък на тези продукти;
-
Циркуляр относно прилагането на програмата China World Top Brands през 2008 г., ZJZH [2008 г.] № 23;
-
Мерки за администриране на продукти от типа „Top-Brand“ от страна на ПКНР
б) Допустимост
(317)
Само производители, получили обозначението „China World Top Brand“, имат право на облекчения по тази програма. В жалбата се докладват някои стоманени продукти, произведени от стоманодобивни предприятия, предмет на това разследване, като получатели на обозначението.
в) Констатации от разследването
(318)
С оглед на липсата на съдействие от страна на ПКНР, констатациите се основават на наличната информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
(319)
Тази програма предоставя финансово участие под формата на безвъзмездна помощ, заеми с лихва под пазарната и други стимули, които представляват директно прехвърляне на средства, което води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент.
(320)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, защото законодателството ограничава достъпа до нея до определен вид дружества, тоест предприятията, получили обозначението „China World Top Brand“ за продуктите си. Освен това, липсват обективни критерии, определени от предоставящия субсидията орган по отношение да допустимостта до схемата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(321)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения, издадени от властите на САЩ. Както се посочва по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял във времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията, се използва първоначалният процент на субсидиране, установен във въпросното разследване, като размер на субсидията и в настоящия случай.
(322)
Процентът на субсидията, определен по този начин по отношение на схемата по време на периода на разследване за всички неоказващи съдействие дружества е 0,13 %, което е средната аритметична стойност за подобни програми, установени в Меморандум за решение на САЩ от 6 април 2009 г. относно лимонената киселина и цитратите (стр. 6) (Федерален регистър, том 74, № 69, стр. 16836 / 13 април 2009 г.), Меморандум за решение на САЩ от 14 май 2010 г. относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон (стр. 29) (Федерален регистър, том 75, № 98, стр. 28557, 21 май 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 май 2010 г. относно някои видове стоманени решетки (стр. 18) (Федерален регистър, том 75, № 109, стр. 32362 от 8 юни 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 март 2011 г. относно екструдирани алуминиеви изделия (стр. 19) (Федерален регистър, том 76, № 64, стр. 18521 от 4 април 2011 г.), както и Меморандум за решение на САЩ от 11 октомври 2011 г. относно многопластови подови настилки (стр. 17) (Федерален регистър, том 76, № 201, стр. 64313 от 18 октомври 2011 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (76).
3.3.7.2. Програма „Известни търговски марки“ и нейните подпрограми (в провинциите Chongqing, Hubei, Ma'anshan, Shandong, Wuhan)
а) Правно основание
(323)
Правните основания на тази програма, както са описани в жалбата по отношение на подпрограмата в провинция Shandong, са следните:
-
Известие относно отпечатването и разпространението на Политиките за насърчаване и разширяване на чуждестранния износ към провинция Shandong от 2003 г. LWJMJCZ, [2003 г.] № 180;
-
Политики за насърчаване и развитие на външната търговия и икономическото сътрудничество в провинция Shandong за 2004 г., LWJMJCZ, [2003 г.] № 1037;
-
Политики за насърчаване и развитие на външната търговия и икономическото сътрудничество в провинция Shandong за 2005 г.;
-
Известие относно отпечатването и разпространението на Политики за насърчаване и развитие на външната търговия и икономическото сътрудничество в провинция Shandong за 2006 г., LCQ, [2006 г.] № 5.
-
Бюджет на специален фонд за развитие на търговски марки за износ, Lucaiqizhi, 2008 г., № 75.
б) Допустимост
(324)
Тази програма предоставя облекчения за производителите на продукти, обозначени като „известни търговски марки“ и предвидени за износ. Жалбата посочва някои производители на разглежданите продукти, които са реализирали полза по тази програма най-малко до 2009 г.
в) Констатации от разследването
(325)
В жалбата се твърди, че тази програма е създадена, за да насърчава местните високотехнологични сектори и да стимулира износа на техните продукти на световните пазари. Основната рамка на тази програма е предвидена в централната програма, а в провинциите и на ниво местно управление се разработват индивидуални програми за техните продукти („известни търговски марки“) в съгласуваност с централната програма, за да насърчават износа на местни продукти. САЩ са оспорили тази програма за отпускане на безвъзмездни средства на ниво СТО (DS 387). Освен това властите на САЩ са приложили изравнителни мерки спрямо тази програма в няколко процедури, посочени в жалбата. По отношение на облекченията по тази програма бяха предприети изравнителни мерки от Комисията в случая, свързан с фина хартия с покритие (77).
(326)
Програма „Известни търговски марки“ осигурява финансово участие под формата на субсидирана лихва по заеми, финансиране на научноизследователска и развойна дейност и награди за износ под формата на безвъзмездни средства в брой. Тези стимули представляват директно прехвърляне на средства, който води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент.
(327)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до онези предприятия, които имат разрешение за износ на продукти, обозначени като известни търговски марки („famous brands“). Освен това, с оглед на липсата на обективни критерии и условия за прилагането на програмата от предоставящия субсидията орган, се установява специфичност и съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Преференциалното третиране по тази програма е специфично по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като ползите от него зависят от реализирания износ на продукти, обозначени като известни търговски марки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(328)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения (основани на сходността по отношение естеството на програмата), издадени от властите на САЩ. Както се посочва по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент се отчита, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял във времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията, се използва първоначалният процент на субсидиране, установен във въпросното разследване, като размер на субсидията и в настоящия случай.
(329)
Процентът на субсидията, определен по този начин по отношение на схемата по време на периода на разследване за всички неоказващи съдействие дружества е 0,13 %, което е средната аритметична стойност за подобни програми, установени в Меморандум за решение на САЩ от 6 април 2009 г. относно лимонената киселина и цитратите (стр. 6) (Федерален регистър, том 74, № 69, стр. 16836 / 13 април 2009 г.), Меморандум за решение на САЩ от 14 май 2010 г. относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон (стр. 29) (Федерален регистър, том 75, № 98, стр. 28557, 21 май 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 май 2010 г. относно някои видове стоманени решетки (стр. 18) (Федерален регистър, том 75, № 109, стр. 32362 от 8 юни 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 март 2011 г. относно екструдирани алуминиеви изделия (стр. 19) (Федерален регистър, том 76, № 64, стр. 18521 от 4 април 2011 г.), както и Меморандум за решение на САЩ от 11 октомври 2011 г. относно многопластови подови настилки (стр. 17) (Федерален регистър, том 76, № 201, стр. 64313 от 18 октомври 2011 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (78).
3.3.7.3. Държавен фонд „Проект за ключови технологии“
а) Неоказване на съдействие от страна на правителството на Китай
(330)
В отговора си на въпросника ПКНР единствено заяви, че тази програма е била прекратена през 2003 г. и че никой от включените в извадката износители не е реализирал ползи от нея. Тъй като ПКНР не подкрепи отговора си с никакви доказателства или допълнителни разяснения, Комисията анализира програмата на основата на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
б) Правно основание
(331)
Правните основания на тази програма, както са посочени в жалбата, са следните:
-
Държавни циркуляри: Guojingmao Touzi № 886 от 1999 г., Guojingmao Touzi № 122 от 1999 г., Guojingmao Touzi № 1038 от 1999 г., Guojingmao Touzi № 822 от 2000 г. и
-
Мерки за администрирането на Специалния фонд за националния дълг във връзка с национални проекти за обновяване на ключови технологии
в) Допустимост
(332)
В съответствие с цитати от правните основания, включени в жалбата, предприятията, подкрепени по тази програма, „се подбират основно сред големите предприятия с мажоритарен дял на държавата, сред които 512 ключови, 120 групи от пилотни предприятия и водещи предприятия в промишлеността.“ Съществува също така географско предпочитание към предприятия, разположени в старите промишлени центрове в североизточните, централните и западните райони.
г) Констатации от разследването
(333)
С оглед на липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията разчита на елементите, включени в жалбата, и/или другите източници, посочени в нея (79).
(334)
В жалбата се посочва, че тази програма цели да предоставя финансова подкрепа на отговарящите на критериите за допустимост предприятия, за да насърчава: технологичното обновяване на ключовите технологии, предприятия и продукти; улесняване на технологичното обновяване; подобряване на структурата на продукта; подобряване на качеството; увеличаване на предлагането; увеличавана на местното търсене; непрекъснато и стабилно развитие на държавната икономика. Съгласно жалбата, фондът е оказал подкрепа на 47 предприятия от сектора на черната металургия под формата на инвестиции с общ размер 75 млрд. RMB. Властите на САЩ са приложили изравнителни мерки спрямо тази програма най-малко в две процедури.
(335)
Програмата се счита за субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на безвъзмездни средства за придобиването на дълготрайни материални активи в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, което води до ползи за получателите. Тъй като субсидията е свързана с дълготрайни активи и се разпределя във времето, въз основа на наличните факти се заключава, че тази полза продължава и през ПР.
(336)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, защото подкрепата е ограничена до някои големи предприятия с държавно участие и предприятия с мажоритарен дял на държавата сред 512 ключови предприятия и 120 групи от пилотни предприятия. Доколкото проектът акцентира върху предприятията, разположени в конкретно определени географски райони в старите промишлени центрове в североизточните, централните и западни региони, той е специфичен и по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(337)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения, издадени от властите на САЩ, а именно Меморандум за решение на САЩ от 10 септември 2010 г. относно стандарта за някои видове безшевни стандартни тръби, тръбопроводи и напорни тръби от въглеродна и легирана стомана (стр. 19) (Федерален регистър, том 75, № 182, стр. 57444 / 21 септември 2010 г.).
(338)
Процентът на субсидията, определен във връзка с тази схема през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,01 %, процентът за сходна схема съгласно предвиденото в Решението на САЩ, посочено в предишното съображение.
3.3.7.4. Програми за субсидиране на съдебни разноски по антидъмпингови дела
а) Неоказване на съдействие от страна на ПКНР
(339)
В жалбата се посочват различните разследвания, проведени от властите на САЩ (80) и Комисията (процедура за фина хартия с покритие), които са установили, че програмите в някои провинции подлежат на изравнителни мерки, защото по тях 40 % от съдебните разноски, свързани с участието на предприятието в антидъмпинговата процедура, се възстановяват от местната финансова служба. Тъй като ПКНР не отговори на въпросите относно тази програма, като единствено заяви, че включените в извадката износители не са реализирали ползи по нея, Комисията основа констатациите си на наличните по случая доказателства, в съответствие с член 28 от основния регламент.
б) Правно основание
(340)
В съответствие с жалбата и Решението на Комисията относно фина хартия с покритие (съображение 193), правното основание на тази програма е следното:
-
Правилник за изпълнение на политиката за оказване на подкрепа на респондентите в антидъмпингови, антисубсидийни и защитни разследвания.
в) Допустимост
(341)
До участие в програмата се допускат дружества, свързани с антидъмпинговите разследвания и работещи в съответствие с инструкциите на Министерството на търговията и на властите на отделните провинции.
г) Констатации от разследването
(342)
Програмата се счита за субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на директно прехвърляне на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, за покриването на съдебни разноски, свързани с антидъмпинговите процедури, което води до ползи за получателите по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Тази субсидия е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до определени предприятия, които подлежат на чуждестранни антидъмпингови процедури. Програмата е специфична също така по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена до някои определени предприятия, установени в определени географски райони, управлявани от съответните власти на отделните провинции, където се изпълнява тя.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(343)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от ЕС в предишна антисубсидийна процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за производителите износители е оценката, извършена за тази програма по време на процедурата, свързана с фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(344)
Процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества, определен по този начин въз основа на констатациите от разследването, свързано с фина хартия с покритие (81), възлиза на 0,01 %.
3.3.8. ЗАКУПУВАНЕ НА СТОКИ ОТ ДЪРЖАВАТА НА ЗАВИШЕНИ ЦЕНИ
(345)
В жалбата се съдържат доказателства за закупуването от страна на ПКНР чрез ДП на стоманени продукти с органично покритие от предприятията производители. В жалбата се посочват закупените от ПКНР стоманени продукти, включително листове с цветно покритие, рулони от листове горещо валцувана стомана, листове от студено валцувана стомана, листова стомана със средна дебелина, поцинковани стоманени листове и много други. От жалбата е видно, че цените за закупуване на тези стоки от ДП са определяни посредством различни елементи и/или референтни стойности и че в зависимост от различните стоки и дали сделката се отнася до свързани страни, са били определяни тавани на цените или корекции.
(346)
ПКНР отговори, като се позова на общите си аргументи във връзка с ДП, а именно, че не е доказано, че ДП, които са закупили тези стоманени продукти, са публични организации по смисъла на Споразумението за СИМ, и че не е било възможно за ПКНР да събере конкретна информация за сделките по отношение на неизвестни за него субекти. ПКНР също така заяви, че в жалбата не се посочва закупуване на стоки, в което участват включените в извадката износители. Комисията се позовава на заключенията си относно идентифицирането на купувачите на стоманени продукти с органично покритие и други стоманени продукти като ДП (съображения 49-73) и на искането си, отправено до ПКНР да предостави информация относно износителите, които не са включени в извадката (виж съображения 34-35 по-горе). При липсата на допълнителна информация от страна на ПКНР във връзка с тази програма, Комисията основава констатациите си на наличната информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
(347)
Доколкото цените са завишени в сравнение с пазарните, а производителите на стоманени продукти с органично покритие получават ползи от държавата с помощта на ДП като купувачи, тази програма подлежи на изравняване съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 6, буква г) от основния регламент. Също така трябва да се вземе предвид, че твърдението в жалбата, че няма надеждни цени на частни доставчици на пазара, поради преобладаващия дял на публичния сектор на пазара на стомана, е потвърдено от разследването, тъй като ДП преобладават на пазара на стомана в Китай, поне по отношение на горещо валцуваната и студено валцуваната стомана (виж съображения 76-79). Тази субсидия е специфична също така съгласно член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до определени предприятия с участие на държавата в стоманодобивния сектор. Сложността на тези сделки и на съответните им договори, заедно с липсата на необходимата информация в документацията на процедурата, не позволиха на Комисията да стигне до твърдо заключение относно тази програма. Поради това Комисията реши да не продължава да оценява програмата.
3.3.9. ДРУГИ РЕГИОНАЛНИ ПРОГРАМИ
а) Неоказване на съдействие от страна на ПКНР
(348)
Правителството на Китай заяви в отговора си, че нито един от включените в извадката производители не е разположен в районите на прилагане на регионалните програми, включени в настоящия раздел, следователно поисканата от Комисията информация няма връзка с разследването. Предвид значението на тази информация за разследването (виж съображения 34-35 по-горе) и при липсата на отговор от страна на ПКНР, Комисията основа решението си относно всички регионални програми в настоящия раздел на наличната по случая информация, в съответствие с член 28 от основния регламент.
3.3.9.1. Предоставени субсидии в районите Tianjin Binhai New Area и икономическа и технологична зона за развитие Tianjin
а) Правно основание
(349)
Правното основание за схемата за ускорена амортизация е Циркуляр на Министерството на финансите и държавната данъчна администрация относно свързаните преференциалните политики за облагане на доходите на предприятията с цел осигуряване на подкрепа на развитието и откриването на района Tianjin Binhai New Area.
б) Констатации от разследването
(350)
В жалбата се твърди, че целта на програмата е да насърчава изграждането на научнотехнологична инфраструктура в Tianjin Binhai New Area (TBNA) и икономическата и технологична зона за развитие Tianjin (TETDA), както и създаването на система за научно и технологично обновяване и предоставяне на услуги. В жалбата се заявява, че финансовите ползи по тази програма са били предоставени по линия на Фонда за наука и технологии и на Програмата за ускорена амортизация. Достъпът до тези ползи е ограничен до предприятията в юрисдикцията на Административния комитет на Tianjin Binhai New Area, включително производители износители на разглеждания продукт. В жалбата се посочва решението на властите на САЩ в процедурата за изравнителни мита относно стандарта за някои видове безшевни стандартни тръби, тръбопроводи и напорни тръби от въглеродна и легирана стомана с произход от Китайската народна република, в което тази програма се определя като подлежаща на изравнителни мерки (82).
(351)
При липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията основава решението си относно тази програма, в съответствие с член 28 от основния регламент, на наличната информация, която се съдържа в жалбата и посоченото решение на властите на САЩ.
(352)
Програмата предлага еднократни ползи за получателя под формата на безвъзмездни средства от Фонда за наука и технологии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент (директно прехвърляне на средства) и под формата на пропуснати приходи съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент по отношение на Програмата за ускорена амортизация.
(353)
Субсидиите от Фонда за наука и технологии и по Програмата за ускорена амортизация са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като са ограничени до някои предприятия в определени географски райони (TBNA и/или TETDA)
в) Изчисляване на размера на субсидията
(354)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения, издадени от властите на САЩ, а именно Меморандум за решение на САЩ от 10 септември 2010 г. относно стандарта за някои видове безшевни стандартни тръби, тръбопроводи и напорни тръби от въглеродна и легирана стомана (стр. 20-21) (Федерален регистър, том 75, № 182, стр. 57444 / 21 септември 2010 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната за изчисляване на размера на ползите от програмите за данъчни преференции и безвъзмездна помощ методология е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (83).
(355)
Общият процент на субсидията, определен във връзка с тази схема през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,61 %, - стойност, която отговаря на натрупаното за съответните схеми съгласно предвиденото в решението, посочено в предишното съображение.
3.3.9.2. Програми за Североизточния регион
а) Правно основание
(356)
Правното основание е Циркулярът на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно издаването и разпространението на Правилника относно въпроси, свързани с разширяването на обхвата на приспадане на ДДС в североизточните райони от 14 септември 2004 г.
б) Констатации от разследването
(357)
Жалбоподателят потвърди, че ПКНР е приело Програма за възстановяване на Североизточния регион през 2003 г., за да съживи стария промишлен център Dalian City и трите североизточни провинции Liaoning, Jilin и Heilongjiang, които са традиционен център на китайската стоманодобивна промишленост. Според посоченото в жалбата, ПКНР е създало специална банка, Североизточна банка за възстановяване (СБВ) под контрола на Държавния съвет с правомощия да отпуска финансови средства за възстановяването на североизточния център на тежката промишленост.
(358)
В жалбата се посочват и субсидиите, предоставени по тази програма от Китайската банка за насърчаване на износа и вноса (“ExIm Bank”) чрез нейния клон в Dalian в общ размер от 5 млрд. RMB под формата на експортни кредити и други кредити при изгодни лихвени условия в размер на 150 млн. RMB икономии за местните предприятия от ноември 2003 г. насам. В жалбата също така се посочва, че са отпускани заеми и на некредитоспособни предприятия за повишаване на конкурентоспособността на недобре развиващи се ДП, които се ползват от несъразмерен достъп до финансови средства въпреки факта, че имат най-голям дял необслужвани кредити в страната.
(359)
При липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията основава решението си относно тази програма на информацията, която се съдържа в жалбата и Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 21-22) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.), надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(360)
Тази програма предоставя привилегии за дружествата получатели под формата на: i) безвъзмездни средства под формата на експортни лихвени субсидии; ii) възстановяване на ДДС върху закупените дълготрайни материални активи.
(361)
По отношение на i) експортни лихвени субсидии - предоставянето на лихвени субсидии представлява субсидия под формата на безвъзмездни средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Решението на САЩ посочва тази програма като „Фонд за развитие на външната търговия“ на мястото на „Програма за възстановяване на Североизточния регион“, както се упоменава в жалбата. Тази програма се управлява от местните власти в провинция Liaoning (а именно Службата за външна търговия и икономическо сътрудничество, както и финансовата администрация на провинция Liaoning). Допустимите проекти включват тези, изпълнявани от предприятия износители, inter alia, за да повишат конкурентоспособността на износа си и да проучат международните пазари. Тъй като отпускането на безвъзмездни средства зависи от реализирания износ, тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(362)
По отношение на възстановяването на ДДС върху закупените дълготрайни материални активи по точка ii) по-горе, те представляват субсидия под формата на пропуснати от държавата приходи в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тази програма предвижда данъкоплатците от определени промишлени отрасли, които дължат ДДС, да могат да приспадат ДДС при закупуването на дълготрайни материални активи от ДДС при продажбата на готова продукция. Това приспадане на ДДС е ограничено до предприятия, разположени в Североизточния регион, и следователно е регионално специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент,.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(363)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(364)
Общият процент на субсидията, установен за Програмата за възстановяване на Североизточния регион през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,18 %, което отговаря на натрупаното във връзка с безвъзмездните средства и възстановения ДДС, получени по Програмата на Фонда за развитие на външната търговия, съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 21-22) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната за изчисляване на размера на ползите от подобни програми методология е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (84).
а) Правно основание
(365)
Правното основание е Временни административни мерки относно високотехнологични продукти и оборудване - финансова помощ в областта на производството и износа, приети на 16 декември 2004 г.
б) Констатации от разследването
(366)
В жалбата се твърди, че тази програма предоставя помощ на дружества с цел разширяване на износа на високотехнологични продукти и подпомага развитието на предприятия, разположени в провинция Liaoning. Тази програма се управлява от Службата за външна търговия и икономическо сътрудничество, финансовата администрация и Икономическата комисия на провинция Liaoning. Властите на САЩ определят тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в гореспоменатото решение относно тръбопроводите (виж съображение 359).
(367)
Тази програма води до ползи под формата на директно прехвърляне на средства от ПКНР, използвани за изплащането на лихви по банкови заеми по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Експортни кредити са краткосрочни заеми, които получават предприятията производители на високотехнологични продукти и производствено оборудване в провинцията, от банки и други финансови институции, поради недостига на необходимите средства за производство и дейност в периода между издаването на декларацията за износ и получаването на плащането. Допустимите предприятия трябва да разполагат с годишен износ на стойност над 1 млн. USD и да са изнасяли продукти, включени в Каталога на китайските високотехнологични продукти за износ или в категорията производствено оборудване. Тази програма е следователно специфична по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до определени предприятия, които отговарят на тези критерии. Тази програма също така зависи от реализирания износ в съответствие с член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент. Програмата е и регионално специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като достъпът до нея е ограничен до предприятия, разположени в определени географски райони в североизточен Китай.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(368)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(369)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,43 %, което отговаря на процента за схемата за експортните лихвени субсидии съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 23) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от подобни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (85).
а) Констатации от разследването
(370)
В жалбата се посочва предишната програма за експортни лихвени субсидии, където допустимостта се определя единствено въз основа на отпуснати „експортни кредити“. Властите на САЩ определят и тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в решението относно тръбопроводите.
(371)
Правното основание е Временни административни мерки относно високотехнологични продукти и производствено оборудване - финансова помощ в областта на производството и износа, приети на 16 декември 2004 г.
(372)
Тази програма води до ползи под формата на директно прехвърляне на средства от ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Субсидията води до ползи съгласно член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, чиято стойност се равнява на разликата между платеното от получателите и това, която те биха платили за подобен търговски заем в отсъствието на програмата. Тези заеми се отпускат от правителството чрез стратегически банки и държавни търговски банки (виж анализа в съображения 157-180 по-горе). Тези експортни заеми са специфични по смисъла на член 4, параграф 4 от основния регламент, тъй като зависят от реализирания износ, както и по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като са ограничени до предприятия, разположени в определени географски райони в Китай.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(374)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 1,05 %, което отговаря на средната аритметична стойност на нивата на експортните кредити по схемата съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 23) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от подобни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (86).
а) Констатации от разследването
(375)
В жалбата се заявява, че програмата „Пет зони, един крайбрежен пояс“ е била въведена на 21 януари 2006 г. от правителството на провинция Liaoning. Правителството на провинция Liaoning предоставя субсидии за някои предприятия, разположени в района. Приоритет имат предприятията, установени в петте ключови зони като предприятия, които произвеждат стоки за износ. Преференциалното третиране включва определени ползи, сред които по-ниско облагане на доходите в размер на 15 % за предприятия, сертифицирани като високотехнологични; освобождаване от данъчно облагане на доходите на местни високотехнологични предприятия; приоритет за получаването на лихвени субсидии; привилегии, свързани с икономическото управление; и освобождаване от държавни такси. Съгласно жалбата Китайската банка за развитие, държавна стратегическа банка, предоставя преференциални заеми по тази програма.
(376)
Властите на САЩ определят тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в гореспоменатото решение относно тръбопроводите.
(377)
Правното основание на тази програма е „Становище на провинция Liaoning относно разширяване на отварянето на зоните“. Комитетът за развитие и реформа на провинция Liaoning, както и Финансовата служба на провинцията, заедно с промишления парк Huludao Beigang и Службата за промишленост и търговия определят освобождаването от такси, предвидено по тази програма.
(378)
Програмата осигурява финансови привилегии под формата на директно прехвърляне на средства от ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент и/или във връзка с пропуснати или несъбрани приходи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тези субсидии водят до ползи съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, които съответстват на размера на отпуснатите безвъзмездни средства и/или на освобождаването от данъци/такси. Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до някои предприятия, разположени в дадената юрисдикция на властите на провинция Liaoning. Приоритет за получаването на тези субсидии се дава на предприятия, установени в петте ключови зони като предприятия, които произвеждат стоки за износ, следователно субсидиите също са специфични по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент доколкото зависят от осъществения износ.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(379)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(380)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,30 %, което отговаря на процента за тази схема съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 23) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (87).
3.3.9.3. Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Jiangsu
а) Правно основание
(381)
Правното основание на тази програма са Административните мерки по отношение на научнотехнологичната платформа за обществени услуги Jiangsu (Sukeji (2006 г.) № 102; Sucaijiao (2006 г.) № 22).
б) Констатации от разследването
(382)
В жалбата се посочва, че тази програма предоставя, inter alia, безвъзмездни средства на някои предприятия. ПКНР заявява в отговорите си на въпросника, че нито едно от включените в извадката дружества не е реализирало ползи по тази програма. Комисията се позовава на аргументите си, че ПКНР е трябвало да предостави пълни отговори и на въпросите, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображение 34-35 по-горе). Освен това Комисията отбелязва, че в жалбата се посочват като потенциални бенефициери както дружества, включени в извадката, така и други производители на стоманени продукти с органично покритие, които не са включени в извадката, но са разположени в район, където се прилага програмата. Следователно Комисията основава констатациите си на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент, по-специално на информацията, която се съдържа в жалбата и констатациите на властите на САЩ, които са определили тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в решението относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон с произход от КНР (88).
(383)
Финансовите привилегии под формата на безвъзмездни средства осигуряват участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото изглежда, че няма обективни критерии или условия, които определят допустимостта за получаване на ползи по тази схема (както е предвидено в член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент) и заключението на основата на наличните факти е, че решенията на Департамента за наука и технологии на провинция Jiangsu не са обективни.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(384)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(385)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,01 %, което отговаря на процента за тази схема съгласно Меморандум за решение на САЩ от 14 май 2010 г. относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон (стр. 35) (Федерален регистър, том 75, № 98, стр.28557 / 21 май 2010 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ методология е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (89).
3.3.9.4. Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Hebei
а) Констатации от разследването
(386)
В жалбата се посочват двете субсидии под формата на безвъзмездни средства, осигурени през 2009 г. по Програмата за наука и технологии на провинция Hebei на един производител на стоманени продукти с органично покритие по тази програма на стойност 700 000 RMB и 2 080 000 RMB. В отговорите си на въпросника ПКНР заяви, че поисканата информация не е свързана с разследването, защото нито едно от включените в извадката дружества не е разположено в провинция Hebei. Комисията се позовава на аргументите си, че ПКНР е трябвало да предостави пълни отговори и на въпросите, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображения 34-35 по-горе). Констатациите на Комисията следователно се основават на наличните факти (в този случай жалбата) в съответствие с член 28 от основния регламент.
(387)
Финансовите привилегии по тази програма под формата на безвъзмездни средства представляват субсидии, тъй като осигуряват финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Тези субсидии водят до ползи съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, които съответстват на размера на отпуснатите безвъзмездни средства. Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като се предоставят само на предприятия, разположени в провинция Hebei.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(388)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се отнася към целия оборот от износа на разглеждания продукт през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(389)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, е пренебрежимо малък (по-малко от 0,01 %).
3.3.10. СУБСИДИИ НА AD HOC ПРИНЦИП
а) Констатации от разследването
(390)
В жалбата се изброяват определени субсидии на ad hoc принцип, за които се твърди, че са били отпуснати на някои производители на стоманени продукти с органично покритие, както ДП, така и частни дружества. Тези субсидии са били или под формата на безвъзмездни средства или, inter alia, на освобождаване от данъци или на данъчни облекчения с цел финансиране на конкретни проекти или активи. Субсидиите са били предоставени в контекста на общата стратегическа политика за обновяване на стоманодобивната промишленост.
(391)
Комисията отправи искане до ПКНР да предостави информация относно тези субсидии на ad hoc принцип. ПКНР отговори, че твърденията в жалбата се основават на цитати от годишните доклади и нито едно от тях не е свързано с включените в извадката дружества. Следователно ПКНР заключи, че не е необходимо да разглеждат свързаните със сделките твърдения относно дружествата и провинциите, които не са включени в извадката. Освен това ПКНР повтори един от основните си коментари, според който изброяването на някои сделки като „субсидии“ в годишния отчет на дадено дружество не може да бъде достатъчно доказателство за започване на разследване във връзка с тях, тъй като това „не представлява достатъчно prima facie доказателство в съответствие с член 11.2 от Споразумението за СИМ“.
(392)
Комисията се позовава на аргументите си, като обяснява защо от ПКНР е поискано да предостави информация също така по отношение на твърденията за субсидиране, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображение 34-35 по-горе). Констатациите на Комисията относно тези субсидии на ad hoc принцип се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
(393)
Субсидиите на ad hoc принцип, изброени в жалбата, представляват субсидии под формата на директно прехвърляне на средства като безвъзмездна помощ или подобно прехвърляне на ресурси по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, или под формата на пропуснати приходи в резултат на различни видове освобождаване от данъчно облагане или намаляване на данъци и/или такси по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, които са обичайно дължими на централно равнище, на равнище провинция или на общинско равнище. Комисията отбелязва, че в годишните отчети на различните производители на стоманени продукти с органично покритие това финансово участие се определя като „субсидия“. На пръв поглед част от тези субсидии са специфични де юре или де факто по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, защото при липсата на съдействие от страна на ПКНР се счита, че субсидиите са отпуснати на ограничен брой стоманодобивни предприятия в насърчавания стоманодобивен сектор и/или защото правото на преценка на органите да отпускат субсидии е било упражнено по определен начин. Освен това изглежда, че някои от тези субсидии също са специфични съгласно член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като са ограничени до някои определени предприятия, установени в определени географски райони на територията на дадена провинция.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(394)
Комисията внимателно проучи наличната информация относно всяка от тези субсидии на ad hoc принцип за различните производители на стоманени продукти с органично покритие. Комисията констатира, че някои от тези субсидии не нарушават търговията и/или осигуряват сравнително малки по размер средства за производителите на стоманени продукти с органично покритие. В същото време има някои специфични субсидии, които се счита, че предоставят значителни средства на производителите на стоманени продукти с органично покритие. С оглед на това и наличната по случая информация Комисията счита, че е подходящо да се изчисли приложимото изравнително мито с позоваване на средната аритметична стойност на отпуснатите безвъзмездни средства и програмите за данъчни облекчения, подлежащи на изравнителни мерки в тази процедура, въпреки неоказването на съдействие от страна на ПКНР и съответните производители.
(395)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, е 0,5 %.
3.4. КОМЕНТАРИ НА СТРАНИТЕ СЛЕД РАЗГЛАСЯВАНЕ НА ОКОНЧАТЕЛНИТЕ МЕРКИ
(396)
ПКНР, един включен в извадката производител износител (Zhejiang Huadong) и жалбоподателят представиха коментари относно разгласяването на окончателните мерки.
3.4.1. КОМЕНТАРИ НА ПКНР ОТНОСНО РАЗГЛАСЯВАНЕ НА ОКОНЧАТЕЛНИТЕ МЕРКИ
(397)
С оглед на многобройните и изключително подробни аргументи, представени от ПКНР, както и факта, че би било неосъществимо (също така поради присъствието на поверителна информация) да се включат всички те в този регламент, Комисията обясни двустранно и в писмен вид на ПКНР всички правни и фактически елементи, залегнали в отхвърлянето на тези твърдения.
3.4.1.1. Процедурни въпроси
(398)
В някои от аргументите си относно започването на разследването ПКНР посочва доклада на специалната група относно текстурирана плоско валцувана електротехническа стомана (90) като водещ в тълкуването на някои разпоредби на Споразумението за СИМ и основния регламент на ЕС. Например ПКНР споменава съмненията си относно неговото „изключване“ от страна на специалната група относно текстурирана плоско валцувана електротехническа стомана (91). От една страна, Комисията взе предвид констатациите на специалната група в тази насока и не изразява несъгласие с много от нейните заключения, но тези констатации не изменят съответното споразумение или правен език, по-специално членове 11.2 и 11.3 от Споразумението на СТО за субсидиите или член 9, параграфи 2 и 3 от основния Регламент относно изравнителните мита, които са приложими и правно задължителни за Комисията във всички нейни антисубсидийни процедури.
(399)
ПКНР твърди, че Комисията е в нарушение на член 11.2 от Споразумението за СИМ, защото е започнала това разследване на основата на жалба, в която не се съдържат доказателства за „съществуването, степента и въздействието на дадена/(всяка) предполагаема субсидия“ и следователно Комисията не е спазила задължението си по член 11.3 да разгледа точността и адекватността на доказателствата.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Позоваването на ПКНР на „съществуването, степента и въздействието“ на субсидията е цитат от член 11.1 от Споразумението за СИМ и описва целта на дадено разследване. Според Комисията това твърдение не е свързано с член 11.2 от Споразумението за СИМ, съгласно което се изисква жалбоподателят да предостави „достатъчни доказателства за съществуването на субсидия и, ако е възможно, нейния размер“ и да включи „наличната информация“, с която той разполага. Комисията анализира доказателствата, предоставени от жалбоподателя, които бяха съществени, както е видно от версията на разположение за преглед от заинтересованите по жалбата страни. Службите на Комисията предложиха започването на разследване едва след като надлежно бяха анализирани точността и адекватността на доказателствата, които те считат за prima facie достатъчни.
(400)
ПКНР предложи всеки елемент (финансовото участие, ползата и специфичността) на всяка схема за субсидиране да бъде определян поотделно. Комисията се съгласи с ПКНР, че твърденията във връзка със субсидиите трябва да бъдат разглеждани поотделно. Това не означава обаче, че всяко представено доказателство по отношение на всеки елемент на всяка програма за субсидиране трябва да бъде разглеждано поотделно. Например доказателства за специфичността на една програма могат да бъдат пряко свързани с определянето на специфичността по отношение на друга програма, inter alia, в зависимост от това какъв обем информация относно въпросните програми е обществено достъпен, както и от степента, в която програмите са тясно свързани и към тях се прилага същото законодателство.
(401)
ПКНР твърди, че са необходими доказателства (над прага „de minimis“) за размера на субсидията през ПР за всяка програма и че трябва да има достатъчни доказателства за настоящото финансиране на всяка субсидия, а не за „потенциалните“ или „вероятни“ ползи. По този въпрос Комисията не изразява съгласие с ПКНР, тъй като няма изискване в основния регламент или в Споразумението за СИМ да се предоставят доказателства за това, че субсидиите по дадена програма са над прага „de minimis“. Няма разногласие по въпроса, че от дадена субсидия трябва да са произтекли ползи през ПР, за да подлежи тя на изравнителни мерки, за което жалбоподателите трябва да предоставят съответните доказателства. В същото време в член 11.2 от Споразумението за СИМ се изискват „достатъчни доказателства“ за съществуването на субсидия на основата на „наличната информация“, с която разполага жалбоподателят. Тъй като голяма част от информацията относно ползите от субсидиите (например освобождаване от данъци, отпускане на безвъзмездни средства, доставка на стоки) не е обществено достъпна, често е невъзможно за жалбоподателите да установят със сигурност дали от субсидията са произтекли ползи за производителите на съответния продукт. В такива ситуации от жалбоподателя се изисква да предостави най-подходящите налични доказателства, че, например, производителите на съответния продукт отговарят на критериите за допустимост за субсидията и че програмата все още се прилага или продължава да води до ползи. Обемът на необходимите доказателства зависи от фактите по конкретния случай и от това доколко информацията е достъпна за жалбоподателя.
(402)
ПКНР твърди, че Известието за започване на антисубсидийна процедура (Известие за започване) е в нарушение на член 22.2, подточка iii) от Споразумението за СИМ, като според него повторението на имената на различните програми само по себе си не представлява „описание“ на същите. Комисията счита, че практиките на субсидиране, които са предмет на разследване, са достатъчно добре описани в Известието за започване, като са посочени съответните схеми и следователно известието не нарушава член 22.2, подточка iii) от Споразумението за СИМ.
(403)
ПКНР твърди, че Комисията погрешно е започнала антисубсидийни процедури относно определени програми за субсидиране, защото е разгледала жалбата по един „холистичен“ начин, или „в нейната цялост“, вместо да разгледа всяка програма поотделно; ПКНР също така заяви, че констатациите на други разследващи органи по отношение на различни програми не са сами по себе си достатъчно доказателство за започване на процедура. Както е обяснено по-горе (съображение 400), службите на Комисията са разгледали всяка програма поотделно. Степента, в която констатациите на други органи относно конкретна програма могат да представляват достатъчно доказателство за започване на процедура е индивидуална преценка и частично зависи от останалата налична информация, с която разполага жалбоподателят.
(404)
ПКНР (в цитат от документацията на САЩ по случая с текстурираната плоско валцувана електротехническа стомана (92)) се твърди, че статутът на „насърчавани“ производители на стоманени продукти с органично покритие, посочен в правителствените стратегически планове, може да е бил използван като общоприложим за доказване на специфичност. Това не отговаря на действителността. Законодателството, което определя производителите на стоманени продукти с органично покритие като „насърчавани“ (93) (и последствията от това) не представлява (както твърди ПКНР) „обща информация относно правителствената политика без пряка връзка с въпросната програма“. С оглед на факта, че подобно законодателство ограничава достъпа до програмите до определени предприятия (или им осигурява преференциално третиране), то очевидно има пряка връзка с въпросната програма.
(405)
ПКНР твърди, че трябва да има доказателства за текуща полза от дадена програма за субсидиране и че фактът, че такива програми са били подложени на изравнителни мерки в други случаи е недостатъчен, тъй като такива констатации са свързани с друг ПР. Няма разногласие по въпроса, че дадена субсидия трябва да е осигурила ползи през ПР, за да бъде подложена на изравнителни мерки и че жалбоподателите трябва да предоставят такива доказателства. Въпреки това, за целите на започването на процедура са необходими доказателства за използването на програмата през относително неотдавнашен период, които могат да бъдат изключително полезни, ако например няма обществено достъпна информация, че програмата е била прекратена или променена. Позоваването на специалната група относно текстурирана плоско валцувана електротехническа стомана с произход (94) от ПКНР (на точка 7.72 от доклада на групата) не води до ясни заключения, защото посочва ситуации, когато е „ясно“, че няма текущо субсидиране, което не съответства на описания тук случай.
(406)
ПКНР твърди, че, за да бъде започната процедура, трябва да има доказателства за това, че някои производители на съответния продукт действително са получили полза от програмата. Това твърдение беше отхвърлено. Няма изискване в основния регламент или в член 11.2 от Споразумението за СИМ, съгласно което са необходими „достатъчни доказателства за съществуването на субсидия…“, или съответно категорични доказателства за действителното ѝ усвояване от някои производители. Тъй като голяма част от информацията относно ползите от субсидиите (например освобождаване от данъци, отпускане на безвъзмездни средства, доставка на стоки) не е обществено достъпна, често е невъзможно за жалбоподателите да установят със сигурност дали от субсидията са произтекли ползи за производителите на съответния продукт. В такива ситуации от жалбоподателя се изисква да предостави най-подходящите налични доказателства, че, например, производителите на съответния продукт отговарят на критериите за допустимост за субсидията и че програмата все още се прилага или продължава да води до ползи. Обемът на необходимите доказателства зависи от фактите по конкретния случай и от това доколко информацията е достъпна за жалбоподателя. Налагането на подобно изискване на жалбоподателите би създало по-благоприятни условия за непрозрачните системи в сравнение с прозрачните, които отпускат същия вид субсидия.
(407)
ПКНР твърди, че Комисията не е предоставила „разумен срок“ на ПКНР да представи необходимата информация по член 12.7 от Споразумението за СИМ. ПКНР също така твърди, че Комисията не е предоставила „достатъчно възможности“ на ПКНР да представи в писмен вид съответните доказателства във връзка с разследването в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ. Тези аргументи трябва да бъдат отхвърлени, тъй като Комисията е дала разумен срок и достатъчно възможности на ПКНР да представи съответната информация в съответствие с въпросните разпоредби на СТО и на основния регламент. Комисията отбелязва, че изключително щедро е удължила сроковете за предоставяне на отговори на първоначалния въпросник, като срокът е бил увеличен от общо 37 дена до почти 2 месеца. Като се вземе предвид и процесът на искане за предоставяне на допълнителна информация, ПКНР е разполагало с над 3 месеца от началото на процедурата, за да представи поисканата информация. На ПКНР също така беше предоставена възможност да представи липсващата информация до посещението за проверка. Комисията също така отбелязва, че „разумен срок“ е понятие, което следва да се тълкува в процедурен контекст, в който съгласно основния антисубсидиен регламент Комисията трябва да приключи разследването в рамките на 13 месеца. Допълнителното удължаване на сроковете съгласно поисканото от ПКНР неизбежно би се отразило отрицателно на възможността на Комисията да работи бързо, за да спази съответните законоустановени срокове.
(408)
ПКНР също така посочи искането си за помощ от страна на Комисията в изготвянето на отговорите на въпросника, което е било отхвърлено според ПКНР. Това не отговаря на действителността, защото искането на ПКНР за помощ е били толкова общо и неясно (т.е. обхващало е всеки въпрос във въпросника и приложенията), че Комисията е била в състояние единствено да предложи помощ на ПКНР по отношение на конкретни проблеми, с които ПКНР се е сблъскало при изготвянето на отговорите, а не по отношение на отделните въпроси. ПКНР е взело решение да не продължава да се възползва от предложената помощ. Комисията също отбелязва, че в член 12.11 на Споразумението за СИМ се заявява, че поисканата помощ трябва да бъде „осъществима“, а случаят с общите и неясни искания, които представляват непосилна тежест за разследващия орган, не е такъв, особено когато въпросникът не се нуждае от обяснение. Комисията отбелязва, че ПКНР разполага с богат опит в антисубсидийните разследвания и използва услугите на външни юристи.
(409)
По отношение на програмите за субсидиране, посочени в жалбата, които не са били използвани от включените в извадката износители, ПКНР твърди, че няма да може да представи исканата информация за всички тези програми в срока, определен от Комисията, поради разпокъсаното състояние на стоманодобивната промишленост. ПКНР също така твърди, че едва на късен етап на процедурата е разбрало от Комисията какви са потенциалните последици от непредставянето на исканата информация относно тези програми, като се има предвид, че те се отнасят до дружествата, които не са включени в извадката. От самото начало Комисията е установила несъответствия в позицията на ПКНР, тъй като твърдението му, че не разполага с достатъчно време да предостави отговори в определения срок не съответства на съзнателното му решение да не предостави отговори във връзка с всички програми, които не са използвани от включените в извадката износители, защото се предполага, че не разбира целта на искането на Комисията и последиците от отказа да предостави исканата информация. Както се посочва по-горе (съображение 407), Комисията е удължила срока няколко пъти, за да може ПКНР да предостави исканата информация относно всички програми. Следователно общият срок (т.е. над 3 месеца, в това число процеса на искане на допълнителна информация) е бил повече от достатъчен за предоставянето на исканата информация. ПКНР също открито признава в коментарите си, че е заявило тази позиция, а именно, че не е трябвало да бъде поискано от него да предостави информация относно другите програми, което е видно и от факта, че то дори не е направило опит да предостави частични или непълни отговори, за да покаже желание за оказване на съдействие, а просто не е представило никаква информация в това отношение.
(410)
Комисията също така отхвърля аргумента на ПКНР, че не е разбрало потенциалните последици от непредставянето на поисканата информация относно програмите, неизползвани от включените в извадката дружества. В действителност Комисията е разяснила тези последици няколко пъти от началото на процедурата. По-специално последиците от неоказване на съдействие са ясно посочени с позоваване на съответните разпоредби на основния регламент в известието за започване на процедура и заглавната страница на въпросника. Комисията също така предостави подробни отговори относно целта на извадката и необходимостта ПКНР да предостави исканата информация, с оглед на високата степен на неоказване на съдействие и възможното разглеждане на исканията за индивидуално третиране в писма с дати 19 март, 11 април, 4 май (писмо с искане на допълнителна информация), 7 юни (писмо, предхождащо проверката) и 14 август 2012 г. Следователно ПКНР не може да не е било наясно или да не е разбрало последиците от липсата на съдействие от негова страна относно програмите, неизползвани от включените в извадката производители износители. От основно значение е, че ПКНР изглежда не е обърнало внимание на факта, че в качеството си на орган, който отпуска предполагаемите субсидии по съответните схеми, от него се очаква да съдейства и да предоставя информация по отношение на всички схеми на субсидиране, които се отнасят до продукта, предмет на разследването.
(411)
ПКНР също така представи аргументи по отношение на процеса на проверка и самото посещение за проверка. ПКНР отправи възражения във връзка с писмото на Комисията, предхождащо проверката, от което не могло да установи нивото на проверка на съответната информация и подаде оплакване срещу предполагаемия отказ от страна на Комисията да предостави по-конкретно описание на проверката. ПКНР добави, че най-малкото разполага с правото на определено „стесняване“ на обхвата на проверката (например чрез предварителен списък в писмен вид на всички въпроси, които служителите на Комисията ще зададат) (95), който според ПКНР не би могъл да бъде изчерпателен предвид кратката продължителност на посещението. По отношение на последния аргумент на ПКНР Комисията го отхвърля, тъй като няма правно основание нито в Споразумението за СИМ, нито в основния антисубсидиен регламент на ЕС, което да удовлетворява претенцията за право на това стесняване на обхвата на посещението. Не съществува и решение на СТО, което да намеква за съществуването на такова право.
По отношение на другите аргументи на ПКНР Комисията отбелязва, че е изпратила подробно писмо, предхождащо проверката на 7 юни 2012 г., в което ясно се посочва i) предложение за график, предварително неформално договорен с ПКНР, ii) цел на посещението за проверка, iii) обхват, съдържание и предмет на посещението, както и iv) възможното прибягване до наличните факти относно програмите, които не са използвани от включените в извадката производители (виж по-горе). С цел да се ограничи нуждата от присъствие на съответните служители на ПКНР, в него също така се посочва деня, в който всяка от програмите ще бъде разгледана. Комисията предложи дори повече в духа на тясното сътрудничество, за да удовлетвори исканията от страна на ПКНР за допълнителна информация относно посещенията за проверка, тъй като се срещна с представителите на ПКНР в много кратки срокове, за да предостави разяснения относно подробностите, свързани с тези посещения. След това Комисията предприе последващи действия като в писмен вид отговори на допълнителни искания за разяснения в електронни съобщения, обменени с ПКНР. Следователно Комисията е направила всичко възможно, за да осигури успешното посещение за проверка, но въпреки това ПКНР не е взело под внимание всички тези усилия.
3.4.1.2. Доставка на ГВС и СВС на занижени цени
(412)
ПКНР твърди, че Комисията е трябвало да посочи „праг“ за определянето на дадена публична организация като такава преди да поиска свързана със сделки информация в приложение B на въпросника, предназначен за ПКНР. Това твърдение се отхвърля, тъй като би било невъзможно да се раздели разследването на два етапа по този начин, при което Комисията ще трябва да отправи две отделни искания за информация и да извърши две посещения за проверка в Китай. Освен съображенията от гледна точка на ресурсите, това би направило практически невъзможно приключването на разследването в определените срокове. Във всеки случай общият обем от доказателства (включително информация, свързана със сделките, която се отнася до цени и количества) може да бъде от полза за определянето на публичната организация.
(413)
ПКНР твърди, че непредоставянето на отговори в приложение B относно ДП, които извършват доставки на ГВС и СВС за производителите на стоманени продукти с органично покритие, не би трябвало да води до прилагане на член 28 от основния регламент и съответно прилагането от страна на Комисията на наличните факти по този начин е в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ. ПКНР твърди още, че Комисията е поискала приложение B да бъде попълнено от много дружества, които не са свързани с разследването. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено. Комисията е изготвила приложение B по начин, чрез който да провери дали твърденията в жалбата са достоверни и да направи това в съответствие с констатациите на Апелативния орган на СТО в доклад с номер DS379, където се дават някои насоки за определянето на публична организация. Твърдението на ПКНР, че се включват „не само ДП, до които се отнася приложение B“, не съответства на действителността. Първоначално Комисията действително поиска от всички производители на ГВС/СВС да попълнят приложение, но след като ПКНР отговори на въпросника и за да се улесни работата на ПКНР при попълването на приложение B, Комисията ограничи искането си само до засегнатите ДП (96). Въпреки положените от Комисията усилия и независимо от факта, че в жалбата става ясно, че ДП, които доставят ГВС/СВС на производителите износители на стоманени продукти с органично покритие, са свързани с разследването, ПКНР и засегнатите ДП не отговориха на въпросите в приложение B.
(414)
Като взе горепосоченото предвид, Комисията нямаше друг избор, освен да приложи член 28, параграф 1 от основния регламент, в пълно съответствие с член 12.7 от Споразумението за СИМ.
(415)
ПКНР твърди, че наличните факти, използвани от Комисията не подкрепят заключението, че цитираните насоки относно стоманодобивната промишленост са законово задължителни. Основният стратегически документ в областта на стоманодобивната промишленост, на основата на който Комисията направи своите констатации относно съществуването на дадена публична организация е Постановление № 35 на Комитета за национално развитие и реформи - Политики за развитие на черната металургия. Комисията зададе пряк въпрос относно правния статут на постановленията, издадени от Комитета за национално развитие и реформа, и беше потвърдено, че постановленията в китайското законодателство са правно обвързващи, тъй като попадат в една от четирите категории нормативни актове в Китай. Следователно това твърдение е в противоречие със съответната информация по случая.
(416)
ПКНР твърди, че нарушаването на пазара, установено от Комисията в стоманодобивния сектор няма отношение към определянето на производителите на ГВС/СВС като публични организации и това определяне е трябвало да бъде извършено по отношение на субектите, които доставят ГВС/СВС на двете включени в извадката групи производители износители, а не само по отношение на всички ДП, които произвеждат ГВС/СВС в Китай като цяло. Според ПКНР, ако Комисията не разполага с информация относно тези предприятия, тя не може да извърши съответното определяне; в противен случай това би бил недопустим неблагоприятен извод. Комисията отхвърля това твърдение. Съществуването на нарушение на пазара e свързан, макар и не определящ, фактор в този анализ. Констатацията за „публична организация“ на Комисията в контекста на тази процедура се отнася до всички производители на ГВС/СВС, които са частично или изцяло държавна собственост, защото тя е направена на основата на доказателства, свързани с широкообхватни фактори в областта на политиката и сектора, а не е определяне на конкретно дружество. ДП, които доставят ГВС/СВС на двата включени в извадката производители износители, очевидно попадат в обхвата на констатацията относно публичните организации, следователно не е било счетено за необходимо да се извърши конкретно определяне, ограничено само до тях. Във всеки случай ПКНР не предостави информация, която би могла да послужи за конкретно определяне на дружество в отговор на въпросника на Комисията.
Аргументът на ПКНР, че Комисията не може да извърши определяне при липсата на „действителни факти” относно конкретни ДП означава, че ПКНР в действителност би имало полза от неоказването на съдействие (тъй като е отказало да предостави „фактите“) и по този начин би получило „по-благоприятен“ резултат, отколкото чрез оказване на съдействие, което е обратното на неблагоприятен извод.
(417)
ПКНР възрази с твърдението, че е била уведомена от Комисията за анализите по това „възлагане и нареждане“ едва след етапа на окончателното разгласяване и следователно правата му на защита са били нарушени. Комисията обаче не би могла да предвиди заключението си на по-ранен етап от разследването. Тази констатация е резултат от цялата информация и данни, събрани през цялата процедура и беше разгласена веднага след окончателното определяне, т.е. едновременно с разгласяването на окончателните мерки. В жалбата се твърди, че са налице субсидии, свързани с доставката на стоки за ДП от държавата. Разследването показа, че политиката на правителството в тази област, която основно засяга ДП, се отнася и до частни субекти, което води до заключението за „възлагане и нареждане“ от страна на правителството.
(418)
ПКНР твърди, че фактите, разгледани от Комисията, по никакъв начин не обосновават заключението, че на всяка частна организация в стоманодобивния сектор е възложено и наредено да предоставя субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. В анализите си относно нареждането и възлагането Комисията посочва определени планове и политики на правителството, и цитира раздели от тези документи, които показват пряка връзка между правителството и поведението на частните стоманодобивни предприятия, и подкрепя тази констатация с примери за действия от страна на тези частни оператори.
(419)
ПКНР твърди, че Комисията не е установила разликата между последиците от действията на правителството и намеренията за такива действия при анализа на възлагането и нареждането. Това твърдение също се отхвърля. Комисията е установила съществуването на правителствена политика за подкрепа на стоманодобивната промишленост, както и за доставки на ГВС/СВС чрез публични организации (ДП) на цени, по-ниски от пазарните. Освен това беше установено, че тази политика (чрез преобладаващия дял на ДП и липса на насърчаване на износа на ГВС/СВС) ефективно принуждава частните производители да правят доставки за местния сектор на производство на СОП на същите занижени цени, определени от ДП. Действително има доказателства, че цените, предлагани от частни доставчици, са явно свързани с цените на ДП. Комисията установи, че една от целите на политиката е да нарежда и възлага на частни субекти да следват същите практики като ДП. Това е класически случай на упражняване от страна на правителството на „контрол“ над частните доставчици самостоятелно и чрез ДП. Политиката съдържа всички необходими елементи за възлагане и нареждане, т.е. „действие на правителството“, „насочено към определен субект“, „чиято цел е конкретна задача или задължение“. Като илюстрация на намеренията на правителството, някои разпоредби на Постановление № 35 предвиждат санкции за дружества, които не действат в съответствие с описаните в нея политики. Това показва, че ПКНР възнамерява да заема водеща позиция в цялата стоманодобивна промишленост в определена посока и че ако има дружества, които не я следват, за тях ще има определени последствия.
(420)
ПКНР също твърди, че Комисията не е установила наличието на политика на ПКНР за доставки на ГВС и СВС за сектора за производство на СОП, съответно не е стигнала до подобно заключение. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се вижда в анализа в съображения 49-72 по-горе, тези ДП, които доставят ГВС/СВС на производителите на стоманени продукти с органично покритие са публични органи, представляващи ПКНР и е ясно, че доставят ГВС/СВС на производителите износители на СОП. Също така беше установено, че цените на тази ресурси не съответстват на пазарната им стойност. Следователно се стига до заключението, че чрез тези ДП ПКНР осъществява политиката си на осигуряване на евтини ГВС и СВС.
(421)
ПКНР твърди, че Комисията погрешно е заключила, че съществува пълен контрол от страна на правителството върху стоманодобивния сектор като цяло и че стоманодобивната промишленост спазва определени насоки, без да стигне до заключението, че доставките на стомана за сектора на производителите на СОП на цени под пазарните са целта на тази политика. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е обяснено в съображение 419 по-горе, Комисията констатира, че политиката на правителството обхваща намерението да нареди на частните доставчици да следват практиките на ДП за доставки на цени под пазарните.
(422)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала, че съществува конкретното намерение от страна на ПКНР да предостави действително финансово участие, за което става въпрос в случая с доставките на ГВС и СВС, както се предвижда в доклада на АО, САЩ - Разследване за налагане на изравнително мито върху DRAMS от Корея (97). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Въпросните действия на правителството се основават на правителствената политика, чиято цел е да нарежда на частните доставчици да следват примера на ДП за доставки на цени под пазарните. Това не е „следствие“ или „вторичен продукт“ от държавна намеса; Това е нейната цел. Ясно е, че в този случай частните доставчици на ГВС и СВС не упражняват „свободен избор“ на пазара, защото пазарните условия са нарушени от преобладаващия дял на ДП и износът на ГВС/СВС не се насърчава.
(423)
ПКНР твърди, че Комисията не е стигнала до констатации относно действителни частни субекти, които доставят ГВС/СВС на включените в извадката дружества. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както в случая с публичните организации, Комисията е извършила определяне на възлагането и нареждането за целия сектор, което се отнася до всички частни доставчици. Тъй като въпросната правителствена политика се прилага за всички подобни субекти, не е необходимо да се извършва определяне на конкретни дружества.
(424)
ПКНР твърди, че Комисията е отхвърлила доказателствата на ПКНР във връзка с дела на ДП в китайското производство на ГВС и СВС. Таблицата, предоставена от ПКНР в това отношение, не може да се счита за доказателство. ПКНР отказа да предостави данни за източниците си преди и след проверката на тази таблица, следователно тя не може да се счита за надеждна информация. По тази причина Комисията използва информация от Световната книга за капацитет в стоманодобива (World Steel Capacity Book), която е призната от световната стоманодобивна промишленост.
(425)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила защо световните пазарни цени на ГВС и СВС са най-подходящата референтна стойност и посочи решението на АО по случая US-Softwood Lumber IV, като поясни, че външната референтна стойност „трябва да има връзка или да се отнася, или да е свързано с преобладаващите пазарни условия в държавата на доставка и трябва да отразява цената, качеството, наличността, търгуемостта, транспорта и другите условия на закупуване или продажба“. ПКНР също така твърди, че „доминиращата позиция на държавата“ не може да води до отслабване на закона, защото ако това беше възможен вариант, нямаше да съществува изобщо външната референтна стойност. ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискванията на член 14 от Споразумението за СИМ. Комисията отхвърли това твърдение. Преобладаващите на пазара условия в Китай са нарушени, както констатира Комисията и както е обяснено в съображения 49-97 по-горе. Тъй като стомана се произвежда навсякъде чрез подобни процеси и се търгува в световен мащаб, най-разумното външна референтна стойност е цената на световния пазар, понеже ако Китай се намираше в нормална пазарна ситуация без нарушения, вероятно цените отново щяха да се изравнят със световните. ПКНР предостави много малко информация относно пазара на стомана в Китай, въпреки че до него беше отправено изрично искане за това от Комисията. Китай също така не предложи друга референтна стойност, освен вътрешното за страната ниво, което не беше подходящо поради установените нарушения на пазара.
ПКНР твърди, че Комисията не е основала констатацията си за специфичност по отношение на доставките на ГВС/СВС при занижени цени на друго, освен на повтарящото се твърдение на жалбоподателите, а това е недостатъчно, за да бъдат изпълнени изискванията на Споразумението за СИМ. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както ГВС, така и СВС се използват като суровина само от ограничен брой дружества, тъй като дружествата в много сектори не се нуждаят от тези продукти. ПКНР потвърди в отговора си на въпросника, че ГВС и СВС се използват само от ограничен брой сектори на промишлеността. ПКНР не оспори този факт в коментарите си относно окончателното разгласяване. Затова се потвърждава, че тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, който повтаря член 2.1., буква в) от Споразумението за СИМ.
3.4.1.3. Преференциални заеми и лихви в сектора за производство на СОП
(426)
ПКНР твърди, че от банките не се изисква да спазват насоките за сектора, не им се диктуват определени бизнес решения от правителството, а държавата не заема преобладаващ дял в банковия сектор. Това твърдение не може да бъде прието. В членове 24 и 25 на Постановление № 35 се ограничава отпускането на заеми само до дружества, които изпълняват политиките за национално развитие в областта на черната металургия, следователно твърдението на ПКНР, че от предприятията не се изисква да изпълняват политиките, е в противоречие с доказателствата. Очевидно е, че тези разпоредби ограничават видовете дружества, които банките имат право да финансират или не. В допълнение, твърдението, че държавата не заема преобладаващ дял в банковия сектор трябва да бъде отхвърлено. В това отношение се отбелязва, че ПКНР предоставя единствено много ограничена информация относно структурата на собствеността в банковия сектор, като твърди, че не разполага с такава информация, въпреки че съгласно член 24 от Закона за търговските банки, банките са задължени да съобщават подобна информация на китайската Комисия за регулиране на банковия сектор, държавна агенция, оправомощена от Държавния съвет. Другата информация по цитираните в този закон случаи води до заключението, че държавата действително заема преобладаващ дял в банковия сектор в Китай (виж съображения 166-169 по-горе).
Освен източниците, посочени в закона, в Доклад № 11/321 на МВФ за Китай от ноември 2011 г. се заявява, че държавата също участва пряко и непряко във финансовия сектор и препоръчва преориентирането по отношение на ролята и отговорностите на държавата във финансовия сектор с цел прекратяване на използването на банковата система за изпълнението на политическите цели на правителството и разрешаване решенията за отпускане на заеми да се определят от търговски цели (98) (99).
(427)
ПКНР твърди, че невъзможността му да спази изискванията на приложение A към въпросника на ПКНР не трябва да води до допустимо използване на наличните факти, защото Комисията не е трябвало да счита ПКНР за длъжно да предостави вътрешна, чувствителна информация по конкретни сделки, свързани с банки, много от които не са по никакъв начин собственост на държавата. Както се посочва в съображение 426 по-горе, ПКНР е имало достъп най-малко до част от исканата информация, но е отказало да отговори на въпросите в приложение A. В това отношение също се отбелязва, че тъй като ПКНР е отказало да предостави данни за собствеността, във връзка с много банки Комисията не е разполагала с информация кои от тях са държавни и кои не.
(428)
Във връзка с някои циркуляри на КНБ ПКНР твърди, че обществено достъпните резюмета на съдържанието на съответните циркуляри, заедно с показанията на служители на КНБ, са достатъчни да заместят действителните циркуляри на КНБ и не е необходимо да се прилагат налични факти поради невъзможността на ПКНР да предостави циркулярите. ПКНР твърди също, че Комисията е отхвърлила добросъвестно предоставената информация, т.е. показанията на служителя на КНБ, както и резюмето на въпросните циркуляри, и се позова на член 28 от основния регламент, съгласно който не се взема предвид само информация, която е невярна или подвеждаща. Освен това ПКНР твърди, че Комисията не е основала констатациите си на действителни налични факти или на предоставената информация, а по-скоро задължава ПКНР да докаже, че установеното в случая с фина хартия с покритие вече е невалидно. В този случай, според ПКНР, констатациите относно фината хартия с покритие дори не противоречат на информацията, предоставена от ПКНР, тъй като те се основават на информация, като цяло свързана с различен период от време.
Що се отнася до извадките, предоставени от КНБ и уебсайта, както и показанията на служителя на КНБ, те не могат да бъдат проверени без източниците им, т.е. самите циркуляри. Комисията не разбира защо от една страна ПКНР счита, че те са поверителна вътрешна документация, а от друга съдържанието им се предполага да е публикувано на сайта на КНБ. Констатациите относно фина хартия с покритие са пряко свързани с настоящия случай. Фактът, че тази информация се отнася за различен период от време не е от особено значение, тъй като фактите по случая (включително жалбата) показват, че въпросните практики не са се променили оттогава. По отношение на твърдението на ПКНР, че Комисията прехвърля тежестта на доказателствата, се отбелязва, че констатациите относно фина хартия с покритие са част от общите доказателства, взети предвид, като не е необходимо ПКНР да ги опровергава. Оказването на съдействие в подобни разследвания е двупосочен процес и всички страни могат да предоставят доказателства или аргументи, за да опровергаят други доказателства по случая.
(429)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала референтни стойности на ПКНР, които отразяват нетърговско нарушение (като така признава, че лихвените проценти на китайския пазар като цяло отговарят на адекватни цени), а фактът, че съществува само долен праг за лихвите върху търговските заеми е по-скоро във вреда, а не от полза за производителите износители, които използват такива заеми. Без наложения от КНБ долен праг тези лихви биха могли да бъдат значително по-ниски. Този аргумент е погрешен. Фактът, че ПКНР (КНБ) произволно определя референтната стойност на процентите показва нетърговско поведение на първо място. Това се потвърждава и от доклад на МВФ № 11/321 (100) за Китай от ноември 2011 г., който се отнася до законодателството, свързано с лихвите.
(430)
ПКНР твърди, че Комисията не е оценила кредитоспособността на действително разследваните страни, както е направила в случая с фина хартия с покритие. Следователно не беше оценена и кредитоспособността на включените в извадката производители износители, тъй като тя е със сигурност е повлияна от промишлените политики и от държавната подкрепа и намеса. Тъй като беше констатирано, че финансовата система в Китай е нарушена, това би било безсмислено действие. Не е извършена подобна оценка на кредитоспособността в случая с фина хартия с покритие.
(431)
ПКНР също така възрази срещу констатацията относно кредитния рейтинг BB (Bloomberg), защото според него той е „чисто наказателен“ и „във всеки случай аргументите на Комисията за този избор не са разгласени по начин, който може да бъде подложен на детайлно разглеждане.“ Според ПКНР, ако Комисията констатира, че китайската референтна стойност плюс рисковата премия BB представляват този лихвен процент, тогава тя трябва да обясни аргументите си на основата на конкретен производител и заем. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с производителите на стоманени продукти с органично покритие от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай е благоприятен за производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
3.4.1.4. Предоставяне на права за ползване на земя при занижени цени
(432)
ПКНР твърди, че Комисията е признала, че твърденията на ПКНР във връзка с предлагането на права за ползване на земя на конкурентна основа биха премахнали необходимостта от външна референтна стойност. ПКНР твърди също, че в цялото си обяснение относно аргументите за отхвърляне на твърденията на ПКНР Комисията се концентрира единствено върху доказателствата на ПКНР, а не върху действително наличните факти. ПКНР отправя искане до Комисията да разгласи действителните факти, въз основа на които е констатирала, че цените, определени от местните власти са произволни, т.е. че те не са свързани с търсенето и предлагането на промишлени терени.
Тълкуването на ПКНР на този въпрос не е правилно. Комисията не е констатирала, че правата за ползване на земя се предоставят на конкурентна основа. Комисията е констатирала, че само при 6 от 13 сделки за право на ползване на земя е била предвидена процедура за търг с тайно/явно наддаване. По отношение на тези 6 сделки предоставените доказателства показват, че тръжните процедури не са били проведени на конкурентен принцип, тъй като е имало само една оферта и цената е била определена от властите. Комисията не разбира исканията на ПКНР за разгласяване на използваните налични факти във връзка с липсата на пазар на земя, когато такива факти не са използвани за отхвърляне на твърденията на ПКНР по този въпрос, а анализът е бил направен на основата на информация, предоставена от ПКНР и производителите износители. Фактите, на които се основава констатацията - произволно определените цени - се посочва в съображения 114-116 по-горе, т.е. информация относно действителни сделки, предоставена от включените в извадката производители износители, Системата за оценяване на градски терени и Постановление № 35.
(433)
Според ПКНР Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, нито е обосновала ясно констатациите си относно специфичността въз основата на преки доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Освен това тя не е обосновала необходимостта да се аргументира размера на ползата с външна референтна стойност, нито е определила избраната референтна стойност по начин, съответстващ на член 14, буква г) от Споразумението за СИМ. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Констатациите за специфичност от страна на Комисията се основават на факта, че всички дружества, които не изпълняват промишлените политики, определени от държавата, се изключват от предоставянето на права за ползване на земя, цените често са произволно определени от властите, а държавните практики са неясни и непрозрачни. Необходимостта от външна референтна стойност беше обяснена и обоснована в съображения 109, 118, 120-121 по-горе. Тъй като беше констатирано, че пазарът на земя в Китай е нарушен, не беше възможно да се приложи вътрешна за страната референтна стойност, както предложи ПКНР. Комисията отхвърля твърдението, че референтната стойност е определена по начин, който противоречи на член 14, буква г) от Споразумението за СИМ. Референтната стойност за Тайван се счита за най-добрата алтернатива от Комисията и съответства на препоръките на АО от доклад DS 379.
(434)
ПКНР твърди, че е предложило референтната стойност да бъде вътрешна и да се основава на цените, които заплащат „ненасърчаваните“ отрасли на китайската промишленост; според ПКНР това се дължи именно на липсата на разграничаване на първо място, следователно размерът на субсидията трябва да е равен на нула. Комисията отхвърля това твърдение, а ПКНР във всеки случай не е предоставило никаква информация относно цените за правото на ползване на земя, които заплащат „ненасърчаваните“ отрасли, които теоретично биха могли да бъдат използвани за определяне на референтната стойност.
(435)
ПКНР твърди също, че жалбоподателят не е осигурил показатели или доказателства, че правата за ползване на земя се предоставят по-специално на група от предприятия и Съюза не е констатирал значимия факт, че предоставянето на права за ползване на земя е ясно ограничено до някои/насърчавани предприятия. Комисията е констатирала, че предоставянето на права за ползване на земя е ограничено до дружества, които изпълняват промишлените политики, определени от ПКНР в Постановление № 35 (съображение 116 по-горе).
(436)
ПКНР твърди, че Комисията не е извършила щателна проверка, за да установи референтна стойност, която е свързана със ситуацията в Китай, и че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която се приближава до пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на нарушение, или ако е направила това, то не го е заявила. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита данните от Тайван (101) за подходяща референтна стойност поради цялата информация по случая, т.е. i) равнището на икономическо развитие и икономическата структура в Тайван и съответните китайски провинции и градове (102), където оказалите съдействие производители износители са установени; ii) физическата близост на тези две китайски провинции с Тайван; iii) високата степен на развитие на инфраструктурата на Тайван и двете китайски провинции; iv) тесните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР; v) сходната гъстота на населението в засегнатите китайски провинции и Тайван; vi) сходството между вида на терените и сделките, използвани за конструиране на съответната референтна стойност в Тайван с тези в КНР и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики в Тайван и КНР. Освен това провинции Jiangsu и Zhejiang, заедно с град Chongqing, са считани за най-важните провинции от гледна точка на производствената промишленост в КНР. Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и китайските провинции, както и град Chongqing, не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван.
Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, двете провинции и град Chongqing имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван (103), т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата за ползване на земя, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства те биха били много сходни с тези в Тайван.
(437)
ПКНР твърди също, че в изчисленията си Комисията е използвала срок на амортизация от 50 години, докато не всички свързани със случая договори за право на използване на земя са сключени за период от 50 години. Това твърдение е неправилно. Всички договори за правото на ползване на земя, предоставянето на които подлежи на изравнителни мерки в настоящото разследване, са сключени за период от 50 години.
3.4.1.5. Програма, включваща електроснабдяване на занижени цени
(438)
ПКНР твърди, че заключението относно специфичността е „изцяло изкуствено достигнато“ въз основа на това, че икономическата дейност, при която се плаща редовната цена, обхваща по-голямата част от китайската икономика. ПКНР също оспори констатацията на Комисията относно „регионалната“ специфичност и по-специално заключението, че тази субсидия се отпуска само в географските райони, където е установен производителят износител. Според ПКНР санкцията се прилага общо за всички географски райони, където има производители износители и следователно няма регионална специфичност. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията отбеляза, че ПКНР изглежда основава коментарите си изключително и само на диференцираното ценообразуване за категориите „насърчавани“, „ограничавани“, „забранени“ и „разрешени“ предприятия, посочени в Решение № 40. Въпреки това Комисията основа констатациите си на специалната система за ценообразуване на електроенергията, която се прилага в община Chongqing, където един от включените в извадката съдействащи износители разполага с производствено предприятие. Този износител се ползва от по-ниска цена на електричеството, която се прилага само към подгрупа дружества в определени сектори (по-специално производители на електропещи за феросплави и производители на торове) в рамките на същата категория големи промишлени ползватели. Следователно Комисията заключи, че по-ниската цена на електроенергията, която се прилага само за тази ограничена подгрупа от дружества в тези специфични допустими сектори, е де юре специфична.
По отношение на „регионалната“ специфичност, в съображение 149 не се посочва система за санкции, както твърди ПКНР в коментарите си. Настоящото съображение пояснява, че тази благоприятна цена на електроенергията, която се прилага за ограничената подгрупа дружества, включително производителя на въпросния продукт, е част от определен географски район (т.е. община Chongqing), който е част от китайския Западен регион, насърчаван съгласно закона, цитиран в същото съображение и допълнително разяснен в съображение 233 по-горе. Както се посочва в съображение 149,този закон определя ценообразуването на електроенергията като един от инструментите, с които се постигат основните цели на политиката за насърчаване на развитието на този регион. Констатацията на Комисията, че тази субсидия също е регионално специфична, беше съответно потвърдена.
(439)
ПКНР оспори заключенията в съображение 146 по-горе, които се отнасят до специфичността на основата на диференцирано ценообразуване между категориите „насърчавани“, „ограничени“, „забранени“ и “разрешени“ предприятия. ПКНР отново обяснява, че разликата в цените на електроенергията, платени от специфично „ненасърчаваните“ проекти и всички останали, функционира като санкция или допълнителна такса, чрез която да бъдат ограничавани конкретни проекти, отколкото като „отстъпка“ за насърчаваните проекти. ПКНР заключава, че Комисията трябва да констатира какви цени биха били счетени за адекватни и в този случай Комисията предполага, че завишената цена би била определена за адекватна. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е обяснено подробно по-горе, констатацията на Комисията относно финансовото участие се отнася до по-ниската цена на електроенергията, на която има право това дружество като част от ограничената подгрупа от дружества в рамките на категорията големи промишлени ползватели. Аргументите на ПКНР следователно нямат отношение към констатациите от страна на Комисията.
3.4.1.6. Други програми за облагане на доходите и други данъци, които не се използват от включените в извадката производители, подлежащи на изравнителни мерки, с оглед на остатъчното мито
(440)
ПКНР твърди, че Комисията не прилага последователно съответните правила на СТО относно изготвянето на извадка, които се съдържат в Антидъмпинговото споразумение на СТО (т.е. членове 6.10, 9.2 и 9.3), защото целта на извадката е да се ограничи обхвата на разследването. Този аргумент е свързан с член 19.4 от Споразумението за СИМ, чрез който се ограничава размера на изравнителното мито спрямо размера на „констатираната“ субсидия. ПКНР заключава, че ако Комисията не е взела предвид обхвата на субсидиране в достатъчна степен въз основа на подбраната извадка, решението би било да бъдат включени още дружества в извадката. На първо място, Комисията отбелязва, че аналогията между изготвянето на извадката в антидъмпингови и антисубсидийни разследвания има някои ограничения, защото за разлика от антидъмпинговите разследвания, в антисубсидийните разследвания няма общо правило, че всеки износител получава отделно мито, а така наречените случаи на общо обмитяване са изрично разрешени. Освен това, за разлика от антидъмпинговите случаи, правителството е задължителен участник и респондент в процедура за изравнителни мита, при което правителството поначало е включено в обхвата на всяка извадка за целите на изготвянето на констатация относно изравнителните мита. С други думи, действията на правителството като орган, който отпуска предполагаемото субсидиране винаги попада в категорията на антисубсидийното разследване, независимо от използването на извадка от производители износители.
(441)
По отношение на ПКНР и коментара му, че прибягването до включване на още дружества в извадката, Комисията отбелязва, че в случая тя е направила именно това. След оттеглянето на съдействието на един от износителите, който първоначално се е съгласил да съдейства, Комисията реши да включи друг износител в извадката. Въпреки това скоро след като дружеството беше информирано за включването му в извадката, то уведоми Комисията, че вече не възнамерява да сътрудничи в разследването. Следователно Комисията беше принудена да ограничи извадката до двамата оставащи износители, първоначално включени в нея, които не са оттеглили сътрудничеството си, за да избегне допълнително забавяне, които би застрашило бързото приключване на разследването в рамките на предвидените по закон срокове. Комисията отбелязва, че този неуспешен опит, изложен на риск единствено от поведението на износителя, показва, че твърдението на ПКНР не е достоверно, тъй като не засяга проблема с дружества, които поначало отказват да участват в извадката или се оттеглят, ако бъдат избрани.
(442)
По отношение на използването на наличните факти ПКНР посочва член 12.7 от Споразумението за СИМ и се позова на юриспруденцията на СТО, според която наличните по случая факти могат единствено да бъдат използвани да заместят липсваща информация, а неоказването на съдействие не обосновава констатациите, които не са подкрепени с факти. Комисията не разбира логиката на това твърдение, като се вземе предвид, че в нейната констатация тя е използвала фактите по случая, съгласно предвиденото в разпоредбите на СТО и основния регламент и в пълно съответствие със съответната юриспруденция на СТО. Както ПКНР също признава, констатациите по процедурата относно фина хартия с покритие и в различните решения на Департамента на търговията в САЩ съставляват най-достоверните факти, налични за Комисията и са използвани именно, за да заменят липсваща информация поради неоказването на съдействие от ПКНР.
ПКНР също оспорва използването на тези факти, тъй като те не отразяват настоящото субсидиране и не са свързани по конкретен начин със съответните продукти. Комисията отбелязва в това отношение, че по-голямата част от тези програми за субсидиране се отнасят до еднократни субсидии (например безвъзмездни средства, данъчни преференции, свързани с инвестициите в активи), които обикновено се амортизират в продължение на няколко години и следователно ползите от тях продължават в бъдещето, съответно след ПР в този случай. Когато става въпрос за повтарящи се субсидии, няма доказателства, че тези програми са се променили от началото на въпросното разследване. Колкото до връзката между тези програми и разглеждания продукт, Комисията припомня, че всички тези програми обхващат стоманодобивния сектор (не са свързани с конкретен продукт) или се прилагат в регион, където са разположени заводите на износителите на стоманени продукти с органично покритие. В отсъствието на доказателства за противното по случая, Комисията реши, че е разумно да заключи, че ползите по тези програми все още представляват най-добрата алтернатива за сравнение с настоящото субсидиране за производители на разглеждания продукт. Подчертава се, че ПКНР разполага с големи възможности да предостави доказателства за противното относно всички тези програми, но умишлено е решило да не ги предостави, в резултат на което Комисията трябва да прибегне до използването на наличните по случая факти, както се предвижда от основния регламент и Споразумението за СИМ.
3.4.1.7. Капиталови програми
(443)
ПКНР твърди, че всички тези програми (неизплатени дивиденти, замени на дълг срещу капитал и вливания на капитал) не са създадени в съответствие с изискванията на членове 11.2 и 11.3 от Споразумението за СИМ.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както вече беше обяснено в раздела относно отговора на коментарите на ПКНР във връзка със започването на разследването (съображения 399-406 по-горе), службите на Комисията анализираха доказателствата, предоставени от жалбоподателя, които бяха съществени, както е видно от версията за справка на заинтересованите страни по жалбата. Службите на Комисията предложиха започването на разследване на конкретните схеми едва след като надлежно анализираха точността и адекватността на доказателствата, които те считат за prima facie достатъчни.
(444)
Предвид факта, че капиталовите програми на ПКНР са уникални по рода си субсидии на ad-hoc принцип, доколкото съществуват, поради приложението им само по отношение на конкретен получател, а не съгласно конкретно законодателство, и тъй като „Комисията е установила със сигурност, че дружествата, за които се прилага остатъчно мито, не само не са получили, но и не са могли да получат субсидии, с оглед на тяхното ad-hoc естество“, те не подлежат на изравняване. Освен това ПКНР твърди, че доколкото се извършват констатации въз основата на налични факти, тези факти трябва да са действителни. По тази причина прилагането на изравнителни мерки към субсидиите на ad hoc принцип, отпуснати на дружества, различни от тези, за които се твърди, че са ги получили, е нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ.
Отбелязва се, че ПКНР не е дало отговор на нито един от въпросите във въпросника или на писмото с искане за допълнителна информация относно тези схеми. Затова и изявлението на ПКНР, че „Комисията е установила със сигурност, че дружествата, за които се прилага остатъчно мито не само не са получили, но и не са могли да получат субсидии, с оглед на тяхното ad-hoc естество”, не отговаря на действителността. Напротив, жалбоподателят е изброил няколко дружества, които реализират ползи от тези капиталови схеми, без да твърди, че списъкът е изчерпателен. Тъй като ПКНР не е предоставило никаква информация относно естеството или критериите за допустимост по тези схеми, Комисията няма друга алтернатива, освен да използва наличните факти.
3.4.2. КОМЕНТАРИ НА ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
(445)
Zhejiang Huadong твърди, че е предоставило на Комисията цялото приложимо законодателство в областта на механизма за и определянето на размера на продажбите на права за ползване на земя в Китай и посочи Разпоредбите относно предоставянето на права за ползване на земя за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, за да покаже, че съществува добре функциониращ пазар на недвижимото имущество в Китай, където офертите и изплатените цени се съобщават публично. То твърди още, че пазарът на недвижима собственост, който съществува днес в Китай, както и наличната изчерпателна официална статистика относно цените на правата за ползване на земя представляват най-доброто доказателство за оценяване на ценообразуването на правата за ползване на земя в момента, когато даденият производител износител ги е закупил.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията обяснява констатациите си относно правата за ползване на земя на Zhejiang Huadong, посочени в съображение 115 по-горе. Тези констатации не бяха оспорени в коментарите му относно окончателното разгласяване. Наличните доказателства показват, че пазарът на земя в Китай е нарушен, тъй като разследваните тръжни процедури при проверка на място от Комисията са се оказали в нарушение на конкуренцията и цените са били произволно определени от властите. Фактите, на които се основава констатацията - произволно определените цени - се посочват в съображения 114-116 по-горе, т.е. информация относно действителни сделки, предоставена от включените в извадката производители износители, Системата за оценяване на градски терени и Постановление № 35.
(446)
Zhejiang Huadong твърди, че съгласно член 14, буква г) от Споразумението за СИМ адекватните на референтната стойност цени трябва да са свързани с преобладаващите на пазара условия на първо място в страната на предлагане, или при липсата на такива условия, всяка външна референтна стойност трябва да бъде съответно коригирана, за да се избегне прилагането на изравнителни мерки спрямо други подобни преференции. То твърди още, че въз основа на параграф 15, буква б) от Протокола за присъединяване на Китай към СТО, когато няма преобладаващи условия в Китай, които да послужат за подходяща референтна стойност, внасящият член на СТО трябва да коригира тези преобладаващи условия, когато това е възможно, преди да реши да използва преобладаващи извън Китай условия. Ако от една страна Комисията изразява съгласие с голяма част от правната теория зад това твърдение, тя също така заключава, че няма функциониращ пазар на земя в Китай и поради тази причина е била използвана външна референтна стойност за цените на земята. Необходимостта от външна референтна стойност беше обяснена и обоснована в съображения 109, 118, както и съображения 120-121 по-горе. Тъй като беше констатирано, че пазарът на земя в Китай е нарушен, не беше възможно да се приложи вътрешна за страната референтна стойност, както е предложило Zhejiang Huadong, и нямаше основа, на която да се коригира подобна стойност. В допълнение, от информацията, предоставена относно предложената от Zhejiang Huadong (Xiaoshan в провинция Zhejiang) референтна стойност е неясна и не може да бъде проверено дали информацията за цените е ограничена само до цените на правото на ползване на земя в предполагаемите „ненасърчавани” отрасли на промишлеността.
(447)
Zhejiang Huadong твърди, че изборът на Тайван като референтна стойност не е приемлив и обективен по следните причини: 1) Провинция Zhejiang не е развит регион с голям БВП, подобен на Тайван през периода, когато правата за ползване на земя са били закупени; 2) изборът на Комисията на действителни цени на земята в Тайван се основава на оферти за продажба на промишлени терени, а не на действителни цени на договор за аренда за промишлени цели, подобно на правата за ползване на земя, предоставени на Zhejiang Huadong.
Това твърдение трябва да бъде отхвърлено. По отношение на 1) както е посочено в съображение 436, Комисията е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност в съответствие с основния регламент и правилата на СТО. По отношение на 2) се отбелязва, че Комисията е използвала най-достоверната налична информация.
(448)
Zhejiang Huadong посочи аритметична грешка в изчисляването на размера на инфлацията, използван при коригирането на референтната стойност спрямо инфлацията. Комисията взе това твърдение предвид и коригира съответното изчисление.
(449)
Zhejiang Huadong твърди, че няма специфичност в придобиването му на права за ползване на земя, тъй като всички дружества в Китай се третират еднакво от закона. Zhejiang Huadong твърди също, че Комисията не е разгледала адекватно въпроса със специфичността и че няма аргумент в окончателното разгласяване относно причината, поради която платената от Zhejiang Huadong цена води до полза.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Основание за констатациите за специфичност от страна на Комисията е фактът, че всички дружества, които не изпълняват промишлените политики, определени от държавата, се изключват от предоставянето на права за ползване на земя, цените често са произволно определени от властите и държавните практики са неясни и непрозрачни. Комисията констатира, че предоставянето на права за ползване на земя е ограничено до дружества, които изпълняват промишлените политики, определени от ПКНР в Постановление № 35 на КНРР (съображение 116 по-горе).
3.4.2.2. Доставка на СВС на занижени цени
(450)
Zhejiang Huadong твърди, че в името на разумността и обективността, както и за постигане на последователност, при конструирането на референтната стойност Комисията е трябвало да извлече данни за цените на стоманата от един и същ източник (т.е. Бюлетина за бизнес в стоманодобивния сектор (SBB) за всички региони, включени в групата за референтни стойности. То твърди също, че Бюлетинът съдържа и различни пазари на СВС с цени, различни от тези, избрани от Комисията, и предложи да бъдат добавени Мексико и Аржентина, тъй като тези страни представляват нововъзникналия пазар на стомана на американския континент. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като при конструирането на референтната стойност Комисията е използвала данни за цените, които отразяват действителната ситуация на пазара във всяка страна или регион по възможно най-точен начин. Що се отнася до цените в Европа (по-голямата част от които са държави - членки на ЕС), Комисията счете, че разполага с по-подробна информация за ценообразуването от MEPS. Ако тя разполагаше с данни от MEPS за другите избрани страни, щеше да я използва. Що се отнася до включването на цените в Мексико и Аржентина, се отбелязва, че те са относително малки пазари в сравнение с Китай, както и с други страни/региони в групата от референтни стойности, използвана от Комисията.
Комисията преразгледа своето изчисление за процент на субсидията за тази схема след корекция в конструираната референтната стойност на цените на ГВС и СВС. Корекцията се отнасяше до цените на стоманата в Бразилия, използвани при конструирането на референтната стойност, която погрешно включваше данъци в изчисленията, разгласени на страните.
(451)
Zhejiang Huadong твърди също, че заключението на Комисията относно специфичността не е подкрепено с доказателства (няма положителни доказателства) и е необосновано, следователно предполагаемата субсидия чрез доставянето на СВС на занижени цени не подлежи на изравняване. Zhejiang Huadong заяви, че ползата, ако такава съществува, от доставянето на ГВС и СВС на занижени цени не се ограничава до някои предприятия или сектори, а се предоставя на всички потенциални купувачи и потребители от всички икономически сектори.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. ПКНР направи същия коментар и Комисията го разгледа в съображение 415 по-горе. „Потенциалните” купувачи са по дефиниция ограничени до някои предприятия.
3.4.3. КОМЕНТАР НА ЖАЛБОПОДАТЕЛЯ
3.4.3.1. Водоснабдяване и електроснабдяване на занижени цени
(452)
Жалбоподателят твърди, че поради нарушенията и влиянието на държавата на пазара на вода и електроенергия в Китай, Комисията е трябвало да използва външни референтни стойности и да изчисли ползите от тези схеми в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. В този конкретен случай доказателствата по случая не дадоха възможност на Комисията да констатира, че пазарите на вода и електроенергия са нарушени до степен, в която използването на външна референтна стойност би било оправдано.
3.4.3.2. Програми за данъчно облагане на предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
(453)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да представи в количествено изражение размера на субсидията за двете програми за данъчно облагане на ПЧУ, тоест на данъчния кредит за закупуването на произведено в страната оборудване и освобождаването от данъчно облагане за период от две години, последвано от намалена наполовина данъчна ставка за период от три години за производствени ПЧУ, като се вземе предвид липсата на съдействие от страна на ПКНР и факта, че ПКНР е трябвало да предостави доказателства, че по тези програми няма ползи, получени от производителите на стоманени продукти с органично покритие през ПР.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както вече беше обяснено в съображение 282 по-горе, с цел да се намали административната тежест за всички засегнати страни и да се вземе предвид конкретната ситуация във връзка с наближаващото прекратяване на тези схеми, Комисията реши да не предприема изравнителни мерки спрямо тях.
3.5. РАЗМЕР НА ПОДЛЕЖАЩИТЕ НА ИЗРАВНЯВАНЕ СУБСИДИИ
(454)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
ОКОНЧАТЕЛЕН ПРОЦЕНТ НА СУБСИДИЯТА %
HUADONG GROUP
23,8
HUADONG GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
СЪДЕЙСТВАЩИ ДРУЖЕСТВА, КОИТО НЕ СА ВКЛЮЧЕНИ В ИЗВАДКАТА
26,8
ВСИЧКИ ДРУГИ ДРУЖЕСТВА
44,7
(455)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 26,8 %.
(456)
По отношение на всички други износители в Китайската народна република, Комисията първо установи степента на съдействие от тяхна страна. Сравнението между данните на Евростат за вноса и обема на износа на разглеждания продукт за Съюза, съобщен за периода на разследване от съдействащите дружества показва, че степента на съдействие на производителите износители в КНР е била ниска, а именно 58 %. Предвид ниската степен на съдействие, общият процент на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на общия процент на субсидията, установен за всички неоказващи съдействащи дружества за всички разследвани схеми, т.е. възлиза на 44,7 %.
4. ВРЕДА
4.1. ПРОИЗВОДСТВО И ПРОМИШЛЕНОСТ НА СЪЮЗА
(457)
За установяване на обема на общото производство на Съюза през разглеждания период беше използвана цялата налична информация относно производителите в Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите в Съюза преди започването на разследването и след това, както и проверените отговори на въпросника от включените в извадката производители от Съюза.
(458)
През ПР стоманени продукти с органично покритие са се произвеждали от 22-ма производители от Съюза. Въз основа на изложеното в горното съображение общото производство в Съюза през ПР се изчислява приблизително на 4 018 310 тона. Производителите в Съюза, които участват в общото производство в Съюза, съставляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-долу „промишлеността на Съюза“.
4.2. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СЪОТВЕТНИЯ ПАЗАР НА СЪЮЗА
(459)
В хода на разследването беше установено, че значителна част от производството на включените в извадката производители в Съюза не е предназначено за свободния пазар, а за вътрешно потребление, т.е. то често е прехвърляно (без фактура) и/или е доставяно на трансферни цени в рамките на едно и също дружество или група от дружества за по-нататъшна обработка надолу по веригата.
(460)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е претърпяла вреда или не, и за да се определят потреблението и различните икономически показатели, свързани със състоянието на промишлеността на Съюза, бе разгледано дали и до каква степен последващата употреба на производството на промишлеността на Съюза на сходния продукт трябва да се вземе предвид в анализа.
(461)
С цел да се състави възможно най-пълна картина на състоянието на промишлеността на Съюза Комисията събра и анализира данните, свързани с целия сектор на производство на стоманени продукти с органично покритие, и след това определи дали производството е предназначено за вътрешно потребление, или за свободния пазар.
(462)
По отношение на обема на продажбите и продажните цени на пазара на Съюза и пазарния дял беше констатирано, че един смислен анализ и оценка на тези показатели трябва да се концентрира върху преобладаващата на свободния пазар ситуация.
(463)
Въпреки това другите икономически показатели могат да бъдат разгледани с позоваване на цялостната дейност, като се включат вътрешното потребление и продажбите. Производството, капацитетът, използването на капацитета, инвестициите, складовите наличности, заетостта, производителността, заплатите и способността за набиране на капитали зависят от цялостната дейност, независимо дали производството е за вътрешно потребление или продукцията се реализира на свободния пазар.
4.3. ПОТРЕБЛЕНИЕ В СЪЮЗА
(464)
Сходният продукт се продава от промишлеността на Съюза на несвързани клиенти и се продава/прехвърля на свързани дружества за по-нататъшна обработка надолу по веригата, т.е. в стоманопреработващи центрове.
(465)
При изчисляването на явното потребление на стоманени продукти с органично покритие в Съюза институциите добавиха общия им внос в Съюза по данни, докладвани от Евростат, както и обема на продажбите и вътрешното потребление на сходния продукт в Съюза, който се произвежда от промишлеността на Съюза, по посочените в жалбата данни, които бяха проверени в хода на посещенията за проверка при включените в извадката производители в Съюза.
(466)
Данните на Евростат за износа обаче се основават на пълните кодове по КН и е ясно, че за част от тези кодове се внася различен от разглеждания продукт.
(467)
Въз основа на това тенденциите в общото потребление в Съюза са, както следва:
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Потребление (в тонове)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Индекс (2008=100)
100
75
88
93
(468)
Общото потребление на пазара на Съюза се е свило със 7 % през разглеждания период. Между 2008 и 2009 г. е отбелязан спад с около 25 %, основно в резултат на отрицателните последици от икономическата криза в световен мащаб, по-специално в строителната промишленост. След това потреблението е започнало да се възстановява, като се е увеличило общо с 24 % от 2009 г. до ПР, но все още е било под първоначалното си равнище от 2008 г.
4.4. ВНОС ОТ СЪОТВЕТНАТА ДЪРЖАВА И ПАЗАРЕН ДЯЛ
(469)
Вносът в Съюза от КНР показва следното развитие през разглеждания период:
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Обем на вноса от КНР (в тонове)
472 988
150 497
464 582
702 452
Индекс (2008=100)
100
32
98
149
Пазарен дял (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Индекс (2008=100)
100
43
112
160
Източник:
Евростат
(470)
Въпреки спада в потреблението, обемът на вноса от КНР е нараснал значително, с 49 % през разглеждания период. Поради отрицателните последици от икономическата криза обемът на вноса от КНР е отбелязал рязък спад през 2009 г. Вносът от КНР обаче е започнал да се възстановява изключително бързо, така че от 2009 г. до ПР увеличението е внушително - 367 %.
(471)
Освен това неговият пазарен дял е нараснал с 60 % през разглеждания период. Въпреки че от 2008 г. до 2009 г. е спаднал с повече от 50 %, вносът е отбелязал впечатляваща тенденция за нарастване от 2009 г. до ПР и се е увеличил с 275 %.
4.4.1. ЦЕНИ НА ВНОСА И ПОДБИВАНЕ НА ЦЕНИТЕ
Внос от КНР
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Средна цена в EUR/t
875
728
768
801
Индекс (2008=100)
100
83
88
91
Източник:
Евростат
(472)
През разглеждания период средната цена на вноса от КНР е спаднала с 9 %. Между 2008 г. и 2009 г. тя е намаляла значително със 17 %, след което е нараснала с пет процентни пункта между 2009 г. и 2010 г. и с още три процентни пункта през ПР.
(473)
Цените на вноса от КНР постоянно са били на нива под продажните цени на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период. Както се вижда в таблицата по-горе, докато през 2009 г. в разгара на икономическата криза дори рязкото намаляване на цените със 17 % не е успяло да спомогне за това пазарният дял на вноса от Китай да се запази на фона на внезапното свиване на потреблението и значително забавяне на пазара, то постоянното подбиване на цените през следващите години обяснява впечатляващото трайно нарастване на пазарния дял на вноса от КНР между 2009 г. и ПР.
(474)
С цел да се установи подбиване на цените през ПР бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, спрямо съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от китайските съдействащи производители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса.
(475)
Разходите, последващи вноса, посочени в горното съображение, са изчислени на основата на проверени данни от двама несвързани вносители на разглеждания продукт.
(476)
Сравнението на цените беше извършено за всеки отделен вид сделки на същото ниво на търговия, надлежно коригирано при необходимост, и след приспадането на всички отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза, генериран през ПР, показа, че среднопретегленият процент на подбиване възлиза на 20,2 % от страна на съдействащите китайски производители износители.
(477)
След разгласяването, един производител износител поиска допълнителна информация относно начина на изчисляване на подбиването на цените, когато няма пълно съвпадение между вида на продукта, изнасян от КНР и вида на продукта, предлаган на пазара на ЕС от промишлеността на Съюза. Беше поискана и информация относно това дали е извършена корекция въз основа на разликите във физическите характеристики, когато не е установено точно съвпадение.
(478)
Когато няма точно съвпадение между вид на изнасяния продукт и продукта, предлаган от промишлеността на Съюза, Комисията сравнява изнасяния продукт с най-близкия до него продукт, предлаган от промишлеността на Съюза. В случаите, когато единствената разлика е била дебелината на субстрата, сравнението е извършено спрямо най-близкия продукт.
(479)
Когато е съществувал повече от един най-близък вид продукт, Комисията е сравнявала изнасяния вид продукт с по-евтиния продукт, предлаган на пазара на Съюза, независимо от това дали този по-евтин продукт е с по-голяма или по-малка дебелина на субстрата. Следователно не е била необходима корекция за разликата във физическите характеристики.
5. ИКОНОМИЧЕСКО СЪСТОЯНИЕ НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
5.1. ПРЕДВАРИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ
(480)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент институциите разгледаха всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза.
(481)
Предоставените от жалбоподателя данни относно всички производители от Съюза на стоманени продукти с органично покритие, които бяха подложени на кръстосана проверка с други налични източници и проверени данни от включените в извадката производители от Съюза, бяха използвани за установяването на макроикономически показатели, като производство на промишлеността на Съюза, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, заетост и производителност.
(482)
Предоставените и потвърдени данни за шестимата включени в извадката производители от Съюза бяха използвани за установяване на микроикономически показатели, като продажни цени на единица продукция, производствени разходи на единица продукция, рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитал, складови наличности и разходи за работна ръка.
5.2. ДАННИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА КАТО ЦЯЛО
5.2.1. ПРОИЗВОДСТВО, ПРОИЗВОДСТВЕН КАПАЦИТЕТ И ОПОЛЗОТВОРЯВАНЕ НА КАПАЦИТЕТА
(483)
За установяване на обема на общото производство на Съюза през разглеждания период беше използвана цялата налична информация относно промишлеността на Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите в Съюза преди започването на разследването и след това, както и проверените отговори на въпросника от включените в извадката производители от Съюза.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Обем на производството (тонове)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Индекс (2008=100)
100
79
90
90
Производствен капацитет (тонове)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Индекс (2008=100)
100
102
102
99
Оползотворяване на капацитета %
74
57
65
68
Индекс (2008=100)
100
77
88
92
Източник:
жалба и отговори на въпросника
(484)
От таблицата по-горе е видно, че производството е намаляло с 10 % през разглеждания период. В съответствие със спада в търсенето производството е намаляло рязко през 2009 г., след което частично се е възстановило през 2010 г. Въпреки че потреблението е нараснало през ПР, обемът на производството се е запазил почти на същите нива като през 2010 г.
(485)
Производственият капацитет е останал устойчив фактор за целия разглеждан период. Използването на капацитета е следвало тенденциите в производството и е намаляло с 8 % през разглеждания период.
5.2.2. ОБЕМ НА ПРОДАЖБИТЕ, ПАЗАРЕН ДЯЛ И РЪСТ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Обем на продажбите (тонове)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Индекс (2008=100)
100
77
90
88
Пазарен дял (в тонове)
56,8
58,8
58,1
53,9
Индекс (2008=100)
100
104
102
95
Източник:
жалба и отговори на въпросника
(486)
През 2009 г. обемът на продажбите на несвързани клиенти от страна на промишлеността на Съюза е спаднал рязко с 23 %. През 2010 г. обемът на продажбите се е увеличил с тринадесет процентни пункта, но след това е спаднал с два процентни пункта през ПР.
(487)
Пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалял с 2,9 процентни пункта през разглеждания период. След първоначалното увеличаване на пазарния дял през 2009 г. промишлеността на Съюза е отбелязала намаляване на пазарния си дял през 2010 г. и ПР, като в резултат на това нейният пазарен дял е бил с 5 процентни пункта по-малък през ПР, отколкото през 2009 г. Това е станало на фона на увеличаване на потреблението с повече от 24 % от 2009 г. до края на ПР. По този начин тя не е била в състояние да се възползва от нарастващото потребление и да си възвърне обема на продажбите и част от пазарния дял, загубени преди това.
(488)
Докато потреблението в Съюза е намаляло със 7 % през разглеждания период, а обемът на продажбите на несвързани лица от страна на промишлеността на Съюза е спаднал с 12 %, пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалял с 2,9 процентни пункта от 56,8 % през 2008 г. на 53,9 % през ПР.
5.2.3. ЗАЕТОСТ И ПРОИЗВОДИТЕЛНОСТ
2008
2009
2010
ПР
Заетост (като еквивалент на пълно работно време)
7 088
6 470
6 097
6 046
Индекс (2008=100)
100
91
86
85
Производителност (тона/еквивалент на пълно работно време)
627
543
655
665
Индекс (2008=100)
100
87
104
106
Източник:
жалба, отговори на въпросника, Eurofer
(489)
По отношение на заетостта в промишлеността на Съюза се наблюдава тенденция към все по-голям спад. Така например общият брой на наетите лица в промишлеността, измерен в еквивалент на пълно работно време (ЕПРВ), е намалял с 15 % през разглеждания период и е достигнал най-ниското си равнище през ПР. Производителността обаче се е увеличила с 6 % през разглеждания период, което показва, че промишлеността е правила опити за рационализиране на производствените разходи.
5.2.4. ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ И ПРОДАЖБИ ЗА ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ
2008
2009
2010
ПР
Вътрешно потребление и продажби за вътрешно потребление (в тонове)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Индекс (2008=100)
100
80
87
85
Пазарен дял (%)
22
24
22
20
Индекс (2008=100)
100
108
99
92
Източник:
жалба и проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(490)
Както бе посочено в съображение 459, в Съюза съществува значителен пазар на стоманени продукти с органично покритие, който включва използването им надолу по веригата от промишлеността на Съюза.
(491)
Бе установено, че вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление са били с цел по-нататъшното преработване от страна на самите дружества или свързани с тях дружества, чийто предмет на дейност обхваща главно стопанска дейност със строителни материали в качеството им на крайни ползватели на стоманени продукти с органично покритие.
(492)
Въз основа на набелязаното по-горе бе установено, че вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление на промишлеността в Съюза представляват 24 % от общия обем на производството през ПР. През разглеждания период вътрешното потребление и свързаните с него обеми на продажбите са намалели с 15 %, а пазарният им дял се е свил с 8 %.
(493)
В хода на разследването се установи, че не е налице съществена разлика между вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление по отношение на крайната употреба на продукта. Данни за вътрешно потребление представиха дружествата, при които производството надолу по веригата се извършва от същия правен субект, а продажбите за вътрешно потребление са продажби на свързани правни субекти, при които се издава фактура. Освен това методът на ценообразуване както при вътрешното потребление, така и при продажбите на свързани лица е сходен, т.е. включените в извадката предприятия са фактурирали както на свързаните дружества, така и на вътрешните звена надолу по производствената верига справедливата стойност (метода на надхвърлените разходи) на продукта.
(494)
Средната стойност на тон остана стабилна през разглеждания период и беше с 3 % по-ниска от продажната цена, която включените в извадката производители в Съюза са фактурирали на несвързани клиенти през ПР. Тази ценова разлика не се счита за значима и равнището на цената на продажбите за вътрешно потребление следва тенденцията в цената за несвързани клиенти.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Вътрешно потребление и продажби за вътрешно потребление (в EUR/t)
962
802
901
965
Индекс (2008=100)
100
83
94
100
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(495)
Като се има предвид, че по-голямата част от продажбите за вътрешно потребление и самото вътрешно потребление са били предназначени за стопанската дейност със строителни материали надолу по веригата от страна на производителите от Съюза, тези продажби и вътрешното потребление също са били непряко обект на конкуренция от страна на други участници на пазара, в това число субсидирания внос от КНР. Вътрешното търсене на производството надолу по веригата зависи от възможността продуктите надолу по веригата да се продават на свободния пазар, който не е засегнат от субсидиран внос на стоманени продукти с органично покритие. Поради това може да се направи заключението, че свитите обеми и пазарен дял през разглеждания период са се дължали на конкуренцията, оказвана със субсидирания внос от КНР.
5.3. ДАННИ, СВЪРЗАНИ С ВКЛЮЧЕНИТЕ В ИЗВАДКАТА ПРОИЗВОДИТЕЛИ ОТ СЪЮЗА
5.3.1. СРЕДНИ ЕДИНИЧНИ ПРОДАЖНИ ЦЕНИ В СЪЮЗА И ПРОИЗВОДСТВЕНИ РАЗХОДИ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Единична цена в Съюза за несвързани клиенти (EUR/t)
1 023
805
911
994
Индекс (2008=100)
100
79
89
97
Единична производствена цена (EUR/t)
925
884
893
978
Индекс (2008=100)
100
95
97
106
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(496)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза на несвързани клиенти в Съюза са намалели с 3 % през разглеждания период. Най-големият спад от 21 % настъпи през 2009 г. в съответствие със спада в потреблението. В периода от 2009 г. до ПР в съответствие с нарастването на потреблението и обема на продажбите цените са се възстановили с 23 %, но не са достигнали своето равнище от 2008 г.
(497)
Същевременно средните разходи за производство и продажба на сходния продукт са нараснали с 6 % през разглеждания период поради нарасналите разходи за суровини.
(498)
След спада в единичната цена за несвързани клиенти с 21 % през 2009 г., тази цена е започнала да се възстановява. В сравнение с 2009 г., през 2010 г. и по време на ПР промишлеността на Съюза е отбелязала повишаване на разходите и е повишила цените само в умерена степен, за да покрие тези разходи, което е било достатъчно само за запазването на рентабилността на същото ниско равнище през 2010 г. и ПР. Последицата от това е била допълнителна загуба на пазарен дял, тъй като цените на вноса от Китай постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза.
5.3.2. РЕНТАБИЛНОСТ, ПАРИЧЕН ПОТОК, ИНВЕСТИЦИИ, ВЪЗВРЪЩАЕМОСТ НА ИНВЕСТИЦИИТЕ И СПОСОБНОСТ ЗА ПРИВЛИЧАНЕ НА КАПИТАЛ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Доходност от продажбите в Съюза на несвързани купувачи (% от оборота на продажбите)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Индекс (2008=100)
100
- 138
41
39
Паричен поток (в EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Индекс (2008=100)
100
64
46
62
Инвестиции (в EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Индекс (2008=100)
100
8
22
27
Възвръщаемост на инвестициите
13,8
-13,9
5,9
6
Индекс (2008=100)
100
- 101
43
44
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(499)
Рентабилността на промишлеността на Съюза бе установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт на несвързани клиенти като процент от оборота от тези продажби. През 2009 г. рентабилността на промишлеността на Съюза драстично е спаднала, което е довело до загуба от 9,3 %. От 2010 г. нататък тя е започнала да се възстановява, но нарастващите производствени разходи са попречили да бъде достигнато считаното за здравословно и устойчиво равнище за промишлеността (6,7 %). В рамките на целия разглеждан период рентабилността е спаднала с 61 %.
(500)
Тенденцията по отношение на паричния поток до известна степен следва отрицателната тенденция по отношение на рентабилността. Най-ниското равнище е достигнато през 2010 г. Също така възвръщаемостта на инвестициите е намаляла с 56 %, от 13,8 % през 2008 г. на 6 % през ПР.
(501)
Измененията на рентабилността, паричния поток и възвръщаемостта от инвестициите през разглеждания период са ограничили способността на промишлеността на Съюза да инвестира в свои дейности и е спънало нейното развитие. В началото на разглеждания период промишлеността на Съюза е успяла да направи значителни инвестиции, но след това инвестициите рязко са намалели през 2009 г., а общо през разглеждания период са се понижили със 73 %.
(502)
Като се вземе предвид естеството на промишлеността на Съюза, която до известна степен се състои от големи мултинационални интегрирани стоманодобивни дружества, способността на тези дружества за набиране на капитал не е била засегната от слабите финансови резултати на сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие.
5.3.3. СКЛАДОВИ НАЛИЧНОСТИ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Крайни складови наличности (тонове)
116 852
97 533
124 848
130 593
Индекс (2008=100)
100
83
107
112
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(503)
За включените в извадката шестима производители от Съюза складовите наличности представляват около 8 % от производствения обем през ПР. През разглеждания период равнището на крайните наличности е нараснало с 12 %. Следва да се отбележи обаче, че складовите наличности не са значим показател за промишлеността, тъй като производството се извършва главно по поръчка, при това складовите наличности са се увеличили главно през периода от 2009 г. до ПР, което съвпада с рязкото увеличаване на субсидирания внос от КНР.
5.3.4. ЗАЕТОСТ, ЗАПЛАТИ И ПРОИЗВОДИТЕЛНОСТ
Средни разходи за труд за наето лице (в EUR за включените в извадката производители от Съюза)
60 959
57 892
58 637
62 347
Индекс (2008=100)
100
95
96
102
(504)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители в Съюза са нараснали само с 2 %, което е по-малко от темпа на инфлация. Разследването показа, че включените в извадката производители са направили значителни съкращения, по-специално по отношение на общите и административните разходи, и следователно са положили усилия да бъдат по-ефективни.
5.3.5. ВЪЗДЕЙСТВИЕ ОТ ПРЕДИШЕН ДЪМПИНГ ИЛИ СУБСИДИРАНЕ
(505)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
5.4. ВЕЛИЧИНА НА РЕАЛНИЯ ПРОЦЕНТ НА СУБСИДИЯ
(506)
Всички установени и посочени по-горе проценти в раздела относно субсидиите значително надвишават нивото de minimis. Освен това, предвид обема и цените на субсидирания внос от КНР, въздействието на действителния процент на субсидия върху пазара на Съюза не може да се смята за пренебрежимо малко.
5.5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ЗА ВРЕДАТА
(507)
Разследването показа, че всички показатели за вреда (с изключение на производителността) са се влошили или не са се развили в съответствие с потреблението през разглеждания период.
(508)
През разглеждания период на фона на непрекъснато намаляващо потребление обемът на вноса от КНР е нараснал значително. Същевременно обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с общо 12 %, а нейният пазарен дял е намалял от 56,8 % през 2008 г. на 53,9 % през ПР. Макар потреблението да се е възстановило с 24 % от 2009 г. до ПР, след като в годината на икономическа криза търсенето е било засегнато, пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалявал. Промишлеността на Съюза не е успяла да си възвърне загубения пазарен дял поради значителното нарастване на субсидирания внос от КНР на пазара на Съюза. Субсидираният внос на ниски цени се е увеличавал през разглеждания период, като постоянно е подбивал цените на промишлеността на Съюза.
(509)
Освен това сериозно са били засегнати показателите за вреда, свързани с финансовите резултати на промишлеността на Съюза, като паричният поток и рентабилността. Това означава, че способността на промишлеността на Съюза да привлича капитал и да инвестира е била накърнена.
(510)
С оглед на гореизложеното бе направено заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 5 от основния регламент.
6. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
6.1. ВЪВЕДЕНИЕ
(511)
В съответствие с член 8, параграф 5 и член 8, параграф 6 от основния регламент, бе проучено дали субсидираният внос с произход от КНР е причинил вреда на промишлеността на Съюза до степен, която позволява определянето ѝ като съществена. Освен това бяха разгледани и други известни фактори освен субсидирания внос, които е възможно по същото време да са нанесли вреда на промишлеността на Съюза, с цел да се гарантира, че всяка вреда, причинена от тях, не се приписва като дължаща се на субсидирания внос.
6.2. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА СУБСИДИРАНИЯ ВНОС
(512)
Разследването показа, че през разглеждания период потреблението в Съюза е намаляло със 7 %, докато обемът на субсидирания внос от КНР се е увеличил с около 49 %, а пазарният му дял също се е увеличил с 60 % от 9,1 % през 2008 г. на 14,6 % през ПР. Същевременно обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с 12 % и техният пазарен дял е намалял с 2,9 % от 56,8 % през 2008 г. на 53,9 % през ПР.
(513)
Въпреки че вносът от КНР също е бил засегнат от икономическата криза и е намалял с 68 % от 2008 г. до 2009 г., той много бързо се е възстановил от 2009 г. до ПР, като към края на ПР е нараснал с 367 %, независимо че през този период потреблението в Съюза е нараснало само с 24 %. Посредством намаляването на единичната цена с 9 % в сравнение с 2008 г. и посредством подбиването на цените на промишлеността на Съюза с 20,2 % през ПР пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил от 2008 г. до ПР с 60 % и е достигнал 14,6 %.
(514)
В същото време от 2008 г. до ПР като цяло обемът на продажбите от страна на производителите в Съюза на несвързани лица е намалял с 12 %. В периода на възстановяването на пазара от 2009 г. до ПР промишлеността на Съюза е успяла да увеличи обема на продажбите си на несвързани лица само с 13 %, но е загубила пазарен дял от 8 %, като по този начин се е възползвала само в ограничена степен от нарасналото потребление. Възстановилото се потребление се е отразило най-благоприятно върху вноса от Китай, при това в значително по-голяма степен, отколкото върху останалите участници на пазара.
(515)
Средните цени на вноса от КНР са спаднали с 9 % през разглеждания период. Независимо от тенденцията за повишаване на цените след рязкото им спадане през 2009 г., от 2009 г. до ПР те постоянно са били под равнището на цените на промишлеността на Съюза. Единичната цена за несвързани клиенти в Съюза е намаляла само с 3 %, което показва известна устойчивост спрямо натиска върху цените, упражняван посредством вноса от Китай. Въпреки това обаче тези цени очевидно са били поддържани за сметка на по-ниски обеми на продажбите и по-ниската рентабилност на тези продажби, тъй като те са намалели с 61 % от 6,7 % през 2008 г. на 2,6 % през ПР.
(516)
На основание изложеното по-горе беше направено заключението, че рязкото нарастване на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно подбиват цените на промишлеността на Съюза, е изиграло решаваща роля за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, като това е попречило на промишлеността на Съюза да се възползва в пълна степен от възстановеното потребление в Съюза.
6.3. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА ДРУГИ ФАКТОРИ
6.3.1. ВНОС ОТ ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
Държава
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Южна Корея
Обем (в тонове)
228 123
226 568
173 935
237 164
Индекс (2008=100)
100
99
76
104
Пазарен дял (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Индекс (2008=100)
100
133
87
112
Ср. цена
901
727
846
903
Индекс (2008=100)
100
81
94
100
Индия
Обем (в тонове)
159 999
149 138
155 384
141 391
Индекс (2008=100)
100
93
97
88
Пазарен дял (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Индекс (2008=100)
100
125
111
95
Ср. цена
932
667
773
824
Индекс (2008=100)
100
72
83
88
Други държави
Обем (в тонове)
249 151
158 461
124 319
167 007
Индекс (2008=100)
100
64
50
67
Пазарен дял (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Индекс (2008=100)
100
85
57
72
Средна цена
951
809
924
955
Индекс (2008=100)
100
85
97
100
Общо за всички трети държави, с изключение на КНР
Обем (в тонове)
637 274
534 167
453 637
545 562
Индекс (2008=100)
100
84
71
86
Пазарен дял (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Индекс (2008=100)
100
112
81
92
Средна цена
929
735
842
898
Индекс (2008=100)
100
79
91
97
Източник:
Евростат
(517)
Докато вносът от КНР е съставлявал 56 % от целия внос в Съюза през ПР, други важни източници на внос са били Република Индия (Индия) (11 %) и Южна Корея (19 %). За разлика от вноса от КНР, вносът от Индия като цяло е намалял с 12 % през разглеждания период, а пазарният му дял се е свил с 5 % въпреки рязкото спадане на средната му цена с 12 %. Вносът от Южна Корея е нараснал само с 4 %, като средната цена е продължила да бъде на същото равнище както през 2008 г. Пазарният дял на вноса от Индия е бил 2,9 % през ПР, а делът на вноса от Южна Корея е бил 4,9 %.
(518)
Другият внос, който съставлява 14 % от общия внос, е намалял с 33 %, а средната му цена е продължила да бъде на същото равнище както през 2008 г.
(519)
Независимо че средната цена на целия друг внос е била под ценовото равнище на промишлеността на Съюза, въздействието на този внос, ако изобщо е налице, може да бъде само незначително. На първо място, Комисията не е получила доказателства, че вносът от други източници е извършван при несправедливи търговски условия. На второ място, за разлика от вноса от Китай, като цяло ценовото равнище на вноса от други основни източници е било по-устойчиво през целия разглеждан период, като това показва, че промишлеността на Съюза може успешно да се конкурира в пазарните сегменти с този внос. На трето място, вносът от други държави в общи линии е намалял в хода на разглеждания период и все още остава на по-ниско равнище и като цяло, и за основните държави износители поотделно. Освен това намаляващият пазарен дял на другия внос потвърждава, че този внос не е могъл да причини вреда на промишлеността на Съюза.
6.3.2. ЕКСПОРТНИ ПОКАЗАТЕЛИ НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Износ по данни на Евростат (в тонове)
669 790
612 204
580 477
605 760
Индекс (2008=100)
100
91
87
90
Средна цена (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Индекс (2008=100)
100
88
93
102
Износ на включените в извадката производители от Съюза
53 542
46 516
48 102
46 228
Индекс (2008=100)
100
87
90
86
Средни продажни цени (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Индекс (2008=100)
100
76
91
104
Източник:
Евростат и проверени отговори на въпросника
(520)
По данни на Евростат през разглеждания период общият износ на стоманени продукти с органично покритие от страна на промишлеността на Съюза за трети държави е намалял с 10 %. Средната цена обаче е била сравнително висока и се е повишила с 2 % през разглеждания период. Износът е представлявал 15 % от общото производство в Съюза и с това е спомогнал промишлеността на Съюза да реализира икономии от мащаба и да намали общите производствени разходи. Поради това може да се направи заключението, че не е възможно износната дейност на промишлеността на Съюза да е евентуална причина за съществената вреда.
(521)
Тази обща ситуация намира отражение при износа от включените в извадката производители в Съюза за несвързани клиенти в трети държави. През разглеждания период този износ е намалял с 14 %, но единичната износна цена постоянно е била по-висока (средно с 2 - 14 % в зависимост от годината) от цената в Съюза.
6.3.3. ВНОС ОТ КНР ОТ СТРАНА НА ЖАЛБОПОДАТЕЛИТЕ
(522)
В хода на разследването и след окончателното разгласяване бе изтъкнато, че жалбоподателите (посредством свързаните с тях дружества) сами са извършвали внос на разглеждания продукт от КНР, като се твърди, че този внос е съставлявал 20 - 40 % от общия внос от КНР. Не бяха представени обаче доказателства в подкрепа на това твърдение. В хода на разследването във връзка с тези твърдения посредством разглеждането на проверените данни от включените в извадката производители в Съюза беше установено, че през ПР тези производители са внесли само около 10 000 тона, което до голяма степен съответства на предоставените от жалбоподателя данни. Установено бе, че дружества, свързани с включените в извадката производители в Съюза, са внесли приблизително същия обем, което не е било разгласено в съответствие с член 29 от основния регламент. Заедно тези внесени количества представляват само 2 - 3 % от общия внос от КНР. Поради това не може да бъде направено заключението, че жалбоподателите са внасяли от КНР такива количества и по такъв начин, че да бъде поставено под въпрос собственото им положение на производители в Съюза по член 9, параграф 1, буква а) от основния регламент, или пък да причинят вреда на самите себе си. Поради това този аргумент се отхвърля.
6.3.4. ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ И ПРОДАЖБИ ЗА ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ
(523)
Някои от заинтересованите страни изтъкнаха, че понесената от промишлеността на Съюза вреда е причинена от участието ѝ в стопанската дейност надолу по веригата за производство на строителни материали (например плоскости тип „сандвич“, трапецовидни профили и т.н.), било то пряко или чрез свързани дружества в групите. По-специално беше посочено, че промишлеността на Съюза е предоставяла на свои предприятия надолу по веригата стоманени продукти с органично покритие на по-ниски цени, отколкото на несвързаните предприятия, като по този начин е „субсидирала“ своите предприятия в рамките на групата и им е предоставяла възможност да подбиват цените на конкурентите си в сегмента надолу по веригата.
(524)
Както бе посочено по-горе, средната стойност на вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление на тон е била само с 3 % по-ниска от продажната цена на несвързани клиенти през ПР. Разследването показа, че по всяка вероятност вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление сами са били косвено засегнати от нелоялната конкуренция посредством субсидирания внос. Ако, както се твърди, предприятията надолу по веригата са извлекли ползи, това е щяло да намери отражение в сравнението между цените за продажбите за вътрешно потребление и цените за несвързани клиенти. Поради това този аргумент се отхвърля.
(525)
След окончателното разгласяване CISA заяви отново, че промишлеността на Съюза предоставя на свои свързани предприятия надолу по веригата стоманени продукти с органично покритие на по-ниски цени, като по този начин подбива техните конкуренти надолу по веригата. Не бяха представени обаче доказателства, обосноваващи промяна в заключението на Комисията в съображение 524, т.е. че разликата в цената за свързаните и несвързаните продажби е малка (2 %) и че това не представлява случай на самопричинена вреда.
(526)
Също така CISA оспори данните относно производствените разходи за стоманени продукти с органично покритие и съответно цената на тези продукти за свързаните страни. С оглед на продажните цени за потопени в горещ разтвор галванизирани рулони, суровина за производството на стоманени продукти с органично покритие, CISA твърди, че производствените разходи за тях през ПР не могат да надвишат 900 EUR/тон.
(527)
Първо, не стана ясно до каква степен всички разходи, като например разходите ТОА и разходите за финансиране, са били включени в общите разходи, на които се позовава CISA. Второ, Комисията провери производствените разходи за стоманени продукти с органично покритие на всички включени в извадката производители от Съюза и се убеди, че пълните производствени разходи включват суровините, обработката, покритието, разходи ТОА, разходите за финансиране и т.н.
(528)
След това CISA заяви, че продажбата на стоманени продукти с органично покритие за свързаните страни се извършва на загуба и следователно причинява вреда на промишлеността на Съюза. Това твърдение се основава на сравнение между общите разходи за производство (978 EUR/тон) и средната цена на продажба за свързаните страни (965 EUR/тон).
(529)
Макар и наистина простото математическо сравнение да навежда на мисълта, че продажбите за свързаните страни се извършват на загуба, това би означавало, че промишлеността на Съюза прави същите разходи ТОА и други административни разходи за продажбите си за вътрешно потребление, както и за тези за несвързани клиенти. Както е посочено в съображение 493, продажбите за свързани лица са се извършвали въз основа на метода на надхвърлените разходи и следователно промишлеността на Съюза си е възстановявала разходите по тези продажби.
6.3.5. ИКОНОМИЧЕСКА КРИЗА
(530)
Икономическата криза и нейното въздействие върху строителната промишленост поне частично обяснява свиването на търсенето и натиска върху цените през разглеждания период. Както беше посочено по-горе, през 2009 г. потреблението се е свило с 25 %. От 2010 г. нататък обаче пазарът е започнал да се възстановява и от 2009 г. до края на ПР потреблението се е увеличило с 24 %.
(531)
При анализа на вредата и причинно-следствената връзка обаче беше направена разбивка на пазара за 2009 г. и за последващото възстановяване от 2009 г. до ПР. При анализа на вредата и причинно-следствената връзка беше ясно доказано, че вносът от КНР се е възползвал в пълна степен от възстановяващото се потребление и освен това постоянно е подбивал цените на промишлеността на Съюза - по тази причина, вместо всички участници на пазара да имат еднаква възможност за възстановяване след спада, те са били принудени непрекъснато да се борят за своето оцеляване.
(532)
След крайния срок за коментари по окончателното разгласяване една заинтересована страна обяви закриването на завод в Белгия, както и това, че поради форсмажорни обстоятелства обичайното производство и доставката от други мощности в Белгия срещат трудности. Според заинтересованата страна това показва липса на сигурност на доставките на стоманени продукти с органично покритие в Съюза и е основание да се разреши на вносителите и ползвателите свободно да избират произхода на своите СОП от Съюза и от Китай.
(533)
Тези аргументи се отхвърлят. Предвид на това, че използването на капацитета в Съюза е ниско, тук не става въпрос за проблем при доставките, тъй като промишлеността на Съюза разполага с достатъчен наличен капацитет. Във всеки случай закритите мощности в Белгия не са произвеждали стоманени продукти с органично покритие. Сигурността на доставките е, разбира се, от значение, но предложените в този случай мита нямат за цел да се преустановят доставките на СОП от Китай, а просто да се избегне тези доставки да бъдат предмет на дъмпингов внос на пазара на Съюза.
6.3.6. СТРУКТУРЕН СВРЪХКАПАЦИТЕТ
(534)
Някои от заинтересованите страни изтъкнаха, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза, която се състои от вертикално интегрирани стоманодобивни предприятия, е бил не вносът от КНР, а структурни проблеми на стоманодобивната промишленост в Съюза, като например нейния свръхкапацитет. Беше изтъкнато, че извършеното преди разглеждания период консолидиране на стоманодобивната промишленост е довело до свръхкапацитет, като евентуално претърпяната вреда е била последица от наличието на твърде голям брой производствени мощности.
(535)
Вярно е, че за производството на стоманени продукти с органично покритие е необходим значителен капитал, а постоянните разходи в тази промишленост са относително високи. Същевременно консолидирането на стоманодобивната промишленост, което се извърши преди началото на разглеждания период, не доведе до свръхкапацитет. След леко увеличаване на инсталираната мощност през 2009 г. производственият капацитет на промишлеността е спаднал през 2010 г. и отново през ПР. През ПР инсталираната мощност е била по-ниска от общото потребление на Съюза и ако търсенето през ПР се бе покачило до равнището си от 2008 г. и промишлеността на Съюза беше в състояние да се възползва от това растящо търсене, то използването на капацитета би било около 74 %.
(536)
Отрицателното влияние на свръхкапацитета може да бъде приписано само в малка степен на производителите на стоманени продукти с органично покритие в Съюза. На първо място, разследването показа, че промишлеността на Съюза очевидно е предприела мерки, за да поддържа ефективността си, тъй като производителността се е увеличила с 6 % в целия сектор. На второ място, непрекъснатите инвестиции в производствените линии и гъвкавостта при тяхното използване за производството на други продукти са спомогнали за реализирането на икономии от мащаба и намаляване на постоянните разходи. През разглеждания период във включените в извадката дружества използването на капацитета е намаляло с 18 %, а средните производствени разходи са се увеличили само с 6 %, като това увеличение включва и цените на суровините. Следователно не може да бъде направено заключението, че свръхкапацитетът може да наруши причинно-следствената връзка. Поради това този аргумент се отхвърля.
6.4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНАТА ВРЪЗКА
(537)
Бе установено, че е налице съществено увеличение в обема и пазарния дял на субсидирания внос с произход от КНР през разглеждания период, по-специално от 2009 г. до ПР. Бе констатирано също така, че този внос постоянно е подбивал цените, фактурирани от промишлеността на Съюза на пазара на Съюза, по-специално през ПР.
(538)
Този ръст на обема и пазарния дял на субсидирания внос на ниски цени от КНР е съвпаднал с отрицателните тенденции по отношение на икономическото състояние на промишлеността на Съюза. Това състояние се е влошило през ПР, когато независимо от възстановяващото се потребление промишлеността на Съюза не е била в състояние да си възвърне загубения пазарен дял и рентабилност. Други финансови показатели, като възвръщаемостта на инвестициите, са останали на равнището си от 2010 г., а заетостта е достигнала най-ниското си равнище.
(539)
Разглеждането на другите известни фактори, които са могли да причинят вреда на промишлеността на Съюза, показа, че тези фактори не са от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(540)
Въз основа на горния анализ, надлежно разграничил и отделил последиците от всички известни фактори за състоянието на промишлеността на Съюза от вредното въздействие на субсидирания износ, се стигна до заключението, че субсидираният внос от КНР е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза по смисъла на член 8, параграф 6 от основния регламент.
7. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
7.1. ПРЕДВАРИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ
(541)
В съответствие с член 31 от основния регламент институциите разгледаха дали, въпреки гореизложените констатации, има убедителни причини за заключението, че не е в интерес на Съюза да предприеме изравнителни мерки. Анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните намесени интереси, включително тези на промишлеността на Съюза, на вносителите и на ползвателите на разглеждания продукт.
7.2. ИНТЕРЕС НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
(542)
Промишлеността на Съюза като цяло е съставена от 22 известни производители, които представляват цялото производство на стоманени продукти с органично покритие в Съюза. Тези производители са установени в различни държави членки на Съюза и наемат пряко повече от 5 400 работници във връзка със сходния продукт.
(543)
Нито един от производителите не възрази срещу започването на разследването. Както се вижда от макроикономическите показатели по-горе, в цялата промишленост на Съюза е отбелязано влошаване на състоянието и отрицателно въздействие на субсидирания внос.
(544)
Промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причинена от субсидирания внос от КНР. Всички показатели за вреда показват негативна тенденция на развитие през разглеждания период. По-специално сериозно са били засегнати показателите за вреда, свързани с финансовите резултати на производителите в Съюза, като рентабилност, паричен поток и възвръщаемост на инвестициите. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза да се влоши допълнително.
(545)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови справедливите условия за търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да изравни цените на стоманените продукти с органично покритие, така че да отразяват разходите по различните компоненти и пазарните условия. Може да се очаква, че налагането на изравнителни мерки ще позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху нейната рентабилност и цялостното ѝ финансово състояние.
(546)
В случай че не бъдат наложени мерки, може да се очакват нови загуби на пазарен дял, а рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение не би могло да се задържи в средносрочен и дългосрочен план. Освен това е вероятно някои отделни производители да бъдат принудени да закрият производствените си мощности, тъй като са отчели загуби през разглеждания период. С оглед на претърпените загуби и високия дял на инвестиции в производството, извършени в началото на разглеждания период, може да се очаква, че повечето производители в Съюза няма да бъдат в състояние да възвърнат своите инвестиции, в случай че не бъдат наложени мерки.
(547)
Поради това бе направено заключението, че налагането на изравнителни мита ще бъде в интерес на промишлеността на Съюза.
7.3. ИНТЕРЕС НА ПОЛЗВАТЕЛИТЕ И ВНОСИТЕЛИТЕ
(548)
Както беше посочено в съображение 14, петима вносители заявиха интерес, но само двама от тях изпратиха отговори на въпросника. От приблизително 100 ползватели, изброени в жалбата, 19 се представиха и заявиха своя интерес от процедурата. Впоследствие десет дружества представиха отговори на въпросника.
(549)
Най-активните ползватели и вносители представиха съвместно писмени становища, а в хода на разследването бяха проведени няколко изслушвания. По-долу е направен анализ на основните им аргументи във връзка с налагането на мерките.
(550)
След окончателното разгласяване бяха получени коментари от страна на вносителите и други заинтересовани страни. Не бяха предоставени обаче нови елементи с изключение на онези, посочени по-долу.
7.3.1. КОНКУРЕНЦИЯ НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА
(551)
Ползвателите и вносителите заявиха, че пазарът на стоманени продукти с органично покритие в Съюза не е достатъчно конкурентен и вносът от КНР е бил необходим, така че дружествата, които внасят и използват стоманени продукти с органично покритие, да разполагат с по-добри позиции при воденето на търговски преговори. Също така те изказаха предположението, че промишлеността на Съюза е участвала в олигополни договорености с цел контролиране на пазара. Производителите на Съюза се конкурират на едни и същи пазари и често продават на едни и същи клиенти или взаимно на своите дружества от строителната промишленост. Като се има предвид, че не бяха предоставени доказателства освен единични жалби за трудности при договарянето на цените, както и че наред с петте групи производители в Съюза, които поддържат жалбата, в Съюза извършват дейност още 11 производители на СОП, някои от които са много големи, а също и многообразието на източниците на внос, това твърдение бе отхвърлено.
7.3.2. НЕДОСТИГ НА ДОСТАВКИТЕ
(552)
Ползвателите и вносителите заявиха също, че налагането на мерки по отношение на вноса от Китай би довело до недостиг на стоманени продукти с органично покритие на пазара на Съюза. Като се има предвид описаното по-горе многообразие на източниците за доставка, както и свободният производствен капацитет на промишлеността на Съюза, не може да се счита за вероятно да настъпи такъв недостиг. Поради това този аргумент се отхвърля.
7.3.3. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ИНТЕРЕСА НА ПОЛЗВАТЕЛИТЕ И ВНОСИТЕЛИТЕ
(553)
Десетимата съдействащи ползватели са осъществили 7 % от общия внос от Китай през ПР. Разследването показа, че всички ползватели разполагат с различни източници за доставка. Покупките от КНР са представлявали средно около 15 % от общо направените покупки на стоманени продукти с органично покритие; освен това най-големите обеми са били с източник производителите в Съюза (73 %), а 12 % са били внесени от други трети държави. Тъй като разглежданият продукт е високо стандартизиран, значението на обвързаността на клиентите е по-скоро относително - когато става въпрос за качеството на продукта, както ползвателите, така и вносителите могат много лесно да сменят източника за доставки.
(554)
Разследването показа, че всички съдействащи ползватели с изключение на един са отчели рентабилност в сектора, в който се използва разглежданият продукт, като през ПР тяхната рентабилност е варирала между 1 % и 13 % в зависимост от дружеството. Рентабилността на тези предприятия не е зависела в значителна степен от вноса на разглеждания продукт от КНР.
(555)
Въз основа на предоставените от ползвателите отговори на въпросника беше оценено възможното въздействие на предлаганите мерки. Дори да се предположи, че ще настъпи малко вероятното най-неблагоприятно развитие за съдействащите ползватели, т.е. те да не могат да предадат повишението на цените и да бъдат задължени да внасят от КНР същите обеми, както през ПР, въздействието на равнището на митата върху техните производствени разходи би се изразило в повишение между 1 % и 5 %, а върху рентабилността - с намаляване с 1 - 2,8 процентни пункта за по-голямата част от вноса и с около 4 процентни пункта за вноса с налагането на остатъчно мито. По-вероятно обаче е въздействието да бъде в много по-малка степен от описаното. Вносът от КНР представлява по-скоро малка част от стопанската дейност на ползвателите и може да се очаква, че увеличението на цените вследствие на изравнителните мерки ще бъде сравнително лесно предадено. Освен това поради това, че много от производителите в Съюза разполагат със значителни алтернативни източници на внос, по отношение на които не се прилагат мерки, като например Индия и Южна Корея, очаква се, че цените на пазара след налагането на мерките ще отразят и тези фактори.
(556)
През ПР двамата съдействащи вносители са осъществили около 6 % от общия внос от КНР, като точният обем не е могъл да бъде разгласен в съответствие с член 29 от основния регламент. Подобно на ползвателите, вносителите също са продължавали да разполагат с различни източници за доставка наред с КНР. Освен това беше установено, че е възможно рентабилността на вносителите да бъде засегната в по-голяма степен от мерките, отколкото рентабилността на ползвателите, ако те продължават да внасят по същата схема, както през ПР. На практика обаче в качеството си на търговци вносителите имат склонност да проявяват дори по-голяма гъвкавост, отколкото ползвателите, и е много вероятно те първи да започнат да използват алтернативни източници за доставка.
(557)
Част от ползата, която извличат ползвателите и вносителите от вноса от Китай, всъщност произтича от практикуваната от китайските износители нелоялна ценова дискриминация и е възможна поради нея, а не поради естествено конкурентно предимство. Поради това възстановяването на равните възможности на пазара на Съюза посредством коригиране на произтичащото от субсидирания внос нарушаване на търговията всъщност ще предостави възможност на пазара на СОП отново да бъдат налице здравословни, основани на пазарната икономика динамични процеси и ценови тенденции, без същевременно да се поставят в неблагоприятно положение други участници (ползватели, производители и крайни потребители), които не могат да реализират непосредствена полза от субсидирания внос.
7.4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ИНТЕРЕСА НА СЪЮЗА
(558)
С оглед на гореизложеното бе направено заключението, че въз основа на наличната информация във връзка с интереса на Съюза не съществуват убедителни доводи срещу налагането на мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
8. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
8.1. РАВНИЩЕ НА ОТСТРАНЯВАНЕ НА ВРЕДАТА
(559)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
(560)
За определянето на нивото на тези мерки бяха взети под внимание установеният процент на субсидията и размерът на митото, необходимо за отстраняване на вредата, претърпяна от промишлеността на Съюза.
(561)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. Счита се, че за основа на печалбата, която би могла да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос, следва да се приеме 2008 г., когато вносът от Китай е бил по-слабо разпространен на пазара на Съюза. Затова беше прието, че процент на печалбата в размер на 6,7 % от оборота би могъл да се счита за целесъобразен минимум, който промишлеността на Съюза би могла да очаква да реализира при отсъствието на вредоносно субсидиране.
(562)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена чрез прибавяне на гореспоменатия процент на печалбата от 6,7 % към производствените разходи.
(563)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено въз основа на сравнение на среднопретеглената цена на вноса на съдействащите производители износители в КНР, надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, с невредоносната цена на промишлеността на Съюза в рамките на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса на сравнените видове.
(564)
След окончателното разгласяване заинтересованите страни оспориха използването на референцията 6,7 % като целева печалба на промишлеността на Съюза и избора на 2008 г. като представителна година за рентабилност. Твърдението обаче, че реализираната през 2008 г печалба от страна на промишлеността на Съюза е била повлияна от финансовата криза, което превръща 2008 г. в изключителна, изглежда сочи към аргумента, че реализираната през 2008 г. печалба е по-ниска от онази, която се очаква от промишлеността през нормална година. Този аргумент се отхвърля, тъй като няма предоставени доказателства относно това, каква би била печалбата на промишлеността на Съюза през 2008 г., ако не бе имало финансова криза.
(565)
Заинтересованите страни изтъкнаха също и факта, че обемът на вноса от Китай е достигнал най-ниското си равнище през 2009 г., а не през 2008 г. Предвид на това обаче, че промишлеността на Съюза не е реализирала печалби през 2009 г., е невъзможно данните от 2009 г. да бъдат определени за целева печалба на промишлеността на Съюза.
(566)
CISA изтъкна освен това, че печалбата от несвързани клиенти през 2008 г. не би могла да се използва за целева печалба, тъй като през тази година се наблюдават най-големите разлики в цените на продажбите на свързани и несвързани клиенти. Аргументът бе отхвърлен, тъй като разликата в цените не е релевантна при изчисляването на печалбата от продажбите на несвързани клиенти.
(567)
След това CISA предложи целевата печалба от продажбите на стоманени продукти с органично покритие на несвързани лица в Съюза да се основава на средната обща печалба на мултинационалното дружество ArcelorMittal за годините 2010 и 2011. Това предложение бе отхвърлено, тъй като не бе счетено за достоверен източник за печалбите по отношение на стоманените продукти с органично покритие в Съюза в отсъствие на дъмпингов внос, защото е очевидно, че печалбата, реализирана от цялата група ArcelorMittal на световно равнище, не е представителна за печалбата от продажбите на стоманени продукти с органично покритие в Съюза.
(568)
Една от заинтересованите страни оспори използваната от Комисията методология за изчисляване на маржа на подбиване. Това оспорване обаче бе основано на погрешното схващане, че Комисията е изчислила маржа на подбиване чрез изваждането на средната печалба на промишлеността на Съюза през ПР (2,6 %) от пазарната цена за достигане до прага на рентабилност (т.е. цена, която би довела до нулева печалба) и след това е добавила целевата печалба към въпросния праг на рентабилност.
(569)
Маржът на подбиване е изчислен от Комисията чрез добавяне на целевата печалба към производствените разходи за всеки вид продукт. Предложената от тази заинтересована страна методология е погрешна, тъй като средната печалба от 2,6 % не е била автоматично постигана при всяка продажба на всеки модел от всички дружества, чиито данни са били използвани.
(570)
Една от заинтересованите страни оспори също изчисленията на Комисията по отношение на вредата. Предвид на това, че въпросната страна не е имала пълен достъп до данните, използвани от Комисията за изчисляване на маржа на вредата, тя се е опитала да извърши тези изчисления от своя страна въз основа на разбирането си за разликата в пазарните цени на субстратите с алуминиево-цинково покритие и субстратите с цинково покритие, която според нея е възлязла на 50 USD за тон. Това „преизчисляване“ въз основа на непълни данни е довело до по-нисък марж на вредата, отколкото маржа, изчислен и разгласен от Комисията.
(571)
Техните аргументи бяха отхвърлени, тъй като заявената разлика в цените не бе потвърдена при анализа на цялостните данни от производителите износители и от промишлеността на Съюза. Следователно трябва да се подчертае, че използваните от заинтересованата страна данни са били непълни и поради това недостоверни при възпроизвеждането на изчисленията на Комисията по отношение на вредата.
8.2. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
(572)
С оглед на направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР на равнището на установения процент на субсидията или маржа на вредата, което от двете е по-ниско, в съответствие с правилото за по-ниското мито. В конкретния случай митническата ставка следва да бъде определена съответно на равнището на установения процент на субсидиите. Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията (%)
Марж на вредата (%)
Изравнително мито (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Други съдействащи дружества
26,8
43,0
26,8
Остатъчно мито
44,7
58,3
44,7
(573)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, бяха определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото, което се прилага в национален мащаб за „всички останали дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от засегнатата държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително и от субектите, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и подлежат на обмитяване по ставката, приложима за „всички останали дружества“.
(574)
Всяко искане за прилагането на индивидуална ставка на изравнително мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство и продажби), следва да бъде отправено до Комисията (104), с цялата съответна информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, вътрешните продажби и износа, произтекли във връзка с тази промяна в наименованието или тази промяна в структурите за производство и продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, към които се прилагат индивидуални митнически ставки.
(575)
За да се обезпечи правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказващите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през ПР,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие, т.е. плоско валцувани продукти от нелегирана или легирана стомана (с изключение на неръждаема стомана), които са боядисани, лакирани или покрити с пластмаса поне от едната страна, с изключение на т. нар. плоскости тип „сандвич“, от вида, който се използва в строителството и се състои от два външни метални листа с притисната между тях стабилизираща сърцевина от изолиращ материал, както и с изключение на продуктите със завършващо покритие от цинков прах (богата на цинк боя с тегловно съдържание на цинк 70 % или повече), класирани понастоящем в кодове по КН ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (кодове по ТАРИК 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 и 7226997091) с произход от Китайската народна република.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от посочените по-долу дружества, е както следва:
Дружество
Мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co,.Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Всички останали дружества
44,7
B999
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2013 година
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 215/2013 DO CONSELHO
de 11 de março de 2013
que institui um direito de compensação sobre as importações de determinados produtos de aço com revestimento orgânico originários da República Popular da China
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 597/2009 do Conselho relativo à defesa contra as importações que são objeto de subvenções de países não membros da Comunidade Europeia (1), nomeadamente o artigo 17.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Considerando o seguinte:
1. PROCEDIMENTO
1.1. INÍCIO
(1)
Em 22 de fevereiro de 2012, a Comissão Europeia ("Comissão") anunciou, mediante um aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia (2) ("aviso de início"), o início de um processo antissubvenções relativo às importações, na União, de determinados produtos de aço com revestimento orgânico originários da República Popular da China ("RPC" ou "país em causa").
(2)
O processo antissubvenções foi iniciado na sequência de uma denúncia apresentada em 9 de janeiro de 2012 pela EUROFER ("autor da denúncia"), em nome de produtores que representam, neste caso, mais de 70 %, da produção total da União de determinados produtos de aço com revestimento orgânico. A denúncia continha elementos de prova prima facie da existência de subvenções no que respeita ao referido produto, bem como de um prejuízo importante delas resultante, que foram considerados suficientes para justificar o início de um processo.
(3)
Antes do início do processo, e em conformidade com o disposto no artigo 10.o, n.o 7, do regulamento de base, a Comissão notificou o Governo da RPC de que tinha recebido uma denúncia devidamente documentada, que alegava que as importações subvencionadas de determinados produtos de aço com revestimento orgânico originários da RPC estavam a causar um prejuízo importante à indústria da União. O Governo da RPC foi convidado para consultas destinadas a esclarecer a situação no que se refere ao teor da denúncia e a chegar a uma solução mutuamente acordada. O Governo da RPC aceitou participar nas consultas, que foram realizadas subsequentemente. No decurso das referidas consultas não foi possível alcançar uma solução mutuamente acordada. Todavia, foi tomada devida nota das observações formuladas pelas autoridades do Governo da RPC sobre as alegações apresentadas na denúncia no que se refere à ausência de medidas de compensação relativas aos regimes. Após as consultas, foram recebidas observações do Governo da RPC.
1.2. PROCESSO ANTI-DUMPING
(4)
Em 21 de dezembro de 2011, a Comissão Europeia anunciou, mediante um aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia (3), o início de um processo anti-dumping relativo às importações, na União, de determinados produtos de aço com revestimento orgânico originários da RPC.
(5)
Em 20 de setembro de 2012, a Comissão instituiu, pelo Regulamento (CE) n.o 845/2010 (4), um direito anti-dumping provisório sobre as importações de determinados produtos de aço com revestimento orgânico originários da RPC.
(6)
As análises de prejuízo realizadas no âmbito do presente inquérito antissubvenções e do inquérito anti-dumping paralelo são idênticas, pois a definição de indústria da União, os produtores representativos da União e o período de inquérito são os mesmos em ambos os inquéritos. Por esta razão, as observações apresentadas sobre aspetos relativos ao prejuízo num inquérito foram também tidas em conta no outro inquérito.
1.3. PARTES INTERESSADAS NO PROCESSO
(7)
A Comissão informou oficialmente os autores da denúncia, outros produtores da União conhecidos, os produtores-exportadores conhecidos da RPC, os importadores, os comerciantes, os utilizadores, os fornecedores e as associações conhecidos como partes interessadas, bem como os representantes da RPC, sobre o início do processo. Foi dada às partes interessadas a oportunidade de apresentarem os seus pontos de vista por escrito e de solicitarem uma audição no prazo fixado no aviso de início.
(8)
Tendo em conta o número aparentemente elevado de produtores-exportadores, produtores da União e importadores independentes, solicitou-se a todos os produtores-exportadores conhecidos e importadores independentes que se dessem a conhecer à Comissão e fornecessem, como especificado no aviso de início, informações de base sobre as suas atividades relacionadas com o produto em causa durante o período compreendido entre 1 de outubro de 2010 e 30 de setembro de 2011. Esta informação foi solicitada ao abrigo do artigo 27.o do regulamento de base, a fim de que a Comissão pudesse decidir se era necessário recorrer à amostragem e, em caso afirmativo, para selecionar amostras. As autoridades da RPC foram igualmente consultadas.
(9)
Inicialmente 19 produtores-exportadores/grupos de produtores chineses facultaram a informação solicitada e aceitaram ser incluídos numa amostra. Com base na informação recebida dos produtores-exportadores e em conformidade com o artigo 27.o do regulamento de base, a Comissão propôs inicialmente uma amostra de três produtores-exportadores/grupos de produtores-exportadores. Porém, um dos produtores-exportadores incluídos na amostra retirou a sua colaboração. Consequentemente, foi substituído pelo produtor-exportador que se lhe seguia em termos de volume de exportações para a União. Na sequência da notificação também este produtor-exportador retirou a sua colaboração.
(10)
Para não causar mais atrasos ao processo, foi decidido limitar a amostra de dois grupos de produtores-exportadores com o maior volume de exportação para a União, ou seja, Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd e suas empresas coligadas e Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd e suas empresas coligadas. A amostra destes dois grupos de produtores-exportadores constitui a base para determinar o nível de subvenção destes grupos, assim como o nível de subvenção de todos os produtores-exportadores colaborantes, não incluídos na amostra, como previsto no artigo 15.o, n.os 2 e 3, do regulamento de base.
(11)
No que diz respeito aos produtores da União, a Comissão anunciara no aviso de início que tinha selecionado provisoriamente uma amostra de produtores da União. Esta amostra era constituída por seis produtores da União conhecidos da Comissão como produtores do produto similar e selecionados com base no seu volume de vendas, produção, dimensão e localização geográfica na União. Os produtores da União incluídos na amostra representavam 46 % da produção da União e 38 % das vendas da União. No aviso de início, as partes interessadas foram também convidadas a apresentarem as suas observações sobre a amostra provisória. Um dos produtores da União declarou que não queria ser incluído na amostra e foi substituído pelo produtor seguinte com maior produção.
(12)
Cinco importadores independentes facultaram a informação solicitada e concordaram em ser incluídos na amostra. Tendo em conta o número limitado de importadores colaborantes, a amostragem deixou de ser considerada necessária.
(13)
A Comissão enviou questionários a representantes da RPC, a dois produtores-exportadores incluídos na amostra na RPC, a 14 outros produtores-exportadores da RPC que os solicitaram, a seis produtores da União incluídos na amostra, a cinco importadores da União que colaboraram no inquérito e aos utilizadores conhecidos.
(14)
Foram recebidas respostas dos representantes da RPC, de nove produtores-exportadores e empresas coligadas da RPC, dos seis produtores da União incluídos na amostra, de dois importadores independentes e de dez utilizadores.
(15)
A Comissão procurou obter e verificou todas as informações consideradas necessárias para determinar a existência de subvenções, o prejuízo resultante e o interesse da União. Foram realizadas visitas de verificação nas instalações das seguintes autoridades públicas e empresas:
a)
Governo da República Popular da China
-
Ministério do Comércio chinês, Pequim, China
b)
Produtores da União
-
ArcelorMittal Belgium, Bélgica, e empresa de vendas coligada ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Luxemburgo
-
ArcelorMittal Poland, Polónia
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Alemanha
-
Voestalpine Stahl GmbH e Voestalpine Stahl Service Center GmbH, Áustria
-
Tata Steel Maubeuge SA (anteriormente conhecida como Myriad SA), França
-
Tata Steel UK Ltd, Reino Unido.
c)
Grupos de produtores-exportadores (e empresas coligadas) na RPC
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd e as suas empresas coligadas: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd e Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd e a sua empresa coligada Hangzhou P.R.P.T.; Metal Material Company Ltd.
d)
Importadores na União
-
ThyssenKrupp Mannex, Alemanha
-
Macrometal, Hamburgo, Alemanha
(16)
Subsequentemente, as partes interessadas foram informadas dos factos e considerações essenciais com base nos quais se tencionava recomendar a instituição de direitos de compensação definitivos sobre as importações de determinados produtos de aço com revestimento orgânico, originários da RPC ("divulgação final"). Foi concedido a todas as partes um prazo para apresentarem observações sobre a divulgação final.
(17)
As observações apresentadas pelas partes interessadas foram consideradas e tidas em conta sempre que tal se afigurou adequado.
1.4. PERÍODO DE INQUÉRITO E PERÍODO CONSIDERADO
(18)
O inquérito sobre a existência de subvenções e o prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de outubro de 2010 e 30 de setembro de 2011 ("período de inquérito" ou "PI"). A análise das tendências pertinentes para a avaliação do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de janeiro de 2008 e o final do PI ("período considerado").
2. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
2.1. PRODUTO EM CAUSA
(19)
No aviso de início, o produto objeto do inquérito era constituído por determinados produtos de aço com revestimento orgânico ("ARO"), ou seja, produtos laminados planos, de aço ligado e não ligado (não incluindo aço inoxidável), pintados, envernizados ou revestidos de plástico em pelo menos um dos lados, com exclusão dos chamados "painéis sanduíche", do tipo utilizado para aplicações de construção e constituídos por duas chapas metálicas exteriores com um núcleo estabilizador de material de isolante entre elas, e com exclusão dos produtos com um revestimento final de poeiras de zinco (uma tinta rica em zinco, contendo, em peso, 70 % ou mais de zinco).
2.2. PEDIDOS DE EXCLUSÃO DO PRODUTO
(20)
A China Iron and Steel Association, dois importadores e dois utilizadores, propuseram a exclusão de cinco tipos do produto. Os pedidos recebidos foram analisados do seguinte modo:
2.2.1. ARO COM UM REVESTIMENTO METÁLICO DE CRÓMIO OU ESTANHO
(21)
Um utilizador de ARO solicitou que se excluísse do âmbito do produto o ARO com um substrato com um revestimento metálico de crómio ou estanho. O inquérito permitiu apurar que o revestimento metálico de crómio ou estanho torna este tipo de produto física e tecnicamente diferente do ARO objeto de inquérito. Além disso, o ARO com um substrato com um revestimento metálico de crómio ou estanho é utilizado quase exclusivamente nos setores industriais das embalagens de alimentos e de cabos. Por último, a indústria da União explicou que não previra que o referido tipo do produto fosse incluído no âmbito do presente inquérito. Dadas as razões atrás referidas, o ARO com um substrato com um revestimento metálico de crómio ou estanho não se inclui na definição do produto.
2.2.2. PLACAS LAMINADAS A QUENTE COM CAMADA PRIMÁRIA DE PROTEÇÃO, ORGÂNICA OU INORGÂNICA
(22)
O pedido foi rejeitado porque estes produtos não se incluem nos códigos NC objeto de inquérito. A pintura ou revestimento é apenas uma proteção antiferrugem, pelo que se insere na posição NC 7208 e não na 7210. As placas laminadas a quente com camada primária de proteção, orgânica ou inorgânica, não se incluem no âmbito do inquérito, pelo que não podem ser retiradas do mesmo.
2.2.3. ARO COM ESPESSURA DE SUBSTRATO ENTRE 0,6 E 2,0 MM
(23)
A CISA e dois importadores solicitaram a exclusão do ARO com espessura de substrato entre 0,6 e 2,0 mm, o que representa 5 %-10 % das importações provenientes da China, afirmando que apenas existia concorrência direta entre as exportações chinesas e a produção da indústria da União de ARO com uma espessura de substrato entre 0,25 mm e 0,6 mm.
(24)
Este pedido foi rejeitado, pois tanto os exportadores chineses como a indústria da União fabricam e vendem ARO com uma espessura de substrato entre 0,6 e 2,0 mm, pelo que estes produtos se encontram claramente em concorrência. Não foram facultados elementos de prova que comprovassem que o ARO com uma espessura de substrato superior a 0,6 mm não está em concorrência com o ARO com uma espessura de substrato inferior a 0,6 mm, pelo que não constitui um tipo de produto diferente. O ARO com uma espessura de substrato inferior a 0,6 mm e o ARO com uma espessura de substrato superior a 0,6 mm têm as mesmas características técnicas e físicas de base e destinam-se às mesmas utilizações, pelo que são o mesmo produto.
2.2.4. ARO COM SUBSTRATO COM REVESTIMENTO DE LIGAS DE ALUMÍNIO E DE ZINCO
(25)
Os dois importadores alegaram que apenas quatro produtores da União têm licença para produzir este tipo do produto e apenas uma empresa o produzia de facto. Alegaram igualmente que este produto é diferente do ARO com revestimento de zinco em termos de características do produto.
(26)
O pedido foi rejeitado porque os dois tipos do produto são intercambiáveis, as suas utilizações sobrepõem-se e pelo menos dois produtores da União que colaboraram no inquérito fabricaram este tipo do produto, no período de inquérito. Assinale-se que apenas um produtor-exportador chinês que colaborou no inquérito exportou este tipo do produto para a União, no período de inquérito.
2.2.5. ARO COM SUBSTRATO COM REVESTIMENTO DE LIGAS DE ZINCO
(27)
Este pedido foi rejeitado porque, contrariamente ao que afirma um utilizador, este produto é produzido e vendido em quantidades significativas por vários produtores da União e tem as mesmas características físicas e técnicas de base e destina-se às mesmas utilizações que outros tipos de ARO.
2.3. PEDIDOS DE INCLUSÃO DO PRODUTO
(28)
Uma associação solicitou que o ARO com um revestimento metálico de crómio ou estanho, classificado nos códigos TARIC 7210122010 e 7210500010, fosse incluído no âmbito do produto. O pedido foi rejeitado porque estes códigos não estavam incluídos na denúncia inicial e os produtos abrangidos por esses códigos têm características físicas e técnicas diferentes dos produtos abrangidos pela denúncia.
2.4. PRODUTO EM CAUSA
(29)
Dada a aceitação da exclusão do ARO com revestimento metálico de crómio ou estanho, como se explica no considerando 21, o produto em causa é alterado em conformidade.
(30)
Por conseguinte, o produto em causa é constituído por determinados produtos de aço com revestimento orgânico (ARO), ou seja, produtos laminados planos, de aço ligado e não ligado (não incluindo aço inoxidável), pintados, envernizados ou revestidos de plástico em pelo menos um dos lados, com exclusão dos chamados "painéis sanduíche", do tipo utilizado para aplicações de construção e constituídos por duas chapas metálicas exteriores com um núcleo estabilizador de material de isolante entre elas, com exclusão dos produtos com um revestimento final de poeiras de zinco (uma tinta rica em zinco, contendo, em peso, 70 % ou mais de zinco), e com exclusão dos produtos com um substrato com um revestimento metálico de crómio ou estanho, atualmente classificados nos códigos NC ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 e ex 7226 99 70, e originários da República Popular da China ("produto em causa").
2.5. PRODUTO SIMILAR
(31)
O inquérito revelou que o ARO produzido e vendido pela indústria da União no mercado da União, o produzido e vendido no mercado interno da RPC e o ARO importado na União originário da RPC possuem as mesmas características físicas e técnicas de base e se destinam à mesma utilização. São, por conseguinte, considerados produtos similares, na aceção do artigo 2.o, alínea c), do regulamento de base.
3. SUBVENÇÕES
3.1. OBSERVAÇÕES PRELIMINARES
(32)
Tanto o Governo da RPC como os produtores-exportadores chineses incluídos na amostra responderam ao questionário e aceitaram visitas de verificação dessas respostas.
(33)
No que diz respeito ao Governo da RPC, após análise das respostas ao questionário, a Comissão enviou às autoridades chinesas uma carta solicitando esclarecimentos e duas cartas prévias à visita de verificação. A Comissão deu ao Governo da RPC tempo suficiente para a preparação e apresentação das observações, sempre que tal foi solicitado e justificado. O Governo da RPC beneficiou de prorrogações significativas, ou seja, uma prorrogação de 20 dias para dar resposta ao questionário, do que acabou por resultar um prazo de 57 dias para a apresentação das respostas ao questionário e 25 dias para a resposta à carta solicitando esclarecimentos.
(34)
Nas suas respostas ao questionário, às cartas solicitando esclarecimentos e a outras comunicações, o Governo da RPC apenas facultou informações sobre os regimes usados pelos produtores-exportadores incluídos na amostra e alegou que não lhe deviam pedir para responder a questões referentes a alegados regimes de subvenções igualmente disponíveis para produtores não incluídos na amostra ou produtores que não se tinham dado a conhecer.
(35)
A Comissão, com o devido respeito, não concordou com esta abordagem e explicou ao Governo da RPC que o objetivo do questionário que lhe tinha sido enviado era a obtenção de informações sobre a concessão de subvenções à indústria produtora de aço com revestimento orgânico na China, para determinar em que medida as importações do produto em causa na União são objeto de subvenções. A Comissão explicou ao Governo da RPC que necessitava de informações mais pormenorizadas sobre as práticas de subvenção para resolver a questão de uma eventual não colaboração significativa dos exportadores que, alegadamente, beneficiaram de vantagens ao abrigo de regimes de subvenção específicos não utilizados pelas empresas que colaboraram no inquérito ou incluídas na amostra e eventuais pedidos de exame individual apresentados pelos produtores-exportadores que colaboraram no inquérito. No entanto, o Governo da RPC não alterou a sua abordagem e não facultou informações sobre a maioria dos outros regimes de subvenções referidos na denúncia mas não utilizados pelas empresas incluídas na amostra.
(36)
Antes da visita de verificação, o Governo da RPC convidou a Comissão a disponibilizar mais informações por escrito, em particular, uma lista de todas as perguntas que pretendia fazer no decurso da visita de verificação, assim como uma lista dos departamentos governamentais que deveriam participar nessa verificação. Na ausência desses elementos, alegou-se que o Governo da RPC "desconheceria o que deveria ter sido preparado ou que se poderia esperar durante a verificação e que a carta prévia à visita de verificação não fornecia qualquer indicação do que a Comissão tencionava efetivamente verificar …".
(37)
A Comissão não pôde anuir ao pedido do Governo da RPC. A este respeito, note-se que a Comissão cumpriu todas as condições pertinentes do artigo 26.o do regulamento de base. Foi enviada ao Governo da RPC uma carta prévia à verificação, pormenorizada, confirmando o calendário (dias e grupos de regimes a serem discutidos por dia de verificação), na qual se solicitava a presença das autoridades responsáveis pelos regimes relevantes e dos funcionários envolvidos na preparação das observações apresentadas pelo Governo da RPC. A Comissão também explicou antes da visita de verificação que só o Governo da RPC poderia designar as autoridades responsáveis pelos regimes objeto de inquérito, bem como os funcionários mais aptos a participar na verificação e a responder às questões. No que diz respeito à lista de perguntas específicas, a Comissão explicou que essa lista não é exigida pela legislação da UE (nem pela OMC) e que o objetivo deste inquérito é verificar as respostas ao questionário dadas pelo Governo da RPC e as observações complementares pertinentes; por conseguinte, a verificação seguiria a estrutura desses documentos. A Comissão também gostaria de obter e esclarecer outras informações necessárias para o processo em curso, mas, neste contexto, quaisquer eventuais perguntas específicas dependeriam das respostas do Governo da RPC à verificação inicial dos elementos já referidos. Explicou-se igualmente ao Governo da RPC, antes da visita de verificação, que a recusa de disponibilizar as informações necessárias ou de auxiliar a autoridade responsável pelo inquérito a verificar as informações e os dados considerados necessários para efeitos do processo poderia prejudicar seriamente o desenrolar desse mesmo processo. O Governo da RPC foi também alertado para as consequências do disposto no artigo 28.o do regulamento de base.
(38)
Durante a visita de verificação, que decorreu no Ministério do Comércio da China, em Pequim, a Comissão diligenciou no sentido de verificar as informações prestadas com base em documentos comprovativos que foram utilizados para preparar a resposta do Governo da RPC, em conformidade com o disposto nos artigos 11.o e 26.o do regulamento de base. Ao fazê-lo, a Comissão chegou à conclusão preliminar de que a falta de informações e de documentos comprovativos disponíveis não permitia a verificação adequada das respostas ao questionário. Além disso, algumas informações não foram sequer disponibilizadas, embora tenham sido especificamente solicitadas, e a algumas questões o Governo da RPC simplesmente não respondeu. Consequentemente, o Governo da RPC foi informado das consequências da falta de colaboração, nos termos do artigo 28.o, n.os 1 e 6, do regulamento de base.
(39)
O Governo da RPC também declarou que a Comissão lhe provocara encargos injustificados e solicitara informações irrelevantes e desnecessárias no questionário e subsequente carta solicitando esclarecimentos.
(40)
No que diz respeito às informações solicitadas, assinale-se que a Comissão apenas solicitou as informações que considerou necessárias para conseguir chegar a uma conclusão representativa e foi sempre coerente nos seus pedidos, solicitando os mesmos dados e informações durante o processo de inquérito e solicitando ao Governo da RPC que esclarecesse as informações disponibilizadas e respetivas repercussões sobre os regimes objeto de inquérito. Por outras palavras, a Comissão apenas solicitou a informação necessária para avaliar a existência e o nível de subvenção em relação ao produto em causa em conformidade com outros alegados regimes de subvenção referidos na denúncia. Esta informação permitiria a determinação adequada do montante de subvenção concedido em conformidade com outros regimes de subvenção objeto de inquérito à disposição dos produtores-exportadores que não colaboraram no inquérito. Como nem os representantes da RPC nem os produtores-exportadores que não colaboraram no inquérito facultaram a informação necessária para determinar se os outros regimes de subvenção se encontravam à disposição dos produtores-exportadores que não colaboraram, a Comissão concluiu que outros alegados regimes de subvenção se encontravam efetivamente à disposição dos já referidos produtores-exportadores que não colaboraram e calculou os montantes das vantagens concedidas através desses regimes com base nos melhores dados disponíveis.
3.2. EXAME INDIVIDUAL ("EI")
(41)
Dois produtores-exportadores que colaboraram no inquérito solicitaram EI, em conformidade com o artigo 27.o, n.o 3, do regulamento de base, ou seja, Union Steel China (Union Steel) e Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Não foi possível conceder EI a estas duas empresas, dado que, devido ao elevado número de alegados regimes de subvenção e à morosidade característica do inquérito antissubvenções, seria demasiado moroso e poderia impedir a conclusão do inquérito em tempo útil.
(42)
Contudo, a Union Steel já tinha sido examinada individualmente no inquérito anti-dumping paralelo e, por conseguinte, foi calculada uma margem de prejuízo individual para esta empresa.
(43)
Dado que o Governo da RPC facultara apenas uma resposta sobre os regimes pertinentes utilizados pelos produtores-exportadores incluídos na amostra, como se explica no considerando 34, foi praticamente impossível analisar alguns dos regimes de subvenção eventualmente utilizados pela Union Steel. Por conseguinte, com base nos dados disponíveis, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base, foi atribuída a esta empresa a taxa de subvenção média aplicável a outras empresas que colaboraram no inquérito.
3.3. REGIMES ESPECÍFICOS
(44)
Com base nas informações contidas na denúncia, a Comissão procurou informações sobre os seguintes regimes, que, alegadamente, envolvem a concessão de subvenções por parte dos poderes públicos:
I)
Fornecimento público de bens e prestação de serviços por remuneração inferior à adequada (Less than Adequate Remuneration - "LTAR")
-
Fornecimento de inputs a preços inferiores ao adequado: aço laminado a quente e a frio
-
Direitos de utilização de terrenos a preços inferiores ao adequado
-
Programas de abastecimento de água a preços inferiores ao adequado
-
Programas de abastecimento de eletricidade a preços inferiores ao adequado
-
Programa de abastecimento de eletricidade e água a preços inferiores ao adequado na província de Jiangsu
-
Fornecimento de inputs a preços inferiores ao adequado
II)
Empréstimos preferenciais e taxas de juro bonificadas para o setor do ARO
III)
Programas de capital próprio
-
Conversão da dívida em capital
-
Injeções de capital
-
Dividendos por pagar
IV)
Imposto sobre o rendimento e outros impostos diretos
-
Políticas fiscais para a dedução das despesas de investigação e desenvolvimento
-
Concessões fiscais para as regiões centrais e ocidentais
-
Crédito respeitante ao imposto sobre o rendimento para compra de equipamento de produção fabricado no país
-
Políticas fiscais preferenciais para empresas incentivadas como empresas de alta e nova tecnologia
-
Desagravamentos respeitantes ao imposto sobre o rendimento para empresas que se comprometam a utilizar os recursos de forma integral ("matérias-primas especiais")
-
Crédito de imposto relativo à compra de equipamentos especiais
-
Tratamento fiscal preferencial para as empresas da região do Nordeste
-
Isenções de imposto sobre o rendimento para investimento na modernização tecnológica a nível nacional
-
Diversos descontos fiscais locais (província de Shandong, Chongqing City, Região de Guangxi Zhuang, privilégios fiscais para desenvolver regiões centrais e ocidentais)
-
Isenção de dividendos entre empresas residentes qualificadas
-
Programa "Dois anos de isenção/três anos a uma taxa de 50 %" para as SIE (sociedades de investimento estrangeiro) produtivas
-
Programas locais de isenção e redução de imposto sobre o rendimento para as SIE produtivas
-
Crédito de imposto sobre o rendimento para as SIE que compram equipamentos de fabrico nacional
-
Subvenções do imposto sobre o rendimento para as SIE em função da situação geográfica
V)
Programas em matéria de impostos indiretos e direitos aduaneiros de importação
-
Isenções de direitos de importação e de IVA para SIE e determinadas empresas nacionais que utilizam equipamento importado em indústrias incentivadas
-
Reembolsos do IVA a SIE que compram equipamento de fabrico nacional
-
Dedução do IVA sobre os ativos fixos da região central
-
Outros privilégios fiscais de Ma'anshan
VI)
Programas de subvenção
-
Programa "Marca de topo da China, a nível mundial" (China World Top Brand)
-
Programa "Marcas de topo" (Famous Brands)
-
Fundo estatal para projetos de tecnologias essenciais (State key technology Project)
-
Programas de ajuda às despesas jurídicas com processos anti-dumping
VII)
Aquisição de bens pelos poderes públicos a preços superiores ao adequado;
VIII)
Outros programas regionais
-
Subvenções concedidas à nova área de Tianjin Binhai e à área de desenvolvimento económico e tecnológico de Tianjin
-
Programas relacionados com a região do nordeste
-
Subvenções concedidas ao abrigo do programa no domínio da ciência e da tecnologia da província de Jiangsu
-
Subvenções concedidas ao abrigo do programa no domínio da ciência e da tecnologia da província de Hebei
IX)
Subvenções ad hoc referidas na denúncia
3.3.1. FORNECIMENTO PÚBLICO DE BENS E SERVIÇOS POR REMUNERAÇÃO INFERIOR À ADEQUADA (LESS THAN ADEQUATE REMUNERATION - "LTAR")
3.3.1.1. Fornecimento de aço laminado a quente e laminado a frio (HRS e CRS) a preços inferiores ao adequado
(45)
Na denúncia alegava-se que o Governo da RPC controlava certas indústrias e produtos a montante permitindo que os inputs fossem fornecidos a preços favoráveis aos produtores de ARO. Nesta base, os produtores de ARO recebem subvenções passíveis de medidas de compensação através da aquisição, junto de empresas estatais, de HRS e CRS produzidos pelo Estado a preços inferiores aos do mercado ou seja, a preços inferiores ao adequado.
(46)
A Comissão solicitou ao Governo da RPC que facultasse informações pormenorizadas sobre as empresas estatais que fornecem HRS e CRS aos produtores-exportadores de ARO chineses, a fim de verificar as alegações na denúncia e para determinar se estas empresas estatais são organismos públicos. Em especial, a Comissão criou um apêndice B do questionário para o Governo da RPC destinado às empresas estatais e convidou o Governo da RPC a fornecer as informações aí pedidas. Na carta solicitando esclarecimentos, a Comissão voltou a pedir ao Governo da RPC que disponibilizasse as informações indicadas no apêndice B e incentivou o Governo da RPC a coordenar as respostas com as empresas estatais em causa.
(47)
No entanto, o Governo da RPC não respondeu a qualquer das perguntas do apêndice B e também não facultou as informações pertinentes solicitadas no questionário principal (por exemplo, sobre a propriedade e o controlo do Governo chinês em relação às empresas estatais do setor siderúrgico e a sua participação na reorganização da indústria siderúrgica chinesa). Em vez de facultar as informações solicitadas, o Governo da RPC afirmou na sua resposta ao questionário que os autores da denúncia não conseguiram demonstrar que os produtores de HRS e CRS são organismos públicos.
(48)
Devido à falta de colaboração por parte do Governo da RPC, a Comissão teve de analisar outras informações disponíveis. A Comissão comunicou ao Governo da RPC que tencionava seguir esta linha de ação. Ao apreciar se as empresas estatais que fornecem HRS e CRS aos produtores-exportadores chineses de ARO são organismos públicos, a Comissão levou em consideração as limitadas informações facultadas pelo Governo da RPC, as informações constantes da denúncia, informações factuais acessíveis ao público provenientes de processos similares realizados por outras autoridades responsáveis por inquéritos, bem como outras informações de acesso público, e baseou as suas conclusões sobre a totalidade das informações que constam do dossier.
a) As empresas estatais que fornecem aos produtores de ARO aço laminado a quente e a frio são organismos públicos
(49)
O autor da denúncia alega que as empresas estatais na China são organismos públicos, na aceção do artigo 2.o, alínea b), do regulamento de base, que fornecem mercadorias (HRS e CRS) aos produtores de ARO, a preços inferiores aos do mercado e, por conseguinte, conferem uma vantagem a esses produtores.
(50)
O Órgão de Recurso da OMC (OR), no seu relatório "Estados Unidos - Direitos anti-dumping e de compensação definitivos sobre determinados produtos provenientes da China" (5) (relatório OR) definiu organismo público como uma entidade que "possui, exerce ou foi-lhe conferida autoridade governamental" (6). O OR considerou ainda que os organismos públicos se caracterizam igualmente pelo "desempenho de funções públicas" (7) que seriam "normalmente consideradas parte das práticas governamentais na ordem jurídica do Estado-Membro em causa" (8).
(51)
À luz das conclusões do OR da OMC, colocam-se duas questões que merecem análise, ou seja, a) as empresas estatais em causa desempenham funções que são normalmente consideradas parte da prática governamental na China e b) em caso afirmativo, ao fazê-lo estão a exercer autoridade governamental?
(52)
No contexto do Governo da RPC, existem inúmeros elementos de prova de que as autoridades públicas estão profundamente envolvidas na gestão da economia. O papel fundamental do Governo chinês na economia é garantido pela Constituição da República Popular da China. Em conformidade com o artigo 7.o da Constituição: "A economia estatal é o setor da economia socialista que é propriedade do conjunto da população; é a força condutora da economia nacional. O Estado assegura a consolidação e o crescimento da economia estatal". Lê-se ainda no artigo 15.o da Constituição: "O Estado pratica o planeamento económico com base na propriedade pública socialista". Também a Constituição do Partido Comunista chinês prevê o papel fundamental da propriedade pública, por exemplo, no preâmbulo da Constituição do PCC lê-se: "o Partido deve manter e melhorar o sistema económico de base, desempenhando a propriedade pública um papel dominante …". De igual modo, os vários planos quinquenais promulgados pela Comissão Nacional de Desenvolvimento e Reforma (NDRC) e aprovados pela mais alta autoridade jurídica, o Conselho de Estado, revelam o forte domínio dos poderes públicos chineses na economia.
(53)
No que respeita ao setor siderúrgico, as informações constantes do dossier sugerem que as empresas estatais que produzem HRS e CRS na China desempenham frequentemente funções públicas descritas, nomeadamente, nos planos setoriais para a indústria siderúrgica. Estes planos confirmam que o Governo da RPC optou por estar estreitamente envolvido na gestão e no desenvolvimento da indústria siderúrgica chinesa, pelo que a respetiva execução pelas empresas estatais pode, por conseguinte, incluir-se nas práticas governamentais. Os planos estabelecem objetivos e metas para todos os operadores da indústria siderúrgica e ordenam que todo o setor produza resultados específicos. De facto, o Governo da RPC está a utilizar as empresas estatais siderúrgicas como um prolongamento do Estado para atingir objetivos e metas definidos nos planos.
(54)
Portaria n.o 35 da NDRC - Políticas para o desenvolvimento da indústria siderúrgica, entre outros aspetos, define uma política destinada a reduzir o número de empresas de fundição de ferro e aço; estabelece objetivos de produção para os grupos de empresas que ocupam as dez primeiras posições no mercado interno (artigo 3.o); para a capacidade de produção proíbe o estabelecimento de novas empresas siderúrgicas associadas (artigo 10.o); estabelece as condições para o acesso à indústria siderúrgica, a nível do equipamento e estabelece igualmente os índices técnicos e económicos que as empresas siderúrgicas devem seguir (artigo 12.o); estabelece regras para as alterações da estrutura organizacional das empresas siderúrgicas (artigo 20.o); gere investimentos (artigos 22.o, 23.o); condiciona o acesso aos fundos financeiros (artigos 25.o, 26.o), dá ao Estado o direito de intervir na compra das matérias-primas (artigo 30.o).
(55)
O Décimo segundo plano quinquenal de desenvolvimento para a indústria siderúrgica resume a realização dos objetivos estabelecidos no plano anterior, abrange a estratégia de desenvolvimento e estabelece objetivos para toda a indústria siderúrgica. De forma análoga à Portaria n.o 35, estabelece objetivos muito específicos para o nível de clustering das empresas (Secção III.(III).6), incentiva determinados projetos e desincentiva outros (Secção IV(IV)), favorece a indústria siderúrgica em diferentes províncias (Secção IV(V), providencia apoio a empresas siderúrgicas de grande escala e dá o papel principal aos maiores produtores siderúrgicos chineses (estatais), como a Bao Steel, a Anshan Iron and Steel, a Wuhan Iron and Steel, etc (9). O plano prevê ainda o reforço da regulação e a gestão das operações de produção das empresas siderúrgicas existentes (Secção V(IV)).
(56)
A Lei da República Popular da China sobre os ativos estatais das empresas obriga também as empresas estatais (ou SIE como refere o diploma e que significa empresas com investimentos estatais) a cumprir as políticas industriais nacionais (10). Do mesmo modo, as Medidas Tentativas de Supervisão e Administração dos Investimentos por Empresas Centrais obrigam as empresas estatais (SIE) a seguir os planos de desenvolvimento e as políticas industriais do Estado (11). Segundo as Medidas para a Administração de Estratégias de Desenvolvimento e Planos de Empresas Centrais todas as SIE devem formular um plano de desenvolvimento e de estratégia que a Comissão de Supervisão e Administração dos Ativos Estatais do Conselho de Estado (SASAC) deve examinar e aprovar. Quando procede a este exame e antes de dar a sua aprovação, a SASAC deve ter em consideração, designadamente, se este plano está em conformidade com os planos de desenvolvimento e políticas industriais nacionais e com os ajustamentos estratégicos da disposição e estrutura da economia estatal (12).
(57)
Os exemplos concretos de aplicação das medidas descritas nos planos, como a deslocalização da Capital Steel Corporation (13) ou numerosas fusões de empresas siderúrgicas (14) mostram que os planos não são apenas documentos indicativos que servem como orientações, mas resultam em ações concretas por parte das empresas siderúrgicas estatais orquestradas pelo Governo (representado pela NDRC e o Conselho de Estado).
(58)
Todas as ações específicas descritas nos considerandos anteriores devem ser cumpridas e executadas pelas empresas abrangidas pelos planos. Conclui-se que através deste envolvimento direto dos poderes públicos no comportamento comercial das empresas, as empresas siderúrgicas estatais atuam como um braço desses poderes públicos ao desempenharem funções públicas que, subsequentemente, levam ao cumprimento dos objetivos e metas definidos nos planos.
(59)
Tendo estabelecido que as empresas estatais exercem funções públicas, subsiste a questão de saber se, ao fazê-lo, participam no exercício dos poderes públicos. A este respeito, a questão essencial é saber se são efetivamente controladas pelos poderes públicos (15). Se for este o caso, é razoável determinar, à luz de todos os elementos de prova pertinentes, que as empresas estatais atuam como um braço dos poderes públicos e aplicam efetivamente a política definida nos planos atrás referidos.
(60)
O controlo estatal descrito em seguida indica que as empresas estatais possuem, exercem ou que lhes foi conferida autoridade governamental. O controlo pode ser exercido, entre outros aspetos, através da propriedade do Estado, regulação administrativa e o envolvimento da SASAC, dos conselhos de administração e dos planos estatais.
(61)
Tal como já mencionado acima em relação à não-colaboração (considerandos 46 e 48), o Governo da RPC não facultou as informações solicitadas sobre a estrutura de propriedade dos produtores de HRS e CRS na China. Juntamente com a resposta ao questionário, o Governo da RPC apresentou uma lista de 54 empresas de que o Governo da RPC é o maior acionista, mas, durante a visita de verificação, as autoridades chinesas alegaram que a lista não é correta e inclui igualmente empresas privadas. O Governo da RPC não corrigiu a lista nem especificou quais são as empresas privadas e quais são propriedade do Governo da RPC. Devido à não colaboração, a Comissão teve de examinar outros elementos de prova constantes do dossier e informações de acesso público.
(62)
O autor da denúncia forneceu elementos de prova de que os principais produtores de HRS e CRS são propriedade do Estado e apresentou informações pormenorizadas a esse respeito no anexo 10 da denúncia (16). De igual modo, outras informações de acesso público (17) confirmam que o Governo da RPC tem participações em muitas das empresas que produzem HRS e CRS.
(63)
Tendo em conta todas as informações constantes do dossier, é razoável concluir que o Governo da RPC tem participações significativas em muitas das empresas que produzem HRS e CRS.
(64)
A SASAC desempenha as responsabilidades do Estado enquanto investidor e gere os ativos do Estado sob a sua supervisão. É de notar que, embora o Governo da RPC, na sua resposta ao questionário e subsequentes observações, tenha declarado que a SASAC não estava envolvida nas operações comerciais das empresas estatais, tendo fundamentado a sua declaração com uma referência ao artigo 7.o das Medidas Intercalares de Supervisão e Administração dos Ativos Estatais das Empresas (18), outros artigos da mesma lei, tal como outros elementos de prova constantes do dossier (19) sugerem o contrário.
(65)
De facto, a resposta do Governo da RPC ao questionário antissubvenções revela que a SASAC, autorizada pelo Conselho de Estado, nomeia e exonera os quadros superiores das empresas supervisionadas, e avalia os seus desempenhos através de procedimentos legais. Incumbe-lhe igualmente instar as empresas supervisionadas a realizar os princípios orientadores e políticas, é responsável pela gestão fundamental dos ativos estatais das empresas e dirige e supervisiona a gestão de ativos estatais locais nos termos da lei.
(66)
A SASAC é igualmente responsável pela remuneração e avaliação dos gestores das empresas estatais; além disso, nomeia e decide as recompensas e sanções dos referidos gestores das empresas estatais (20). Com efeito, tudo indica que as carreiras dos gestores das empresas estatais dependem da SASAC. Estas circunstâncias mostram que à SASAC foi claramente conferida autoridade governamental.
(67)
A composição dos conselhos de administração das empresas estatais também revela o elevado nível de controlo exercido pelo Governo da RPC sobre essas empresas. Os elementos de prova constantes do dossier (21) mostram que muitos dos membros dos conselhos de administração e conselhos de autoridades de supervisão exercem ou exerceram cargos governamentais e/ou funções partidárias, e que a sua seleção é fortemente influenciado pelas autoridades governamentais, como a SASAC ou o Partido Comunista Chinês (PCC).
(68)
As políticas, interesses e objetivos do Governo da RPC relativos à indústria siderúrgica encontram-se em diferentes planos governamentais a nível central e subcentral. As empresas estatais são encorajadas a aplicar estas políticas (as empresas que não as cumprem são aliás objeto de sanções) e as ações recentes de algumas grandes empresas estatais siderúrgicas na China confirmam que estas políticas são cumpridas e que essas empresas trabalham para atingir as metas e objetivos estabelecidos nos planos.
(69)
Segundo o Décimo segundo plano quinquenal de desenvolvimento para a indústria siderúrgica apenas as "empresas que cumprem as políticas da nação para a indústria siderúrgica e as normas e condições de produção e exploração da indústria siderúrgica desempenham um papel de relevo na fusão e reorganização." (22)
(70)
Vários planos a nível provincial e local mencionam igualmente determinadas empresas estatais e definem-lhes metas e objetivos. O autor da denúncia disponibilizou extratos destes planos (23). Todos estes planos foram pedidos ao Governo da RPC, no questionário e na carta solicitando esclarecimento, para efeitos de verificação e clarificação, mas o Governo da RPC decidiu que anuía ao pedido. Note-se, contudo, que o Governo da RPC não contestou a exatidão destas citações durante o processo. Além disso, as empresas mencionadas nos planos locais e provinciais admitem cooperar com as autoridades e descrevem como atuam ou atuaram no passado em conformidade com os planos (24).
(71)
Embora o Governo da RPC afirme que alguns destes planos são apenas indicativos, não vinculativos e simplesmente de orientação, esta alegação não é apoiada por outros elementos do dossier. Pelo contrário, muitas leis e outros diplomas legais, que, sem dúvida alguma, são juridicamente vinculativos (25) tornam obrigatórios para as empresas os planos de desenvolvimento e as políticas industriais estatais.
(72)
O Governo da RPC formula os objetivos e metas para a indústria siderúrgica, através dos planos quinquenais e outros documentos oficiais pertinentes e concretiza estes objetivos através das funções e atividades neles descritas. Uma vez que estes planos e documentos são formulados pelos serviços do Governo chinês, como o Conselho Nacional ou a NDRC, as funções e atividades a que se referem devem ser consideradas governamentais. Uma vez que, tal como acima descrito, as empresas estatais siderúrgicas são obrigadas a respeitar os planos e as políticas, atuam como um braço do Governo e, uma vez que esse exerce um controlo significativo sobre elas, essas empresas estatais exercem na realidade autoridade governamental.
(73)
Tendo em conta a falta de colaboração por parte do Governo da RPC, o âmbito destas entidades que são consideradas "organismos públicos" não foi definido na íntegra. De qualquer modo, qualquer empresa pública em que o Governo seja o maior ou um dos mais importantes acionistas é um organismo público. Entidades em que o Governo não tem qualquer participação são organismos privados. Posto isto, não há necessidade de estabelecer uma linha entre organismos públicos e privados neste ponto, uma vez que nos considerandos 85 a 98 se demonstra que a todos os organismos privados no setor siderúrgico é atribuído o exercício de funções que incumbem aos poderes públicos e que recebem instruções destes nesse sentido, pelo que, para todos os efeitos, se comportam como organismos públicos.
b) Vantagem (organismos públicos)
(74)
Para avaliar se é conferida uma vantagem, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base, é necessário comparar os preços do HRS e CRS pagos pelos produtores-exportadores em causa com o parâmetro de referência pertinente. O relatório OR confirmou que, num caso em que o mercado do país de fornecimento é distorcido pelo papel dos poderes públicos, é autorizada a utilização de parâmetros de referência externo. Refere-se igualmente que "quando os poderes públicos são o fornecedor dominante, é provável que os preços privados sejam distorcidos, mas apesar disso é necessária uma análise de cada caso" (26). O OR afirmou ainda que: "… não sugerimos que existe um limiar acima do qual o facto de os poderes públicos serem o principal fornecedor do mercado se torna, por si só, suficiente para estabelecer a distorção de preços, mas claramente, quanto mais predominante for o papel dos poderes públicos no mercado, mais provável é que esse papel implique a distorção de preços privados" (27). O OR afirmou ainda que: "nos casos em que os poderes públicos constituem um fornecedor ‘significativo’, são necessários elementos de prova relativos a outros fatores que não a sua parte de mercado, na medida em que o papel dos poderes públicos como um fornecedor significativo não pode, por si só, provar a distorção de preços privados". Por conseguinte, a primeira questão que se coloca é saber se a parte dos poderes públicos na produção de HRS e CRS na China é predominante ou simplesmente significativa.
(75)
A Comissão solicitou informações ao Governo da RPC sobre o mercado de HRS e CRS no que se refere à proporção de produção de HRS e CRS fabricados pelas empresas estatais e empresas privadas, mas o Governo da RPC não facultou qualquer informação pertinente a este respeito (28).
(76)
A Comissão utilizou outras informações disponíveis (29) relativas a esta questão com base nas quais se determinou que pelo menos 63 % do HRS na China são produzidos pelas empresas siderúrgicas públicas. É importante notar que esta parte de 63 % das empresas estatais foi obtida após uma análise muito prudente e representa o valor mínimo absoluto. O facto de muitos dos fornecedores alegadamente privados, referidos pelos exportadores, parecerem ser empresas comerciais (que podem muito bem ter comprado o produto às empresas estatais), a falta de colaboração do Governo da RPC (ver considerandos 46 a 48) e as conclusões alcançadas por outras autoridades responsáveis de inquéritos (ver nota de rodapé 32) levam a concluir que a parte real das empresas estatais no mercado de HRS é muito mais elevada. O marcado envolvimento do Governo da RPC no mercado de HRS (ver considerandos 85 a 94) limita a margem de manobra dos operadores privados.
(77)
Tendo em consideração o que precede, estabeleceu-se que as empresas estatais são predominantes no mercado chinês de HRS. Esta predominância de empresas estatais no mercado é tão grande que os produtores privados não têm outra opção senão alinhar os seus preços pelos das empresas estatais, como em seguida se demonstra.
(78)
No que diz respeito ao CRS, a parte das empresas estatais comunicada pelos produtores-exportadores chineses (18 %) era muito inferior à do HRS, todavia esta referência foi contrariada com outras informações (ver considerando 79). Devido à não colaboração do Governo da RPC, ao facto de muitos dos fornecedores alegadamente privados referidos pelos exportadores se afigurarem ser empresas comerciais (que podem muito bem ter comprado o produto às empresas estatais) e às limitações aplicadas às atividades comerciais dos operadores privados devido ao marcado envolvimento do Governo da RPC neste setor (ver considerandos 85 a 94) conclui-se (parcialmente com base nos dados disponíveis - ver considerando 79 -, na aceção do artigo 28.o do regulamento de base) que as empresas estatais são igualmente predominantes no mercado chinês de CRS.
(79)
Esta conclusão é corroborada pelo World Steel Capacity Book, que contradiz a parte de 18 % indicada pelos exportadores chineses e mostra que o Estado detém mais de 70 % de toda a capacidade de produção de CRS na China (30).
(80)
A Comissão solicitou informações ao Governo da RPC sobre os preços de HRS e CRS vendidos no mercado chinês tanto por empresa estatais como públicas. Na resposta ao questionário, o Governo da RPC não facultou essas informações. O inquérito junto dos exportadores de ARO permitiu apurar que os preços pagos pelos quatro produtores-exportadores/grupos durante o PI, para o HRS e o CRS provenientes de produtores privados ou de comerciantes eram quase sempre muito próximos dos preços praticados pelas empresas estatais (31). Assim, os dados observados, juntamente com a predominância das empresas estatais neste setor, demonstram que o preço dos fornecedores privados segue efetivamente os preços pagos às empresas estatais. Além disso, no contrato apresentado por um dos produtores-exportadores incluídos na amostra para o fornecimento de HRS por um fornecedor privado existe mesmo uma condição para ligar os preços aos do fornecedor estatal.
(81)
Com base na totalidade das informações que constam do dossier, constata-se a distorção dos preços de venda do HRS e do CRS, na China, como resultado da forte predominância das empresas estatais no mercado chinês de HRS e CRS. Os preços do HRS de SIR dos fornecedores privados alinham-se pelos preços das empresas estatais. Tendo em conta o que precede conclui-se que não existem preços de mercado fiáveis na China para o HRS e o CRS. Uma vez que não existem "condições de mercado prevalecentes" no mercado chinês de HRS e CRS, a Comissão, em conformidade com o artigo 6.o, alínea d), do regulamento de base, teve de recorrer a critério de referência alternativo. Dada a distorção verificada na totalidade do mercado chinês, considera-se impraticável ajustar os custos e preços na China de forma significativa e os preços de importação parecem igualmente ser distorcidos pela predominância de empresas estatais. Por conseguinte, em conformidade com o artigo 6.o, alínea d), subalínea ii), do regulamento de base, procurou-se um critério de referência externo.
(82)
A referência mais apropriada parece ser um valor de referência construído com base nos preços do mercado mundial de HRS e CRS, regularmente comunicados em várias publicações especializadas como Steel Business Briefing, MEPS e CRU.
(83)
A comparação dos preços das empresas estatais com os preços de referência (construídos como explicado no considerando 103) revelou que estes preços eram bastante inferiores aos preços de referência e, consequentemente, daí resultou uma vantagem para os produtores-exportadores chineses de ARO, na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base.
c) Especificidade
(84)
Este programa de subvenções tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea c), do regulamento de base, dado que o HRS e o CRS são utilizados apenas por um número reduzido de indústrias e empresas na China.
d) Atribuição do exercício de funções que incumbem aos poderes públicos e instruções nesse sentido dadas aos fornecedores privados
(85)
A questão que se coloca em seguida é a de saber se aos produtores privados de HRS e CRS (que não são organismos públicos) lhes são, no entanto, atribuídas funções exercidas pelos poderes públicos ou se a esses produtores são dadas instruções pelo Governo da RPC no sentido de fornecer HRS e CRS aos produtores de ARO, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea iv), do regulamento de base.
(86)
Foi já estabelecido que o Governo da RPC tem uma política de abastecimento do setor do ARO em HRS e CRS, porque os organismos públicos, que são parte dos poderes públicos, se ocupam desse abastecimento e detêm uma posição predominante no mercado, o que lhes permite oferecer preços inferiores aos do mercado. De qualquer modo, independentemente das características desses organismos como "públicos" ou não, os mesmos elementos de prova mostram a existência de uma política governamental que interfere de forma acentuada no setor. Terá agora de ser determinado se essa política abrange os fornecedores privados.
(87)
Em alguns planos estatais e documentos políticos existem indicações de que os produtores de aço na China (tanto empresas estatais como privadas) são incentivados e apoiados pelo Governo da RPC. Certas secções destes documentos sugerem que existe uma relação direta entre o Governo e a conduta das empresas siderúrgicas privadas e, em várias ocasiões, pode-se observar que esta "orientação" resultou na atuação das empresas siderúrgicas recomendada nos planos.
(88)
Por exemplo, a Portaria n.o 35 da NDRC - Políticas para o desenvolvimento da indústria siderúrgica, incentiva as empresas siderúrgicas a atuarem de determinada forma (32), estabelece condições para os investimentos e sujeita os investimentos a aprovação pelas autoridades (33), influencia a concorrência em matéria de recursos (34) e prevê mesmo sanções para as empresas não conformes (35). Também o décimo segundo plano quinquenal de desenvolvimento para a indústria siderúrgica influencia as decisões das empresas siderúrgicas que, consequentemente, podem ter impacto na estrutura de custos e preços (36).
(89)
Além disso, o autor da denúncia apresentou no anexo 24 da denúncia uma compilação de extratos de diversos documentos políticos das diferentes organizações governamentais realçando o apoio do Governo da RPC à indústria siderúrgica em geral ou especificamente às empresas do setor do ARO (37).
(90)
Além disso, existe informação de acesso público demonstrando que as empresas detidas por capitais privados atuam segundo os diferentes planos estatais e documentos de estratégia nacional (38).
(91)
O Governo da RPC tomou medidas para desencorajar a exportação de HRS e CRS graças a restrições à exportação mediante a instituição de um complexo sistema de reembolso do IVA. Mais especificamente, o HRS e o CRS estão sujeitos ao pagamento de IVA de 17 %. O IVA para o ARO vendido no mercado interno (produzido a partir de HRS) é reembolsável em 13 % ao passo que se a empresa optar por exportar HRS ou CRS o IVA não é reembolsado. Este sistema significa que os produtores privados de HRS e CRS não estão em condições de agir com a liberdade comercial normal, vai aumentar a oferta interna de HRS e CRS e inevitavelmente depreciar os preços no mercado chinês. Assim, os produtores privados de HRS e CRS (da mesma forma que as empresas estatais) não podem agir independentemente da política do Governo da RPC.
(92)
Na secção relativa à vantagem para os organismos públicos, determinou-se que, devido à predominância das empresas estatais no mercado de HRS e CRS, os produtores privados de HRS e CRS não têm outra opção senão alinhar os seus preços pelos preços das empresas estatais. Por outras palavras, não são eles que fixam os preços, limitam-se a aceitá-los. Trata-se de mais um sinal de que os produtores privados de HRS e CRS não podem atuar independentemente das ações do Governo da RPC e de outros organismos públicos.
(93)
Este facto é também corroborada por informações facultadas por produtores-exportadores chineses que responderam ao questionários antissubvenção, que revelam que os preços dos fornecedores privados de HRS e CRS se alinham praticamente pelos das empresas estatais. Além disso, no contrato apresentado por um dos produtores-exportadores incluídos na amostra para o fornecimento de HRS por um fornecedor privado existe mesmo uma condição para ligar os preços aos do fornecedor estatal.
(94)
Face à constatação anterior, segundo a qual os preços das empresas estatais são inferiores aos do mercado, é evidente que os preços dos fornecedores privados, sendo alinhados pelos das empresas estatais, são também inferiores aos do mercado.
e) Contribuição financeira
(95)
Segundo o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea iv), segundo travessão, do regulamento de base, existe uma contribuição financeira sempre que os poderes públicos: "atribuam a um organismo privado o exercício de uma ou mais funções dos tipos referidos nas subalíneas i), ii) e iii), que normalmente incumbiriam aos poderes públicos, ou lhe deem instruções nesse sentido, e a prática observada não difira realmente das práticas normais dos poderes públicos". O Órgão de Recurso da OMC interpretou "instruções nesse sentido" como referindo-se às situações em que os poderes públicos exercem a sua autoridade, incluindo, em certa medida, alguma coação, sobre um organismo privado, e "atribuição do exercício de funções que incumbem aos poderes públicos" como referindo-se a situações em que os poderes públicos confiam responsabilidades a um organismo privado (39). Além disso, o painel OMC sobre EUA-Restrições à Exportação (40) estabeleceu um teste triplo para a existência destas duas situações, que exige a existência de a) ação por parte dos poderes públicos, que tem como destinatária b) uma parte específica e c) cujo objetivo é determinada tarefa ou dever (41).
(96)
Nesta base, a inclusão de fornecedores privados na política do Governo da RPC de fornecer HRS e CRS representa a "atribuição" aos fornecedores privados do exercício de funções dos poderes públicos e "instruções" nesse sentido pelos motivos a seguir indicados:
"ação" por parte dos poderes públicos:
-
a "política" do Governo da RPC, (ver considerando 86) constitui uma "ação" ou "ações". A política é executada por organismos públicos (empresas estatais), que são predominantes no mercado e vendem a preços inferiores aos de mercado e pelo Governo da RPC, através de planos e da manipulação de restrições à exportação. O efeito geral é coagir efetivamente os fornecedores privados a seguirem os preços inferiores aos do mercado praticados pelos organismos públicos;
"tendo como destinatária uma parte específica":
-
a política governamental (designadamente planos e restrições à exportação), aplica-se a todos os produtores de HRS e CRS, tanto estatais como privados. Neste sentido, os "destinatários" da política são todos os produtores, o que é comprovado pelo facto de os preços das empresas estatais e os das empresas privadas serem alinhados, vendendo os fornecedores privados a preços comercialmente insensatos;
"cujo objetivo é determinada tarefa ou dever":
-
o objetivo da política governamental, tal como comprovado pelos níveis de preços na China, é o fornecimento de HRS e CRS a preços inferiores aos do mercado. As ações do Governo da RPC e das empresas estatais não deixam aos fornecedores privados qualquer outra opção a não ser seguir as práticas dos organismos públicos, o que impõe efetivamente determinada tarefa ou dever. A política do Governo da RPC, especialmente através de planos e da manipulação do IVA, restringe profundamente a liberdade dos fornecedores privados em relação a esta tarefa ou dever.
(97)
Tendo todos estes fatores em consideração, pode concluir-se que as restrições à exportação por parte do Governo da RPC, os planos estatais e a predominância de empresas estatais limitam a liberdade dos fornecedores privados de HRS e CRS, obrigando-os a atuar de forma não comercial e a aceitar preços economicamente irracionais (inferiores aos do mercado), o que não aconteceria num mercado livre e aberto. Estas conclusões confirmam que a política governamental de fornecer HRS e CRS (incluindo ao setor do aço com revestimento orgânico) abrange os fornecedores privados.
(98)
Além disso, tendo em conta a análise que precede, os elementos de prova constantes do dossier e outras informações de acesso público levam a Comissão a concluir que aos produtores privados de HRS e CRS chineses são atribuídas funções exercidas pelos poderes públicos e dadas instruções pelo Governo da RPC no sentido de fornecerem bens, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalíneas iii) e iv), do regulamento de base, e que esses produtores privados atuam de forma idêntica às empresas siderúrgicas estatais.
f) Vantagem (fornecedores privados)
(99)
A Comissão estabeleceu que aos fornecedores privados de HRS e CRS é atribuído o exercício de funções de poderes públicos e que recebem instruções do Governo da RPC e o inquérito revelou que os preços praticados pelos fornecedores privados de HRS e CRS se alinham pelos preços das empresas estatais (ver secção anterior).
(100)
Tendo em conta o que precede, confirma-se que as conclusões relativas à vantagem e à especificidade do fornecimento de HRS e CRS a preços inferiores aos preços de mercado pelas empresas estatais também se aplicam aos fornecedores privados.
g) Conclusões do inquérito
(101)
Dois produtores-exportadores incluídos na amostra beneficiaram deste programa. Um produtor-exportador (Panhua Steel Group) beneficiou do fornecimento de HRS a preços inferiores ao adequado e o outro produtor-exportador (Huadong Steel Group) beneficiou de CRS igualmente a preços inferiores ao adequado.
h) Cálculo do montante da subvenção
(102)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como verificadas durante o PI. A vantagem é calculada através da soma das diferenças entre os valores de compra reais e os valores de referência adequados da compra de HRS e CRS. O montante assim obtido foi repartido pelo volume de negócios total das vendas dos produtores-exportadores que colaboraram durante o PI, porque a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(103)
Uma vez que o mercado chinês de HRS e CRS está falseado, os preços de HRS e CRS no mercado mundial foram considerados adequados para construir os preços de referência destes produtos. Com base em várias publicações especializadas na matéria (SBB e MEPS), foram selecionados preços do mercado interno, líquidos de impostos, de cinco países/regiões (Europa, EUA, Turquia, Japão e Brasil). Para se alcançar uma referência representativa, a Comissão selecionou os mais importantes mercados de cada região geográfica de relevo, ou seja, Europa (UE), América do Norte (EUA), América Latina (Brasil), Ásia (Japão) e Médio Oriente/África do Norte (Turquia). Calculou-se a média aritmética dos preços médios mensais para o PI de cada um dos cinco países/regiões, de modo a obter preços de referência mensais. Os cinco países/regiões selecionados não tiveram os preços mais elevados durante o PI, são todos membros da OMC, fazem parte dos dez maiores fabricantes de aço a nível mundial e encontram-se também em continentes diferentes. Considerou-se, por conseguinte, que os preços de referência assim determinados são razoáveis e adequados.
(104)
A taxa de subvenção estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para os produtores-exportadores incluídos na amostra, ascendeu a 23,02 % para o Huadong Group e 27,63 % para o Panhua Group.
(105)
A taxa de subvenção média ponderada estabelecida para as empresas que colaboraram não incluídas na amostra é de 25,37 %.
(106)
Atendendo ao baixo nível de colaboração, a taxa de subvenção para todas as empresas que não colaboraram foi estabelecida ao nível da taxa de subvenção mais elevada apurada para uma entidade coligada com um dos produtores-exportadores colaborantes incluídos na amostra relativamente ao regime considerado, ou seja, 32,44 %.
3.3.1.2. Direitos de utilização de terrenos a preços inferiores ao adequado
a) Introdução
(107)
O autor da denúncia alegou que não existe um verdadeiro mercado fundiário na China e o montante pago pelas empresas pela utilização dos terrenos é inferior aos preços normais do mercado. Na sua resposta ao questionário, o Governo da RPC afirmou que "em conformidade com a lei sobre a administração de terrenos da RPC, os terrenos em zonas urbanas são propriedade do Estado; os terrenos em zonas rurais e áreas suburbanas, salvo disposições em contrário previstas pelo Estado, são propriedade coletiva dos camponeses". O Governo da RPC declarou que existe um mercado fundiário concorrencial e normalizado, devendo os direitos de utilização de terrenos ser negociados publicamente em conformidade com a lei do mercado fundiário. O Governo da RPC afirmou também que os terrenos industriais e comerciais devem ser obtidos mediante compensação pela utilização no mercado livre através de adjudicações, leilões e cotações. O Governo da RPC não disponibilizou quaisquer dados sobre os preços reais dos direitos de utilização de terrenos, os preços imobiliários mínimos formulados pelo Estado que foram referidos na resposta ao questionário antissubvenções e durante a visita de verificação.
(108)
Durante a verificação, a Comissão solicitou ao Governo da RPC elementos de prova em apoio da sua afirmação de que todos os terrenos industriais na China são atribuídos mediante adjudicações, cotações e leilões. O Governo da RPC não conseguiu fornecer esses elementos de prova durante a visita de verificação, tendo apresentado algumas informações a este respeito após a visita de verificação. No entanto, todos estes dados demonstram que das treze transações relativas as direitos de utilização dos terrenos referentes aos produtores-exportadores incluídos na amostra, apenas seis foram objeto de concurso ou licitação. Não foi disponibilizada qualquer informação sobre o processo de leilão/concurso como solicitado pela Comissão e, de facto, em todas as ocasiões o preço final pago pela empresa foi idêntico ao preço arbitrariamente fixado pelas autoridades locais.
(109)
A Comissão solicitou igualmente ao Governo da RPC, com base no pressuposto de que não existe qualquer preço de mercado para terrenos na RPC, a sua opinião sobre possíveis critérios de referência. Embora tal fosse apenas uma hipótese e, de modo algum, uma conclusão no momento em que o questionário foi enviado ao Governo da RPC, este afirmou que tal pressuposto é falso e não facultou quaisquer possíveis critérios de referência. O Governo da RPC também assinalou uma alegada contradição na denúncia pois, por um lado, o autor da denúncia alega que não existe um mercado fundiário na China e que deve ser utilizado uma "referência estrangeira", mas, por outro, alega que as empresas estatais obtêm terrenos do Estado em condições favoráveis em relação à indústria privada e sugeriu que a utilizar-se qualquer referência devem ser os preços que pagam as indústrias chinesas "não favorecidas", mas não facultou qualquer informação sobre estes preços. Neste contexto, deve notar-se que o autor da denúncia alegou que o mercado de direitos de utilização de terrenos na China era um mercado distorcido no seu conjunto e os produtores de ARO, tanto estatais como privadas, receberam direitos de utilização de terrenos por remuneração inferior à adequada.
b) Base jurídica
(110)
Os direitos de utilização de terrenos na China estão abrangidos pela Lei sobre a administração de terrenos da República Popular da China e a Lei sobre direitos reais da República Popular da China.
c) Aplicação prática
(111)
Segundo o artigo 2.o da Lei sobre a administração de terrenos, todos os terrenos são propriedade do Estado pois, de acordo com a constituição chinesa e disposições jurídicas conexas, a terra pertence coletivamente ao povo da China. A terra não pode ser vendida, mas, nos termos da legislação, podem ser atribuídos direitos de utilização de terrenos. Os poderes públicos podem atribuí-los através de adjudicação pública, cotação ou leilão.
d) Conclusões do inquérito
(112)
Os produtores-exportadores colaborantes enviaram informações referentes aos terrenos que ocupam, bem como aos contratos/certificados relativos aos direitos de utilização de terrenos, mas o Governo da RPC facultou poucas informações sobre a fixação dos preços nessa matéria.
(113)
Tal como referido acima, o Governo da RPC alegou que os direitos de utilização de terrenos na China são atribuídos mediante adjudicações, leilões e cotações, tal como disposto no artigo 137.o da Lei sobre direitos reais da República Popular da China (42).
(114)
Contudo, durante a verificação dos produtores-exportadores que colaboraram no inquérito, verificou-se que este sistema descrito pelo Governo da RPC nem sempre funciona desse modo na prática. Por exemplo, dos seis direitos de utilização dos terrenos adquiridos pela Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (parte do Panhua Group Co. Ltd) quatro deles, tal como confirmado pelos funcionários da empresa, foram obtidos sem qualquer processo de concurso. A Chongqing Wanda foi a única participante e o preço final pago pela empresa foi, na realidade, exatamente o mesmo que o preço inicial arbitrariamente fixado pelo Departamento de recursos fundiários local. Quanto aos restantes dois direitos de utilização de terrenos existiu um processo de concurso, mas não foram fornecidas provas desse concurso nem pela empresa nem pelo Governo da RPC. De facto, com base na documentação apresentada pelo Governo da RPC após a visita de verificação, parece que também estes dois direitos de utilização de terrenos foram adquiridos por preço idêntico ao preço fixado pelo Departamento de recursos fundiários local. A Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (também parte do Panhua Group Co. Ltd) obteve três direitos de utilização de terrenos por transferência de empresas privadas em troca de ações do Panhua Group Co. Ltd.
(115)
A Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd obteve dois dos seus direitos de utilização de terrenos do Departamento de recursos fundiários local, do distrito de Xiaoshan e de uma empresa privada. Não foi possível a apresentação de elementos de prova da existência de adjudicação ou leilão pois, segundo o Governo da RPC, não existe confirmação para aquisições de direitos de terreno anteriores a 1 de setembro de 2006 e, de facto, o Governo da RPC não confirmou nem negou que estas transações tivessem sido objeto de concurso ou leilão.
(116)
As conclusões do processo confirmam que a situação relativa à oferta e aquisição de terrenos na China é pouco clara e carece de transparência e que os preços são muitas vezes fixados arbitrariamente pelas autoridades. As autoridades fixam os preços de acordo com o sistema de avaliação de terrenos urbanos que, entre outros critérios, dá instruções para que se considere também a política industrial aquando da fixação do preço de terrenos industriais. Além disso, pelo menos no setor siderúrgico, o acesso a terrenos industriais é, por lei, limitado apenas a empresas que cumprem as políticas industriais fixadas pelo Estado (43).
(117)
De resto, as informações independentes disponibilizadas pelo autor da denúncia sugerem que na China os terrenos têm preços inferiores à taxa normal do mercado (44).
e) Conclusão
(118)
Por conseguinte, a concessão de direitos de utilização de terrenos deverá ser considerada uma subvenção na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea iii), e do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base, sob a forma de fornecimento de bens que conferiu uma vantagem às empresas beneficiárias. Como se explica nos considerandos 114 e 115, não existe um verdadeiro mercado fundiário na China e a utilização de critérios de referência externos mostra que o montante que os exportadores colaborantes pagaram pelos direitos de utilização de terrenos se situa muito abaixo da taxa normal do mercado. A subvenção é considerada específica na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alíneas a) e c), do regulamento de base, porque o acesso aos terrenos industriais é limitado apenas às empresas que cumprem as políticas industriais fixadas pelo Estado, apenas determinadas transações são objeto de concurso, os preços são frequentemente fixados pelas autoridades e as práticas estatais neste domínio são pouco claras e carecem de transparência.
(119)
Por conseguinte, esta subvenção é considerada passível de direitos de compensação.
f) Cálculo do montante da subvenção
(120)
Uma vez que se concluiu que a situação da China em relação aos direitos de utilização dos terrenos não é orientada pelo mercado, parece não existir qualquer critério de referência privado na China. Por conseguinte, não é praticável efetuar um ajustamento de custos ou preços na China. Nestas circunstâncias, considera-se que não existe mercado na China e, nos termos do artigo 6.o, alínea d), subalínea ii), do regulamento de base, justifica-se a utilização de uma referência externa para calcular a vantagem conferida. Como o Governo da RPC não colaborou nem apresentou qualquer proposta de referência externa, a Comissão teve de recorrer aos dados disponíveis para determinar uma referência externa adequada. Neste contexto, considerou-se adequado utilizar a informação proveniente do território aduaneiro distinto de Taiwan como uma referência adequada.
(121)
A Comissão considera que os preços dos terrenos em Taiwan oferecem o melhor substituto para as áreas da China onde se encontram os produtores-exportadores colaborantes. Muitos dos produtores-exportadores encontram-se na parte oriental da China, em áreas desenvolvidas de elevado PIB, em províncias com uma elevada densidade populacional.
(122)
O montante da subvenção passível de medidas de compensação é calculado em termos da vantagem conferida aos beneficiários constatada durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é calculada tomando em consideração a diferença entre o montante pago por cada empresa pelos direitos de utilização de terrenos e o montante que normalmente seria pago com base na referência de Taiwan.
(123)
Neste cálculo, a Comissão utilizou o preço médio dos terrenos por metro quadrado estabelecido em Taiwan, corrigido para ter em conta a desvalorização cambial e a evolução do PIB a partir das datas em que foram celebrados os respetivos contratos de direito de utilização de terrenos. A informação relativa aos preços de terrenos industriais foi consultada no sítio Web do secretariado industrial do Ministério da Economia de Taiwan. A desvalorização cambial e a evolução do PIB de Taiwan foram calculadas com base nas taxas de inflação e evolução do PIB per capita a preços correntes em dólares norte-americanos para Taiwan, de acordo com o relatório de 2011 do FMI sobre as Perspetivas Económicas Mundiais (2011 Word Económico Outlook). Segundo o artigo 7.o, n.o 3, do regulamento de base, o montante da subvenção (numerador) foi repartido pelo PI, utilizando o tempo de vida normal do direito de utilização de terrenos industriais na China (ou seja, 50 anos). O montante foi então repartido pelo volume de negócios total das vendas dos produtores-exportadores que colaboraram durante o PI, porque a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(124)
A taxa de subvenção estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para os produtores-exportadores colaborantes, ascendeu a 0,34 % para o Huadong Group e 1,12 % para o Panhua Group.
(125)
A taxa de subvenção média ponderada estabelecida para as empresas que colaboraram não incluídas na amostra é de 0,73 %.
(126)
Atendendo ao baixo nível de colaboração, a taxa de subvenção para todas as empresas que não colaboraram foi estabelecida ao nível da taxa de subvenção mais elevada apurada para uma entidade coligada com uma das empresas colaborantes incluídas na amostra relativamente ao regime considerado, ou seja, 1,36 %.
3.3.1.3. Programas de abastecimento de água a preços inferiores ao adequado
a) Introdução
(127)
Na denúncia, alegou-se que os preços da água na China são exclusivamente determinados pelas autoridades públicas e que a estrutura de preços é estabelecida de acordo com as macropolíticas industriais. Foi ainda referido que os preços da água eram diferentes nas várias zonas locais e que havia igualmente uma diferenciação entre as taxas aplicáveis a cada empresa. Alegava-se que era provável que os produtores de ARO tivessem beneficiado de preços da água por remuneração inferior à adequada, em conformidade com a política para incentivar produtos de aço de elevado valor acrescentado.
(128)
O mercado do abastecimento de água na China é administrado pela NDRC, o Ministério dos Recursos Hídricos e o Ministério do Ambiente. O mercado de abastecimento de água é ainda largamente dominado por empresas estatais locais, embora a entrada de empresas de investimento estrangeiro em alguns projetos de abastecimento de água de algumas cidades tenha quebrado o monopólio dos fornecedores estatais. No entanto, o Governo da RPC não conseguiu disponibilizar uma lista detalhada de fornecedores de água com a respetiva área de serviço e volumes fornecidos (ver considerando 129), mas limitou a sua resposta a uma lista de fornecedores de água nas áreas dos produtores-exportadores incluídos na amostra.
(129)
No que respeita à estrutura de preços, a NDRC é responsável pela definição da principal política de preços e as autoridades locais fixam os preços da água, após um processo de consulta com o objetivo de prosseguir uma utilização sustentável dos recursos hídricos. Os preços refletem os custos juntamente com um lucro razoável para os serviços locais de abastecimento de água. O Governo da RPC enviou as listas de preços aplicáveis nos municípios em se encontravam os produtores-exportadores de ARO incluídos na amostra. Esclareceu-se que os vários preços municipais aplicados a todos os utilizadores industriais são uniformes e não variam consoante as empresas ou utilizadores.
b) Conclusões do inquérito
(130)
O inquérito confirmou que a NDRC fixa os preços de base da água, e as autoridades administrativas municipais fixam os preços para cada município com base em vários parâmetros (por exemplo, custos de distribuição, lucro e excedente razoável). O preço da água é complementado por uma taxa "de tratamento de águas residuais" que também é estabelecida a nível municipal.
(131)
Embora os preços de base da água, da taxa de tratamento das águas residuais e outras eventuais taxas locais sejam igualmente aplicáveis a todos os utilizadores que se incluam nas mesmas categorias, constatou-se que um dos dois exportadores incluídos na amostra, Zhejiang Huadong Group, não pagou a taxa de tratamento de águas residuais.
(132)
O exportador explicou que pagou esta taxa num montante global ao Departamento de proteção do ambiente. No entanto, não se considera que este pagamento tenha sido feito em vez da taxa de tratamento de águas residuais pelas três razões seguintes: 1) no documento oficial lê-se taxa de "emissão de águas residuais" e não taxa "de tratamento de águas residuais"; 2) o pagamento não é proporcional ao consumo de água efetivo; 3) o montante total pago é bastante reduzido em comparação com o montante que teria sido efetivamente pago se se tivesse de pagar a taxa de tratamento de águas residuais sobre o consumo real de água.
c) Contribuição financeira
(133)
O Zhejiang Huadong Group recebeu uma contribuição financeira na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea iii), do regulamento de base, na medida em que os poderes públicos forneceram a água através da empresa estatal local de abastecimento de água (ou seja, a Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.). Trata-se de uma contribuição financeira dos poderes públicos, sob a forma de fornecimento de bens e prestação de serviços, que não sejam infraestruturas gerais, na aceção do regulamento de base. Em alternativa, pode considerar-se como receitas não cobradas pelos poderes públicos devido ao facto de um organismo público não ter cobrado receitas normalmente exigíveis, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii).
d) Vantagem
(134)
O Huadong Steel Group beneficiou de uma vantagem na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base, na medida em que os poderes públicos forneceram água a preços inferiores ao adequado. Estabeleceu-se que este exportador não pagou o preço integral pelo abastecimento de água normalmente aplicável à categoria de utilizadores a que pertence, uma vez que a componente "taxa de tratamento de águas residuais" do preço da água não foi paga.
e) Especificidade
(135)
A subvenção na forma de fornecimento de água para um dos exportadores que colaborou no inquérito é considerada específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea c), do regulamento de base, uma vez que a taxa de tratamento de águas residuais não é anulada para todas as empresas. Não obstante a ausência de legislação limitando esta subvenção a determinadas empresas, a possibilidade de que uma determinada empresa que produza o produto em causa seja abastecida em água a preços inferiores ao adequado, juntamente com o aparente poder discricionário das autoridades locais de renunciarem a parte da taxa normalmente paga pela água, fazem com que esta subvenção tenha caráter específico. A Comissão não pôde recolher quaisquer novos elementos de prova respeitantes à fundamentação subjacente à renúncia da taxa, uma vez que o produtor-exportador não conseguiu apresentá-los.
f) Cálculo do montante da subvenção
(136)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem é considerada como o montante da taxa de tratamento de águas residuais que não foi pago no PI. Segundo o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, o montante da subvenção (numerador) foi repartido pelo volume de negócios total das vendas dos produtores-exportadores que colaboraram durante o PI, porque a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(137)
O Zhejiang Huadong Group beneficiou da isenção de pagamento da taxa de tratamento de águas residuais. A taxa de subvenção estabelecida é de 0,01 %.
(138)
A taxa de subvenção média ponderada estabelecida para as empresas que colaboraram não incluídas na amostra é de 0,01 %.
(139)
Atendendo ao baixo nível de colaboração, a taxa de subvenção para todas as empresas que não colaboraram foi estabelecida ao nível mais elevado de subvenção apurado para os produtores-exportadores colaborantes incluídos na amostra relativamente ao regime considerado, ou seja, 0,01 %.
3.3.1.4. Programa de abastecimento de eletricidade a preços inferiores ao adequado
a) Introdução
(140)
Na denúncia, alegou-se que o Governo da RPC forneceu eletricidade a preços inferiores ao adequado através de taxas preferenciais. Em particular, na denúncia afirmava-se que as taxas de eletricidade eram estabelecidas de forma diferente nas diferentes províncias e também que foram utilizadas taxas preferenciais como um instrumento da política industrial para incentivar produtos de aço de elevado valor acrescentado e desencorajar capacidades de produção obsoletas.
(141)
A NDRC é responsável pela regulação do mercado da eletricidade e fixação de preços neste domínio, na China. As redes transprovinciais e provinciais são exploradas por dois fornecedores estatais: State Grid Corporation of China e China Southern Power Grid Corporation. Os fornecedores de eletricidade a nível municipal são filiais dessas empresas. Está em vias de ser introduzido na China um mecanismo de concorrência através de alguns projetos-piloto, mas o seu impacto é ainda negligenciável nesta fase.
(142)
Os preços da eletricidade são fixados pela NDRC com base num procedimento que inclui análise de custos, peritagem, audições públicas, bem como determinação e publicação do preço final. A NDRC publica os preços aplicáveis a cada província em avisos e, em seguida, os departamentos locais pertinentes publicam um aviso correspondente a nível local, implementando os preços decididos pela NDRC. O preço final reflete os custos de compra, custos de transmissão e perdas, e sobretaxas estatais. Os preços são diferenciados por província, em função da situação local e objetivos políticos perseguidos nas diferentes províncias. São fixados para diferentes categorias de utilizadores finais (por exemplo, utilizadores residenciais, utilizadores industriais). Existe uma diferença de preços adicional para diferentes utilizadores industriais de acordo com as políticas industriais fixadas pelo Governo da RPC como refletido no catálogo constante da Decisão n.o 40 (2005) da NDRC (ver explicações no considerando 182). Os utilizadores que se incluem nas empresas "incentivadas" segundo o catálogo da NDRC pagam a taxa de eletricidade de base, os utilizadores que se incluem nas empresas "obsoletas" ou "proibidas" pagam uma sobretaxa para além da taxa de base. Os utilizadores que não se enquadram em nenhuma das categorias enumeradas no catálogo, inserem-se automaticamente na categoria empresas "permitidas" e também pagam a taxa de base sem sobretaxas. Os produtores de ARO deveriam, normalmente, inserir-se na categoria de empresas "incentivadas" de acordo com a Decisão n.o 40 da NDRC.
b) Não-colaboração
(143)
A Comissão solicitou ao Governo da RPC o quadro regulamentar do mercado da eletricidade e respetiva estrutura de preços, bem como dados sobre o papel que todos os organismos ou entidades pertinentes desempenham. O Governo da RPC não apresentou a totalidade das decisões sobre a estrutura dos preços emitidas pela NDRC e os departamentos locais, não só no que respeita aos produtores-exportadores não incluídos na amostra, mas também no que se refere aos produtores-exportadores incluídos na amostra. O Governo da RPC também não conseguiu descrever com precisão o papel da NDRC e dos departamentos locais na fixação dos preços. A Comissão informou o Governo da RPC destas lacunas no tocante aos produtores-exportadores incluídos na amostra na sua carta de 12 de agosto de 2012. Apurou-se também, após as visitas de verificação, que o Governo da RPC tinha indicado uma taxa de eletricidade inexata em relação a um dos exportadores incluídos na amostra que colaborou no inquérito.
c) Conclusões do inquérito
(144)
O inquérito confirmou que é a NDRC que estabelece os preços da eletricidade aplicáveis em cada província. Verificou-se que os departamentos locais atuam unicamente como um braço executivo da decisão tomada a nível central pela NDRC. Esta situação é igualmente confirmada pelo facto de a NDRC emitir avisos, nos quais estabelece os preços reais fixados para cada província; em seguida, estes avisos são formalmente transpostos em avisos locais adotados pelos departamentos locais e aplicados a nível local. O inquérito também estabeleceu que as diferenças das taxas de eletricidade aplicáveis a determinados setores e/ou a nível provincial e local são decididas em conformidade com certos fatores, nomeadamente a prossecução dos objetivos de política industrial estabelecidos pelas autoridades estatais centrais e locais nos respetivos planos quinquenais e nos planos setoriais.
(145)
O inquérito aos exportadores colaborantes incluídos na amostra apurou que um deles, ou seja, a Chongqing Wanda Steel Strip ("CWSS") beneficiou de uma taxa de eletricidade inferior à taxa geralmente aplicável aos grandes utilizadores industriais. Verificou-se que, na área específica onde se encontra este exportador, existe uma subcategoria de utilizadores industriais, onde se incluem os fabricantes do produto em causa, que beneficia desta taxa reduzida.
d) Contribuição financeira
(146)
Um dos exportadores incluídos na amostra que colaborou no inquérito (CWSS) recebeu uma contribuição financeira na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea iii), do regulamento de base já que os poderes públicos forneceram eletricidade através de uma empresa local e estatal de fornecimento de eletricidade. Trata-se de uma contribuição financeira dos poderes públicos, sob a forma de fornecimento de bens e prestação de serviços, que não sejam infraestruturas gerais, na aceção do regulamento de base.
e) Vantagem
(147)
A CWSS beneficiou de uma vantagem na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base, na medida em que os poderes públicos forneceram eletricidade a preços inferiores ao adequado. A Comissão apurou que este exportador beneficiara de uma taxa inferior à taxa geralmente aplicável aos outros grandes utilizadores industriais.
f) Especificidade
(148)
A subvenção em forma de fornecimento de eletricidade a um dos exportadores que colaborou no inquérito é considerada específica na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), e do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base. A taxa de eletricidade reduzida encontra-se no aviso pertinente da NDRC e incorporada no aviso emitido pelo departamento local, ou seja, foi mandatada por uma autoridade central e administrada a nível local. Esta taxa reduzida só é aplicável a determinadas empresas em certos setores específicos (principalmente produtores de ligas de ferro em fornos eletrónicos e empresas de fertilizantes) incluídas numa subcategoria de grandes utilizadores industriais. Por conseguinte, esta taxa reduzida aplica-se apenas de jure a empresas que se inserem nestas categorias, na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base.
(149)
A subvenção está igualmente limitada a uma determinada região na medida em que se aplica apenas numa área geográfica limitada onde se encontra o produtor-exportador. Esta área é incentivada de acordo com legislação emitida pela administração central, ou seja, a Circular do Conselho de Estado sobre as diversas políticas relativas à concretização do desenvolvimento das vastas regiões ocidentais da China (para mais pormenores, ver considerando 233). Esta circular menciona explicitamente o mecanismo de preços da transmissão e abastecimento de eletricidade como um dos instrumentos para a realização dos objetivos de desenvolvimento de determinados setores. Como as taxas de eletricidade aplicáveis nesta área são estabelecidas por uma autoridade central, esta subvenção tem caráter regional específico, na aceção do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base.
g) Cálculo do montante da subvenção
(150)
O montante da subvenção passível de medidas de compensação é calculado em termos da vantagem conferida aos beneficiários constatada durante o PI. A vantagem concedida aos produtores-exportadores foi calculada considerando a diferença entre a taxa de eletricidade efetivamente paga por kWh e a taxa que deveria ter sido paga por kWh para os grandes utilizadores industriais, multiplicada pelo volume de eletricidade consumida durante o PI. Segundo o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, o montante da subvenção (numerador) foi repartido pelo volume de negócios total das vendas dos produtores-exportadores que colaboraram, durante o PI, porque a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(151)
Um dos produtores-exportadores incluídos na amostra que colaborou no inquérito pertencente ao Panhua Group (a CWSS) beneficiou desta redução da taxa da eletricidade. A taxa de subvenção estabelecida relativamente ao Panhua Group eleva-se a 0,14 %.
(152)
A taxa de subvenção média ponderada estabelecida para as empresas que colaboraram não incluídas na amostra é de 0,07 %.
(153)
Atendendo ao baixo nível de colaboração, a taxa de subvenção para todas as empresas que não colaboraram foi estabelecida ao nível da taxa de subvenção mais elevada apurada para uma entidade coligada com uma das empresas colaborantes incluídas na amostra relativamente ao regime considerado, ou seja, 0,17 %.
3.3.1.5. Fornecimento de inputs a preços inferiores ao adequado
(154)
A denúncia referiu vários inputs fornecidos pelo Governo da RPC aos produtores de ARO através das empresas estatais. Em particular, a denúncia enumerou um conjunto de transações específicas relativas ao fornecimento das várias mercadorias de aço fabricadas por empresas estatais, incluindo concentrado de minério de ferro, pellets, minérios sinterizados, sucata, lingotes, minérios sinterizados, ligas e outros produtos. A denúncia revelou que o preço de aquisição destes produtos era fixado por referência a diferentes elementos e/ou indicadores, e que se aplicavam limites ou ajustamentos dos preços em função dos diferentes produtos ou quando a operação envolvia partes coligadas.
(155)
O Governo da RPC respondeu que não tinha este programa para produtores de aço durante o PI. Tendo em conta que o Governo da RPC não apresentou novas informações sobre este programa, a Comissão baseou as suas conclusões nas informações disponíveis constantes do dossier, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
(156)
Na medida em que os preços das diversas mercadorias acima mencionadas não refletem preços adequados, este programa é passível de medidas de compensação, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea iii), e o artigo 6.o, alínea d), do regulamento de base. No entanto, a complexidade das diferentes transações para o fornecimento dessas mercadorias e dos contratos subjacentes que não estavam disponíveis no dossier do processo não permitiu à Comissão tirar conclusões sólidas sobre este programa. Por conseguinte, a Comissão decidiu não prosseguir a sua avaliação do programa.
3.3.2. EMPRÉSTIMOS PREFERENCIAIS E TAXAS DE JURO BONIFICADAS PARA O SETOR DO ARO
a) Introdução
(157)
O autor da denúncia alegou que os produtores de ARO beneficiam de baixas taxas de juro (subvencionadas) dos bancos comerciais com participação do Estado e bancos estatais, de acordo com a política do Governo da RPC destinada a apoiar e desenvolver a expansão da indústria siderúrgica chinesa, ao abrigo dos planos quinquenais.
b) Não-colaboração e utilização dos dados disponíveis
(158)
A Comissão solicitou ao Governo da RPC informação relativa à parte dos empréstimos concedidos pelos bancos dos quais o Governo da RPC é o maior ou único acionista, bancos em que o Governo da RPC tem participações mas não é o maior acionista, bancos de que o Governo da RPC não é acionista e bancos que são de propriedade estrangeira, em relação à indústria no seu todo e à indústria em causa no presente processo. O Governo da RPC respondeu que não conservava registos dos montantes e percentagens dos empréstimos concedidos pelos bancos estatais e que o Governo da RPC também não mantém registos de empréstimos concedidos à indústria siderúrgica. O Governo da RPC não sugeriu qualquer fonte alternativa para estas informações.
(159)
A Comissão procurou ainda obter informações sobre a propriedade estatal dos bancos e instituições financeiras, mas o Governo da RPC não facultou essas informações, alegando que não conserva registos deste tipo. Embora seja improvável que o Governo da RPC não tenha conhecimento dos ativos de que é proprietário, importa salientar que, de acordo com as informações de acesso público (45) (46), o Governo da RPC é um importante acionista em muitos dos grandes bancos estabelecidos na China e, por conseguinte, tal como no caso das empresas estatais que produzem HRS e CRS, tem acesso aos estatutos dos bancos, de que constam as informações pormenorizadas sobre a propriedade dos mesmos. A este respeito note-se ainda que, segundo o artigo 61.o da Lei sobre Bancos Comerciais [2003] os bancos "devem apresentar balanços, declarações dos lucros, bem como outros relatórios financeiros e relatórios e documentos estatísticos ao órgão regulador bancário do Conselho de Estado e ao Banco Popular da China".
(160)
A Comissão também solicitou informações (através de um questionário específico, o apêndice A) sobre a estrutura do controlo do Estado nesses bancos chineses e a prossecução das políticas ou interesses governamentais no que diz respeito à indústria siderúrgica (ou seja, conselho de administração e conselho de acionistas, atas de reuniões de acionistas/administradores, nacionalidade dos acionistas/administradores, políticas de crédito e avaliação do risco com relação a empréstimos concedidos aos produtores-exportadores colaborantes). No entanto, na resposta ao questionário, o Governo da RPC apresentou um único apêndice A, que continha algumas informações gerais (sobretudo compiladas a partir de sítios Web dos bancos). A maior parte das informações específicas solicitadas no apêndice A não foi facultada. A algumas das perguntas o Governo da RPC respondeu que não tem essa informação nesta altura e a outras forneceu apenas informações sobre bancos selecionados (por exemplo, só foram disponibilizados os estatutos de oito bancos). Na carta pedindo esclarecimentos, a Comissão reiterou o seu pedido e convidou o Governo da RPC a prestar todas as informações inicialmente solicitadas no questionário. Na sua resposta à carta solicitando esclarecimentos o Governo da RPC apresentou alguma informação adicional. Contudo, a resposta foi ainda muito incompleta e grande parte da informação solicitada (por exemplo, a percentagem da participação do Estado nos bancos estatais, os estatutos de alguns bancos enumerados no questionário, respostas completas às perguntas do apêndice A) não foi apresentada.
(161)
No questionário, na carta solicitando esclarecimentos e novamente durante a visita de verificação, a Comissão solicitou circulares do Banco Popular da China sobre a expansão da política de taxas de juros de empréstimo das instituições financeiras (YinFa [2003] n.o 250 e YinFa [2004] n.o 251). A Comissão tomou conhecimento da existência destas circulares no decurso do um inquérito anterior. No entanto, em vez de apresentar estas circulares o Governo da RPC remeteu a Comissão para o sítio Web do Banco Popular da China para saber quais as taxas de juro de empréstimo das instituições financeiras. Durante a verificação, foram apresentados dois elementos de prova a este respeito, mas foram apenas documentos impressos do sítio Web referido. Note-se que no sítio Web do Banco Popular da China não se encontrava o texto integral destas circulares.
(162)
A Comissão solicitou também que, na visita de verificação, lhe disponibilizassem a circular do Banco Popular da China sobre as alterações de 8 de junho de 2012. O Governo da RPC não disponibilizou a circular e, em vez disso, apenas apresentou informações gerais impressas a partir do sítio Web do banco sobre o ajustamento das taxas de juro de referência.
(163)
A Comissão solicitou ao Governo da RPC que organizasse reuniões com determinados bancos para verificar as informações referentes ao crédito preferencial aplicável ao setor do ARO. No entanto, o Governo da RPC não organizou tais reuniões e alegou que não podia obrigar os bancos estatais a organizarem essas reuniões. É também de notar que, na carta prévia à visita de verificação, de 7 de junho de 2012, a Comissão explicou que se prontificava a iniciar a verificação um dia mais cedo e, de facto, a permitir mais tempo para a verificação, caso o Governo da RPC considerasse que os bancos estavam em melhor posição para prestar esclarecimentos e explicações relativas ao crédito preferencial. Por conseguinte, a Comissão solicitou ao Governo da RPC que confirmasse a presença de bancos antes da verificação, de modo a que a equipa de verificação pudesse tomar as providências necessárias. Na sua carta de 15 de junho de 2012, o Governo da RPC declarou que iria continuar a solicitar aos bancos que colaborassem, mas que não os podia coagir nesse sentido. Finalmente, foi apenas no primeiro dia de verificação que a equipa da Comissão foi informada de que um representante do Banco da Construção da China estava disponível para responder a perguntas e facultar explicações. Uma vez que a Comissão não tinha sido informada acerca da situação (apesar de tal ter sido expressamente solicitado na carta prévia à visita de verificação), não foi possível fazer perguntas específicas sobre contratos e condições de empréstimo, mas apenas se afloraram questões de caráter geral. Em qualquer caso, não foi fornecida documentação de apoio para as declarações feitas pelo representante do Banco da Construção da China com a explicação de que todos os documentos que a Comissão solicitou seriam confidenciais e de caráter interno.
(164)
O Governo da RPC foi informado das consequências da falta de colaboração, nos termos do artigo 28.o, n.os 1 e 6, do regulamento de base. Dada a falta de colaboração, afigurou-se necessário utilizar não só a documentação pertinente do Governo da RPC facultada por outras partes, mas também as informações provenientes de fontes secundárias, incluindo a denúncia e informações de acesso público recolhidas na Internet.
c) Conclusões do inquérito
(165)
O inquérito demonstrou que o mercado financeiro chinês se caracteriza pela intervenção governamental, já que muitos dos grandes bancos são do Estado. As autoridades chinesas facultaram muito pouca informação em matéria de participação/ propriedade dos bancos na China. No entanto, como mais abaixo se refere, a Comissão recolheu as informações disponíveis para chegar a uma conclusão representativa. Ao analisar se os bancos são entidades com responsabilidades estatais ou se participam no exercício dos poderes públicos (organismos públicos), a Comissão procurou igualmente informações respeitantes não só à propriedade estatal dos bancos mas também a outras características como: presença do Estado no conselho de administração, controlo do Estado sobre as respetivas atividades, adesão da entidade às políticas ou interesses governamentais e criação da entidade (apurar se a empresa foi criada ao abrigo de uma lei).
(166)
Com base nas informações disponíveis concluiu-se que os bancos estatais na China detêm a maior parte de mercado e são os principais atores do mercado financeiro chinês. Segundo um estudo sobre o sector bancário da China realizado pelo Deutsche Bank em 2006 (47), a parte de mercado dos bancos estatais pode ser superior a dois terços do mercado chinês. Sobre o mesmo tema, lê-se na análise das políticas comerciais da China realizada pela OMC que "o elevado grau de participação estatal é outra característica significativa do setor financeiro na China" (48) e que "pouco tem mudado na estrutura de mercado do setor bancário chinês, que é dominado por bancos estatais" (49). Note-se que os cinco grandes bancos de propriedade estatal (Banco Agrícola, Banco da China, Banco da Construção da China, Banco das Comunicações e Banco Industrial e Comercial) parecem representar mais da metade do setor bancário chinês (50).
(167)
A Comissão também solicitou informações sobre a estrutura do controlo do Estado nesses bancos chineses e a prossecução das políticas ou interesses governamentais no que diz respeito à indústria siderúrgica (ou seja, conselho de administração e conselho de acionistas, atas de reuniões de acionistas/administradores, nacionalidade dos acionistas/administradores, políticas de crédito e avaliação do risco em relação a empréstimos concedidos aos produtores-exportadores colaborantes). No entanto, conforme se indica no considerando 160, o Governo da RPC facultou informações muito limitadas a este respeito. Consequentemente, a Comissão teve de recorrer às informações disponíveis. Concluiu, com base nos dados disponíveis, que esses bancos são controlados pelo Estado e participam no exercício dos poderes públicos de tal forma que as suas ações podem ser atribuídas ao Estado. Os dados pertinentes utilizados para se chegar às conclusões acima referidas basearam-se nas informações apresentadas pelo Governo da RPC, nos relatórios anuais dos bancos chineses (tanto os apresentados pelo Governo da RPC como os de acesso público), nas informações obtidas a partir do estudo sobre o setor bancário da China realizado pelo Deutsche Bank em 2006, na análise das políticas comerciais da China realizada pela OMC (2010 e 2012), no relatório do Banco Mundial "China 2030", nas informações apresentadas pelos produtores-exportadores colaborantes e nas informações referidas na denúncia. Quanto aos bancos estrangeiros, fontes independentes estimam que estes representam uma parte do setor bancário chinês e, consequentemente, desempenham um papel insignificante na política de crédito; segundo algumas informações sugerem, podem representar apenas 1 % do mercado chinês (51). Outros dados pertinentes de acesso público também confirmam que os bancos chineses, em particular os grandes bancos comerciais, ainda dependem de acionistas estatais e dos poderes públicos para injeções de capital, em caso de inadequação dos fundos próprios resultante da expansão do crédito (52).
(168)
Em relação aos bancos que concederam empréstimos aos produtores-exportadores colaborantes, muitos deles são bancos estatais. Na realidade, com base na informação disponível, concluiu-se que, pelo menos, 14 dos 17 bancos referidos são bancos estatais, incluindo os principais bancos comerciais da China como o Banco da China, o Banco da Construção da China e o Banco Industrial e Comercial da China. Quanto aos restantes bancos estatais, a Comissão mais uma vez solicitou as mesmas informações atrás referidas em relação ao controlo do Estado e à adesão das entidades às políticas ou interesses governamentais em relação à indústria siderúrgica. Não foram disponibilizadas informações circunstanciadas. Conclui-se, por conseguinte, que os bancos em causa são controlados pelo Estado e participam no exercício dos poderes públicos de tal forma que as suas ações podem ser atribuídas ao Estado. Por esta razão, os bancos comerciais chineses, pertencentes ao Estado, devem ser considerados como entidades públicas.
(169)
Outro indício do envolvimento do Governo da RPC no mercado financeiro chinês é o papel desempenhado pelo Banco Popular da China na definição dos limites específicos em relação à forma como as taxas de juros são definidas e flutuam. De facto, o inquérito apurou que o Banco Popular da China tem regras específicas que regulam o modo como as taxas de juros flutuam na China. Segundo as informações disponíveis essas regras estão enunciadas na circular do Banco Popular da China sobre o ajustamento das taxas de juro de depósitos e empréstimos-Yinfa (2004) n.o 251 ("Circular 251"). Pede-se às instituições financeiras que estabeleçam condições de empréstimo dentro de uma determinada faixa das taxas de juro de referência do Banco Popular da China. Para os empréstimos de bancos comerciais e os empréstimos de bancos de investimento geridos comercialmente não há faixa de limite superior, mas apenas faixa de limite inferior. Para as cooperativas de crédito urbano e cooperativas de crédito rural existem faixas de limite tanto inferior como superior. Para empréstimos preferenciais e créditos para os quais o Conselho de Estado tem uma regulamentação específica as taxas de juro não flutuam em sentido ascendente. A Comissão procurou obter esclarecimentos do Governo da RPC quanto à definição e formulação dadas na Circular 251, bem como na sua legislação anterior (Circular do Banco Popular da China sobre a expansão da faixa de flutuação das taxas de juro de empréstimos das instituições financeiras - YinFa [2003] n.o 250). Todavia, como se explica nos considerandos 161 e 162, o Governo da RPC não facultou estas circulares, o que impediu a Comissão de verificar o respetivo teor e pedir esclarecimentos. Uma vez que o Governo da RPC não disponibilizou quaisquer informações pertinentes a este respeito que sugerissem que a situação se alterou desde maio de 2011, data em que a Comissão concluiu o seu inquérito antissubvenções sobre o papel fino revestido (53), concluiu-se que o Banco Popular da China está envolvido e influencia a fixação das taxas de juro pelo banco comercial estatal.
O Governo da RPC não disponibilizou quaisquer elementos de prova de que a situação estabelecida no contexto do inquérito sobre o papel fino revestido se tenha alterado, pelo que, com base nos dados disponíveis e nos outros elementos de prova acima referidos, concluiu-se que a situação no que se refere à metodologia para a determinação das taxas de juro foi idêntica durante todo o PI.
(170)
A Comissão também procurou analisar se aos bancos comerciais privados, na China, são atribuídas funções exercidas pelos poderes públicos ou se lhes são dadas instruções pelo Governo da RPC no sentido de concederem empréstimos preferenciais (subvencionados) aos produtores de aço com revestimento orgânico, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea iv), do regulamento de base.
(171)
Depreende-se do que ficou dito em relação ao envolvimento do Estado no setor bancário (considerandos 165 a 169), que o Governo da RPC tem claramente uma política de concessão de crédito preferencial ao setor do aço com revestimento orgânico, porque os organismos públicos (bancos comerciais de propriedade estatal) (54) têm essa incumbência e detêm uma posição predominante no mercado, o que lhes permite oferecer taxas de juro inferiores às do mercado. Terá agora de ser determinado se essa política abrange os bancos privados.
(172)
A Lei sobre bancos comerciais [2003] aplica-se tanto aos bancos comerciais de propriedade estatal como aos bancos comerciais de propriedade privada. Por exemplo, o artigo 38.o dessa lei dá instruções a todos os bancos comerciais (ou seja, também aos privados) no sentido de "determinarem a taxa de empréstimo em conformidade com os limites inferior e superior da taxa de empréstimo fixados pelo Banco Popular da China", o artigo 34.o da Lei sobre bancos comerciais dá instruções aos bancos comerciais para "exercerem a sua atividade de concessão de crédito em função das necessidades da economia nacional e do desenvolvimento social e do espírito da política industrial estatal".
(173)
Também os artigos 24.o e 25.o da Portaria n.o 35 da NDRC - Políticas para o desenvolvimento da indústria siderúrgica, que limitam a concessão de empréstimos apenas às empresas que estejam em conformidade com as políticas nacionais de desenvolvimento da indústria siderúrgica, não distinguem entre bancos comerciais estatais e privados.
(174)
As circulares do Banco Popular da China referidas nos considerandos 161 e 162 são igualmente vinculativas para os bancos comerciais privados.
(175)
As citações anteriores da legislação e regulamentação pertinentes para o setor bancário revelam que a política do Governo da RPC de conceder crédito preferencial aos produtores de aço com revestimento orgânico é igualmente extensível aos bancos comerciais privados e, de facto, o Governo da RPC dá-lhes instruções no sentido de "exercerem a sua atividade de concessão de crédito em função das necessidades da economia nacional e do desenvolvimento social e do espírito da política industrial estatal" (55).
(176)
A Comissão solicitou informação pertinente ao Governo da RPC, a fim de avaliar a forma como os bancos na China avaliam os riscos de crédito das empresas do setor do ARO antes de decidir se concedem ou não os empréstimos, bem como as condições de concessão de empréstimos. No apêndice A do questionário, a Comissão solicitou informações sobre como é que os bancos avaliam o risco na concessão de empréstimos, como é avaliada a fiabilidade creditícia do mutuário, quais são os prémios de riscos aplicados às diferentes empresas/indústrias na China, quais os fatores que o banco tem em consideração aquando da apreciação do pedido de empréstimo, a descrição do processo de pedido e aprovação do empréstimo, etc. No entanto, nem o Governo da RPC nem os bancos individuais identificados no questionário apresentaram qualquer elemento de prova a esse respeito. O Governo da RPC apenas facultou respostas de natureza geral não fundamentadas por quaisquer elementos de prova de que ocorra efetivamente qualquer tipo de avaliação do risco de crédito.
(177)
A Comissão solicitou também informações semelhantes aos produtores-exportadores colaborantes e tentou verificá-las, aquando das visitas de verificação às instalações dos produtores-exportadores incluídos na amostra. Os dois grupos de produtores-exportadores incluídos na amostra responderam que os bancos exigem determinados documentos e efetuam algum tipo de análise de risco de crédito antes de os empréstimos serem concedidos. Contudo, não puderam fundamentar as suas afirmações com elementos de prova. Durante a visita de verificação, a Comissão solicitou a prova de que os bancos exigiram esses documentos ou que os mesmos tinham sido facultados aos bancos pelas empresas ou qualquer tipo de relatório emitido pelos bancos demonstrando que essas análises de risco de crédito foram efetuadas. Todavia, os grupos de produtores-exportadores incluídos na amostra não conseguiram apresentar tais elementos de prova, nem outros elementos comprovando as suas alegações. É também de referir que a nenhum dos grupos de produtores-exportadores incluídos na amostra ou empresas individuais dentro destes grupos foi atribuída uma notação de risco.
(178)
Às partes interessadas solicitaram-se, repetidamente, estas informações, que se consideram cruciais tendo em conta, entre outros elementos, os seguintes documentos: i) o relatório de 2006 do FMI que conclui que a liberalização do sector bancário chinês não está concluída e que o risco de crédito não é considerado de forma adequada (56), ii) o relatório de 2009 do FMI sublinhando que as taxas de juro não foram liberalizadas na China (57), iii) o relatório de 2010 do FMI que indica que o custo do capital é relativamente baixo na China, que a concessão de crédito é, por vezes, determinada em função de outros elementos que não os preços e que a taxa elevada da poupança das empresas está ligada, em parte, ao baixo custo dos diversos fatores de produção (incluindo capital e terrenos) (58), iv) o estudo da OCDE de 2010, Economic Survey of China (59) bem como o documento de trabalho n.o 747 do departamento de assuntos económicos da OCDE dedicado às reformas do sector financeiro chinês (60), que mostram que a propriedade das instituições financeiras permanece dominada pelo Estado, o que leva à questão de saber em que medida as decisões de concessão de empréstimos pelos bancos se baseiam em considerações puramente comerciais, já que o papel tradicional dos bancos parece ser o de organismos públicos associados aos poderes públicos.
d) Contribuição financeira
(179)
Tendo em conta o conjunto dos elementos de prova reunidos, conclui-se que muitos dos empréstimos contraídos pelos dois grupos de produtores-exportadores incluídos na amostra são concedidos por bancos estatais que se consideram ser organismos públicos devido ao facto de estarem investidos de autoridade governamental e exercerem funções públicas. Existem outros elementos de prova de que estes bancos participam efetivamente no exercício dos poderes públicos, uma vez que, tal como é explicado no considerando 169, existe uma clara intervenção do Estado (ou seja, o Banco Popular da China) na forma como os bancos comerciais tomam decisões sobre as taxas de juro dos empréstimos concedidos às empresas chinesas. Nestas circunstâncias, a prática em matéria de empréstimos dessas entidades é diretamente atribuível ao Estado. A participação dos bancos no exercício dos poderes públicos é ainda confirmada pelas disposições da Portaria n.o 35 da NDRC - Políticas para o desenvolvimento da indústria siderúrgica (61), da Decisão n.o 40 e do artigo 34.o da Lei sobre bancos comerciais no que se refere à consecução das políticas industriais governamentais. Existem ainda elementos de prova circunstanciais, apoiados por relatórios e estudos objetivos, de que no sistema financeiro chinês se encontra ainda presente uma significativa intervenção estatal (ver considerando 178). Por último, o Governo da RPC não facultou informações que tivessem possibilitado uma melhor compreensão da relação entre bancos estatais e poderes públicos (ver considerandos 159 a 164).
Assim, no caso dos empréstimos concedidos por bancos comerciais estatais, a Comissão conclui que há uma contribuição financeira a favor dos produtores de aço com revestimento orgânico sob a forma de uma transferência direta de fundos dos poderes públicos, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base. Além disso, os mesmos elementos de prova mostram que aos bancos comerciais estatais (bem como aos bancos privados) são atribuídas funções exercidas pelos poderes públicos ou que lhes são dadas instruções pelo Governo da RPC nesse sentido, o que significa que existe uma contribuição financeira na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea iv), do regulamento de base.
(180)
Tendo em conta os resultados da análise nos considerandos 170 a 175, confirma-se igualmente que aos bancos privados são atribuídas funções exercidas pelos poderes públicos ou que lhes são dadas instruções pelo Governo da RPC no sentido de concederem empréstimos aos produtores de ARO e que existe uma contribuição financeira ao abrigo dos artigos 3.o, n.o 1, alínea a), subalíneas i) e iv), do regulamento de base.
e) Vantagem
(181)
Existe uma vantagem nos termos do artigo 3.o, n.o 2, e do artigo 6.o, alínea b), do regulamento de base, na medida em que os empréstimos estatais são concedidos em condições mais favoráveis do que o beneficiário poderia efetivamente obter no mercado. Como se determinou que os empréstimos não governamentais na China não constituem uma referência de mercado adequada (pois aos bancos privados são atribuídas funções exercidas pelos poderes públicos ou são-lhes dadas instruções pelo Governo da RPC nesse sentido), essa referência foi calculada utilizando o método descrito nos considerandos 191 e 192.
f) Especificidade
(182)
A indústria siderúrgica pertence à categoria de indústrias incentivadas de acordo com a Decisão n.o 40. A Decisão n.o 40, é uma portaria do Conselho de Estado, a mais alta instância administrativa da RPC e, por isso, é juridicamente vinculativa para outros organismos públicos e operadores económicos. Classifica os setores industriais em "projetos incentivados, restritivos e eliminados". Representa uma orientação de política industrial que, juntamente com o catálogo de intervenções, mostra como o Governo da RPC mantém uma política para incentivar e apoiar empresas ou indústrias, como a indústria siderúrgica/setor do ARO, classificadas no referido catálogo como uma "indústria incentivada". Quanto ao número de indústrias classificadas como "incentivadas", note-se que representam apenas uma parte da economia chinesa. Acrescente-se que apenas determinadas atividades desses setores beneficiam do estatuto de "incentivadas". A Decisão n.o 40 também estabelece, ao abrigo do artigo 17.o, que os "projetos de investimento incentivados" beneficiam de privilégios e incentivos específicos, nomeadamente, de apoio financeiro. Por outro lado, no que se refere aos "projetos restritivos e eliminados", a Decisão n.o 40 autoriza as autoridades estatais a intervirem diretamente para regular o mercado. De facto, os artigos 18.o e 19.o determinam que a autoridade pertinente deve impedir as instituições financeiras de concederem empréstimos a esses "projetos restritivos e eliminados". Decorre do acima exposto que a Decisão n. o 40 estabelece normas vinculativas para todas as instituições económicas sob a forma de diretrizes sobre a promoção e o apoio às indústrias incentivadas, onde se inclui o setor do ARO.
(183)
Além disso, a Portaria n.o 35 da NDRC - Políticas para o desenvolvimento da indústria siderúrgico, nomeadamente os artigos 24.o e 25.o, limita a concessão de empréstimos apenas às empresas siderúrgicas que cumpram na íntegra as políticas de desenvolvimento da indústria siderúrgica.
(184)
O autor da denúncia apresentou igualmente elementos de prova de que alguns outros planos e documentos estatais são encorajadores e autorizam o apoio financeiro da indústria siderúrgica em geral e também em regiões geográficas específicas da China (62) (63).
(185)
Tendo em conta todas estas considerações, torna-se evidente que as autoridades só permitem às instituições financeiras conceder empréstimos preferenciais a um número reduzido de indústrias/empresas que sigam as políticas de desenvolvimento do Governo da RPC. Com base nos elementos de prova constantes do dossier e na ausência de colaboração do Governo da RPC nesta matéria, conclui-se que as subvenções na forma de empréstimos preferenciais, não estão, em geral, disponíveis e são, por conseguinte, consideradas específicas na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base. Além disso, não foram apresentados quaisquer elementos de prova por qualquer das partes interessadas que sugiram que a subvenção se baseia em critérios objetivos nos termos do artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base.
(186)
O inquérito revelou que os dois grupos de produtores-exportadores incluídos na amostra beneficiaram de crédito preferencial durante o período de inquérito.
g) Conclusão
(187)
Por conseguinte, o financiamento do setor do aço com revestimento orgânico deverá ser considerado uma subvenção.
(188)
Devido à existência de uma contribuição financeira, de uma vantagem para os produtores-exportadores e da especificidade, esta subvenção deverá ser considerada passível de compensação.
h) Cálculo do montante da subvenção
(189)
O montante da subvenção passível de medidas de compensação é calculado em termos da vantagem conferida aos beneficiários constatada durante o PI. Segundo o artigo 6.o, alínea b), do regulamento de base, a vantagem conferida aos beneficiários é considerada como a diferença entre o montante que a empresa paga sobre o empréstimo garantido pelos poderes públicos e o montante que a empresa pagaria por um empréstimo comercial comparável obtido no mercado.
(190)
Como acima se explica (considerandos 165 a 178), uma vez que os empréstimos concedidos pelos bancos chineses refletem substancial intervenção estatal no setor bancário e não refletem as taxas que existiriam num mercado que funcionasse efetivamente, foi calculada uma referência de mercado adequada utilizando o método descrito em seguida. Além disso, devido à falta de colaboração por parte do Governo da RPC, a Comissão recorreu também aos dados disponíveis, a fim de estabelecer uma taxa de juro de referência adequada.
(191)
Ao calcular uma referência adequada, considera-se razoável aplicar as taxas de juro chinesas, ajustadas para refletir o risco de mercado normal. Com efeito, num contexto em que a situação financeira atual dos exportadores foi estabelecida num mercado com distorções e em que não existem informações fiáveis dos bancos chineses sobre a medição do risco e o estabelecimento de notações de crédito, considera-se necessário não aceitar sem explicações a fiabilidade creditícia dos exportadores chineses, devendo ser aplicada uma margem para ter em conta o potencial impacto das distorções do mercado chinês sobre a situação dos referidos exportadores.
(192)
Como se explica nos considerandos 160, 163 e 164, solicitou-se tanto ao Governo da RPC como aos produtores-exportadores colaborantes que facultassem informação sobre a política de crédito dos bancos chineses e o modo como os empréstimos tinham sido concedidos aos produtores-exportadores. As partes não facultaram as informações, apesar de repetidamente instadas nesse sentido, e foi recusado o acesso aos bancos estatais. Assim, tendo em conta esta falta de colaboração, bem como o conjunto dos elementos de prova disponíveis, e nos termos do artigo 28.o, n.o 6, do regulamento de base, é adequado considerar que a todas as empresas na China seria concedida a notação mais elevada em matéria de obrigações de alto risco (Non-investment grade bonds - BB na Bloomberg), devendo aplicar-se à taxa de juro de referência do Banco Popular da China o prémio normalmente associado às obrigações emitidas por empresas com essa notação. A vantagem para os produtores-exportadores foi calculada tendo em consideração o diferencial das taxas de juro, expresso em percentagem, multiplicado pelo montante em dívida do empréstimo, ou seja, os juros não pagos durante o PI. Este montante foi então repartido pelo volume de negócios total dos produtores-exportadores colaborantes.
(193)
A taxa de subvenção estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para os produtores-exportadores incluídos na amostra, ascendeu a 0,25 % para as empresas do Huadong Group e 0,89 % para as do Panhua Group.
(194)
A taxa de subvenção média ponderada estabelecida para as empresas que colaboraram não incluídas na amostra é de 0,58 %.
(195)
Atendendo ao baixo nível de colaboração, a taxa de subvenção para todas as empresas que não colaboraram foi estabelecida ao nível mais elevado de subvenção apurado para uma entidade coligada com um dos produtores-exportadores que colaboraram no inquérito, incluídos na amostra, relativamente ao regime considerado, ou seja, 0,97 %.
3.3.3. PROGRAMAS DE CAPITAL PRÓPRIO
(196)
A denúncia referiu pormenorizadamente vários alegados regimes de subvenção referentes ao capital próprio em relação a produtores-exportadores que não foram incluídos na amostra e/ou não colaboraram no inquérito. Nos questionários inicial e complementar, a Comissão solicitou ao Governo da RPC que facultasse informações sobre estes programas, tendo-lhe subsequentemente concedido amplas oportunidades de fornecer respostas sobre estes programas. O Governo da RPC entendeu que só facultaria respostas sobre os alegados regimes de subvenção relativamente aos dois produtores-exportadores incluídos na amostra, posição esta que manteve ao longo do processo.
(197)
A assinalável falta de colaboração neste processo obstou a que a Comissão adquirisse informação e elementos de prova sobre estes programas referidos na denúncia. A Comissão verificou que os produtores-exportadores incluídos na amostra não utilizaram estes programas. Por conseguinte, a Comissão teve de determinar a existência dos programas de subvenção e estabelecer o direito residual relativamente a todos os outros programas sobre os quais o Governo da RPC não facultou informações e que os produtores-exportadores incluídos na amostra não puderam utilizar ou não utilizaram, com base nos elementos de prova constantes do dossier em conformidade com o disposto no artigo 28.o, n.o 1, do regulamento de base.
3.3.3.1. Conversão da dívida em capital
a) Descrição
(198)
A denúncia continha elementos de prova de que diversos produtores de aço estiveram envolvidos na conversão da dívida em capital, em 2000, num total combinado de 62,5 mil milhões de CNY. Alega-se que a dívida pendente dos produtores de aço aos bancos comerciais estatais foi cancelada em troca de capital próprio através do envolvimento de quatro sociedades de gestão de ativos (SGA) chinesas, e não com base em considerações de mercado. Na denúncia alegava-se que as SGA foram expressamente criadas para alienar o enorme crédito malparado das indústrias estratégicas, incluindo o setor siderúrgico, restruturar as dívidas das empresas estatais, através, designadamente, da conversão da dívida em capital. Dado que o Governo da RPC não facultou quaisquer informações sobre este programa, a Comissão tira as suas conclusões, com base nas informações disponíveis constantes do dossier, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base (ver considerandos 33-35). Pelo mesmo motivo, aplicou-se o artigo 28.o do regulamento de base em relação aos programas de injeções de capital e dividendos por pagar, descritos nos considerandos 204-215.
b) Conclusões do inquérito
(199)
As conclusões sobre este programa têm por base as informações facultadas na denúncia. A conversão da dívida em capital constitui uma contribuição financeira sob a forma de injeções de capital e/ou empréstimo, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base ou sob a forma de perdas de receitas resultantes da dívida anulada ou não reembolsada na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do regulamento de base. Esta contribuição financeira foi fornecida pelos poderes públicos através de organismos públicos envolvidos nestas transações, ou seja, as quatro SGA e vários bancos comerciais estatais (ver considerando 168). Na ausência de qualquer colaboração por parte do Governo da RPC, os elementos de prova constantes do dossier demonstram que as SGA são organismos públicos, dado terem sido especificamente criadas pelo Governo da RPC para alienar os enormes créditos malparados das indústrias estratégicas, incluindo o setor siderúrgico, e restruturar as dívidas das empresas estatais. Consequentemente, considera-se que participam no exercício dos poderes públicos.
(200)
Além disso, o autor da denúncia apresentou elementos de prova prima facie de que a gigantesca dívida anulada não foi objeto de considerações comerciais normais, na medida em que o Governo da RPC não efetuou a avaliação que um investidor privado normal efetuaria no que respeita à taxa razoável de rentabilidade que a conversão da dívida em capital iria gerar ao longo do tempo. Na denúncia alegava-se que o Governo da RPC tinha convertido a gigantesca dívida em capital próprio com o objetivo de reduzir o rácio passivo-ativo dos produtores de aço para aumentar a sua competitividade, ignorando as considerações de natureza comercial de um investidor privado. A Comissão, após uma cuidadosa análise das informações facultadas na denúncia e na ausência de quaisquer outras informações constantes do dossier, concluiu que as medidas são consideradas a concessão de uma vantagem, na aceção do artigo 6.o, alínea a), do regulamento de base.
(201)
Esta subvenção tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, do regulamento de base, uma vez que se limita unicamente a entidades selecionadas com participação do Estado e a concessão deste financiamento é discricionária, não existindo critérios objetivos. Conclui-se, por conseguinte, que este programa constitui uma subvenção passível de medidas de compensação para os produtores-exportadores do produto em causa.
c) Cálculo do montante da subvenção
(202)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada não recorrente e representa o montante integral da conversão da dívida em capital, ou seja o montante da dívida perdoada. Não dispondo de informações enviadas pelo Governo da RPC para avaliar esta vantagem, a Comissão baseou as suas conclusões nas informações constantes da denúncia. Em conformidade com o artigo 7.o, n.o 3, do regulamento de base, o montante da subvenção calculado deste modo foi repartido pelo PI, em função do período de amortização normal dos ativos das empresas beneficiárias. O montante foi ajustado adicionando os juros correspondentes a este período, para refletir o valor da vantagem concedida ao longo do período e, deste modo, estabelecer a vantagem total desse regime para os beneficiários. Em conformidade com o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, o montante da subvenção foi repartido pelo nível de produção do produto em causa durante o PI, uma vez que a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(203)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é de 0,05 %. Não foi necessário calcular a taxa de subvenção para os produtores incluídos na amostra e outros produtores colaborantes pelos motivos explicados nos considerandos 196 e 197.
3.3.3.2. Injeções de capital
a) Descrição
(204)
Na denúncia alega-se que o Governo da RPC tem posto à disposição dos produtores de aço apreciáveis montantes de numerário através de injeções de capital. De acordo com a denúncia, o Governo da RPC (através de várias entidades estatais) adquiriu ações em empresas das quais já era o principal acionista sem adquirir direitos suplementares. A denúncia refere ainda pormenorizadamente operações específicas que envolvem entidades controladas pelo Estado, incluindo a China International Capital Corporation (CICC) e a SASAC.
b) Conclusões do inquérito
(205)
Uma vez que o Governo da RPC não facultou quaisquer informações sobre este programa (ver considerandos 196 e 197), as respetivas conclusões baseiam-se nas informações constantes da denúncia, devidamente fundamentadas por fontes adequadas. As injeções de capital representam uma transferência direta de fundos, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base. Estas contribuições financeiras foram fornecidas pelos poderes públicos através de organismos públicos envolvidos nestas operações, incluindo a CICC e a SASAC. A denúncia contém elementos de prova específicos sobre injeções de capital relativamente a um produtor de aço estatal, tendo a CICC atuado como mais importante subscritor e gestor da emissão de ações. Segundo as informações constantes da denúncia, o Estado detém 51 % da CICC que é controlada em última instância pela SASAC, a qual, nas transações específicas documentadas na denúncia, atuou também como a entidade do Governo da RPC que controla o produtor de aço estatal (para a análise de funções da SASAC ver considerandos 64 a 66). Por conseguinte, estas operações foram realizadas pelo Governo da RPC através de entidades públicas, na aceção do artigo 2.o, alínea b), do regulamento de base e da jurisprudência aplicável da OMC.
(206)
Estas injeções de capital conferem uma vantagem às empresas beneficiárias na aceção do artigo 6.o, alínea a), do regulamento de base, uma vez que não se coadunam com a prática habitual dos investidores privados. Esta afirmação é comprovada de forma circunstanciada na denúncia. No que diz respeito a essas transações específicas, a denúncia revela, em primeiro lugar, que o produtor de aço estatal pagou um preço sobrevalorizado da sua parte da nova emissão de ações, que não é consentâneo com condições de mercado justas, e em segundo, que utilizou os fundos assim conseguidos para comprar ativos estatais e investimentos em capital próprio a preços inferiores aos do mercado. A denúncia revela igualmente que o Governo da RPC pagou o mesmo preço que os outros investidores não obstante as suas ações valerem menos, uma vez que tinham direitos e perspetivas diferentes dos das ações vendidas a outros acionistas.
(207)
Estas subvenções são específicas na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea c), do regulamento de base, uma vez que foram concedidas a um número limitado de entidades selecionadas em que o Governo da RPC participou. Conclui-se, por conseguinte, que este programa constitui uma subvenção passível de medidas de compensação para os produtores-exportadores do produto em causa.
c) Cálculo do montante da subvenção
(208)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante das injeções de capital. Não dispondo de informações enviadas pelo Governo da RPC para avaliar esta vantagem, a Comissão baseou as suas conclusões nas informações constantes da denúncia. Em conformidade com o artigo 7.o, n.o 3, do regulamento de base, o montante da subvenção calculado deste modo foi repartido pelo PI, em função do período de amortização normal dos ativos das empresas beneficiárias. O montante foi ajustado adicionando os juros correspondentes a este período, para refletir o valor da vantagem concedida ao longo do período e, deste modo, estabelecer a vantagem total desse regime para os beneficiários. Em conformidade com o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, o montante da subvenção assim calculado foi repartido pelo nível de produção total dos beneficiários durante o PI, dado que a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(209)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é de 0,08 %. Não foi necessário calcular a taxa de subvenção para os produtores incluídos na amostra e outros produtores colaborantes pelos motivos explicados nos considerandos 196 e 197.
3.3.3.3. Dividendos por pagar
a) Descrição
(210)
Na denúncia, alegou-se que, segundo a política do Governo da RPC, as empresas estatais, incluindo as empresas siderúrgicas que produzem ARO, não têm de pagar dividendos aos poderes públicos, como seu proprietário, quando auferem lucros. Daqui decorre que os produtores de aço estatais podem financiar investimentos maciços através da retenção de lucros não distribuídos como dividendos, em conformidade com este programa.
b) Conclusões do inquérito
(211)
Uma vez que o Governo da RPC não facultou quaisquer informações sobre a distribuição de dividendos pelos produtores de aço estatais (ver considerandos 196 e 197), as respetivas conclusões baseiam-se nas informações constantes da denúncia, devidamente fundamentadas por fontes adequadas. Este programa deve ser considerado como um subsídio disfarçado na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base ou como perdas de receitas nos termos do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do regulamento de base, na medida em que o Governo da RPC não recolhe dividendos que são normalmente pagos a investidores privados pelas suas ações. Estas subvenções disfarçadas foram fornecidas pelos poderes públicos através da entidade que detém diretamente as ações nas empresas siderúrgicas estatais, a SASAC. A análise referente à SASAC revela que esta exerce funções públicas (ver considerandos 64 a 66).
(212)
Considera-se que o montante total dos dividendos por pagar confere uma vantagem às empresas siderúrgicas estatais beneficiárias, na aceção do artigo 6.o, alínea a), do regulamento de base, pois é incompatível com a prática habitual dos investidores privados, que exigem distribuição de dividendos normalmente associados às respetivas ações. Para as empresas estatais parcialmente detidas por investidores privados, o montante das vantagens é igual ao montante dos dividendos por pagar que lhes são distribuídos numa base proporcional.
(213)
Estas subvenções são específicas na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea c), do regulamento de base, uma vez que foram concedidas a um número limitado de entidades selecionadas em que o Governo da RPC participou. Conclui-se, por conseguinte, que este programa constitui uma subvenção passível de medidas de compensação para os produtores-exportadores do produto em causa.
c) Cálculo do montante da subvenção
(214)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante dos dividendos não pagos. Não dispondo de informações enviadas pelo Governo da RPC para avaliar esta vantagem, a Comissão baseou as suas conclusões nas informações financeiras de acesso público sobre os beneficiários. Em conformidade com o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, o montante da subvenção assim calculado foi repartido pelo volume de negócios total dos beneficiários durante o PI, considerado um denominador adequado, dado que a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(215)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é de 1,36 %. Não foi necessário calcular a taxa de subvenção para os produtores incluídos na amostra e outros produtores colaborantes pelos motivos explicados nos considerandos 196 e 197.
3.3.4. IMPOSTO SOBRE O RENDIMENTO E OUTROS IMPOSTOS DIRETOS
3.3.4.1. Políticas fiscais para a dedução das despesas de investigação e desenvolvimento
(216)
Este regime confere vantagens a todas as empresas que introduzem novas tecnologias, novos produtos ou novas técnicas na sua produção. As empresas elegíveis podem reduzir o seu imposto sobre o rendimento em 50 % das despesas efetivas para os projetos aprovados.
(217)
É de notar que, embora o Governo da RPC tenha limitado a sua resposta ao questionário e à carta solicitando esclarecimentos aos regimes utilizados pelas empresas incluídas na amostra, não enviou quaisquer informações sobre este regime, não obstante o facto de uma das empresas incluídas na amostra ter referido que lhe tinham sido conferidas vantagens no âmbito do referido regime na sua resposta ao questionário. Na visita de verificação, o Governo da RPC, depois de ter sido instado nesse sentido, apresentou uma resposta suplementar parcial sobre o programa. Apesar da disponibilização tardia desta informação, a equipa de verificação solicitou esclarecimentos sobre várias questões (ver considerando 219), que não lhe foram facultados. Assim sendo, a Comissão teve de basear as suas conclusões sobre os melhores dados disponíveis.
a) Base jurídica
(218)
Este regime é um tratamento fiscal preferencial, segundo o artigo 30.o, n.o 1, da Lei relativa ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas da RPC (Portaria n.o 63 do Presidente da República Popular da China, com efeitos a partir de 1 de janeiro de 2008), o artigo 95.o dos Regulamentos sobre a aplicação da lei relativa ao imposto de rendimento das pessoas coletivas da RPC (Decreto n.o 512 do Conselho de Estado da República Popular da China) e o Guia dos Setores-Chave (Notificação n.o 6, 2007). No presente processo, o Governo da RPC não disponibilizou o Decreto n.o 512 nem a Notificação n.o 6.
b) Elegibilidade
(219)
Como já se referiu, nas respostas ao questionário e à carta solicitando esclarecimentos, o Governo da RPC não disponibilizou quaisquer informações pertinentes em relação a regime. No documento apresentado no decurso da visita de verificação, o Governo da RPC declarou que apenas as "taxas de investigação e desenvolvimento incorridas pelas empresas no desenvolvimento de novas tecnologias, novos produtos e novas competências" pode ser calculadas no rendimento tributável para efeitos de dedução. No entanto, o Governo da RPC não aprofundou o significado dos termos "novas tecnologias", "novos produtos" e "novas competências". A Comissão também tentou perceber qual o significado exato destes termos durante a visita de verificação à Zhejiang Huadong, mas a empresa não foi capaz de dar uma explicação concreta e respondeu que se tratava de termos gerais.
(220)
No entanto, no contexto do inquérito relativo ao papel fino revestido, apurou-se que apenas são elegíveis para beneficiar deste regime os projetos de I&D de empresas dos setores das novas e altas tecnologias que recebem apoio prioritário do Estado, bem como os projetos referidos no Guia dos Setores-Chave da industrialização de alta tecnologia ao abrigo das atuais prioridades de desenvolvimento promulgadas pela NDRC (64). Visto que no decurso do processo não surgiram quaisquer novas informações pertinentes suscetíveis de refutar esta conclusão, estabelece-se que o regime não está geralmente disponível, uma vez que apenas são elegíveis determinadas indústrias/empresas/projetos.
c) Aplicação prática
(221)
Segundo a resposta do Governo da RPC, as empresas que tencionam aplicar esta concessão fiscal devem apresentar a sua declaração de imposto sobre o rendimento e de "outros documentos úteis" à autoridade fiscal, sem que se tenha especificado de que documentos se trata. No inquérito relativo ao papel fino revestido apurou-se que qualquer empresa que pretenda candidatar-se à vantagem decorrente deste regime deve apresentar informações pormenorizadas sobre os projetos de I&D junto do Secretariado de Ciência e Tecnologia local, e que só após análise é que a autoridade fiscal emitirá o aviso de aprovação. Após a aprovação, o montante sujeito ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas é reduzido em 50 % das despesas efetivas dos projetos aprovados (65).
d) Conclusões do inquérito
(222)
Este regime foi utilizado por um dos produtores-exportadores que colaborou no inquérito, Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd, durante o PI. Devido à falta de colaboração do Governo da RPC e à sua resposta tardia e incompleta sobre esta matéria, não foi possível determinar os processos de pedido e aprovação que devem ser efetuados pelas empresas beneficiárias deste regime. Tal como acima referido, a Comissão teve de basear-se parcialmente nos factos estabelecidos no inquérito relativo ao papel fino revestido.
e) Conclusão
(223)
Este regime deve ser considerado uma subvenção na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), e do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base, sob a forma de receita pública não cobrada que conferiu uma vantagem às empresas beneficiárias.
(224)
Solicitou-se ao Governo da RPC que facultasse informações sobre os critérios de elegibilidade para beneficiar deste regime e sobre a utilização da subvenção, a fim de determinar em que medida o acesso à subvenção se limita a determinadas empresas e se se trata de uma subvenção específica na aceção do artigo 4.o do regulamento de base. O Governo da RPC não facultou essas informações nem na resposta ao questionário nem na carta pedindo esclarecimentos. Além disso, as informações prestadas durante a visita de verificação afiguram-se incompletas, tendo em conta os resultados referentes ao mesmo regime que se comprovou ser utilizado pelas empresas no inquérito relativo ao papel fino revestido. Tendo em conta o requisito do artigo 4.o, n.o 5, do regulamento de base nos termos do qual a determinação do caráter específico deve ser "claramente demonstrada" através de elementos de prova positivos, a Comissão teve de basear as suas conclusões nos dados disponíveis, nos termos do artigo 28.o do mesmo regulamento. Os melhores dados disponíveis incluíam as conclusões do inquérito relativo ao papel fino revestido.
(225)
Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, uma vez que a legislação que rege a ação da autoridade que concede a autorização limita explicitamente o acesso a este regime a determinadas empresas e indústrias que se classificam como "a incentivar", tais como as que pertencem ao setor do ARO. Além disso, não foram adotados critérios objetivos de elegibilidade e não existem provas irrefutáveis que permitam concluir que a elegibilidade é automática, em conformidade com o artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base. Assinale-se que a falta de colaboração das autoridades da RPC não permitiu que a Comissão determinasse a existência de tais critérios objetivos.
(226)
Por conseguinte, a subvenção em apreço deve ser considerada passível de medidas de compensação.
f) Cálculo do montante da subvenção
(227)
O montante da subvenção passível de medidas de compensação é calculado em termos da vantagem conferida aos beneficiários constatada durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante do imposto total a pagar, segundo a taxa normal, após a dedução do que foi pago com mais os 50 % da dedução das despesas efetivas em I&D para os projetos aprovados. Segundo o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, o montante da subvenção (numerador) foi repartido pelo volume de negócios total das vendas dos produtores-exportadores que colaboraram durante o PI, porque a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(228)
Um dos produtores-exportadores incluídos na amostra que colaborou no inquérito, a saber, o Huadong Group, beneficiou do regime. A taxa de subvenção estabelecida relativamente ao Huadong Group é de 0,19 %.
(229)
A taxa de subvenção média ponderada estabelecida para as empresas que colaboraram não incluídas na amostra é de 0,09 %.
(230)
Atendendo ao baixo nível de colaboração, a taxa de subvenção para todas as empresas que não colaboraram foi estabelecida ao nível mais elevado de subvenção apurado para os produtores-exportadores colaborantes incluídos na amostra relativamente ao regime considerado, ou seja, 0,19 %.
3.3.4.2. Concessões fiscais para as regiões centrais e ocidentais
(231)
Este regime proporciona vantagens às empresas estabelecidas nas regiões centrais e ocidentais. As empresas elegíveis beneficiam de uma taxa preferencial reduzida de 15 %, em vez da taxa normal do imposto sobre o rendimento de 25 % aplicada na China.
(232)
Solicitou-se ao Governo da RPC que fornecesse informação sobre este regime no questionário, na carta solicitando esclarecimentos e novamente aquando da visita de verificação no local. Nas suas respostas ao questionário e à carta, o Governo da RPC ignorou as perguntas e afirmou não só que o programa já não era válido, uma vez que expirara em 31 de dezembro de 2010, como também que nenhuma das empresas incluídas na amostra beneficiara deste regime durante o PI. Estas observações, no entanto, estavam em contradição com as respostas de um produtor-exportador (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) e com os elementos de prova recolhidos aquando da visita de verificação a esta empresa.
a) Base jurídica
(233)
Este regime foi concedido sob a forma de tratamento fiscal preferencial pelo Aviso relativo às políticas fiscais favoráveis ao desenvolvimento da região ocidental (emitido pelo Ministério das Finanças, a Administração Geral das Finanças e a Administração Geral das Alfândegas, em vigor desde 1 de janeiro de 2001), com a redação que lhe foi dada pelo Aviso sobre a prossecução das políticas fiscais da estratégia de desenvolvimento da região ocidental (emitido pelo Ministério das Finanças, a Administração Geral das Finanças e a Administração Geral das Alfândegas, em vigor desde 1 de janeiro de 2011), que alarga o período de vigência deste programa até dezembro de 2020.
b) Elegibilidade
(234)
Note-se que tanto nas suas respostas ao questionário e à carta, como durante a visita de verificação no local, o Governo da RPC não deu resposta a qualquer das questões que foram levantadas relativamente a este regime. No entanto, de acordo com o Aviso relativo às políticas fiscais favoráveis ao desenvolvimento da região ocidental, este tratamento preferencial é disponibilizado ao tipo de empresas a incentivar na região ocidental (consideram-se empresas a incentivar as empresas cuja principal atividade represente 70 % ou mais do rendimento total, conforme descritas no catálogo de indústrias, produtos e tecnologias incentivados pelo Estado). Durante a visita de verificação às instalações da Chongqing Wanda, a empresa confirmou que a taxa de imposto preferencial se devia ao facto de pertencer à categoria de indústrias a incentivar das regiões central e ocidental.
c) Aplicação prática
(235)
Nem o Governo da RPC nem a Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd forneceram informações sobre o funcionamento e a administração deste programa. Em conformidade com a Circular do Conselho de Estado sobre as diversas políticas relativas à concretização do desenvolvimento das vastas regiões ocidentais da China, a redução da taxa normal de 25 % para a taxa preferencial de 15 % carece da aprovação dos governos populares ao nível das províncias. Na declaração anual de imposto sobre o rendimento da empresa, o montante deduzido (isento) de imposto sobre o rendimento está inscrito no ponto 28 - imposto deduzido.
d) Conclusões do inquérito
(236)
Um dos produtores-exportadores que colaboraram no inquérito, a Chongqing Wanda Steel Strip Co., recorreu a este regime durante o PI. Em virtude da falta de colaboração do Governo da RPC, é difícil determinar o procedimento de candidatura e aprovação que as empresas devem respeitar para poder beneficiar do regime. A Comissão teve de estabelecer as suas próprias conclusões com base nos documentos apresentados, que constituem a base jurídica do regime, não lhe tendo sido possível obter explicações junto do Governo da RPC.
e) Conclusão
(237)
Este regime deve ser considerado uma subvenção na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), e do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base, sob a forma de receita pública não cobrada que conferiu uma vantagem às empresas beneficiárias.
(238)
Solicitou-se ao Governo da RPC que facultasse informações sobre os critérios de elegibilidade para beneficiar deste regime e sobre a utilização da subvenção, a fim de determinar em que medida o acesso à subvenção se limita a determinadas empresas e se se trata de uma subvenção específica na aceção do artigo 4.o do regulamento de base. Todavia, o Governo da RPC não facultou essas informações. Tendo em conta o requisito do artigo 4.o, n.o 5, do regulamento de base nos termos do qual a determinação do caráter específico deve ser "claramente demonstrada" através de elementos de prova positivos, a Comissão teve de basear as suas conclusões nos dados disponíveis, nos termos do artigo 28.o do mesmo regulamento.
(239)
Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), e artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base, uma vez que a legislação que rege a ação da autoridade que concede a autorização limita explicitamente o acesso a este regime a determinadas empresas e indústrias que se classificam como "a incentivar", tais como as que pertencem ao setor do ARO e que, além disso, estão estabelecidas em determinadas regiões da China. Não parecem ter sido adotados critérios objetivos de elegibilidade e não existem provas irrefutáveis que permitam concluir que a elegibilidade é automática, nos termos do artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base. Assinale-se que a falta de cooperação das autoridades da RPC não permitiu que a Comissão determinasse a existência de tais critérios objetivos.
(240)
Por conseguinte, a subvenção em apreço deve ser considerada passível de medidas de compensação.
f) Cálculo do montante da subvenção
(241)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante do imposto a pagar, segundo a taxa normal, após a dedução do montante que foi pago com a taxa preferencial reduzida. Segundo o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, o montante da subvenção (numerador) foi repartido pelo volume de negócios total das vendas dos produtores-exportadores que colaboraram durante o PI, porque a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(242)
A taxa de subvenção estabelecida relativamente ao Panhua Group eleva-se a 0,03 %.
(243)
A taxa de subvenção média ponderada estabelecida para as empresas que colaboraram não incluídas na amostra é de 0,02 %.
(244)
Atendendo ao baixo nível de colaboração, a taxa de subvenção para todas as empresas que não colaboraram foi estabelecido ao nível mais elevado de subvenção apurado para uma entidade coligada com um dos produtores-exportadores que colaboraram no inquérito relativamente ao regime considerado, ou seja, 0,04 %.
3.3.5. OUTROS PROGRAMAS EM MATÉRIA DE IMPOSTO SOBRE O RENDIMENTO RELATIVAMENTE AOS QUAIS O GOVERNO DA RPC NÃO FACULTOU INFORMAÇÕES OU DEU REPOSTAS INSUFICIENTES
(245)
A denúncia referiu pormenorizadamente vários alegados regimes de subvenção em relação a produtores-exportadores que não foram incluídos na amostra e/ou não colaboraram no inquérito. Nos questionários inicial e complementar, a Comissão solicitou ao Governo da RPC que facultasse informações sobre estes programas, tendo-lhe subsequentemente concedido amplas oportunidades de fornecer respostas sobre estes programas. O Governo da RPC entendeu que só facultaria respostas sobre os alegados regimes de subvenção relativamente aos dois produtores-exportadores, posição esta que manteve ao longo do processo. Todavia, no que diz respeito a alguns destes regimes, o Governo da RPC facultou informação e elementos de prova indicando que os mesmos tinham terminado e não se encontravam em vigor durante o PI. A Comissão teve em consideração os factos apresentados pelo Governo da RPC nas suas conclusões.
(246)
No que respeita a todos os outros regimes, o Governo da RPC não forneceu quaisquer informações ou elementos de prova. A assinalável falta de colaboração neste processo obstou a que a Comissão adquirisse informação e elementos de prova sobre estes regimes incluídos na denúncia pelos produtores-exportadores. A Comissão verificou que os produtores-exportadores incluídos na amostra não eram elegíveis ou não tinham recorrido a estes regimes (sobretudo por serem privados, por não estarem estabelecidos na região de aplicação do regime ou por terem uma dimensão relativamente reduzida). Por conseguinte, a Comissão teve de determinar a existência deste regime e estabelecer o direito residual relativamente a todos os outros regimes sobre os quais o Governo da RPC não facultou informações e que os produtores-exportadores incluídos na amostra não puderam utilizar ou não utilizaram, com base nos elementos de prova constantes do dossier em conformidade com o disposto no artigo 28.o, n.o 1, do regulamento de base.
3.3.5.1. Crédito respeitante ao imposto sobre o rendimento para compra de equipamento de produção fabricado no país
a) Descrição
(247)
Este regime permite que uma empresa solicite créditos fiscais para a compra de equipamento fabricado no país se um projeto for coerente com as políticas industriais do Governo da RPC. Um crédito fiscal que pode ir até 40 % do preço de compra de equipamento fabricado no país pode ser aplicado ao aumento da dívida fiscal do ano anterior.
b) Base jurídica
(248)
Este regime tem por base jurídica as Medidas provisórias relativas ao crédito respeitante ao imposto sobre o rendimento das empresas para efeitos de investimento em equipamentos de fabrico nacional destinados a projetos de renovação tecnológica, de 1 de julho de 1999, e o Aviso da administração fiscal nacional que revoga a aplicação da política de isenção e dedução do imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas no que respeita aos investimentos das empresas na compra de equipamentos de fabrico nacional, n.o 52 [2008] da administração fiscal nacional, aplicável a partir de 1 de janeiro de 2008.
c) Não-colaboração
(249)
O Governo da RPC afirmou que este regime terminara em janeiro de 2008, em conformidade com o referido aviso n.o 52 e que, tanto quanto lhe era dado saber, não fora substituído por qualquer outro regime. A Comissão solicitou ao Governo da RPC que fornecesse mais informações pertinentes, nomeadamente, dados pormenorizados sobre o calendário de eliminação das vantagens. O Governo da RPC não forneceu a informação solicitada, tendo-se limitado na sua resposta sobre as vantagens efetivamente concedidas a todos os produtores de ARO a remeter para as respostas ao questionário dos produtores incluídos na amostra. A Comissão já explicou os motivos pelos quais se solicitou ao Governo da RPC que apresentasse informação relativa a todos os produtores de ARO e não apenas aos produtores incluídos na amostra (ver os considerandos 34 e 35). Além disso, o Governo da RPC não fez mais do que remeter para as respostas dos produtores incluídos na amostra, não tendo, portanto, facultado quaisquer dados a seu respeito. A Comissão considera que apresentar elementos de prova do termo de um regime sem facultar elementos suplementares sobre o calendário de eliminação dos benefícios efetivamente concedidos ao abrigo do mesmo ou sobre outros eventuais regimes de substituição não é suficiente. No âmbito deste regime, um benefício fiscal (ou seja, um crédito fiscal) obtido num determinado ano pode efetivamente ser utilizado num outro exercício fiscal, pelo que os benefícios podem ser prolongados para além do seu período de vigência, mesmo que o regime tenha entretanto terminado. De facto, revelou-se que outros regimes revogados tinham continuado a conferir benefícios durante alguns anos após a sua data oficial de conclusão. É também possível que montantes de benefício anormalmente elevados sejam repartidos no tempo. Na ausência de informações do Governo da RPC neste contexto, a Comissão baseou as suas conclusões nas informações que constam do dossier (neste caso a denúncia), em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
d) Conclusões do inquérito
(250)
Este regime constitui uma subvenção porque concede uma contribuição financeira sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, do regulamento de base. Este regime concede uma vantagem aos beneficiários num montante equivalente ao da poupança fiscal na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base. Trata-se de uma subvenção específica na aceção do artigo 4.o, n.o 4, alínea b), do regulamento de base, uma vez que está subordinada à utilização preferencial de produtos nacionais em detrimento dos produtos importados.
e) Cálculo do montante da subvenção
(251)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Como este regime não foi ainda examinado pelas instituições da União no âmbito de um processo antissubvenções, e na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, a fonte de informação mais adequada para a determinação do benefício para os produtores-exportadores foi uma decisão comparável das autoridades dos EUA. Ao basear os montantes de subvenção nas conclusões de outros inquéritos, o presente regulamento tem em conta, designadamente, se houve quaisquer alterações significativas ao regime em causa e se o montante da subvenção diminuiu ao longo do tempo. Convém assinalar que, de um modo geral, o montante das subvenções recorrentes não costuma diminuir desta forma. Na ausência de quaisquer destas alterações ou diminuições do montante da subvenção, a taxa inicial do inquérito é utilizada como montante da subvenção no caso vertente.
(252)
A taxa de subvenção assim estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,38 %, que é a taxa do direito aplicável a este regime, tal como estabelecida no Memorando de Decisão dos EUA, de 17 de novembro de 2008, relativo aos tubos para condutas de secção circular, de aço-carbono (página 26) (Registo Federal /vol. 73, n.o 227, página 70961/ 24 de novembro de 2008). No que diz respeito ao inquérito realizado pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes fiscais é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (66).
3.3.5.2. Políticas fiscais preferenciais para empresas reconhecidas como empresas de alta e nova tecnologia
a) Descrição
(253)
Este regime permite que uma empresa que solicite o certificado de empresa de alta e nova tecnologia beneficie de uma taxa reduzida do imposto sobre o rendimento de 15 %, em comparação com a taxa normal de 25 %. Tanto a União, no seu inquérito relativo ao papel fino revestido, como as autoridades dos EUA (67) consideraram que este programa é passível de medidas de compensação.
b) Base jurídica
(254)
Este regime tem por base jurídica o artigo 28.o da Lei relativa ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas da RPC (n.o 63, promulgada em 16 de março de 2007) bem como as Medidas administrativas para a determinação de empresas de alta e nova tecnologia e o Aviso da administração fiscal estatal referente ao imposto sobre o rendimento das empresas de alta e nova tecnologia (Guo Shui Han [2008] n.o 985).
c) Não-colaboração
(255)
Na sua resposta, o Governo da RPC afirmou que nenhuma das empresas incluídas na amostra recorrera a este regime durante o PI e remeteu para as respostas dos produtores incluídos na amostra para informações relativas a eventuais vantagens recebidas ao abrigo do regime. A Comissão remete para a sua argumentação relativamente ao pedido formulado junto Governo da RPC para que prestasse informações completas que não se cingissem aos exportadores incluídos na amostra (considerandos 34 e 35). Por conseguinte, a Comissão baseia as suas conclusões sobre este regime nas informações disponíveis que constam do dossier (conclusões relativas ao papel fino revestido e a denúncia no presente caso), em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
d) Conclusões do inquérito
(256)
Este regime constitui uma subvenção porque concede uma contribuição financeira sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, do regulamento de base. A vantagem para os beneficiários é equivalente à poupança fiscal obtida através do regime, na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base. Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, porque está reservado apenas a determinadas empresas e indústrias classificadas como incentivadas, designadamente, as que operam no setor do aço. Além disso, nem a legislação nem a autoridade que concede a autorização estabeleceram critérios objetivos de elegibilidade do regime, nem esta é automática nos termos do artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base.
e) Cálculo do montante da subvenção
(257)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante total do imposto a pagar, segundo a taxa normal, após a dedução do montante que foi pago com a taxa preferencial reduzida. Não dispondo de informação para avaliar esta vantagem, e tendo em conta que este regime foi já examinado pelas instituições da União no âmbito de um processo antissubvenções anterior, a fonte de informação mais adequada para determinar as vantagens concedidas aos produtores-exportadores foi a avaliação efetuada sobre este regime no Regulamento de Execução (UE) n. o 452/2011 do Conselho, de 6 de maio de 2011, que institui um direito antissubvenção definitivo sobre as importações de papel fino revestido originário da República Popular da China (68), com os devidos ajustamentos, se necessário, tal como referido no considerando 252.
(258)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,9 %, correspondendo à média aritmética das taxas estabelecidas para este regime no regulamento mencionado no considerando anterior.
3.3.5.3. Desagravamentos respeitantes ao imposto sobre o rendimento para empresas que se comprometam a utilizar os recursos de forma integral ("matérias-primas especiais")
a) Descrição
(259)
Este regime fiscal dá às empresas que utilizam as matérias enumeradas no catálogo de desagravamentos respeitantes ao imposto sobre o rendimento para empresas que se comprometam a utilizar os recursos de forma integral e que fabricam os produtos enumerados no mesmo catálogo a possibilidade de incluir no rendimento total o rendimento que daí obtêm à taxa reduzida de 90 %. Por conseguinte, ao calcular o imposto sobre o rendimento, estas empresas podem deduzir 10 % do rendimento. Esta isenção é concedida durante cinco anos.
b) Base jurídica
(260)
As bases jurídicas deste regime são o artigo 33.o da Lei relativa ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas da RPC, o artigo 99.o do regulamento sobre a aplicação da lei relativa ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas da RPC, do Conselho de Estado da RPC, e o Catálogo de desagravamentos respeitantes ao imposto sobre o rendimento para empresas que se comprometam a utilizar os recursos de forma integral.
c) Não-colaboração
(261)
O Governo da RPC declarou que nenhuma das empresas incluídas na amostra recorrera a este regime durante o PI e remeteu para as respostas dos produtores incluídos na amostra para informações relativas a eventuais vantagens recebidas ao abrigo do regime. A Comissão remete para a sua argumentação relativamente ao pedido formulado junto Governo da RPC para que prestasse informações completas que não se cingissem aos exportadores incluídos na amostra (considerandos 34 e 35). Por conseguinte, a Comissão baseia as suas conclusões sobre este regime nas informações disponíveis que constam do dossier (nomeadamente, a denúncia), em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
d) Conclusões do inquérito
(262)
Este regime constitui uma subvenção porque concede uma contribuição financeira sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, do regulamento de base. Este regime concede uma vantagem aos beneficiários num montante equivalente ao da poupança fiscal na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base. Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, porque está reservado apenas a determinadas empresas que utilizam como matérias-primas os recursos enumerados no Catálogo de desagravamentos supramencionado para efeitos do fabrico dos produtos enunciados nesse catálogo.
e) Cálculo do montante da subvenção
(263)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante total do imposto a pagar, segundo a taxa normal, após a dedução do montante que foi pago com a taxa preferencial reduzida. Não dispondo de outras informações para avaliar esta vantagem, a Comissão baseou as suas conclusões nas informações contidas na denúncia. Em conformidade com o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, o montante da subvenção assim calculado foi repartido pelo volume de negócios total dos beneficiários durante o PI, considerado um denominador adequado, dado que a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(264)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,01 %.
3.3.5.4. Crédito de imposto relativo à compra de equipamentos especiais
a) Descrição
(265)
Este regime permite que uma empresa abata 10 % dos custos de aquisição de equipamento especial utilizado para efeitos de proteção do ambiente, poupança de água e energia e segurança da produção no imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas a pagar no ano da aquisição. A parte remanescente dos 10 % do montante investido pode ser transportada para os cinco anos seguintes.
b) Base jurídica
(266)
As bases jurídicas deste regime são o artigo 34.o da Lei relativa ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas da RPC e o artigo 100.o do regulamento respeitante à aplicação da lei relativa ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas da RPC, do Conselho de Estado da RPC.
c) Não-colaboração
(267)
Na sua resposta, o Governo da RPC afirmou que nenhuma das empresas incluídas na amostra recorrera a este regime durante o PI e remeteu para as respostas dos produtores incluídos na amostra para informações relativas a eventuais vantagens recebidas ao abrigo do regime. A Comissão remete para a sua argumentação relativamente ao pedido formulado junto Governo da RPC para que prestasse informações completas que não se cingissem aos exportadores incluídos na amostra (considerandos 34 e 35). Por conseguinte, a Comissão baseia as suas conclusões sobre este regime nas informações disponíveis, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
d) Conclusões do inquérito
(268)
Este regime constitui uma subvenção porque concede uma contribuição financeira sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, do regulamento de base. Este regime concede uma vantagem aos beneficiários num montante equivalente ao da poupança fiscal na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base.
(269)
No que respeita à especificidade deste regime, a Comissão entende que as informações constantes do dossier são insuficientes para extrair novas conclusões e, por conseguinte, para estabelecer conclusões definitivas quanto à especificidade do regime. Consequentemente, a Comissão não pôde prosseguir a sua avaliação do regime.
3.3.5.5. Tratamento fiscal preferencial para as empresas da região do Nordeste
a) Descrição
(270)
Este regime dá às empresas estabelecidas na região do nordeste (incluindo Liaoning, Jilin, e as províncias de Heilongjiang, e o município de Dalian) a possibilidade de, em primeiro lugar, reduzir a duração da amortização dos ativos imobilizados até 40 % para efeitos fiscais, aumentando desta forma o montante anual da amortização que pode ser deduzida do imposto sobre o rendimento e, em segundo lugar, reduzir o período de amortização dos ativos incorpóreos até 40 % para efeitos fiscais, obtendo assim uma maior dedução anual. Em conformidade com um documento publicado pelo Ministério das Finanças e a administração fiscal nacional, as empresas contribuintes de determinados setores específicos, entre os quais o setor metalúrgico, podem igualmente beneficiar de outras vantagens em matéria de IVA, imposto sobre a utilização de recursos e imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas, relativamente à aquisição de ativos imobilizados.
b) Base jurídica
(271)
Este regime tem por base jurídica as Políticas preferenciais relativas ao imposto sobre o rendimento das empresas para a revitalização das empresas da antiga base industrial do nordeste (Caishui, n.o 153, 20 de setembro de 2004) e o Aviso do Ministério das Finanças e da administração fiscal nacional sobre a depreciação de ativos e as modalidades de aplicação da política de amortização na antiga base industrial do nordeste (Caishui, n.o 17, 2 de fevereiro de 2005). O Governo da RPC facultou a base jurídica que faz prova do termo do regime em 1 de janeiro de 2008, designadamente, o Aviso do Ministério das Finanças e da administração fiscal nacional sobre várias políticas preferenciais relativas ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas (n.o 1 [2008]).
c) Não-colaboração
(272)
Para além de facultar as bases jurídicas supramencionadas atestando o fim do regime, o Governo da RPC limitou-se a remeter para as respostas dos produtores incluídos na amostra para informações relativas às vantagens que possam ter sido recebidas ao abrigo deste regime. A Comissão remete para a sua argumentação relativamente ao pedido formulado junto Governo da RPC para que prestasse informações completas que não se cingissem aos exportadores incluídos na amostra (considerandos 34-35). Além disso, a Comissão assinala que, atendendo a que este regime prevê subvenções associadas à aquisição de ativos imobilizados que podem ser amortizados ao longo de vários anos e o Governo da RPC não facultou quaisquer dados pormenorizados sobre o calendário de eliminação das vantagens ao abrigo do regime ou sobre as vantagens pendentes que ainda não foram integralmente amortizadas, a Comissão decidiu basear as suas conclusões sobre este regime nas informações disponíveis que constam do dossier (neste caso a denúncia e as conclusões pertinentes dos EUA), em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
d) Conclusões do inquérito
(273)
Este regime concede uma contribuição financeira sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, do regulamento de base. A vantagem conferida em conformidade com o artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base corresponde ao montante da poupança fiscal gerado para as empresas elegíveis pela dedução das despesas das amortizações aceleradas relacionadas com a aquisição dos ativos imobilizados. Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, porque está reservado a empresas estabelecidas numa região geográfica determinada, designadamente, a região nordeste.
e) Cálculo do montante da subvenção
(274)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos da vantagem conferida aos beneficiários, como constatada durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como a diferença entre o montante do imposto que teria sido pago durante o PI ao abrigo do calendário de amortização normal para os ativos em causa e o montante efetivamente pago ao abrigo da amortização acelerada. Como este regime não foi ainda examinado pelas instituições da União no âmbito de um processo antissubvenções, e na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, a fonte de informação mais adequada para a determinação da vantagem para os produtores-exportadores foi uma decisão comparável (com base nas características semelhantes do regime (69)) das autoridades dos EUA. Tal como se assinala no considerando 252, ao basear os montantes de subvenção nas conclusões de outros inquéritos, o presente regulamento tem em conta, designadamente, se houve quaisquer alterações significativas ao regime em causa e se o montante da subvenção diminuiu ao longo do tempo. Convém assinalar que, de um modo geral, o montante das subvenções recorrentes não costuma diminuir desta forma. Na ausência de quaisquer destas alterações ou diminuições do montante da subvenção, a taxa inicial do inquérito em questão é utilizada como montante da subvenção no caso vertente.
(275)
A taxa de subvenção assim estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,08 %, que é a taxa do direito aplicável ao "regime de isenções de imposto sobre o rendimento para investidores em regiões geográficas determinadas em Liaoning", tal como estabelecida no Memorando de Decisão dos EUA, de 3 de junho de 2010, relativo às grelhas de cobertura (página 25) (Registo Federal /vol. 75, n.o 111, página 32902/ 10 de junho de 2010). No que diz respeito ao inquérito realizado pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes fiscais é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (70).
3.3.5.6. Isenções de imposto sobre o rendimento para investimento na inovação tecnológica a nível nacional
a) Base jurídica
(276)
Este regime tem por base jurídica o diploma Auditoria ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas - gestão do crédito respeitante ao investimento para a transformação tecnológica do equipamento nacional - adotada pela administração fiscal nacional, n.o 13 de 17 de janeiro de 2000, e o aviso relativo à promulgação e circulação de medidas para a administração de projetos fundamentais de renovação tecnológica.
b) Conclusões do inquérito
(277)
O Governo da RPC respondeu que, em 1 de janeiro de 2008, o Aviso da administração fiscal nacional que revoga a aplicação da política de isenção e dedução do imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas no que respeita aos investimentos das empresas na compra de equipamentos de fabrico nacional, n.o 52 [2008] da administração fiscal nacional, pôs fim ao regime. Dado que este regime prevê vantagens fiscais recorrentes que terminaram em 2008 e não há elementos de prova relativos a vantagens remanescentes cuja amortização tenha continuado no PI, a Comissão conclui que este regime não é passível de medidas de compensação.
3.3.5.7. Diversos descontos fiscais locais
a) Descrição
(278)
A denúncia enumera uma série de descontos fiscais disponíveis em várias províncias (por exemplo, Shandong, Município de Chongqing, Região de Guangxi Zhuang, regiões centrais e ocidentais), sob a forma de taxa reduzida (15 %) do imposto das pessoas coletivas, em comparação com a taxa de 25 % normalmente aplicada.
b) Base jurídica
(279)
A denúncia indica a base jurídica do desconto fiscal de Shandong, nomeadamente, Redução das taxas do imposto sobre o rendimento em função da situação geográfica (Províncias de Zheijang e Shandong): lei da RPC relativa ao imposto sobre o rendimento aplicável às empresas com investimentos no estrangeiro e a empresas estrangeiras, artigo 7.o, adotada em 9 de abril de 1991, n.o 45.
c) Não-colaboração
(280)
O Governo da RPC limitou-se a declarar que nenhuma das empresas incluídas na amostra recorrera a este regime durante o PI e remeteu para as respostas destas para informações relativas às eventuais vantagens de que pudessem ter beneficiado. Para além da sua argumentação quanto à obrigação do Governo da RPC de facultar informações completas (ver os considerandos 34 e 35), a Comissão assinala que pelo menos uma das taxas de imposto reduzidas enumeradas nesta secção favoreceu um dos exportadores que colaboraram no inquérito (ver o considerando 231 e seguintes). Por conseguinte, para a avaliação deste regime, a Comissão recorreu às informações disponíveis que constam do dossier (neste caso, a denúncia e as conclusões pertinentes dos EUA), em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
d) Conclusões do inquérito
(281)
Este regime constitui uma subvenção sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, do regulamento de base. Esta vantagem recorrente equivale ao montante da poupança fiscal obtida através da taxa reduzida do imposto das pessoas coletivas, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base. O regime em causa é específico porque está reservado a empresas estabelecidas numa região geográfica determinada, na aceção do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base.
e) Cálculo do montante da subvenção
(282)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante total do imposto a pagar, segundo a taxa normal, após a dedução do montante que foi pago com a taxa preferencial reduzida. Como este regime não foi ainda examinado pelas instituições da União no âmbito de um processo antissubvenções, e na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, a fonte de informação mais adequada para a determinação do benefício para os produtores-exportadores foi uma decisão comparável (com base nas características semelhantes do regime) das autoridades dos EUA. Tal como já mencionado, ao basear os montantes de subvenção nas conclusões de outros inquéritos, o presente regulamento tem em conta, designadamente, se houve quaisquer alterações significativas ao regime em causa e se o montante da subvenção diminuiu ao longo do tempo. Convém assinalar que, de um modo geral, o montante das subvenções recorrentes não costuma diminuir desta forma. Na ausência de quaisquer destas alterações ou diminuições do montante da subvenção, a taxa inicial do inquérito em questão é utilizada como montante da subvenção no caso vertente.
(283)
A taxa de subvenção assim estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,66 %, que é a taxa do direito aplicável ao regime de redução das taxas do imposto sobre o rendimento em função da situação geográfica, tal como estabelecida no Memorando de Decisão dos EUA, de 12 de junho de 2009, relativo a determinados reboques corta-relva e certas partes dos mesmos (página 11) (Registo Federal /vol. 74, n.o 117, página 29180/ 19 de junho de 2009). No que diz respeito ao inquérito realizado pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes fiscais é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (71).
3.3.5.8. Isenção de dividendos entre empresas residentes qualificadas
a) Descrição
(284)
Este regime consiste num tratamento fiscal privilegiado para empresas residentes chinesas que são acionistas noutras empresas residentes chinesas, concedido sob a forma de isenção do imposto sobre o rendimento de determinados dividendos, bónus e outras receitas provenientes de participações de capital para as empresas-mãe residentes. A União aplicou medidas de compensação a este regime no processo antissubvenções relativo ao papel fino revestido (72).
b) Base jurídica
(285)
Este regime tem por base jurídica o artigo 26.o da lei relativa ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas da RPC, o artigo 83.o do regulamento sobre a aplicação da lei relativa ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas da RPC e o decreto n.o 512 do Conselho de Estado, promulgado em 6 de dezembro de 2007.
c) Não-colaboração
(286)
Na sua resposta, o Governo da RPC afirmou que nenhuma das empresas incluídas na amostra recorrera a este regime durante o PI e remeteu para as respostas dos produtores incluídos na amostra para informações relativas a eventuais vantagens recebidas ao abrigo do regime. A Comissão remete para a sua argumentação relativamente ao pedido formulado junto Governo da RPC para que prestasse informações completas (considerandos 34 e 35). Por conseguinte, a Comissão decidiu basear as suas conclusões sobre este regime nas informações disponíveis que constam do dossier em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base, nomeadamente as conclusões constantes da decisão relativa ao papel fino revestido.
d) Conclusões do inquérito
(287)
Este regime constitui uma subvenção sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, do regulamento de base. Esta vantagem é equivalente ao montante da poupança fiscal gerada pela isenção de imposto sobre dividendos, bónus e outras receitas provenientes de participações de capital das empresas residentes chinesas, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base. Considera-se que o regime em causa constitui de jure uma subvenção de caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, uma vez que a legislação que rege a ação da autoridade que concede a autorização limita o acesso a este regime apenas a empresas residentes na China que recebam rendimento sob a forma de dividendos provenientes de outras empresas residentes, por oposição às empresas que investem em empresas não residentes. O regime é igualmente específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base, uma vez que é reservado exclusivamente a setores e projetos importantes incentivados pelo Estado, tais como a indústria siderúrgica (ver, por exemplo, o considerando 182), e não existem critérios objetivos de elegibilidade nem provas irrefutáveis que permitam concluir que a elegibilidade é automática.
e) Cálculo do montante da subvenção
(288)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante total do imposto a pagar com a inclusão dos rendimentos sob a forma de dividendos provenientes de outras empresas residentes na China, após a dedução do montante que foi efetivamente pago com a isenção fiscal sobre os dividendos. Não dispondo de informação para avaliar esta vantagem, e tendo em conta que este regime foi já examinado pelas instituições da União no âmbito de um processo antissubvenções anterior, a fonte de informação mais adequada para determinar as vantagens concedidas aos produtores-exportadores foi a avaliação efetuada sobre este regime no processo relativo ao papel fino revestido originário da República Popular da China, com os devidos ajustamentos, se necessário, tal como referido no considerando 252.
(289)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,77 %, correspondendo à média aritmética das taxas estabelecidas para este regime no processo relativo ao papel fino revestido.
3.3.5.9. Tratamento fiscal preferencial para as sociedades de investimento estrangeiro (SIE)
(290)
A denúncia enumera os seguintes regimes de tratamento fiscal preferencial para SIE:
-
Programa "Dois anos de isenção/três anos a uma taxa de 50 %" para as SIE produtivas"
-
Programas locais de isenção e redução de imposto sobre o rendimento para as SIE produtivas
-
Crédito de imposto sobre o rendimento para as SIE que compram equipamentos de fabrico nacional
-
Subvenções do imposto sobre o rendimento para as SIE em função da situação geográfica
(291)
O Governo da RPC apresentou as bases jurídicas pertinentes como prova de que os regimes em causa relativos às SIE tinham sido revogados com a adoção, em 16 de março de 2007, da lei relativa ao imposto sobre o rendimento de 2008, na 5.a sessão do 10.o Congresso Nacional do Povo da República Popular da China, nomeadamente:
-
Aviso do Conselho de Estado sobre a aplicação das políticas preferenciais transitórias relativas ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas n.o 39 [2007] do Conselho de Estado;
-
Aviso da administração fiscal nacional que revoga a aplicação da política de isenção e dedução do imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas no que respeita aos investimentos das empresas na compra de equipamentos de fabrico nacional, n.o 52 [2008] da administração fiscal nacional.
(292)
Estas disposições atestam que as vantagens em matéria de imposto sobre o rendimento concedidas às SIE foram eliminadas progressivamente até ao final de 2011. O Governo da RPC afirmou também que não estão em vigor regimes de substituição para as SIE, as quais são atualmente objeto do tratamento fiscal aplicável às restantes empresas contribuintes. A Comissão assinala que estes regimes de tratamento fiscal preferencial para SIE são ainda passíveis de medidas de compensação, porque os produtores de ARO podem ainda ter usufruído das vantagens restantes, pelo menos durante parte do PI até ao final de 2011, e não se pode excluir a possibilidade de criação de um programa de substituição para as SIE a partir de 2012. Não obstante, a Comissão decidiu não prosseguir a avaliação em virtude da necessidade de reduzir os encargos administrativos para todas as partes em causa, e tendo igualmente em conta que não só o período de eliminação progressiva se aproxima do fim com também não há indícios de um eventual regime de substituição.
3.3.6. PROGRAMAS EM MATÉRIA DE IMPOSTOS INDIRETOS E DIREITOS ADUANEIROS DE IMPORTAÇÃO
3.3.6.1. Isenções de direitos de importação e de IVA para SIE e determinadas empresas nacionais que utilizam equipamento importado em indústrias incentivadas
a) Descrição
(293)
Este regime concede isenções de IVA e de direitos de importação para SIE e determinadas empresas nacionais para efeitos da importação de bens de equipamento utilizados na produção. Para poder beneficiar da isenção, o equipamento não pode fazer parte de uma lista de equipamentos não elegíveis e a empresa requerente deve obter um certificado de "projeto incentivado pelo Estado" junto das autoridades chinesas ou da NDRC, em conformidade com a legislação aplicável em matéria de investimento, fiscalidade e alfândegas. A UE aplicou medidas de compensação a este regime no processo antissubvenções relativo ao papel fino revestido (73).
b) Base jurídica
(294)
O regime tem por bases jurídicas a circular Guo Fa n.o 37/1997 do Conselho de Estado sobre a adaptação dos regimes fiscais aplicáveis às importações de equipamento, a comunicação do Ministério das Finanças, da administração geral das alfândegas e da administração fiscal nacional [2008] n.o 43, o aviso da NDRC sobre questões relativas à gestão da carta de confirmação sobre projetos nacionais ou financiados pelo estrangeiro, cujo desenvolvimento é incentivado pelo Estado, n.o 316 2006, de 22 de fevereiro de 2006, e o catálogo dos artigos de importação em relação aos quais as SIE e as empresas nacionais não beneficiam de isenção de direitos (2008).
c) Não-colaboração
(295)
O Governo da RPC alegou que nenhuma das empresas incluídas na amostra beneficiara deste regime durante o PI e remeteu para as respostas dos produtores incluídos na amostra para informações relativas a eventuais vantagens recebidas ao abrigo do regime. A Comissão remete para a sua argumentação relativamente ao pedido formulado junto do Governo da RPC para que prestasse informações completas (considerandos 34 e seguintes) e, por conseguinte, irá basear as suas conclusões sobre este regime nas informações disponíveis que constam do dossier, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base, nomeadamente as suas conclusões no processo relativo ao papel fino revestido.
d) Conclusões do inquérito
(296)
Este regime constitui uma subvenção sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, porque as SIE e outras empresas nacionais elegíveis ficam isentas do pagamento de IVA e/ou de taxas que seriam exigíveis se não obtivessem o certificado de "projeto incentivado pelo Estado" junto da NDRC. Por conseguinte, o regime confere uma vantagem às empresas beneficiárias, na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base. Considera-se que o regime em causa constitui uma subvenção de caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, uma vez que a legislação que rege a ação da autoridade que concede a autorização limita o acesso a este regime a empresas que investem ao abrigo de categorias comerciais específicas definidas de forma circunstanciada pela legislação e obtêm o certificado de "projeto incentivado pelo Estado". Além disso, não foram adotados critérios objetivos de elegibilidade e não existem provas irrefutáveis que permitam concluir que a elegibilidade é automática, nos termos do artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base.
e) Cálculo do montante da subvenção
(297)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante da isenção do IVA e dos direitos aduaneiros sobre o equipamento importado. Não dispondo de informação para avaliar esta vantagem, e tendo em conta que este regime foi já examinado pela União no âmbito de um processo antissubvenções anterior, a fonte de informação mais adequada para determinar as vantagens concedidas aos produtores-exportadores foi a avaliação efetuada sobre este regime no processo relativo ao papel fino revestido, com os devidos ajustamentos, se necessário, tal como referido no considerando 252.
(298)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,89 %, correspondendo à média aritmética das taxas estabelecidas para este regime no inquérito relativo ao papel fino revestido.
3.3.6.2. Reembolsos do IVA a SIE que compram equipamento de fabrico nacional
a) Descrição
(299)
Este regime proporciona vantagens sob a forma de reembolsos do IVA pago na compra de equipamentos produzidos no país por SIE. O equipamento não pode ser abrangido pelo catálogo das não isenções e o valor do equipamento não pode exceder o limite de investimento total numa SIE, em conformidade com as "medidas administrativas provisórias sobre a aquisição de equipamentos produzidos no país". Este regime foi objeto de medidas de compensação aplicadas respetivamente pela União no processo antissubvenções relativo ao papel fino revestido (74) e pelas autoridades dos EUA num processo em matéria de direitos de compensação respeitante ao papel de pasta mecânica revestido originário da RPC (75).
b) Base jurídica
(300)
Este regime tem por bases jurídicas a circular da administração fiscal nacional que promulga medidas provisórias relativas à gestão do reembolso do imposto sobre a aquisição de equipamentos de fabrico nacional por sociedades de investimento estrangeiro, n.o 171, de 1999, 20.9.1999, e o aviso do Ministério das Finanças e da administração fiscal nacional que revoga a aplicação da política de reembolso de impostos a empresas com financiamento estrangeiro sobre a aquisição de equipamentos de fabrico nacional, n.o 176 [2008] do Ministério das Finanças.
c) Não-colaboração
(301)
O Governo da RPC alegou que este regime fora revogado pelo Aviso n.o 176 [2008] supramencionado a partir de 1 de janeiro de 2009. A Comissão solicitou ao Governo da RPC que facultasse informações sobre o termo efetivo das vantagens, que deveriam ser repartidas ao longo de um período mais alargado, dado que o regime diz respeito à aquisição de ativos fabricados a nível nacional. O Governo da RPC limitou-se a remeter para as respostas dos produtores incluídos na amostra para informações relativas a eventuais vantagens recebidas ao abrigo deste regime. A Comissão remete para a sua argumentação relativamente ao pedido formulado junto Governo da RPC para que prestasse informações completas (considerando 34 e seguintes). A Comissão assinala ainda que o Aviso n.o 176 prevê um período transitório até 30 de junho de 2009 para a aquisição de ativos imobilizados elegíveis e a formulação do pedido de concessão das vantagens. Uma vez que o Governo da RPC não facultou quaisquer informações sobre o calendário de eliminação progressiva das vantagens e atendendo a que estas, estando associadas a ativos imobilizados, podem ser concedidas ao longo do tempo e prosseguir durante o PI, a Comissão baseou as suas conclusões sobre este regime nas informações disponíveis, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base, nomeadamente as suas conclusões no processo relativo ao papel fino revestido.
d) Conclusões do inquérito
(302)
Este regime constitui uma subvenção sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, e confere uma vantagem às empresas beneficiárias, na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base. Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, uma vez que a legislação que rege a ação da autoridade que concede a autorização limita o acesso a este regime a determinadas empresas (as SIE) para a aquisição de equipamento que não seja abrangido pelo catálogo das não isenções. Além disso, nada indica que não exista especificidade na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base, porque não há critérios objetivos de elegibilidade nem existem provas irrefutáveis que permitam concluir que a elegibilidade é automática. Ademais, o regime é considerado específico na aceção do artigo 4.o, n.o 4, alínea b), do regulamento de base, uma vez que a subvenção está subordinada à utilização preferencial de produtos nacionais em detrimento dos produtos importados.
e) Cálculo do montante da subvenção
(303)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante do IVA reembolsado na compra de equipamentos produzidos no país. Não dispondo de informação para avaliar esta vantagem, e tendo em conta que este regime foi já examinado pela União no âmbito de um processo antissubvenções anterior, a fonte de informação mais adequada para determinar as vantagens concedidas aos produtores-exportadores foi a avaliação efetuada sobre este regime no processo relativo ao papel fino revestido, com os devidos ajustamentos, se necessário, tal como referido no considerando 252.
(304)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,04 %, correspondendo à média aritmética das taxas estabelecidas para este regime no processo relativo ao papel fino revestido.
3.3.6.3. Dedução do IVA sobre os ativos fixos da região central
a) Descrição
(305)
Este regime abrange os contribuintes de IVA ativos sobretudo em determinadas indústrias classificadas, incluindo a indústria metalúrgica. O regime prevê que os contribuintes de IVA elegíveis estabelecidos em 26 cidades das antigas bases industriais da região central que investem em determinados ativos imobilizados possam deduzir do montante total de IVA a pagar o montante do IVA suportado na aquisição dos ativos imobilizados.
b) Base jurídica
(306)
Este regime tem por bases jurídicas o aviso do Ministério das Finanças e da administração fiscal nacional que publica as medidas provisórias relativas ao alargamento do âmbito da compensação do imposto sobre o valor acrescentado na região central, n.o 75, 2007, e o aviso do Ministério das Finanças e da administração fiscal nacional respeitante a diversas questões relacionadas com a aplicação nacional da reforma em matéria de imposto sobre o valor acrescentado, n.o 170 [2008], do Ministério das Finanças.
c) Não-colaboração
(307)
O Governo da RPC alegou que, em virtude do aviso n.o 170, [2008] este regime terminou deixou de vigorar em 1 de janeiro de 2009 e remeteu para as respostas dos produtores incluídos na amostra para informações relativas a eventuais vantagens recebidas ao abrigo deste regime. A Comissão remete para a sua argumentação relativamente ao pedido formulado junto Governo da RPC para que prestasse informações completas (considerando 34 e seguintes). A Comissão assinala que o aviso n.o 170 não refere que as vantagens em matéria de IVA para as empresas estabelecidas na região central terminam no final de 2008 e podem apenas ser transportadas até janeiro de 2009. No entanto, por estarem associadas a ativos imobilizados, estas vantagens podem ser concedidas ao longo do tempo e prosseguir durante o PI; Além disso, o aviso parece incluir outro sistema preferencial em matéria de IVA para estas empresas estabelecidas na região central, com efeitos a partir de janeiro de 2009, que consiste em taxas equivalentes a 50 % das taxas de IVA aplicáveis. Não dispondo de esclarecimentos do Governo da RPC sobre a eliminação progressiva das vantagens remanescentes ao abrigo deste regime ou sobre as particularidades de um eventual regime de substituição, a Comissão baseia as suas conclusões sobre este regime nas informações disponíveis que constam do dossier, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
d) Conclusões do inquérito
(308)
Este regime constitui uma subvenção sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, e confere uma vantagem às empresas beneficiárias, na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base, equivalente ao montante da poupança de IVA gerado pela dedução na compra dos ativos imobilizados. Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, uma vez que a legislação limita o acesso a determinadas empresas, designadamente, as indústrias que operam nos setores enunciados. O regime tem igualmente caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base, por se limitar a algumas regiões determinadas, neste caso as cidades das antigas bases industriais da região central.
e) Cálculo do montante da subvenção
(309)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. A vantagem conferida aos beneficiários é considerada como o montante da poupança de IVA gerado pela dedução na compra dos ativos imobilizados. Não dispondo de informação para avaliar esta vantagem, e tendo em conta que um regime de IVA comparável foi já examinado no presente processo, a fonte de informação mais adequada para determinar as vantagens concedidas aos produtores-exportadores foi a avaliação efetuada nos considerandos 297 e 298.
(310)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,89 %.
3.3.6.4. Outros privilégios fiscais de Ma'anshan
a) Conclusões do inquérito
(311)
A denúncia enumerou diversos privilégios fiscais de que os produtores de ARO estabelecidos em Ma'anshan e Wuhan usufruíram entre 2008 e 2010, incluindo isenções dos impostos de manutenção urbana e construção e das sobretaxas de educação. A Comissão solicitou ao Governo da RPC que facultasse informações sobre estas vantagens fiscais. Na sua resposta, o Governo da RPC afirmou que a informação solicitada era irrelevante para o inquérito, uma vez que nenhum dos produtores incluídos na amostra estava estabelecido em Ma'anshan. A Comissão remete para o seu esclarecimento de que solicitou ao Governo da RPC que, no que respeita às alegações de subvenção, apresentasse também informações relativas às empresas não incluídas na amostra (considerandos 34 e 35).
(312)
Não dispondo de informações facultadas pelo Governo da RPC, a Comissão conclui que os privilégios fiscais disponíveis em Ma'anshan e Wuhan devem ser considerados uma subvenção sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii. Conferem uma vantagem às empresas beneficiárias, na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base, ao propiciarem uma poupança fiscal equivalente à diferença entre o imposto pago e o montante de imposto que seria normalmente devido na ausência deste regime. Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base, porque está reservado a empresas estabelecidas em determinadas regiões ou municípios de Ma'anshan.
b) Cálculo do montante da subvenção
(313)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Não dispondo de outras informações para avaliar esta vantagem, a Comissão baseou as suas conclusões nas informações contidas na denúncia. Em conformidade com o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, o montante da subvenção assim calculado foi repartido pelo volume de negócios total dos beneficiários durante o PI, considerado um denominador adequado, dado que a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(314)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,08 %.
3.3.7. PROGRAMAS DE SUBVENÇÃO
(315)
Na denúncia, alegou-se que, a partir de 2005 e até há pouco tempo (incluindo 2009), as empresas que produziam o produto em causa beneficiaram de vantagens ao abrigo de diversos programas e subprogramas de subvenção. Não se pode excluir a possibilidade de os pagamentos ao abrigo deste regime estarem ainda em curso ou terem sido efetuados de forma não recorrente em relação a investimentos de capital e, por conseguinte, de existirem ainda vantagens em curso que não foram integralmente amortizadas no período de 15 anos selecionado para o efeito. Solicitou-se ao Governo da RPC que facultasse informações sobre estes regimes, não tendo este fornecido respostas satisfatórias sobre os mesmos. Por conseguinte, não dispondo de respostas do Governo da RPC sobre qualquer um destes aspetos, a Comissão baseia as suas conclusões nos melhores dados disponíveis, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
3.3.7.1. Programa "Marca de topo da China a nível mundial" (China World Top Brand)
a) Base jurídica
(316)
As bases jurídicas deste regime, tal como constam da denúncia, são as seguintes:
-
Circular relativa à realização da avaliação dos produtos com vista ao seu reconhecimento como marca de topo da China a nível mundial (China World Top Brand), GZJH [2005] n.o 95;
-
Comunicação n.o 5, 2005, do Comité de Promoção da China para a estratégia de marca de topo que promulga a lista de produtos chineses de marca de topo;
-
Circular sobre a aplicação das marcas de topo da China a nível mundial em 2006, ZJZH [2006] n.o 11;
-
Comunicação n.o 6, 2006, do Comité de Promoção da China para a estratégia de marca de topo que promulga a lista de produtos chineses de marca de topo;
-
Comunicação n.o 6, 2007, do Comité de Promoção da China para a estratégia de marca de topo que promulga a lista de produtos chineses de marca de topo;
-
Circular sobre a aplicação das marcas de topo da China a nível mundial em 2008, ZJZH [2008] n.o 23;
-
Medidas para a administração dos produtos chineses de marca de topo publicadas pelo Governo da RPC.
b) Elegibilidade
(317)
Só os produtores que ostentam a designação de "marca de topo da China a nível mundial" podem usufruir das vantagens concedidas ao abrigo deste regime. A denúncia indica vários produtos de aço produzidos pelas empresas siderúrgicas objeto do presente inquérito que foram classificados com esta designação.
c) Conclusões do inquérito
(318)
Devido à falta de colaboração por parte do Governo da RPC, as conclusões baseiam-se nas informações constantes do dossier, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
(319)
Este regime concede contribuições financeiras sob a forma de subvenções, empréstimos a taxas inferiores às do mercado e outros incentivos, os quais constituem uma transferência direta de fundos que confere uma vantagem às empresas beneficiárias, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), e artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base.
(320)
Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, uma vez que a legislação limita o acesso a este regime a determinadas empresas, designadamente as empresas a cujos produtos foi atribuída a designação de "marca de topo da China a nível mundial". Além disso, a autoridade que concede a autorização não estabeleceu critérios objetivos de elegibilidade do regime, nem esta é automática nos termos do artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base.
d) Cálculo do montante da subvenção
(321)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, a fonte de informação mais adequada para a determinação do benefício para os produtores-exportadores foi uma decisão comparável das autoridades dos EUA. Tal como já mencionado, ao basear os montantes de subvenção nas conclusões de outros inquéritos, o presente regulamento tem em conta, designadamente, se houve quaisquer alterações significativas ao regime em causa e se o montante da subvenção diminuiu ao longo do tempo. Convém assinalar que, de um modo geral, o montante das subvenções recorrentes não costuma diminuir desta forma. Na ausência de quaisquer destas alterações ou diminuições do montante da subvenção, a taxa inicial do inquérito em questão é utilizada como montante da subvenção no caso vertente.
(322)
A taxa de subvenção assim estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,13 %, correspondendo à média aritmética das taxas estabelecidas para regimes similares, tal como estabelecido no Memorando de Decisão dos EUA, de 6 de abril de 2009, relativo ao ácido cítrico e a determinados sais de citrato (página n.o 6) (Registo Federal vol. 74 n.o 69, página 16836 / 13 de abril de 2009), o Memorando de Decisão dos EUA, de 14 de maio de 2010 relativo aos cordões de aço para betão pré-esforçado (página n.o 29) (Registo Federal vol. 75, n.o 98, página 28557 / 21 de maio de 2010), o Memorando de Decisão dos EUA, de 28 de maio de 2010 relativo a determinadas grelhas de aço (página n.o 18) (Registo Federal vol. 75, n.o 109, página 32362 / 8 de junho de 2010), o Memorando de Decisão dos EUA, de 28 de março de 2011 relativo às extrusões de alumínio (página n.o 19) (Registo Federal vol. 76, n.o 64, página 18521 / 4 de abril de 2011) e o Memorando de Decisão dos EUA, de 11 de outubro de 2011 relativo aos pavimentos de madeira de camadas múltiplas (página n.o 17) (Registo Federal vol. 76, n.o 201, página 64313 / 18 de outubro de 2011). No que diz respeito aos inquéritos realizados pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes de subvenção é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (76).
3.3.7.2. Programas e subprogramas de marcas reputadas (marcas reputadas de Chongqing, marcas reputadas da província de Hubei, marcas reputadas de Ma'anshan, marcas de topo da província de Shandong, marcas reputadas de Wuhan)
a) Base jurídica
(323)
As bases jurídicas deste regime, tal como indicadas na denúncia relativamente ao subprograma de Shandong, são as seguintes:
-
Aviso sobre a impressão e a distribuição das políticas de 2003 de incentivo e expansão das exportações do comércio externo para Shandong, LWJMJCZ, [2003] n.o 180;
-
Políticas de 2004 destinadas a incentivar o desenvolvimento do comércio externo e da cooperação económica em Shandong, LWJMJCZ, [2003] n.o 1037;
-
Políticas de 2005 destinadas a incentivar o desenvolvimento do comércio externo e da cooperação económica em Shandong;
-
Aviso sobre a impressão e a distribuição das políticas de 2006 destinadas a incentivar o desenvolvimento do comércio externo e da cooperação económica em Shandong, LCQ, [2006] n.o 5;
-
Orçamento do fundo especial para o desenvolvimento de marcas de exportação, Lucaiqizhi, 2008, n.o 75.
b) Elegibilidade
(324)
Este regime confere vantagens aos produtores de produtos com a designação "marca reputada" destinados aos mercados de exportação. A denúncia diz respeito a um conjunto de produtores do produto em causa que beneficiaram deste regime até, pelo menos, 2009.
c) Conclusões do inquérito
(325)
Na denúncia, afirma-se que este regime foi concebido para promover as indústrias avançadas nacionais e incentivar as exportações dos seus produtos para os mercados mundiais. O principal quadro deste regime é estabelecido a nível central, cabendo aos governos provinciais e locais desenvolver os seus próprios regimes de marcas reputadas em conformidade com o regime central, a fim de promover a exportação de produtos locais. Os EUA puseram em causa este programa de subvenção no âmbito da OMC (DS 387). Além disso, as autoridades dos EUA aplicaram medidas de compensação a este regime em diversos processos a que a denúncia faz referência. As vantagens concedidas ao abrigo deste regime foram também objeto de medidas de compensação aplicadas pela Comissão no processo relativo ao papel fino revestido (77).
(326)
O regime relativo às marcas reputadas concede contribuições financeiras sob a forma de empréstimos com juros bonificados, financiamento de I&D e prémios à exportação sob a forma de subvenção pecuniária. Estes incentivos constituem uma transferência direta de fundos que confere uma vantagem às empresas beneficiárias, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), e artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base.
(327)
Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, uma vez que a legislação limita o acesso às empresas que reconhecidamente exportem produtos com a designação de "marcas reputadas". Além disso, tendo em conta a aparente ausência de critérios e condições objetivos para a aplicação deste regime pela autoridade que concede a autorização, há igualmente especificidade na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base. O tratamento preferencial ao abrigo deste programa é também específico ao abrigo do artigo 4.o, n.o 4, alínea a) do regulamento de base, porque as suas vantagens estão subordinadas aos resultados das exportações dos produtos de marca reputada em causa.
d) Cálculo do montante da subvenção
(328)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, recorreu-se como fonte de informação mais adequada para a determinação do benefício para os produtores-exportadores a decisões comparáveis (com base na natureza similar dos regimes) das autoridades dos EUA. Tal como já mencionado, ao basear os montantes de subvenção nas conclusões de outros inquéritos, o presente regulamento tem em conta, designadamente, se houve quaisquer alterações significativas ao regime em causa e se o montante da subvenção diminuiu ao longo do tempo. Convém assinalar que, de um modo geral, o montante das subvenções recorrentes não costuma diminuir desta forma. Na ausência de quaisquer destas alterações ou diminuições do montante da subvenção, a taxa inicial do inquérito em questão é utilizada como montante da subvenção no caso vertente.
(329)
A taxa de subvenção assim estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,13 %, correspondendo à média aritmética das taxas estabelecidas para regimes similares, tal como estabelecido no Memorando de Decisão dos EUA, de 6 de abril de 2009, relativo ao ácido cítrico e a determinados sais de citrato (página n.o 6) (Registo Federal vol. 74 n.o 69, página 16836 / 13 de abril de 2009), o Memorando de Decisão dos EUA, de 14 de maio de 2010 relativo aos cordões de aço para betão pré-esforçado (página n.o 29) (Registo Federal vol. 75, n.o 98, página 28557 / 21 de maio de 2010), o Memorando de Decisão dos EUA, de 28 de maio de 2010 relativo a determinadas grelhas de aço (página n.o 18) (Registo Federal vol. 75, n.o 109, página 32362 / 8 de junho de 2010), o Memorando de Decisão dos EUA, de 28 de março de 2011 relativo às extrusões de alumínio (página n.o 19) (Registo Federal vol. 76, n.o 64, página 18521 / 4 de abril de 2011) e o Memorando de Decisão dos EUA, de 11 de outubro de 2011 relativo aos pavimentos de madeira de camadas múltiplas (página n.o 17) (Registo Federal vol. 76, n.o 201, página 64313 / 18 de outubro de 2011). No que diz respeito aos inquéritos realizados pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes de subvenção é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (78).
3.3.7.3. Fundo estatal para projetos de tecnologias essenciais ("State key technology Project fund")
a) Não-colaboração do Governo da República Popular da China
(330)
Na sua resposta ao questionário, o Governo da RPC referiu apenas que este regime terminara em 2003 e que nenhum dos exportadores incluídos na amostra beneficiara do mesmo. Como o Governo da RPC não forneceu quaisquer elementos de prova que fundamentassem as suas afirmações nem prestou esclarecimentos adicionais, a Comissão analisou este regime à luz dos dados disponíveis, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
b) Base jurídica
(331)
As bases jurídicas deste regime, tal como constam da denúncia, são as seguintes:
-
Circulares do Estado: Guojingmao Touzi n.o 886 de 1999, Guojingmao Touzi n.o 122 de 1999, Guojingmao Touzi n.o 1038 de 1999, Guojingmao Touzi n.o 822 de 2000 e
-
Medidas para a administração do fundo especial de dívida nacional para projetos nacionais de renovação de tecnologias essenciais
c) Elegibilidade
(332)
De acordo com excertos da principal base jurídica incluídos na denúncia, as empresas apoiadas ao abrigo deste regime "são selecionadas entre as empresas públicas gestoras de participações sociais de grandes dimensões de um conjunto de 512 empresas fundamentais, 120 grupos de empresas-piloto e principais empresas da indústria". Dá-se também preferência, em termos geográficos, às empresas localizadas nas antigas bases industriais das regiões nordeste, central e ocidental.
d) Conclusões do inquérito
(333)
Devido à falta de colaboração por parte do Governo da RPC, a Comissão baseou-se nos elementos apresentados e/ou nas outras fontes mencionadas na denúncia (79).
(334)
Na denúncia, refere-se que este regime procurava dar apoio financeiro às empresas elegíveis, a fim de promover: modernização tecnológica em indústrias, empresas e produtos fundamentais; facilitação da adaptação das tecnologias ao progresso; melhoria da estrutura dos produtos; melhoria da qualidade; intensificação da oferta; expansão da procura nacional; desenvolvimento contínuo e saudável da economia do Estado. Segundo a denúncia, o fundo apoiou 47 empresas da indústria siderúrgica relativamente a investimentos num total de 75 mil milhões de CRY. As autoridades dos EUA aplicaram medidas de compensação a este regime em, pelo menos, dois processos.
(335)
Este regime constitui uma subvenção porque concede uma contribuição financeira sob a forma de subvenções para a aquisição de ativos imobilizados, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base, conferindo uma vantagem aos beneficiários. Como a subvenção está associada a ativos imobilizados e é concedida ao longo do tempo, conclui-se, com base nos dados disponíveis, que a vantagem prosseguiu durante o PI.
(336)
Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea a), do regulamento de base, porque o apoio está reservado a determinadas empresas estatais e empresas públicas gestoras de participações sociais de grandes dimensões escolhidas entre um conjunto de 512 empresas fundamentais e 120 grupos de empresas-piloto. Na medida em que o projeto se orienta para empresas estabelecidas em regiões geográficas especificamente determinadas da antiga base industrial das regiões do nordeste, centro e oeste, o regime é também específico na aceção do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base.
e) Cálculo do montante da subvenção
(337)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, a fonte de informação mais adequada para a determinação da vantagem para os produtores-exportadores foi uma decisão comparável das autoridades dos EUA, designadamente, o Memorando de Decisão dos EUA, de 10 de setembro de 2010, relativo a determinados tubos de aço-carbono e aço ligado sem costura, comuns, para condutas, e de alta pressão (página n.o 19) (Registo Federal vol. 75, n.o 182, página 57444/ 21 de setembro de 2010).
(338)
A taxa de subvenção assim estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,01 %, correspondendo à taxa estabelecida para um regime similar na decisão dos EUA mencionada no considerando anterior.
3.3.7.4. Programas de ajuda às despesas jurídicas com processos anti-dumping
a) Não-colaboração do Governo da RPC
(339)
A denúncia faz referência a diversos inquéritos realizados pelas autoridades dos EUA (80) e a Comissão (o processo relativo ao papel fino revestido) que consideraram passíveis de medidas de compensação diversos regimes a nível provincial, ao abrigo dos quais o secretariado financeiro local reembolsava 40 % das despesas jurídicas decorrentes da participação de uma empresa num processo anti-dumping. Como o Governo da RPC optou por não facultar qualquer resposta sobre este regime, limitando-se a afirmar que os exportadores incluídos na amostra não tinham beneficiado do mesmo, a Comissão baseou as suas conclusões nos elementos de prova disponíveis que constam do dossier, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
b) Base jurídica
(340)
Em conformidade com a denúncia e a decisão da Comissão no processo relativo ao papel fino revestido (considerando 193), este regime tem por base jurídica:
-
o regulamento para a aplicação da política de apoio às empresas que participam em inquéritos anti-dumping, antissubvenções e de salvaguarda.
c) Elegibilidade
(341)
Podem beneficiar deste regime as empresas envolvidas em inquéritos anti-dumping que seguem as instruções do Ministério do Comércio e das autoridades provinciais.
d) Conclusões do inquérito
(342)
Este regime constitui uma subvenção porque concede uma contribuição financeira sob a forma de uma transferência direta de fundos, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a, subalínea i), do regulamento de base, a fim de cobrir as despesas jurídicas decorrentes dos processos anti-dumping e confere uma vantagem na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base. Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alíneas a) e c), do regulamento de base porque está reservado a determinadas empresas que são objeto de processos anti-dumping no estrangeiro. Além disso, o regime em causa tem ainda caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base, porque está reservado a certas empresas estabelecidas em regiões geográficas determinadas que são controladas pelas autoridades provinciais responsáveis pela execução do regime.
e) Cálculo do montante da subvenção
(343)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Não dispondo de informação para avaliar esta vantagem, e tendo em conta que este regime foi já examinado pelas instituições da União no âmbito de um processo antissubvenções anterior, a fonte de informação mais adequada para determinar as vantagens concedidas aos produtores-exportadores foi a avaliação efetuada sobre este regime no processo relativo ao papel fino revestido, com os devidos ajustamentos, se necessário, tal como referido no considerando 252.
(344)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,01 % com base nas conclusões do processo relativo ao papel fino revestido (81).
3.3.8. AQUISIÇÃO DE BENS PELOS PODERES PÚBLICOS A PREÇOS SUPERIORES AO ADEQUADO
(345)
A denúncia continha elementos de prova de que o Governo da RPC comprara através das empresas estatais produtos de aço fabricados pelos produtores de ARO. A denúncia remete para as aquisições, pelo Governo da RPC, de vários produtos de aço, entre os quais folhas com revestimento de cor, folhas de aço laminadas a quente, folhas laminadas a frio, chapas médias, aço galvanizado, e muitos outros. A denúncia revelou que o preço de aquisição destes produtos pelas empresas estatais era fixado por referência a diferentes elementos e/ou indicadores, e que se aplicavam limites ou ajustamentos dos preços em função dos diferentes produtos ou quando a operação envolvia partes coligadas.
(346)
Na sua resposta, o Governo da RPC remeteu para a sua argumentação genérica relativa às empresas estatais, na qual alegou que não ficou demonstrado que as empresas estatais que compraram estes produtos de aço eram organismos públicos na aceção do Acordo SMC da OMC e afirmou que não lhe era possível recolher dados específicos sobre estas operações no que diz respeito a entidades desconhecidas. O Governo da RPC afirmou ainda que a denúncia não fez referência a qualquer aquisição de produtos na qual tenham participado os exportadores incluídos na amostra. A Comissão remete para as suas conclusões sobre o estatuto de empresas estatais das entidades que adquiriram ARO e outros produtos de aço (considerandos 49 a 73) e para o pedido formulado junto do Governo da RPC no sentido de facultar informações também no que diz respeito aos exportadores não incluídos na amostra (considerandos 34 e 35). Tendo em conta que o Governo da RPC não apresentou novas informações sobre este regime, a Comissão baseou as suas conclusões nas informações disponíveis que constam do dossier, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
(347)
Na medida em que os preços estão acima dos praticados no mercado e que o Estado confere uma vantagem aos produtores de ARO através das suas empresas estatais adquirentes, este regime é passível de medidas de compensação, nos termos do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea iii), e do artigo 6.o, alínea d), do regulamento de base. Há ainda que ter em consideração que a alegação efetuada na denúncia de que não existe um preço privado fidedigno no mercado em virtude da predominância do setor público no mercado do aço foi confirmada no inquérito, dado que as empresas estatais detêm uma parte predominante do mercado do aço na China, pelo menos no que respeita ao aço laminado a quente e laminado a frio (ver considerandos 76 a 79). Considera-se que o regime em causa tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, do regulamento de base, porque está reservado a entidades selecionadas com participação estatal do setor siderúrgico. Todavia, a complexidade destas operações e dos contratos subjacentes associada à inexistência no dossier dos dados detalhados necessários não permitiram que a Comissão chegasse a uma conclusão definitiva sobre este regime. Por conseguinte, a Comissão decidiu não prosseguir a sua avaliação do regime.
3.3.9. OUTROS PROGRAMAS REGIONAIS
a) Não-colaboração do Governo da RPC
(348)
Na sua resposta, o Governo da RPC afirmou que a informação solicitada pela Comissão era irrelevante para o inquérito, uma vez que nenhum dos produtores incluídos na amostra estava estabelecido nas regiões de aplicação dos programas regionais abordados neste ponto. Atendendo à pertinência desta informação para o inquérito (ver os considerandos 34 e 35), na ausência de uma resposta por parte do Governo da RPC, a Comissão baseia a sua decisão relativa a todos os programas regionais abordados neste ponto nos dados disponíveis constantes do dossier, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
3.3.9.1. Subvenções concedidas à nova área de Binhai em Tianjin e à área de desenvolvimento económico e tecnológico de Tianjin
a) Base jurídica
(349)
A base jurídica do regime de amortização acelerada é a circular do Ministério das Finanças e da administração fiscal nacional relativa às políticas preferenciais conexas relativas ao imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas para apoiar o desenvolvimento e a abertura da nova área de Binhai, em Tianjin.
b) Conclusões do inquérito
(350)
Na denúncia, alegou-se que o regime visa promover a construção da infraestrutura científico-tecnológica na nova área de Binhai em Tianjin (Tianjin Binhai New Area - TBNA) e a área de desenvolvimento económico e tecnológico de Tianjin (Tianjin Economic and Technological Development Area - TETDA) e implementar um sistema de modernização científico-tecnológica bem como competências de serviço. De acordo com a denúncia, no âmbito deste programa foram concedidas vantagens financeiras ao abrigo do fundo de ciência e tecnologia e do regime de amortização acelerada. Estas vantagens estariam reservadas às empresas estabelecidas na jurisdição do comité administrativo da TBNA, entre as quais se incluem empresas que produzem/exportam o produto em causa. A denúncia remeteu para a decisão das autoridades dos EUA no processo relativo à aplicação de medidas de compensação no que respeita a determinados tubos de aço-carbono e aço ligado sem costura, comuns, para condutas, e de alta pressão, que consideraram este regime passível de medidas de compensação (82).
(351)
Na ausência de colaboração por parte do Governo da RPC, a Comissão baseia a sua decisão sobre este regime nas melhores informações disponíveis, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base, constantes da denúncia e da decisão das autoridades dos EUA atrás referida.
(352)
Este regime confere uma vantagem não recorrente às empresas beneficiárias sob a forma de subvenções ao abrigo do fundo de ciência e tecnologia, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a, subalínea i), do regulamento de base (transferência direta de fundos) e sob a forma de receita pública não cobrada, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, do regulamento de base, no que diz respeito ao regime de amortização acelerada.
(353)
Considera-se que as subvenções concedidas ao abrigo do fundo de ciência e tecnologia e do regime de amortização acelerada são específicas na aceção do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base, porque estão reservadas a certas empresas estabelecidas em regiões geográficas determinadas (designadamente, a TBNA ou a TETDA).
c) Cálculo do montante da subvenção
(354)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, a fonte de informação mais adequada para a determinação do benefício para os produtores-exportadores foi uma decisão comparável das autoridades dos EUA, designadamente, o Memorando de Decisão dos EUA, de 10 de setembro de 2010, relativo a determinados tubos de aço-carbono e aço ligado sem costura, comuns, para condutas, e de alta pressão (páginas n.os 20 e 21) (Registo Federal vol. 75, n.o 182, página 57444/ 21 de setembro de 2010). No que diz respeito ao inquérito realizado pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes fiscais e de subvenção é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (83).
(355)
A taxa total de subvenção assim estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,61 %, correspondendo à taxa estabelecida para os regimes em causa na decisão dos EUA mencionada no considerando anterior.
3.3.9.2. Programas relacionados com a região do nordeste
a) Base jurídica
(356)
Este regime tem por base jurídica a circular do Ministério das Finanças e da administração fiscal nacional sobre a impressão e a distribuição dos regulamentos relativos a questões relacionadas com o alargamento do âmbito de aplicação da dedução do IVA às regiões do nordeste, de 14 de setembro de 2004.
b) Conclusões do inquérito
(357)
Na denúncia, alega-se que o Governo da RPC instituiu o programa de revitalização do nordeste em 2003 para relançar a antiga base industrial da cidade de Dalian e as três províncias de Liaoning, Jilin e Heilongjiang, no nordeste, que constituem, desde sempre, o núcleo tradicional da indústria siderúrgica da China. Segundo a denúncia, o Governo da RPC criou um banco especial, o Banco de Revitalização do Nordeste, sob o controlo do Conselho de Estado, destinado a financiar os auxílios à revitalização do antigo núcleo de indústrias pesadas do nordeste.
(358)
Na denúncia, faz-se ainda referência às subvenções concedidas ao abrigo deste regime pelo Banco de Importações-Exportações da China através da sua sucursal em Dalian, num montante total de cinco mil milhões de CRY em créditos à exportação e outros créditos a baixo custo, que propiciaram poupanças no valor de 150 milhões de RMB para as empresas locais desde novembro de 2003. A denúncia acrescenta ainda que os empréstimos foram alargados a empresas que não eram solventes, a fim de aumentar a competitividade das empresas estatais em dificuldades, que beneficiaram de um acesso desmesurado aos recursos financeiros apesar de terem a maior parte dos empréstimos não produtivos do país.
(359)
Dada a não colaboração do Governo da RPC, a Comissão baseia a sua decisão sobre este regime na informação constante da denúncia e do Memorando de Decisão dos EUA, de 17 de novembro de 2008, relativo aos tubos para condutas de secção circular, de aço-carbono (tubos para condutas) (páginas 21 e 22) (Registo Federal, vol. 73, n.o 227, página 70961/ 24 de novembro de 2008), com os devidos ajustamentos, se necessário, tal como referido no considerando 252.
(360)
Este regime confere uma vantagem às empresas beneficiárias sob a forma de: i) subvenções sob a forma de bonificações de juros sobre os créditos à exportação; ii) reembolsos do IVA pago na compra de ativos imobilizados.
(361)
No que diz respeito às i) bonificações de juros sobre os créditos à exportação, a concessão de juros bonificados constitui uma subvenção na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a) subalínea i), do regulamento de base. A decisão dos EUA refere-se a este regime como "fundo de desenvolvimento do comércio externo" e não como "programa de revitalização do nordeste", facto este que é também assinalado na denúncia. O regime é gerido pelas autoridades provinciais de Liaoning (designadamente o Secretariado provincial de Liaoning para o comércio externo e a cooperação económica e o Departamento de assuntos financeiros de Liaoning). Entre os projetos elegíveis contam-se os empreendidos pelas empresas exportadoras, com vista, designadamente, a aumentar a competitividade da sua base de exportação e explorar mercados internacionais. Uma vez que estas subvenções estão dependentes dos resultados das exportações, este regime é específico na aceção do artigo 4.o, n.o 4, do regulamento de base.
(362)
No que diz respeito aos ii) reembolsos do IVA pago na compra de ativos imobilizados, estes constituem uma subvenção sob a forma de receita pública não cobrada pelo Governo da RPC, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, do regulamento de base. Este regime dá aos contribuintes de IVA de determinadas indústrias a possibilidade de deduzir o IVA pago na compra de ativos imobilizados do IVA das vendas de produtos acabados. Esta dedução de IVA está reservada a empresas estabelecidas na região nordeste, pelo que tem especificidade regional, na aceção do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base.
c) Cálculo do montante da subvenção
(363)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, recorreu-se como fonte de informação mais adequada para a determinação do benefício para os produtores-exportadores a uma decisão comparável (com base na natureza similar do regime) das autoridades dos EUA.
(364)
A taxa total de subvenção assim estabelecida para o programa de revitalização do nordeste, durante o PI, para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,18 %, que é a taxa acumulada aplicável às subvenções e aos reembolsos do IVA recebidos ao abrigo do programa "fundo de desenvolvimento do comércio externo", tal como estabelecida no Memorando de Decisão dos EUA, de 17 de novembro de 2008, relativo aos tubos para condutas de secção circular, de aço-carbono (tubos para condutas) (páginas 21 e 22) (Registo Federal /vol. 73, n.o 227, página 70961/ 24 de novembro de 2008). No que diz respeito ao inquérito realizado pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes similares é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (84).
a) Base jurídica
(365)
O regime tem por base jurídica as Medidas provisórias da administração relativas à assistência financeira em matéria de juros no que respeita à exportação de produtos utilizados no fabrico de equipamento e produtos de alta tecnologia da província de Liaoning, instituídas em 16 de dezembro de 2004.
b) Conclusões do inquérito
(366)
Na denúncia, alega-se que este regime faculta assistência às empresas para a expansão das exportações de produtos de alta tecnologia e apoia o desenvolvimento de empresas estabelecidas na província de Liaoning. O Secretariado provincial de Liaoning para o comércio externo e a cooperação económica, o Departamento de assuntos financeiros de Liaoning e a Comissão económica da província de Liaoning são responsáveis pela gestão do regime. As autoridades dos EUA consideraram que este programa é passível de medidas de compensação na decisão supramencionada relativa aos tubos para condutas (ver o considerando 359).
(367)
Este regime concede uma vantagem sob a forma de transferência direta de fundos do Governo da RPC, que são utilizados para pagar os juros dos empréstimos bancários, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base. Entende-se por créditos à exportação os empréstimos a curto prazo contraídos junto de bancos e instituições financeiras não bancárias por empresas que fabricam, na província, produtos de alta tecnologia e produtos utilizados no fabrico de equipamento, por não terem disponíveis os fundos necessários para a produção e a exploração no período entre a declaração de exportação dos produtos e a receção do pagamento. As empresas elegíveis devem ter um valor de exportação anual superior a 1 milhão de dólares dos Estados Unidos e ter exportado produtos classificados no Catálogo de exportação de produtos de alta tecnologia da China ou abrangidos pelo âmbito dos produtos utilizados no fabrico de equipamento. Por conseguinte, este regime é específico ao abrigo do artigo 4.o, n.o 2, do regulamento de base porque está reservado a empresas que preenchem estes critérios. O regime está igualmente dependente dos resultados das exportações, em conformidade com o artigo 4.o, n.o 4, alínea a), do regulamento de base. Trata-se também de um regime que tem especificidade regional nos termos do artigo 4.o, n.o 3, porque está limitado a empresas estabelecidas nesta região geográfica determinada no nordeste da China.
c) Cálculo do montante da subvenção
(368)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, recorreu-se como fonte de informação mais adequada para a determinação do benefício para os produtores-exportadores a uma decisão comparável (com base na natureza similar do regime) das autoridades dos EUA.
(369)
A taxa de subvenção assim estabelecida para o regime considerado, durante o PI, para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,43 %, que é a taxa aplicável ao regime de bonificações de juros sobre os créditos à exportação, tal como estabelecida no Memorando de Decisão dos EUA, de 17 de novembro de 2008, relativo aos tubos para condutas de secção circular, de aço-carbono (tubos para condutas) (página n.o 23) (Registo Federal /vol. 73, n.o 227, página 70961/ 24 de novembro de 2008). No que diz respeito ao inquérito realizado pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes similares é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (85).
a) Conclusões do inquérito
(370)
A denúncia faz referência ao regime de bonificações de juros sobre os créditos à exportação atrás mencionado, que é elegível apenas quando relacionado com "créditos à exportação" por liquidar. Na sua decisão relativa aos tubos para condutas, as autoridades dos EUA consideraram que este regime também é passível de medidas de compensação.
(371)
O regime tem por base jurídica as Medidas provisórias da administração relativas à assistência financeira em matéria de juros no que respeita à exportação de produtos utilizados no fabrico de equipamento e produtos de alta tecnologia da província de Liaoning, instituídas em 16 de dezembro de 2004.
(372)
Este regime confere uma vantagem sob a forma de transferência direta de fundos do Governo da RPC, na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base. A subvenção confere uma vantagem ao abrigo do artigo 3.o, n.o 2, e artigo 6.o, alínea b), do regulamento de base, equivalente à diferença entre o montante pago pelos beneficiários e o montante que teriam pago por um empréstimo comercial comparável na ausência do regime. Estes empréstimos são concedidos pelos poderes públicos através dos seus bancos de investimento e bancos comerciais estatais (SOCB) (ver a análise nos considerandos 157 a 180). Estes créditos à exportação são específicos ao abrigo do artigo 4.o, n.o 4, alínea a), do regulamento de base, porque estão subordinados aos resultados das exportações, bem como do artigo 4.o, n.o 3, porque estão reservados a empresas estabelecidas numa região geográfica determinada na China.
b) Cálculo do montante da subvenção
(373)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, recorreu-se como fonte de informação mais adequada para a determinação da vantagem para os produtores-exportadores a uma decisão comparável (com base na natureza similar do regime) das autoridades dos EUA.
(374)
A taxa de subvenção assim estabelecida, durante o PI, para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 1,05 %, correspondendo à média aritmética das taxas estabelecidas para o regime de créditos à exportação, tal como estabelecida no Memorando de Decisão dos EUA, de 17 de novembro de 2008, relativo aos tubos para condutas de secção circular, de aço-carbono (tubos para condutas) (página n.o 23) (Registo Federal /vol. 73, n.o 227, página 70961/ 24 de novembro de 2008). No que diz respeito ao inquérito realizado pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes similares é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (86).
a) Conclusões do inquérito
(375)
De acordo com a denúncia, o programa "Cinco pontos, uma linha na faixa costeira" foi introduzido em 21 de janeiro de 2006 pelo Governo provincial de Liaoning. O Governo de Liaoning concede subvenções a determinadas empresas estabelecidas na região. Dá-se prioridade principalmente às empresas estabelecidas nas cinco áreas fundamentais como bases da indústria de exportação. O tratamento preferencial inclui diversas vantagens, entre as quais uma taxa reduzida do imposto sobre o rendimento de 15 % para as empresas certificadas como empresas de alta tecnologia; isenções de imposto sobre o rendimento para empresas de alta tecnologia com investimento nacional; prioridade para beneficiar de bonificações de juros; privilégios em matéria de gestão económica; e isenções de taxas governamentais. A denúncia refere que o Banco de Desenvolvimento da China, um banco de investimento estatal, concedeu empréstimos preferenciais ao abrigo deste regime.
(376)
As autoridades dos EUA consideraram que este regime é passível de medidas de compensação na decisão supramencionada relativa aos tubos para condutas.
(377)
O regime tem por base jurídica o parecer das autoridades provinciais de Liaoning que incentiva a expansão propiciada pela abertura das principais áreas costeiras de desenvolvimento. O comité de desenvolvimento e reforma de Liaoning e o secretariado de assuntos financeiros de Liaoning gerem as bonificações de juros, e as isenções de taxas concedidas ao abrigo deste regime são administradas pela autoridade comercial e industrial do parque industrial de Huludao Beigang.
(378)
Este regime concede uma vantagem sob a forma de transferência direta de fundos do Governo da RPC na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base e/ou de receita pública renunciada ou não cobrada, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii, do regulamento de base. Estas subvenções concedem uma vantagem ao abrigo do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base equivalente ao montante da subvenção e/ou das isenções de imposto/taxa. São também específicas nos termos do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base, porque estão reservadas a certas empresas estabelecidas na jurisdição determinada das autoridades provinciais de Liaoning. Como a prioridade para a concessão destas subvenções é dada em primeiro lugar às empresas estabelecidas nas cinco áreas fundamentais como bases da indústria de exportação, as subvenções têm assim caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 4, alínea a), do regulamento de base, na medida em que estão subordinadas aos resultados das exportações.
b) Cálculo do montante da subvenção
(379)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, recorreu-se como fonte de informação mais adequada para a determinação do benefício para os produtores-exportadores a uma decisão comparável (com base na natureza similar do regime) das autoridades dos EUA.
(380)
A taxa de subvenção assim estabelecida durante o PI para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,30 %, que é a taxa aplicável a este regime, tal como estabelecida no Memorando de Decisão dos EUA, de 17 de novembro de 2008, relativo aos tubos para condutas de secção circular, de aço-carbono (tubos para condutas) (página n.o 23) (Registo Federal /vol. 73, n.o 227, página 70961/ 24 de novembro de 2008). No que diz respeito aos inquéritos realizados pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes de subvenção é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (87).
3.3.9.3. Subvenções concedidas ao abrigo do programa no domínio da ciência e da tecnologia da província de Jiangsu
a) Base jurídica
(381)
Este regime tem por base jurídica as medidas administrativas relativas à plataforma científico-tecnológica de serviço público de Jiangsu (Sukeji (2006) n.o 102; Sucaijiao (2006) n.o 22).
b) Conclusões do inquérito
(382)
Na denúncia, refere-se que este regime concede designadamente subvenções a determinadas empresas. Na sua resposta ao questionário, o Governo da RPC afirmou que nenhuma empresa incluída na amostra recorrera a este regime ou beneficiara do mesmo. A Comissão remete para a sua argumentação de que o Governo da RPC deveria ter também facultado respostas completas às questões relativas às empresas não incluídas na amostra (considerandos 34 e 35). Além disso, a Comissão assinala que a denúncia enumera como potenciais beneficiárias tanto as empresas incluídas na amostra como outros produtores de ARO não incluídos na amostra estabelecidos na região de aplicação pertinente. Por conseguinte, a Comissão baseia as suas conclusões nos dados disponíveis que constam do dossier, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base, e sobretudo na informação constante da denúncia e das conclusões das autoridades dos EUA, que aplicaram medidas de compensação a este regime na sua decisão relativa aos cordões de aço para betão pré-esforçado originários da República Popular da China (88).
(383)
As vantagens financeiras facultadas sob a forma de subvenções concedem uma contribuição na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base. São subvenções específicas nos termos do artigo 4.o, n.o 2, alínea c), do regulamento de base porque não parece haver critérios objetivos ou condições de elegibilidade para beneficiar deste regime [em conformidade com o artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do regulamento de base] e, à luz dos dados disponíveis, não se afigura que o Secretariado de ciência e tecnologia de Jiangsu exerça os seus poderes discricionários de forma objetiva.
c) Cálculo do montante da subvenção
(384)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Na ausência de uma quantificação exata noutras instâncias, recorreu-se como fonte de informação mais adequada para a determinação do benefício para os produtores-exportadores a uma decisão comparável (com base na natureza similar do regime) das autoridades dos EUA.
(385)
A taxa de subvenção assim estabelecida durante o PI para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,01 %, que é a taxa aplicável a este regime, tal como estabelecida no Memorando de Decisão dos EUA, de 14 de maio de 2010, relativo aos cordões de aço para betão pré-esforçado (página n.o 35) (Registo Federal /vol. 75, n.o 98, página 28557/ 21 de maio de 2010). No que diz respeito aos inquéritos realizados pelas autoridades dos EUA, convém notar que a metodologia utilizada para calcular o montante da vantagem concedida ao abrigo de regimes de subvenção é, no essencial, idêntica à utilizada pela União (89).
3.3.9.4. Subvenções concedidas ao abrigo do programa no domínio da ciência e da tecnologia da província de Hebei
a) Conclusões do inquérito
(386)
A denúncia menciona duas subvenções concedidas ao abrigo do programa no domínio da ciência e da tecnologia da província de Hebei a um produtor de ARO em 2009 no montante de 700 000 CRY e 2 080 000 CRY respetivamente. Nas respostas ao questionário, o Governo da RPC afirmou que nenhuma das empresas incluídas na amostra estava estabelecida em Hebei e que, por conseguinte, a informação solicitada era irrelevante para o inquérito. A Comissão remete para a sua argumentação de que o Governo da RPC deveria ter também facultado respostas completas às questões relativas às empresas não incluídas na amostra (considerandos 34 e 35). Por conseguinte, a Comissão baseia as suas conclusões nas informações disponíveis que constam do dossier (nomeadamente, a denúncia), em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
(387)
As vantagens financeiras facultadas sob a forma de subvenções ao abrigo deste regime constituem uma subvenção porque concedem uma contribuição financeira na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base. Concedem uma vantagem ao abrigo do artigo 3.o, n.o 2, do regulamento de base equivalente ao montante das subvenções. São subvenções específicas nos termos do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base, porque são concedidas apenas a empresas estabelecidas na província de Hebei.
b) Cálculo do montante da subvenção
(388)
O montante da subvenção passível de compensação é calculado em termos de vantagens conferidas aos beneficiários, como constatadas durante o PI. Não dispondo de outras informações para avaliar esta vantagem, a Comissão baseou as suas conclusões nas informações contidas na denúncia. Em conformidade com o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, o montante da subvenção assim calculado foi repartido pelo volume de negócios total dos beneficiários durante o PI, considerado um denominador adequado, dado que a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(389)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é insignificante (inferior a 0,01 %).
3.3.10. SUBVENÇÕES AD HOC
a) Conclusões do inquérito
(390)
Na denúncia, são enumeradas diversas subvenções ad hoc alegadamente concedidas a determinados produtores de ARO, tanto empresas estatais como empresas privadas. Estas subvenções revestiram a forma de subvenções ou outras isenções ou reduções fiscais, designadamente a fim de financiar projetos ou ativos específicos. Foram concedidas no contexto da política estratégica de caráter geral com vista a modernizar a indústria siderúrgica.
(391)
A Comissão solicitou ao Governo da RPC que facultasse informações sobre estas subvenções ad hoc. O Governo da RPC respondeu que as alegações constantes da denúncia se baseavam em citações de relatórios anuais e tudo levava a crer que nenhuma dizia respeito às empresas incluídas na amostra. Assim, o Governo da RPC concluiu que não seria necessário dar resposta às alegações sobre operações respeitantes a províncias e empresas não incluídas na amostra. O Governo da RPC reiterou ainda um dos seus comentários genéricos de que a mera classificação de determinadas operações como "subvenções" num relatório anual de uma empresa não pode ser tida como elemento de prova suficiente para dar início a um inquérito sobre as mesmas porque "não constitui um elemento de prova prima facie suficiente em conformidade com o artigo 11.2 do Acordo SMC da OMC".
(392)
A Comissão remete para sua argumentação, na qual esclarece por que motivo se solicitou ao Governo da RPC que, no que respeita às alegações de subvenção, apresentasse também informações relativas às empresas não incluídas na amostra (considerandos 34 e 35). A Comissão baseou as suas conclusões sobre estas subvenções ad hoc nos dados disponíveis constantes do dossier, em conformidade com o artigo 28.o do regulamento de base.
(393)
As subvenções ad hoc constantes da denúncia constituem uma subvenção na aceção do artigo 3.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base, sob a forma de transferência direta de fundos no que respeita a subvenções e a transferências de recursos similares, e do artigo 3.o, n.o 1, alínea a) subalínea ii), do regulamento de base, sob a forma de receita pública não cobrada, no que respeita às diversas isenções ou reduções de impostos e/ou taxas normalmente exigíveis a nível central, provincial ou municipal. A Comissão assinala que nos seus relatórios anuais os vários produtores de ARO se referem a estas contribuições financeiras como "subvenções". Nestas circunstâncias, algumas destas subvenções afiguram-se específicas, juridicamente ou de facto, nos termos do artigo 4.o, n.o 2, do regulamento de base, porque, dada a falta de colaboração do Governo da RPC, se considera que foram concedidas a um número restrito de empresas siderúrgicas no setor do aço incentivado, e/ou devido à forma como autoridade que concede a subvenção exerceu o poder discricionário para as conceder. Além do mais, algumas destas subvenções parecem também ser específicas ao abrigo do artigo 4.o, n.o 3, do regulamento de base, porque o acesso às mesmas foi limitado a certas empresas estabelecidas em regiões geográficas determinadas no território de uma dada província.
b) Cálculo do montante da subvenção
(394)
A Comissão analisou cuidadosamente as informações disponíveis constantes do dossier relativas a cada uma destas subvenções ad hoc concedidas aos produtores de ARO. A Comissão verificou que algumas destas subvenções não distorcem o comércio e/ou concedem montantes relativamente reduzidos aos produtores de ARO. Em contrapartida, há também diversas subvenções específicas que parecem conferir montantes de subvenção consideráveis aos produtores de ARO. Atendendo ao que precede e às informações constantes do dossier, a Comissão considera que é adequado calcular o direito de compensação aplicável por referência à média simples resultante das subvenções e dos regimes fiscais objeto de medidas de compensação ao abrigo deste processo, apesar da não colaboração do Governo da RPC e dos produtores de ARO em causa.
(395)
A taxa de subvenção assim estabelecida para todas as empresas que não colaboraram no inquérito é fixada em 0,5 %.
3.4. COMENTÁRIOS DAS PARTES SUBSEQUENTES À DIVULGAÇÃO DAS CONCLUSÕES DEFINITIVAS
(396)
O Governo da RPC, um produtor-exportador incluído na amostra (Zhejiang Huadong) e o autor da denúncia apresentaram observações sobre as conclusões definitivas.
3.4.1. COMENTÁRIOS DO GOVERNO DA RPC SOBRE AS CONCLUSÕES DEFINITIVAS
(397)
Atendendo ao volume e à exaustividade da argumentação apresentada pelo Governo da RPC e ao facto de que não seria exequível (devido igualmente à presença de informações de caráter confidencial) incluí-la na íntegra neste regulamento, a Comissão explicou, por escrito, a nível bilateral, ao Governo da RPC todos os elementos jurídicos e factuais subjacentes à rejeição destas alegações.
3.4.1.1. Questões processuais
(398)
Em diversos argumentos apresentados no início do inquérito, o Governo da RPC pareceu considerar decisiva a interpretação de determinadas disposições do Acordo SMC e do regulamento de base da UE constante do relatório do painel relativo às chapas magnéticas de grão orientado (GOES) (90). Por exemplo, o Governo da RPC refere que o painel GOES permitiu dissipar as dúvidas (91). Se bem que a Comissão tenha tido em conta as conclusões do painel a este respeito e não discorde de várias das suas conclusões, estas não alteram o Tratado ou a linguagem legislativa aplicáveis, designadamente os artigos 11.2 e 11.3 do Acordo SMC da OMC ou o artigo 9.o, n.os 2 e 3, do regulamento antissubvenções de base, que são relevantes e vinculativos para a Comissão em todos os processos antissubvenções.
(399)
O Governo da RPC alega que a Comissão violou o disposto no artigo 11.2 do Acordo SMC ao dar início ao inquérito com base numa denúncia que não continha qualquer elemento de prova da "existência, da amplitude e dos efeitos de uma (/cada) alegada prática de subvenção", violando desta forma a sua obrigação ao abrigo do artigo 11.3 de examinar a exatidão e a pertinência dos elementos de prova apresentados.
Esta alegação teve de ser rejeitada. A referência do Governo da RPC à "existência, amplitude e aos efeitos" da subvenção é a citação do artigo 11.1 do Acordo SMC, que descreve o objetivo de um inquérito. No entender da Comissão, não tem relação com o artigo 11.2 do Acordo SMC, que requer que o autor da denúncia apresente "elementos de prova suficientes da existência de uma subvenção passível de medidas de compensação e, se possível, do respetivo montante" e a denúncia contenha as informações que possam "razoavelmente ser do conhecimento" do autor da denúncia. A Comissão analisou os elementos de prova apresentados pelo autor da denúncia, que eram substanciais, como se pode verificar na versão para consulta pelas partes interessadas. Os serviços da Comissão propuseram o início de um inquérito apenas após terem procedido ao devido exame da exatidão e pertinência dos dados apresentados, que consideraram elementos de prova prima facie suficientes.
(400)
O Governo da RPC sugeriu que cada elemento (contribuição financeira, vantagem e especificidade) de cada regime de subvenção fosse determinado individualmente. A Comissão concorda com o Governo da RPC de que as alegações de subvenção devem ser examinadas individualmente. No entanto, os elementos de prova apresentados relativamente a cada elemento de cada regime de subvenção não têm de ser examinados isoladamente. Por exemplo, os elementos de prova da existência de especificidade no que diz respeito a um regime podem ser muito pertinentes para a determinação da especificidade de outro regime, em função, entre outros aspetos, do volume da informação disponível ao público sobre os regimes em causa, bem como do grau de semelhança dos regimes e do facto de serem regidos pelo mesmo ato legislativo.
(401)
O Governo da RPC alegou que deve haver elementos de prova do montante (superior ao nível de minimis) de subvenção durante o PI para cada regime, bem como elementos de prova suficientes da atual concessão de subvenções em cada caso de subvenção e não de vantagens "potenciais" ou "prováveis". A Comissão discorda do Governo da RPC neste contexto, porque nem o regulamento de base nem o Acordo SMC da OMC exigem que as subvenções concedidas ao abrigo de um determinado regime sejam superiores ao nível de minimis. É dado assente que uma subvenção deve conferir uma vantagem durante o PI, a fim de ser objeto de medidas de compensação e que os autores da denúncia devem envidar os esforços necessários no sentido de apresentar os respetivos elementos de prova. Não obstante, o artigo 11.2 do Acordo SMC exige "elementos de prova suficientes" da existência de subvenções com base em informações que possam "razoavelmente ser do conhecimento" do autor da denúncia. Como muita da informação relativa às vantagens das subvenções (por exemplo, isenções fiscais, subvenções, fornecimento de bens) não está disponível ao público, os autores da denúncia veem-se frequentemente na impossibilidade de estabelecer com certeza que a subvenção conferiu uma vantagem aos produtores do produto em causa. Nessa situação, o autor da denúncia deve apresentar os melhores elementos de prova disponíveis que atestem, por exemplo, que os produtores do produto em causa são elegíveis para beneficiar da subvenção e que o regime está ainda em vigor ou a conceder vantagens. O nível dos elementos de prova exigido depende dos factos do caso em apreço e do volume de informação que é razoavelmente do conhecimento do autor da denúncia.
(402)
O Governo da RPC alegou que o aviso de início violava o disposto no artigo 22.2, alínea iii), do Acordo SMC, por entender que não se pode considerar que a mera repetição dos nomes atribuídos aos vários regimes constitua uma "descrição" dos mesmos. A Comissão considera que as práticas de subvenção objeto de inquérito foram devidamente descritas no aviso de início especificando os regimes em causa, pelo que o aviso de início não viola o disposto no artigo 22.2, alínea iii), do Acordo SMC.
(403)
O Governo da RPC alegou que a Comissão iniciara erradamente inquéritos sobre vários regimes de subvenção porque analisara a denúncia de modo global, ou "na sua totalidade" em vez de examinar cada programa; o Governo da RPC afirmou igualmente que as conclusões de outras autoridades responsáveis por inquéritos não constituem, por si, elementos de prova suficientes para iniciar um inquérito. Tal como se explicou anteriormente (considerando 400), a Comissão examinou cada programa. A medida em que as conclusões de outras autoridades relativas a um determinado programa podem constituir elementos de prova suficientes para dar início a um inquérito é determinada caso a caso e depende, até certo ponto, das outras informações que podem "razoavelmente ser do conhecimento" do autor da denúncia.
(404)
O Governo da RPC (citando um argumento dos EUA no processo GOES (92)) alegou que o estatuto de produtores de ARO "incentivados" constante dos planos estatais poderá ter sido utilizado de forma genérica para indicar especificidade. Esta afirmação não corresponde à realidade. A legislação que classifica os produtores de ARO como "incentivados" (93) (e as consequências que daí decorrem) não constitui (ao contrário do que o Governo da RPC alega) "informação de caráter geral sobre a política do governo, sem relação direta com o programa em causa". Atendendo a que limita explicitamente o acesso aos programas a determinadas empresas (ou concede vantagens preferenciais), essa legislação tem obviamente uma relação muito direta com o programa em causa.
(405)
O Governo da RPC alegou que deve haver elementos que atestem uma vantagem atual de um regime de subvenção e que o facto de os regimes terem sido objeto de medidas de compensação noutros casos é insuficiente, porque tais conclusões se referem a um PI diferente. É dado assente que uma subvenção deve conferir uma vantagem durante o PI a fim de ser passível de medidas de compensação e que os autores da denúncia devem envidar esforços no sentido de apresentar os devidos elementos de prova. No entanto, para efeitos do início de um inquérito, os elementos de prova que atestem a utilização de um regime num período relativamente recente podem ser extremamente pertinentes, por exemplo, se não houver informações de acesso público sobre a revogação ou a alteração do regime. A referência feita pelo Governo da RPC ao painel GOES (94) (designadamente ao ponto 7.72 do relatório do painel) é inconclusiva, porque diz respeito a situações em que claramente não existem práticas atuais de concessão de subvenções, o que não é o caso vertente.
(406)
O Governo da RPC alegou que deve haver elementos que provem que alguns produtores do produto em causa beneficiaram efetivamente de uma vantagem ao abrigo de um regime para que se possa dar início a um processo. Esta alegação não pôde ser aceite. O regulamento de base não contém esta exigência e, por seu turno, o artigo 11.2 do Acordo SMC, que exige "elementos de prova suficientes da existência de uma subvenção…", não requer elementos de prova explícitos da utilização atual por parte de determinados produtores. Como muita da informação relativa às vantagens das subvenções (por exemplo, isenções fiscais, subvenções, fornecimento de bens) não está disponível ao público, os autores da denúncia veem-se frequentemente na impossibilidade de estabelecer com certeza que a subvenção conferiu uma vantagem aos produtores do produto em causa. Nessa situação, o autor da denúncia deve apresentar os melhores elementos de prova disponíveis que atestem, por exemplo, que os produtores do produto em causa são elegíveis para beneficiar da subvenção e que o regime está ainda em vigor ou a conceder vantagens. O nível dos elementos de prova exigido depende dos factos do caso em apreço e do volume de informação que é razoavelmente do conhecimento do autor da denúncia. Impor uma tal exigência aos autores da denúncia viria favorecer efetivamente os sistemas obscuros em detrimento de outros mais transparentes que concedem o mesmo tipo de subvenções.
(407)
O Governo da RPC alegou que a Comissão não lhe concedeu um "período razoável" para apresentar as informações necessárias ao abrigo do artigo 12.7 do Acordo SMC. O Governo da RPC alegou ainda que a Comissão não lhe concedeu amplas oportunidades para apresentar por escrito todos os elementos de prova pertinentes relativos ao inquérito, em conformidade com o artigo 12.1 do Acordo SMC. Esta argumentação tem de ser rejeitada, porque a Comissão concedeu um período razoável e amplas oportunidades ao Governo da RPC para apresentar as informações pertinentes, em conformidade com as disposições aplicáveis da OMC e do regulamento de base. A Comissão assinala que concedeu, a título excecional, prorrogações significativas do prazo-limite para as respostas ao questionário inicial, o que fez com que o período total de resposta aumentasse de 37 dias para quase dois meses. Se se considerar ainda o processo de pedido de esclarecimentos, o Governo da RPC teve mais de três meses desde o início do processo para apresentar a informação solicitada. Foi igualmente facultada ao Governo da RPC a possibilidade de apresentar a informação em falta até ao momento da visita de verificação. A Comissão observa ainda que o "período razoável" deve ser entendido no contexto do processo, uma vez que o regulamento antissubvenções de base determina que a Comissão conclua o inquérito num prazo de 13 meses. A concessão de prazos ainda mais alargados, como solicitado pelo Governo da RPC, acabaria inevitavelmente por afetar de forma negativa a possibilidade de a Comissão agir com diligência, a fim de cumprir os prazos prescritos na lei.
(408)
O Governo da RPC fez ainda referência ao seu pedido de assistência à Comissão para efeitos da elaboração das respostas ao questionário que, em seu entender, foi rejeitado pela Comissão. Esta afirmação não corresponde à realidade, porque o pedido de assistência formulado pelo Governo da RPC foi de tal forma extenso e aberto (isto é, dizia respeito a cada pergunta do questionário e apêndices) que a Comissão pôde apenas facultar assistência ao Governo da RPC relativamente aos problemas específicos com que este se deparou ao dar as respostas e não sobre cada pergunta. O Governo da RPC decidiu não continuar a aceitar esta oferta de assistência. A Comissão assinala ainda que o artigo 12.11 do Acordo SCM determina que a assistência solicitada deve ser "possível", o que não é o caso de pedidos extensos e abertos que implicam encargos injustificadamente elevados para a autoridade responsável pelo inquérito, sobretudo quando o questionário dispensa explicações. A Comissão recorda que o Governo da RPC tem uma longa experiência em inquéritos antissubvenções e recorre aos serviços de advogados externos.
(409)
No que respeita aos regimes de subvenções constantes da denúncia a que os exportadores incluídos na amostra não recorreram, o Governo da RPC argumentou que não teria tido a possibilidade de apresentar a informação solicitada relativamente a todos esses regimes no prazo fixado pela Comissão devido à fragmentação da indústria siderúrgica. O Governo da RPC alegou ainda que só numa fase adiantada do processo fora esclarecido pela Comissão quanto às consequências potenciais de não facultar a informação solicitada sobre estes regimes, dado que estes diziam respeito a empresas não incluídas na amostra. À partida, a Comissão assinala uma incoerência na posição do Governo da RPC, dado que a sua alegação de que não teve tempo suficiente para responder no prazo concedido parece entrar em contradição com a sua decisão deliberada de não facultar respostas sobre todos os regimes que não foram utilizados pelos exportadores incluídos na amostra por, alegadamente, não ter compreendido o objetivo do pedido da Comissão e as consequências da recusa em prestar as informações solicitadas. De qualquer modo, tal como referido no considerando 407, a Comissão concedeu várias prorrogações de prazo ao Governo da RPC, para que este pudesse facultar as informações solicitadas relativamente a todos os regimes. Por conseguinte, o prazo total concedido (ou seja, mais de três meses se se tiver em conta o processo de pedido de esclarecimento) foi mais do que suficiente para facultar as informações solicitadas. O próprio Governo da RPC reconhece nas suas observações que é verdade ter adotado a posição de que não lhe deveria ter sido pedido que fornecesse informações sobre estes outros regimes, e esta posição é confirmada pelo facto de não ter sequer procurado enviar respostas parciais ou incompletas como prova da sua intenção de colaborar, limitando-se a não facultar quaisquer informações neste contexto.
(410)
A Comissão rejeita igualmente o argumento do Governo da RPC de que não compreendeu as consequências de não facultar as informações solicitadas sobre os regimes não utilizados pelos exportadores incluídos na amostra. Efetivamente, a Comissão esclareceu estas consequências por diversas vezes desde o início do processo. Em particular, as consequências da não colaboração estão claramente indicadas por referência às disposições aplicáveis do regulamento de base no aviso de início e na página de rosto do questionário. A Comissão facultou também respostas exaustivas sobre o objetivo da amostragem e a necessidade de o Governo da RPC apresentar a informação solicitada, em virtude do nível elevado de não colaboração e dos eventuais exames dos pedidos de tratamento individual, nas suas cartas de 19 de março, 11 de abril, 4 de maio (carta solicitando esclarecimentos), 7 de junho (carta prévia à visita de verificação) e 14 de agosto de 2012. Consequentemente, o Governo da RPC não poderia desconhecer ou ter mal entendido as consequências da sua falta de colaboração relativamente a estes regimes não utilizados pelos produtores-exportadores incluídos na amostra. Essencialmente, o Governo da RPC parece ter ignorado que, como outorgante dos alegados regimes de subvenção, lhe era exigido que colaborasse e facultasse informações relativamente a todos os regimes de subvenção supostamente disponíveis para o produto objeto de inquérito.
(411)
O Governo da RPC também apresentou uma série de argumentos no que respeita ao processo de verificação e à própria visita de verificação. O Governo da RPC argumentou que a carta prévia à verificação enviada pela Comissão não lhe permitiu determinar a amplitude da verificação da informação pertinente e queixa-se da alegada recusa da Comissão de fornecer um plano geral da verificação mais específico. O Governo da RPC acrescentou que, no mínimo, teria tido direito a uma "delimitação" do eventual âmbito da verificação (por exemplo, através do envio prévio de listas das perguntas que os funcionários da Comissão iriam fazer) (95) que, no entender do Governo da RPC, não poderia ser exaustiva, dada a curta duração da visita. No que diz respeito a este último argumento, a Comissão rejeita a interpretação do Governo da RPC porque não existe qualquer base jurídica, seja no Acordo SCM da OMC, seja no regulamento antissubvenções de base da UE, que conceda o pretenso direito a uma delimitação do âmbito da visita. Mais ainda, não há qualquer decisão da OMC que dê a entender que haveria que interpretar tal direito como existente.
Quanto aos outros argumentos do Governo da RPC, a Comissão observa que enviou uma carta pormenorizada prévia à verificação em 7 de junho de 2012, na qual indicou claramente i) uma proposta de calendário que fora acordado previamente a nível informal com o Governo da RPC, ii) o objetivo da visita de verificação, iii) o âmbito, conteúdo e objeto da visita, e iv) o possível recurso aos dados disponíveis relativamente aos regimes a que os exportadores incluídos na amostra não tinham recorrido (ver atrás). A fim de racionalizar a presença necessária dos funcionários competentes do Governo da RPC, indicou igualmente em que dia se abordaria cada regime. Num espírito de plena colaboração, a Comissão foi ainda mais além a fim de satisfazer os pedidos de esclarecimentos suplementares sobre as visitas de verificação apresentados pelo Governo da RPC, tendo-se reunido com os respetivos representantes, a muito curto prazo, para prestar os esclarecimentos solicitados sobre os pormenores das visitas de verificação. A Comissão daria seguimento a esta reunião, facultando respostas escritas a novos pedidos de esclarecimento do Governo da RPC numa troca de correspondência eletrónica. Consequentemente, a Comissão fez tudo ao seu alcance para garantir uma visita de verificação bem sucedida mas, não obstante, o Governo da RPC parece ter ignorado todos os esforços envidados.
3.4.1.2. Fornecimento de HRS e CRS a preços inferiores ao adequado
(412)
O Governo da RPC alegou que a Comissão deveria ter feito uma determinação de "limiar" da existência de um organismo público antes de solicitar informações específicas sobre operações no apêndice B do questionário ao Governo da RPC. Esta alegação teve de ser rejeitada porque não seria exequível dividir o inquérito em duas fases desta maneira, uma vez que a Comissão teria de apresentar dois pedidos distintos de informação e realizar duas visitas de verificação na China. Para além das implicações em termos de recursos, isto faria com que, na prática, fosse praticamente impossível concluir o inquérito dentro do prazo. De qualquer modo, a totalidade dos elementos de prova (incluindo as informações específicas sobre cada operação, como preços e quantidades) poderá ser pertinente para a determinação do organismo público.
(413)
O Governo da RPC alegou que o facto de não ter facultado respostas no apêndice B sobre as empresas estatais que fornecem HRS e CRS aos produtores de ARO não deveria dar azo à aplicação do artigo 28.o do regulamento de base, e que o facto de a Comissão ter recorrido a dados disponíveis viola o disposto no artigo 12.7 do Acordo SMC. O Governo da RPC alegou ainda que a Comissão exigira que o apêndice B fosse preenchido por muitas empresas que não eram pertinentes para o inquérito. Esta alegação teve de ser rejeitada. A Comissão elaborou o apêndice B de forma a verificar as alegações efetuadas na denúncia e fê-lo em conformidade com as conclusões do Órgão de Recurso da OMC no processo DS379, que estabeleceu determinadas orientações para a determinação do organismo público. A alegação do Governo da RPC de que o "apêndice B não se aplica apenas a empresas estatais" não corresponde à realidade. Embora seja verdade que, no início, a Comissão solicitou a todos os produtores de HRS/CRS que preenchessem o apêndice B, na sequência da resposta do Governo da RPC ao questionário, a Comissão limitou o pedido apenas às empresas estatais em causa (96), a fim de facilitar o trabalho de preenchimento do apêndice B pelo Governo da RPC. Pese embora os esforços envidados pela Comissão, o Governo da RPC e as empresas estatais em causa não responderam ao apêndice B, embora seja evidente (sobretudo como se depreende da denúncia) que as empresas públicas que fornecem HRS/CRS aos produtores-exportadores de ARO são abrangidas por este inquérito.
(414)
Atendendo ao que precede, não restou à Comissão outra alternativa senão a de aplicar o artigo 28.o, n.o 1, do regulamento de base, o que fez no pleno respeito pelo disposto no artigo 12.7 do Acordo SMC.
(415)
O Governo da RPC defendeu que os dados disponíveis que a Comissão utilizou não apoiam a conclusão de que as "orientações" para a indústria siderúrgica citadas são juridicamente vinculativas. Foi com base na Portaria n.o 35 da NDRC - Políticas para o desenvolvimento da indústria siderúrgica, o principal documento de planificação desta indústria, que a Comissão chegou às suas conclusões sobre a existência de um organismo público. A Comissão fez uma pergunta direta sobre o estatuto jurídico das portarias da NDRC e foi-lhe confirmado que as portarias, na legislação chinesa, são juridicamente vinculativas, pois se incluem numa das quatro categorias legislativas chinesas. Logo, o argumento do Governo da RPC está em contradição com as informações pertinentes constantes do dossier.
(416)
O Governo da RPC alegou que a distorção de mercado estabelecida pela Comissão em relação ao setor siderúrgico é irrelevante para a determinação de "organismo público" dos produtores de HRS/CRS e que essa determinação devia ter sido feita especificamente para as entidades que fornecem HRS/CRS aos dois grupos de produtores-exportadores incluídos na amostra e não para todas as empresas estatais que produzem HRS/CRS na China, na generalidade. Segundo o Governo da RPC, se a Comissão não tem informações sobre essas entidades, não pode fazer qualquer determinação; caso contrário, estaria a tirar conclusões desfavoráveis indevidas. A Comissão discorda desta asserção. A existência de uma distorção do mercado é um fator pertinente, mas não determinante, da análise. A conclusão relativa aos organismos públicos a que a Comissão chegou no contexto do presente processo diz respeito a todos os produtores de HRS/CRS que são total ou parcialmente públicos, pois foi alcançada com base em elementos de prova relativos à política geral e ao conjunto do setor, não se tratando de uma determinação específica a cada empresa. As entidades estatais que fornecem HRS/CRS aos dois produtores-exportadores incluídos na amostra incluem-se claramente no âmbito de aplicação da conclusão relativa aos organismos públicos, pelo que não se considerou necessário efetuar uma determinação específica que se lhes limitasse. De qualquer modo, na resposta que deu ao questionário da Comissão, o Governo da RPC não forneceu informações que pudessem ser utilizadas para essa determinação específica.
O argumento da RPC - segundo o qual a Comissão não pode efetuar uma determinação na ausência de "dados concretos" sobre as empresas estatais específicas em causa - significaria que o Governo da RPC beneficiaria efetivamente da não-colaboração (pois se recusou a disponibilizar esses dados) e que obteria, assim, um resultado "mais favorável" do que se tivesse colaborado, o que é o contrário de uma conclusão desfavorável.
(417)
O Governo da RPC objetou que a Comissão lhe tinha comunicado as análises sobre "atribuição do exercício de funções dos poderes públicos e instruções nesse sentido" apenas na fase da divulgação final, o que representava uma infração dos seus direitos de defesa. No entanto, a Comissão não podia saber que iria chegar a esta conclusão numa fase anterior do inquérito. É o resultado de todas as informações e dados recolhidos no decurso do processo, que foi divulgado assim que se concluiu a determinação final, ou seja, quando se efetuou a divulgação final. Na denúncia alegou-se a existência de subvenções no que se refere ao fornecimento mercadorias pelo Estado, através das empresas estatais. O inquérito mostrou que a política governamental em questão, que inicialmente dizia respeito às empresas estatais, também se aplicava a entidades privadas, o que levou às conclusões sobre "atribuição do exercício de funções dos poderes públicos e instruções nesse sentido" pelo Governo da RPC.
(418)
O Governo da RPC asseverou que os factos referidos pela Comissão de modo algum justificam a conclusão de que aos organismos privados do setor siderúrgico é atribuído o exercício de funções dos poderes públicos e que o Estado lhes dê instruções no sentido de fornecerem as subvenções passíveis de compensação. Esta alegação teve de ser rejeitada. Nas análises acima referidas, a Comissão aludiu a vários planos estatais e documentos políticos, tendo citado excertos desses documentos que revelavam uma ligação direta entre os poderes públicos e o comportamento das empresas siderúrgicas privadas, e corroborou esta conclusão com exemplos de ações por parte desses operadores privados.
(419)
O Governo da RPC alegou que a Comissão não tinha conseguido estabelecer uma distinção entre as consequências de uma ação dos poderes públicos e a intenção que lhe está subjacente ao efetuar as análises sobre "atribuição do exercício de funções dos poderes públicos e instruções nesse sentido". Esta alegação é também rejeitada. A Comissão estabeleceu a existência de uma política governamental de apoio à indústria siderúrgica e que fornece HRS/CRS através de organismos públicos (empresas estatais) a preços inferiores aos do mercado. Estabeleceu-se ainda que esta política (através da predominância de empresas estatais e dissuasão das exportações de HRS/CRS) forçou efetivamente os produtores privados a fornecerem a indústria nacional de ARO aos mesmos preços inferiores aos do mercado que praticam as empresas estatais. Existem elementos de prova de que os preços dos fornecedores privados estão explicitamente ligados aos das empresas estatais. Por conseguinte, a Comissão estabeleceu que um dos objetivos da política era atribuir aos organismos privados o exercício de funções dos poderes públicos e dar-lhes instruções no sentido de seguirem práticas idênticas às das empresas estatais. Trata-se de um caso clássico dos poderes públicos, diretamente e através de empresas estatais, exercerem a sua autoridade sobre os fornecedores privados. Esta política reúne todos os elementos característicos de uma prática de "atribuir funções" e "dar instruções", ou seja a existência de "ação por parte dos poderes públicos", que tem como "destinatária uma parte específica" e cujo "objetivo é determinada tarefa ou dever". A título de exemplo das intenções dos poderes públicos, algumas disposições da Portaria n.o 35 penalizam as empresas que não seguem as políticas previstas nesse diploma. Esta situação mostra que o Governo da RPC tenciona conduzir o conjunto da indústria siderúrgica numa determinada direção e que se algumas empresas não acatarem essa intenção sofrerão as consequências.
(420)
O Governo da RPC alegou que a Comissão por um lado não estabeleceu que ele tinha a política de fornecer HRS e CRS ao setor do ARO e que, por outro, não tinha tirado uma conclusão nesse sentido. Esta alegação teve de ser rejeitada. Como mostra a análise dos considerandos 49 a 72, as empresas estatais que fornecem HRS/CRS aos produtores de ARO são organismos públicos, atuam como o braço do Governo da RPC e é claro que fornecem HRS/CRS aos produtores-exportadores de ARO. Estabeleceu-se igualmente que os preços desses inputs não refletem os valores do mercado. Por conseguinte, conclui-se que através dessas empresas estatais o Governo da RPC exerce a política de fornecer HRS e CRS baratos.
(421)
O Governo da RPC alegou que a Comissão tinha erradamente concluído que os poderes públicos controlam em geral o setor siderúrgico e que essa indústria se atém a determinadas orientações, mas não concluiu que o fornecimento de aço ao setor do ARO a preços inferiores aos do mercado é o objetivo dessa política. Esta alegação teve de ser rejeitada. Como se explica no considerando 419, a Comissão verificou que a política governamental envolve a intenção de instruir os fornecedores privados no sentido de seguirem os preços inferiores aos do mercado praticados pelas empresas estatais.
(422)
O Governo da RPC afirmou que a Comissão não chegara à conclusão de que existe uma intenção específica da sua parte de providenciar uma contribuição financeira efetiva no caso do fornecimento de HRS e CRS, tal como previsto no Relatório OR sobre o processo relativo às DRAM originárias da Coreia (US -Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea) (97). Esta alegação teve de ser rejeitada. As ações dos poderes públicos em questão assentam numa política governamental que pretende instruir os fornecedores privados no sentido de seguirem os preços inferiores aos do mercado praticados pelas empresas estatais. Não se trata de uma "consequência" ou "consequência acidental" da intervenção dos poderes públicos; é o seu objetivo. É claro que no caso vertente os fornecedores privados de HRS/CRS não estão a exercer a "liberdade de escolha" no mercado porque se trata de um mercado distorcido pela predominância de empresas estatais, sendo ainda desincentivada a exportação de HRS/CRS.
(423)
O Governo da RPC alega que a Comissão não chegou a tirar conclusões sobre os organismos privados efetivos que forneceram HRS/CRS às empresas incluídas na amostra. Esta alegação teve de ser rejeitada. Tal como sucedeu com os organismos públicos, a Comissão procedeu, ao nível do conjunto do setor, a uma determinação da existência de "atribuição de funções" e "instruções" que se aplica a todos os fornecedores privados. Como a política governamental em questão se aplica a essas entidades não há necessidade de efetuar uma determinação específica a cada empresa.
(424)
O Governo da RPC alegou que a Comissão rejeitou os elementos de prova por ele fornecidos sobre a proporção de produção chinesa de HRS e CRS que provém de empresas estatais. O quadro fornecido pelo Governo da RPC a este respeito não pode ser considerado um elemento de prova. O Governo da RPC recusou-se a fornecer dados de base sobre este quadro, antes e durante a verificação, pelo que não se pode considerar que constitua informação fiável. Por este motivo, a Comissão utilizou informação proveniente do World Steel Capacity Book, que é geralmente aceite pela indústria siderúrgica mundial.
(425)
O Governo da RPC acusou a Comissão de não explicar a razão por que os preços do HRS e CRS no mercado mundial constituem a referência mais adequada e invocaram a decisão do OR no processo US-Softwood Lumber IV, segundo o qual a referência externa "deve dizer respeito, referir-se ou estar ligada às condições de mercado prevalecentes [no país de fornecimento] e deve refletir o preço, a qualidade, a disponibilidade, a possibilidade de comercialização, o transporte e outras condições de aquisição ou de venda". O Governo da RPC alegou ainda que a "predominância dos poderes públicos" não poderia implicar a flexibilização desta jurisprudência, porque, nesse caso, não seria de todo possível recorrer a uma referência externa. Segundo o Governo da RPC, a Comissão não cumpriu o disposto no artigo 14.o do Acordo SMC. A Comissão não concorda com esta afirmação. Na China prevalecem condições de mercado distorcidas, como a Comissão constatou e explicou nos considerandos 49 a 97. Como os processos de produção e comercialização do aço são semelhantes em todo o mundo, a referência externa mais razoável é o preço mundial, pois se no mercado chinês não prevalecessem condições distorcidas, é provável que os preços se alinhassem pelos preços mundiais. O Governo da RPC disponibilizou muito pouca informação sobre o mercado siderúrgico na China, embora a Comissão o tenha especificamente instado nesse sentido. Também não propôs qualquer outra referência, exceto a nacional, que não foi considerada adequada devido às condições distorcidas do mercado, como se constatou.
O Governo da RPC alegou que a Comissão não fundamentou a conclusão relativa à especificidade no que diz respeito ao fornecimento de HRS/CRS a preços inferiores ao adequado a não ser recorrendo a argumentos tautológicos apresentados pelo autor da denúncia, que não são suficientes para cumprir os requisitos do Acordo SMC. Esta alegação teve de ser rejeitada. Tanto o HRS como o CRS apenas são utilizados como inputs por um número limitado de empresas, visto que em outros setores as empresas pouco os utilizam. O próprio Governo da RPC, na resposta ao questionário, confirmou que o HRS e o CRS apenas são utilizados por um número limitado de empresas. O Governo da RPC não refutou este facto nas observações à divulgação definitiva. Confirma-se, portanto, que esta subvenção tem caráter específico na aceção do artigo 4.o, n.o 2, alínea c), do regulamento de base, que reproduz o artigo 2.1, alínea c), do Acordo SMC.
3.4.1.3. Empréstimos preferenciais e taxas de juro bonificadas para o setor do ARO
(426)
O Governo da RPC alegou que não é exigido aos bancos que sigam as orientações industriais, que as decisões comerciais não lhes são ditadas pelos poderes públicos e que estes não são predominantes no setor bancário. Esta alegação não pode ser aceite. Os artigos 24.o e 25.o da Portaria n.o 35 limitam a concessão de empréstimos às empresas que cumprem as políticas de desenvolvimento para a indústria siderúrgica, pelo que a alegação do Governo da RPC de que as empresas não são obrigadas a seguir as orientações industriais está em contradição com este facto. Afigura-se evidente que estas disposições determinam as empresas às quais os bancos podem conceder empréstimos e as que deles não podem beneficiar. Além disso, também não pode ser tomada em consideração a alegação de que o setor bancário não é dominado pelos poderes públicos. Neste contexto, há que assinalar que o Governo da RPC facultou informação muito limitada sobre a estrutura de propriedade no setor bancário alegando que não possui estes dados, embora, de acordo com o artigo 24.o da Lei sobre Bancos Comerciais, todos os bancos sejam obrigados a declarar tal informação ao órgão regulador bancário da China, uma agência estatal autorizada pelo Conselho de Estado. As outras informações constantes dos dossiers mencionados neste regulamento levaram à conclusão de que o setor bancário na China é de facto dominado pelos poderes públicos (ver os considerandos 166 a 169).
Para além das fontes referidas neste regulamento, o relatório do FMI n.o 11/321 sobre a China, de novembro de 2011, refere que o Estado está também direta e indiretamente envolvido no setor financeiro e recomenda que o papel e as responsabilidades dos poderes públicos no setor financeiro sejam reorientados, por forma a deixar de utilizar o sistema bancário para concretizar os grandes objetivos da política governamental e permitir que as decisões de concessão de empréstimos se baseiem em objetivos comerciais (98) (99).
(427)
O Governo da RPC alegou que o facto de não ter respeitado as exigências do apêndice A do questionário que lhe foi enviado não constituía um motivo válido para recorrer aos dados disponíveis, porque a Comissão não deveria ter responsabilizado o Governo da RPC pelo fornecimento de dados internos de natureza confidencial sobre operações específicas relativos a bancos, muitos dos quais não eram de modo algum propriedade do Estado. Como já se explicou no considerando 426, o Governo da RPC teve acesso, no mínimo, a alguma da informação solicitada mas recusou-se a responder às questões formuladas no apêndice A. Neste contexto, deve ainda referir-se que, dado que o Governo da RPC se recusou a facultar quaisquer dados em matéria de propriedade, no que diz respeito a muitos bancos, a Comissão não podia saber quais os bancos que são, ou não são, detidos pelo Estado.
(428)
Relativamente a determinadas circulares do Banco Popular da China (BPC), o Governo da RPC alega que os resumos das circulares que foram divulgados ao público juntamente com os depoimentos dos funcionários deste banco são suficientes para substituir as respetivas circulares, pelo que não se deve recorrer aos dados disponíveis por o Governo da RPC não ter facultado informações. O Governo da RPC argumentou também que a Comissão rejeitou informações prestadas de boa fé, designadamente, os depoimentos do funcionário do BPC e os resumos das circulares em causa, e remeteu para o artigo 28.o do regulamento de base, nos termos do qual só não são tidas em conta as informações falsas ou erróneas. O Governo da RPC alegou ainda que a Comissão não baseou as suas conclusões nos factos reais disponíveis ou na informação facultada, tendo, ao invés, atribuído ao Governo da RPC a obrigação de provar que a situação examinada aquando do processo relativo ao papel fino revestido já não se verifica. Neste caso, segundo o Governo da RPC, as conclusões relativas ao papel fino revestido não entram sequer em contradição com as informações que apresentou, uma vez que estas se baseiam em dados relativos ao um período completamente diferente.
Relativamente aos extratos obtidos junto do BPC e no respetivo sítio na Web, bem como através do depoimento dos funcionários deste banco, não foi possível verificá-los na ausência dos documentos de origem, a saber, as circulares. A Comissão não entende por que motivo, por um lado, o Governo da RPC considera que estas constituem documentação interna confidencial e, por outro, o resumo do respetivo teor está alegadamente publicado no sítio Web do BPC. As conclusões relativas ao papel fino revestido são particularmente pertinentes para o caso em apreço. O facto de a informação dizer respeito a um período diferente é pouco importante, porque os elementos do processo constantes do dossier (incluindo a denúncia) mostram que as práticas em causa não se alteraram desde então. Quanto às alegações do Governo da RPC de que a Comissão está a inverter o ónus da prova, convém notar que as conclusões relativas ao papel fino revestido fazem parte do conjunto de elementos de prova tomados em consideração, mas não se exige ao Governo da RPC que os "refute". Nestes inquéritos, a colaboração é um processo mútuo e todas as partes podem apresentar elementos de prova ou argumentação para contestar outros elementos de prova constantes do dossier.
(429)
O Governo da RPC alega que a Comissão não chegou à conclusão de que as taxas de referência do Governo da RPC refletem uma distorção desprovida de caráter comercial (admitindo, desta forma, que as taxas de juro do mercado chinês refletem, de modo geral, uma remuneração adequada) e que o facto de haver apenas um limite mínimo em relação às taxas de juro dos empréstimos comerciais prejudica os produtores-exportadores que recorrem a esses empréstimos em vez de os beneficiar. Sem o limite mínimo imposto pelo BPC, estas taxas poderiam ter sido consideravelmente mais baixas. Este argumento é improcedente. O facto de o Governo da RPC (Banco Popular da China) definir as taxas de referência de forma arbitrária dá de imediato a entender um comportamento desprovido de caráter comercial. Assim o confirma o relatório do FMI n.o 11/321 (100) sobre a China, de novembro de 2011, que aborda a questão da regulamentação em matéria de juros.
(430)
O Governo da RPC alega que a Comissão não avaliou a fiabilidade creditícia das partes efetivamente objeto de inquérito, ao contrário do que sucedeu no processo relativo ao papel fino revestido. Em resposta, não se procedeu à avaliação da fiabilidade creditícia dos produtores-exportadores porque esta é, de qualquer modo, influenciada pelas políticas industriais e pelo apoio e a intervenção do Estado. Como se verificou que o sistema financeiro da China está falseado, uma tal avaliação revelar-se-ia um exercício inútil. No processo relativo ao papel fino revestido não se efetuou uma avaliação da fiabilidade creditícia.
(431)
O Governo da RPC levantou ainda objeções à aplicação da notação BB, que considera ser "meramente punitiva", acrescentando que "de qualquer forma, os motivos da Comissão para esta seleção não foram divulgados de modo a permitir uma análise dos mesmos". Para o Governo da RPC, se a Comissão entende que a referência chinesa e o prémio de risco BB correspondem a essa taxa, então deve explicar as suas motivações neste contexto e com base em cada produtor e cada empréstimo. Esta alegação teve de ser rejeitada. Tendo em conta as distorções e a inexistência de uma verdadeira avaliação do risco ou da fiabilidade creditícia dos produtores de ARO pelos bancos mutuantes, a Comissão não poderia ter aceite sem explicações a notação de risco de crédito (se é que tinham de facto alguma) de cada produtor-exportador. No caso em apreço, a notação BB não é desfavorável aos produtores-exportadores porque é a notação mais elevada em matéria de obrigações de alto risco disponível no mercado.
3.4.1.4. Direitos de utilização de terrenos a preços inferiores ao adequado
(432)
O Governo da RPC alegou que a Comissão reconhecera que a sua argumentação de que os direitos de utilização de terrenos são concedidos ao abrigo de práticas de concorrência era de molde a dispensar a necessidade de utilizar uma referência externa. O Governo da RPC alegou ainda que, na explicação dada sobre a rejeição dos argumentos do Governo da RPC, a Comissão aborda apenas os elementos de prova deste último e não os factos efetivamente disponíveis. O Governo na RPC pede que a Comissão divulgue a base factual efetivamente utilizada para determinar que os preços estabelecidos pelas autoridades locais eram arbitrários, isto é, que não diziam respeito ou estavam relacionados com a oferta e a procura de terrenos industriais.
O Governo da RPC interpretou de forma incorreta esta questão. A Comissão não concluiu que os direitos de utilização de terrenos são concedidos ao abrigo de práticas de concorrência. A Comissão verificou que das 13 operações de direitos de utilização de terrenos seis iriam ser objeto de um processo de concurso ou leilão. No que diz respeito a estes seis, os elementos de prova facultados mostram que os concursos não eram competitivos, porque só foi apresentada uma proposta e o preço foi estabelecido pelas autoridades. A Comissão não entende os pedidos do Governo da RPC no sentido de divulgar os dados disponíveis utilizados no que respeita à ausência de um mercado de direitos de utilização de terrenos, uma vez que não se recorreu aos dados disponíveis para rejeitar as alegações do Governo da RPC neste contexto e a análise foi efetuada com base na informação apresentada a este respeito pelo Governo da RPC e os produtores-exportadores. A base factual para determinar que os preços são atribuídos de forma arbitrária é referida nos considerandos 114 a 116, ou seja, a informação sobre as operações efetivamente realizadas facultada pelos produtores-exportadores incluídos na amostra, o sistema de avaliação de terrenos urbanos e a Portaria n.o 35.
(433)
Segundo o Governo da RPC, a Comissão não determinou a especificidade ao abrigo dos artigos 2.1 e 2.2 do Acordo SMC, nem demonstrou claramente as suas determinações de especificidade através de elementos de prova positivos, conforme se exige no artigo 2.4 do Acordo SMC. Além disso, não demonstrou a necessidade de basear o montante da vantagem numa referência estrangeira, nem construiu a referência selecionada de modo coerente com o artigo 14.o, alínea d) do Acordo SMC. Estas alegações tiveram de ser rejeitadas. As conclusões da Comissão em matéria de especificidade têm por base o facto de todas as empresas que não cumprem as políticas industriais estabelecidas pelo Estado serem excluídas da concessão de direitos de utilização de terrenos, de os preços serem frequentemente fixados de forma arbitrária pelas autoridades e de as práticas dos poderes públicos serem pouco claras e carecerem de transparência. A necessidade de recorrer a uma referência estrangeira foi explicada e fundamentada nos considerandos 109, 118, e 120-121. Como se concluiu que o mercado de direitos de utilização de terrenos na China é distorcido, não foi possível aplicar uma referência interna, tal como proposto pelo Governo da RPC. A Comissão discorda do argumento de que a referência foi construída de forma contrária às disposições do artigo 14.o, alínea d) do Acordo SMC. Considerou-se que utilizar Taiwan como referência constituía a melhor variável de substituição a que a Comissão tinha acesso e estava em conformidade com as recomendações do OR no processo DS 379.
(434)
O Governo da RPC alega que sugeriu que uma eventual referência deveria ser interna e basear-se nos preços que as indústrias chinesas "não favorecidas" pagam; como justificação, o Governo da RPC afirmou que, logo à partida, não haveria qualquer distinção e, por conseguinte, o montante da subvenção seria, acertadamente, nulo. A Comissão discorda desta alegação e, de qualquer forma, o Governo da RPC não facultou quaisquer informações relativas aos preços dos direitos de utilização dos terrenos pagos pelas indústrias "não favorecidas" que, em teoria, poderiam ser utilizados para construir a referência.
(435)
O Governo da RPC alega ainda que o autor da denúncia não forneceu quaisquer indícios ou elementos de prova de que houve concessão de direitos de utilização de terrenos, em especial a subconjuntos específicos de empresas, e que a União não chegou à conclusão decisiva de que a concessão de direitos de utilização de terrenos está claramente limitada a empresas específicas/incentivadas. A Comissão chegou à conclusão de que a concessão de direitos de utilização de terrenos está limitada a empresas que cumprem as políticas industriais estabelecidas pelo Governo da RPC na Portaria n.o 35 da NDRC (considerando 116).
(436)
O Governo da RPC alegou que a Comissão não procedeu a uma análise exaustiva, a fim de determinar uma referência que diga respeito ou se refira à situação na China, nem envidou os seus melhores esforços no sentido de identificar uma referência que se aproximasse das condições de mercado que vigorariam se não houvesse distorção, ou se o fez não apresentou a devida justificação. Esta alegação teve de ser rejeitada. A Comissão analisou efetivamente de forma exaustiva os diversos indicadores e comparou Taiwan e a RPC tanto no seu conjunto, como a nível de cada província chinesa em causa. Após realizar estas análises, a Comissão considera Taiwan (101) como uma referência externa adequada devido ao conjunto de elementos que constam do dossier ou seja, i) o nível de desenvolvimento económico e da estrutura económica vigente em Taiwan e nas províncias e cidade chinesas (102) onde estão implantados os produtores-exportadores que colaboraram, ii) a proximidade física das duas províncias chinesas com Taiwan, iii) o elevado desenvolvimento das infraestruturas em Taiwan e nestas duas províncias chinesas, iv) os fortes laços económicos e o intenso comércio transfronteiriço entre Taiwan e a RPC, v) a densidade populacional similar nas províncias chinesas em causa e em Taiwan, vi) a semelhança entre os tipos de terrenos e operações utilizados para construir a referência pertinente em relação a Taiwan e os tipos existentes na RPC e vii) as características demográficas, linguísticas e culturais comuns a Taiwan e à RPC. Acrescente-se que as províncias de Jiangsu e Zhejiang, juntamente com a cidade de Chongqing, são consideradas como as mais importantes províncias do setor industrial na RPC. Embora o PIB per capita das duas províncias chinesas e de Chongqing não seja idêntico ao de Taiwan, tem crescido rapidamente nos últimos anos, ou seja, está a aproximar-se do de Taiwan.
Além disso, dados recentes dão a entender que a RPC no seu conjunto, ambas as províncias e a cidade de Chongqing têm uma taxa de crescimento do PIB muito superior à de Taiwan (103), ou seja, estão a aproximar-se muito rapidamente. Não obstante, importa assinalar que a comparação exata entre o PIB de um país sem economia de mercado (RPC) e o PIB de uma economia de mercado bem estabelecida (Taiwan) não é um facto decisivo, porque é normal que um país sem economia de mercado tenha um PIB menos elevado. Além disso, muitos outros fatores, por exemplo, regras urbanísticas ou políticas ambientais, podem afetar a oferta e a procura de terrenos industriais. O que está verdadeiramente em causa é saber quais seriam as "condições de mercado prevalecentes" em relação aos direitos de utilização de terrenos na RPC se este país tivesse uma economia de mercado e tudo leva a crer que seriam muito semelhantes às de Taiwan.
(437)
O Governo da RPC alega também que, nos seus cálculos, a Comissão utilizou um período de amortização de 50 anos, se bem que nem todos os contratos de direitos de utilização de terrenos em causa se baseiem em períodos contratuais de 50 anos. Não foi o que se verificou no caso vertente. Todos os contratos de direitos de utilização de terrenos cuja concessão foi objeto de medidas de compensação no presente inquérito tinham por base períodos contratuais de 50 anos.
3.4.1.5. Programas de abastecimento de eletricidade a preços inferiores ao adequado
(438)
O Governo da RPC alegou que as conclusões relativas à especificidade são "completamente artificiais", argumentando que o leque de atividades económicas que pagam a taxa sem penalização abrange a esmagadora maioria da economia chinesa. O Governo da RPC questionou também as conclusões da Comissão relativas à especificidade "regional" e, em especial, a conclusão de que esta subvenção só está disponível nas regiões geográficas onde o produtor-exportador está estabelecido. Segundo o Governo da RPC, a penalização é aplicada de forma generalizada em todas as regiões geográficas onde os produtores-exportadores estão estabelecidos, pelo que não há especificidade regional. Esta alegação teve de ser rejeitada. A Comissão observa que o Governo da RPC parece basear os seus comentários exclusivamente no sistema de preços diferenciado para as categorias de empresas "incentivadas", "restritas", "proibidas" e "autorizadas", em conformidade com a decisão n.o 40. Todavia, a Comissão baseou as suas conclusões no sistema especial de fixação de preços da eletricidade existente na grande área metropolitana de Chongqing, onde um dos exportadores colaborantes incluídos na amostra tem uma instalação de produção. Este exportador beneficia de uma taxa de eletricidade mais baixa especificamente aplicável a um subconjunto de empresas que pertencem a determinados setores (designadamente, empresas de ligas de ferro em fornos eletrónicos e empresas de fertilizantes) na mesma categoria de grandes utilizadores industriais. Por conseguinte, a Comissão concluiu que a taxa de eletricidade mais baixa aplicável exclusivamente a este subconjunto muito restrito de empresas pertencentes apenas àqueles setores específicos elegíveis é específica de jure.
No que diz respeito à especificidade "regional", o considerando 149 não faz referência a qualquer sistema de penalização tal como indicado nas observações do Governo da RPC. Este considerando esclarece que a taxa de eletricidade vantajosa aplicável ao subconjunto restrito de empresas, incluindo o produtor do produto em causa, é limitada a uma região geográfica determinada (ou seja, a grande área metropolitana de Chongqing), que se insere nas vastas regiões ocidentais da China, incentivadas ao abrigo da lei referida no mesmo considerando e explicada em mais pormenor no considerando 233. Como já se disse no considerando 149, esta legislação diz respeito à fixação dos preços da eletricidade como um dos instrumentos para concretizar o objetivo político principal de incentivar o desenvolvimento desta região. Confirmam-se assim as conclusões da Comissão de que esta subvenção também tem especificidade regional.
(439)
O Governo da RPC questionou as conclusões constantes do considerando 146 relativas à especificidade com base no sistema de preços diferenciado entre as categorias de empresas "incentivadas", "restritas", "proibidas" e "autorizadas". O Governo da RPC explicou de novo a diferença dos preços da eletricidade pagos pelo projeto especificamente desincentivado e as restantes empresas como uma penalização, ou sobretaxa, para desencorajar projetos específicos, uma vez que não se opta por conceder "descontos" de pagamento aos projetos incentivados. O Governo da RPC conclui que a Comissão deve estabelecer uma conclusão do que seria uma remuneração adequada e, que neste caso, a Comissão reconheceu que o preço da penalização constituiria uma remuneração adequada. Esta alegação teve de ser rejeitada. Tal como se explicado em pormenor, as conclusões da Comissão relativas à contribuição financeira dizem respeito à taxa de eletricidade mais baixa a que esta empresa tem direito por fazer parte do subconjunto restrito de empresas que se inserem na categoria mais vasta dos utilizadores industriais. Por conseguinte, os argumentos do Governo da RPC não são pertinentes no que respeita às conclusões da Comissão.
3.4.1.6 Outros regimes em matéria de imposto sobre o rendimento não utilizados pelos produtores incluídos na amostra objeto de medidas de compensação para efeitos da "taxa residual"
(440)
O Governo da RPC argumentou que a Comissão não aplicara de forma coerente as regras aplicáveis da OMC em matéria de amostragem constantes do acordo anti-dumping da OMC (nomeadamente, os artigos 6.10, 9.2 e 9.3), porque a amostragem teria por objetivo limitar o âmbito do inquérito. A argumentação estabeleceu uma relação com o artigo 19.4 do Acordo SMC da OMC, que limita o montante do direito de compensação ao montante da subvenção "cuja existência tenha sido determinada". O Governo da RPC concluiu que se a Comissão não considerava que a amostragem selecionada era suficientemente representativa das práticas de subvenção, a solução seria incluir mais empresas na amostra. Em primeiro lugar, a Comissão gostaria de referir que há limites para a analogia entre as amostragens num inquérito anti-dumping e num inquérito antissubvenções, porque, ao contrário dos primeiros, nos inquéritos antissubvenções não existe a regra geral ao abrigo da qual se aplica uma taxa do direito individual a cada exportador, sendo explicitamente autorizados os chamados "casos agregados". Além disso, ao contrário do que ocorre nos processos anti-dumping, num processo antissubvenções exige-se aos poderes públicos que participem e facultem respostas, pelo que os poderes públicos estão implicitamente abrangidos no âmbito de qualquer "amostragem" para efeitos da determinação de medidas de compensação. Por outras palavras, as ações dos poderes públicos enquanto outorgantes das alegadas subvenções são sempre abrangidas pelo âmbito do inquérito antissubvenções, independentemente da utilização de uma amostra de produtores-exportadores.
(441)
No que diz respeito aos comentários do Governo da RPC de que a solução consiste em "incluir mais empresas na amostra", a Comissão sublinha que foi exatamente isso que fez no caso vertente. Na sequência da recusa em colaborar por parte de um dos exportadores que se dispusera inicialmente a fazê-lo, a Comissão decidiu incluir outro exportador na amostra. Contudo, pouco tempo após ter sido informada da sua inclusão na amostra, esta empresa comunicou à Comissão que já não tencionava colaborar no inquérito. Por conseguinte, a Comissão foi obrigada a limitar a amostra aos dois exportadores restantes inicialmente incluídos que não se recusaram a colaborar, a fim de evitar novos atrasos que poderiam pôr em causa a conclusão atempada do inquérito nos prazos previstos por lei. A Comissão observa que esta tentativa mal sucedida comprometida apenas pelo comportamento dos exportadores é a prova clara de que a alegação do Governo da RPC não tem fundamento, porque não dá resposta ao problema das empresas que não se voluntariam inicialmente para participar na amostra ou que renunciam à sua colaboração quando foram selecionadas para a amostra.
(442)
No que respeita à aplicação dos dados disponíveis, o Governo da RPC remeteu para o artigo 12.7 do Acordo SMC e citou a jurisprudência da OMC, alegando que os dados disponíveis que constam do dossier só podem ser utilizados para substituir informação em falta, e que a não colaboração não justifica determinações desprovidas de fundamentos factuais. A Comissão não compreende a lógica desta alegação, atendendo a que na sua determinação utilizou os dados constantes do dossier tal como previsto nas disposições da OMC e no regulamento de base, no pleno respeito da jurisprudência aplicável da OMC. Tal como o Governo da RPC reconheceu, as conclusões no processo relativo ao papel fino revestido e nas diversas decisões dos EUA constituem os melhores dados a que a Comissão tem acesso e são utilizadas precisamente para colmatar as lacunas de informação decorrentes da falta de colaboração do Governo da RPC.
O Governo da RPC questionou igualmente a utilização destes dados, por entender que não refletem uma atual concessão de subsídios nem estão especificamente associados ao produto em causa. Neste contexto, a Comissão assinala que a maior parte destes regimes de subvenção dizem respeito a subvenções não recorrentes (por exemplo, subvenções, vantagens fiscais associadas ao investimento em ativos) que são normalmente amortizadas num período de vários anos e cujas vantagens, por conseguinte, perduram e se estendem inclusive para além do PI, como no caso vertente. No que diz respeito às subvenções recorrentes, não há elementos de prova de que estes regimes tenham sido alterados desde o inquérito em causa. Quanto ao vínculo entre estes regimes e o produto em causa, a Comissão recorda que todos estes regimes dizem respeito ao setor do aço (não são específicos em relação aos produtos) ou se aplicam na região em que os produtores de ARO têm as suas fábricas. Não dispondo de provas em contrário no dossier, a Comissão entende que é razoável concluir que as vantagens destes regimes ainda representam a melhor variável de substituição para a atual concessão de subvenções aos produtores do produto em causa. Sublinha-se que o Governo da RPC teve amplas oportunidades para apresentar elementos de prova em contrário relativamente a todos estes regimes, mas optou deliberadamente por não os apresentar e, consequentemente, a Comissão teve de recorrer aos dados disponíveis constantes do dossier, tal como previsto no regulamento de base e no Acordo SMC da OMC.
3.4.1.7. Programas de capital próprio
(443)
O Governo da RPC alegou que todos estes programas (por exemplo, dividendos por liquidar, conversão da dívida em capital e injeções de capital) não foram iniciados em conformidade com os requisitos dos artigos 11.2 e 11.3 do Acordo SMC.
Essa alegação teve de ser rejeitada. Tal como se explica na secção relativa à resposta às observações do Governo da RPC sobre o início do processo (considerandos 399 a 406), os serviços da Comissão analisaram os elementos de prova apresentados pelo autor da denúncia, que eram substanciais, como se pode verificar na versão para consulta pelas partes interessadas. Os serviços da Comissão propuseram o início de um inquérito no que respeita a regimes específicos apenas após terem procedido ao devido exame da exatidão e pertinência dos dados apresentados, que consideraram elementos de prova prima facie suficientes.
(444)
No entender do Governo da RPC, os programas de capital próprio são subvenções ad hoc únicas, se é que existem, porque se aplicam apenas a um beneficiário específico e não são regidos por qualquer ato legislativo específico, e como "a Comissão sabe perfeitamente que as empresas objeto do direito residual não só não receberam como não poderiam ter recebido estas subvenções, em virtude da sua natureza ad hoc", estas subvenções não devem ser objeto de medidas de compensação. O Governo da RPC alegou ainda que na medida em que são efetuadas com base nos dados disponíveis, as determinações devem basear-se em factos reais. Por este motivo, a aplicação de medidas de compensação das subvenções ad hoc a outras empresas que não aquelas que alegadamente as receberam constitui uma violação do artigo 12.7 do Acordo SMC.
Convém referir que o Governo da RPC não respondeu a uma única pergunta no questionário ou na carta solicitando esclarecimentos sobre estes regimes. Por conseguinte, a afirmação do Governo da RPC de que "a Comissão sabe perfeitamente que as empresas objeto do direito residual não só não receberam como não poderiam ter recebido estas subvenções, em virtude da sua natureza ad hoc", não corresponde à realidade. Pelo contrário, a denúncia enumera numa lista que não classificou como exaustiva diversas empresas que beneficiaram destes programas de capital próprio. Como o Governo da RPC não facultou quaisquer informações sobre a natureza ou a elegibilidade destes regimes, a Comissão não tem outra opção senão a de aplicar os dados disponíveis.
3.4.2. OBSERVAÇÕES DA ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Direitos de utilização de terrenos a preços inferiores ao adequado
(445)
A Zhejiang Huadong alegou ter facultado à Comissão os atos legislativos pertinentes que regem o funcionamento e a determinação do valor das vendas dos direitos de utilização de terrenos na China e remeteu para as Disposições sobre a atribuição, para fins de construção, de direitos de utilização de terrenos do Estado mediante convite à apresentação de propostas, hasta pública e cotação para demonstrar que existe um verdadeiro mercado imobiliário na China, que divulga ao público as cotações e os preços pagos. A empresa alegou ainda que o mercado imobiliário que existe atualmente na China, e as estatísticas oficiais exaustivas sobre os preços dos direitos de utilização de terrenos que estão disponíveis constituem os melhores elementos de prova para avaliar o preço dos direitos de utilização de terrenos na altura em que este produtor-exportador os adquiriu.
Esta alegação teve de ser rejeitada. A Comissão explicou no considerando 115 as suas conclusões relativamente aos direitos de utilização de terrenos da Zhejiang Huadong. Estas conclusões não foram postas em causa nas observações subsequentes à divulgação definitiva. Os elementos de prova disponíveis mostram que o mercado dos direitos de utilização de terrenos na China está falseado, porque, aquando da visita de verificação, a Comissão examinou os concursos e constatou que estes não eram competitivos e que os preços eram fixados arbitrariamente pelas autoridades. A base factual para determinar que os preços são atribuídos de forma arbitrária é referida nos considerandos 114 a 116, ou seja, a informação sobre as operações efetivamente realizadas facultada pelos produtores-exportadores incluídos na amostra, o sistema de avaliação de terrenos urbanos e a Portaria n.o 35 da NDRC.
(446)
A Zhejiang Huadong argumentou que, ao abrigo do artigo 14.o, alínea d), do Acordo SMC da OMC, os preços de referência adequados devem, em primeiro lugar, ser determinados em relação às condições de mercado prevalecentes no país de fornecimento; na ausência de tais condições, uma eventual referência estrangeira deve ser devidamente ajustada, a fim de evitar a compensação de vantagens comparativas. A empresa arguiu ainda que, com base no artigo 15.o, alínea b), do Protocolo de Adesão da China à OMC, se não existirem na China condições de mercado prevalecentes que possam constituir uma referência adequada, o membro importador da OMC deve ajustar, se possível, essas condições prevalecentes antes de considerar a utilização de condições prevalecentes noutro país. Se bem que a Comissão concorde com muita da argumentação teórica subjacente a esta argumentação, não deixa de concluir que não existe um verdadeiro mercado fundiário na China, motivo pelo qual recorreu a uma referência externa para os preços dos terrenos. A necessidade de recorrer a uma referência estrangeira foi explicada e fundamentada nos considerandos 109, 118 e 120-121. Como se verificou que o mercado de direitos de utilização de terrenos na China está falseado, não era possível aplicar uma referência interna, tal como sugerido pela Zhejiang Huadong, nem existe uma base para ajustar uma tal referência. Além disso, a informação apresentada no que diz respeito à referência sugerida pela Zhejiang Huadong (Xiaoshan, na província de Zhejiang) não permite entender nem verificar se a informação sobre preços sugerida se limita aos preços dos direitos de utilização de terrenos para as alegadas indústrias "não favorecidas".
(447)
A Zhejiang Huadong alegou que a escolha de Taiwan como referência não era razoável nem objetiva pelos seguintes motivos: 1) na data da aquisição dos direitos de utilização dos terrenos, a província de Zhejiang não era uma região desenvolvida com um PIB elevado semelhante a Taiwan; 2) a seleção dos preços reais dos terrenos em Taiwan feita pela Comissão teve por base as ofertas de venda de terrenos industriais e não os preços reais de arrendamento para uso industrial, que são semelhantes aos direitos de utilização de terrenos atribuídos à Zhejiang Huadong.
Esta alegação tem de ser rejeitada. No que diz respeito ao ponto 1), tal como referido no considerando 436, a Comissão analisou efetivamente de forma exaustiva os diversos indicadores e comparou Taiwan e a RPC tanto no seu conjunto, como a nível de cada província chinesa em causa. Na sequência dessas análises, a Comissão considerou Taiwan como uma referência adequada, em conformidade com o regulamento de base e as regras da OMC. No que diz respeito ao ponto 2), salienta-se que a Comissão recorreu à melhor informação que era razoavelmente do seu conhecimento.
(448)
A Zhejiang Huadong chamou a atenção para um erro aritmético no cálculo das taxas de inflação utilizadas para o ajustamento da referência em função da inflação. A Comissão teve em consideração esta alegação e os cálculos em causa foram revistos em conformidade.
(449)
A Zhejiang Huadong alegou que não houve especificidade na sua aquisição de direitos de utilização de terrenos, uma vez que todas as empresas na China são objeto de igual tratamento ao abrigo da lei. A Zhejiang Huadong argumentou ainda que a Comissão não abordou a questão da especificidade de forma adequada e que as conclusões definitivas relativas aos motivos pelos quais o preço pago pela Zhejiang Huadong dava azo a uma vantagem careciam de fundamentação.
Esta alegação teve de ser rejeitada. A Comissão baseou as suas conclusões sobre a especificidade no facto de todas as empresas que não cumprem as políticas industriais estabelecidas pelo Estado serem excluídas da concessão de direitos de utilização de terrenos, de os preços serem frequentemente fixados de forma arbitrária pelas autoridades e de as práticas dos poderes públicos serem pouco claras e carecerem de transparência. A Comissão chegou à conclusão de que a concessão de direitos de utilização de terrenos está limitada a empresas que cumprem as políticas industriais estabelecidas pelo Governo da RPC na Portaria n.o 35 da NDRC (considerando 116).
3.4.2.2. Fornecimento de CRS a preços inferiores ao adequado
(450)
A Zhejiang Huadong alegou que, por uma questão de razoabilidade e objetividade e por motivos de coerência, a Comissão, ao construir a referência, deveria ter extraído os dados relativos ao preço do aço da mesma fonte (Steel Business Bulletin -SBB) para todas as regiões representadas no cabaz de referência. A empresa acrescentou ainda que o SBB apresenta uma série de mercados para os preços de CRS para além dos selecionados pela Comissão, e sugeriu que se incluísse o México e a Argentina, porque estes países representam o mercado do aço emergente no continente americano. Esta argumentação teve de ser rejeitada, porque ao construir a referência, a Comissão utilizou os dados relativos a preços que refletem da forma mais exata possível a situação real do mercado em cada país ou região. Quanto aos preços na Europa (a maioria dos Estados-Membros da União), a Comissão considerou que poderia ter acesso a dados mais pormenorizados sobre os preços no MEPS. Se tivesse dados do MEPS relativos aos outros países selecionados, tê-los-ia utilizado. No que respeita à inclusão dos preços do México ou da Argentina, há que assinalar que se trata de mercados relativamente pequenos em comparação com a China e com os outros países/regiões no cabaz de referência utilizado pela Comissão.
A Comissão reviu o cálculo das margens de subvenção para este regime na sequência de uma correção dos preços de referência construídos para o HRS e o CRS. A correção em causa referia-se aos preços do aço no Brasil utilizados para construir a referência que, erradamente, incluíam taxas nos cálculos divulgados às partes.
(451)
A Zhejiang Huadong alegou ainda que as conclusões da Comissão sobre a especificidade não tinham fundamento (ausência de elementos de prova positivos) e eram injustificadas, pelo que a alegada subvenção sob a forma de fornecimento de CRS por uma remuneração inferior à adequada não poderia ser objeto de medidas de compensação. A Zhejiang Huadong argumentou que, a existir, a vantagem do fornecimento de HRS e CRS por uma remuneração inferior à adequada não se cinge a determinadas empresas ou setores, mas é conferida de modo geral a todos os potenciais compradores e consumidores de todos os setores económicos.
Esta alegação teve de ser rejeitada. O Governo da RPC fez a mesma observação, sobre a qual a Comissão se pronunciou no considerando 415. Os "potenciais" compradores estão, por definição, limitados a determinadas empresas.
3.4.3. OBSERVAÇÕES DO AUTOR DA DENÚNCIA
3.4.3.1. Abastecimento de eletricidade e água a preços inferiores ao adequado
(452)
O autor da denúncia argumentou que, devido às distorções e à influência do Estado nos mercados da água e eletricidade da China, a Comissão deveria ter utilizado referências internacionais e calcular as vantagens desses regimes em conformidade com o artigo 6.o, alínea d), subalínea ii) do regulamento de base.
Esta alegação teve de ser rejeitada. No caso em apreço, os elementos de prova constantes do dossier não permitiram que a Comissão determinasse se as distorções nos mercados da água e eletricidade eram de molde a justificar o recurso a um indicador estrangeiro.
3.4.3.2. Determinados programas fiscais relativos a sociedades de investimento estrangeiro (SIE)
(453)
O autor da denúncia afirmou que a Comissão deveria ter quantificado o montante da subvenção de dois programas fiscais relativos a SIE, designadamente, o programa de crédito respeitante ao imposto sobre o rendimento para efeitos da aquisição de equipamentos de fabrico nacional e o programa "Dois anos de isenção/três anos a uma taxa de 50 % para SIE produtivas", em virtude da falta de colaboração do Governo da RPC, que deveria ter apresentado elementos de prova de que os produtores de ARO não receberam quaisquer vantagens ao abrigo destes programas durante o PI.
Esta alegação teve de ser rejeitada. Como já se explicou no considerando 282, a fim de reduzir os encargos administrativos para todas as partes em causa, e tendo em conta a situação especial no que diz respeito ao termo iminente destes programas, a Comissão decidiu não aplicar medidas de compensação.
3.5. MONTANTE DAS SUBVENÇÕES PASSÍVEIS DE MEDIDAS DE COMPENSAÇÃO
(454)
O montante das subvenções passíveis de medidas de compensação em conformidade com as disposições do regulamento de base, expresso ad valorem, para as empresas objeto do inquérito é o seguinte:
Produtor-exportador
MARGEM DE SUBVENÇÃO DEFINITIVA %
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
EMPRESAS COLABORANTES NÃO INCLUÍDAS NA AMOSTRA
26,8
TODAS AS RESTANTES EMPRESAS
44,7
(455)
Em conformidade com o artigo 15.o, n.o 3, do regulamento de base, a margem total de subvenção das empresas que colaboraram não incluídas na amostra, calculada com base na da margem de subvenção média ponderada total estabelecida para as empresas que colaboraram incluídas na amostra, é de 26,8 %.
(456)
No que diz respeito a todos os restantes exportadores na República Popular da China, a Comissão começou por estabelecer o nível de colaboração. A comparação entre os dados do Eurostat sobre importações e o volume de exportações para a União do produto em causa durante o período de inquérito, comunicadas pelas empresas que colaboraram no inquérito, revelou que a colaboração dos produtores-exportadores na República Popular da China foi baixa, designadamente 58 %. Atendendo a este baixo nível de colaboração, a taxa total de subvenção para todas as empresas que não colaboraram foi estabelecida ao nível correspondente ao total das taxas de subvenção apurado para todas as empresas que não colaboraram relativamente a todos os regimes objeto de inquérito, ou seja, 44,7 %.
4. PREJUÍZO
4.1. PRODUÇÃO DA UNIÃO E INDÚSTRIA DA UNIÃO
(457)
Para estabelecer a produção total da União, para o período considerado, utilizou-se toda a informação disponível relativa aos produtores da União, incluindo a informação facultada na denúncia, os dados recolhidos junto dos produtores da União antes e depois do início do inquérito e as respostas aos questionários verificadas dos produtores da União incluídos na amostra.
(458)
Durante o PI, o ARO foi fabricado por 22 produtores da União. Na base referida no considerando precedente, a produção total da União foi estimada em, aproximadamente, 4 018 310 toneladas durante o PI. Os produtores da União que representam a produção total da União constituem a indústria da União, na aceção do artigo 9.o, n.o 1, do regulamento de base, sendo designados em seguida "indústria da União".
4.2. DETERMINAÇÃO DO MERCADO PERTINENTE DA UNIÃO
(459)
No decurso do inquérito, apurou-se que uma parte substancial da produção dos produtores da União incluídos na amostra se destinava a uso cativo, ou seja, era simplesmente transferida (sem fatura) e/ou entregue a preços de transferência no interior da mesma empresa ou grupo de empresas para posterior transformação a jusante.
(460)
A fim de apurar se a indústria da União sofreu ou não prejuízo e de determinar o consumo e os vários indicadores económicos respeitantes à situação da indústria da União, examinou-se, por conseguinte, se, e até que ponto, a utilização subsequente da produção da indústria da União do produto similar devia ser tida em conta na análise.
(461)
Para se obter um quadro o mais completo possível da situação da indústria da União, foram obtidos e analisados dados sobre a atividade global referente ao ARO, tendo-se posteriormente determinado se a produção se destinava a uso cativo ou ao mercado livre.
(462)
No que respeita ao volume e aos preços de vendas no mercado da União, e à respetiva parte de mercado, considerou-se que uma análise e uma avaliação significativas destes indicadores deveriam centrar-se na situação prevalecente no mercado livre.
(463)
Todavia, relativamente a outros indicadores económicos, concluiu-se que poderiam ser razoavelmente examinados tomando exclusivamente como referência a atividade global, excluindo desta forma o uso cativo e as vendas. A produção, a capacidade, a utilização da capacidade, os investimentos, as existências, o emprego, a produtividade, os salários e a capacidade de obtenção de capital dependem da atividade global, quer a produção seja cativa, quer vendida no mercado livre.
4.3. CONSUMO DA UNIÃO
(464)
O produto similar é vendido pela indústria da União a clientes independentes e vendido a, ou transferido para, empresas coligadas para transformação a jusante em centros de serviços siderúrgicos, por exemplo.
(465)
Ao calcular o consumo aparente da União em matéria de ARO, as instituições adicionaram o volume total das importações de ARO para a União, tal como comunicado pelo Eurostat, e o volume de vendas e uso cativo do produto similar na União produzido pela indústria da União, conforme indicado na denúncia e constatado durante as visitas de verificação efetuadas aos produtores da União incluídos na amostra.
(466)
No entanto, os dados do Eurostat sobre importações baseiam-se nos códigos NC na sua totalidade, pelo que é evidente que, pelo menos para uma parte destes códigos NC, as importações não correspondem ao produto em causa.
(467)
Com base nesses elementos, o consumo total da União evoluiu da seguinte forma:
2008
2009
2010
PI
Consumo (em toneladas)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Índice (2008=100)
100
75
88
93
(468)
O consumo total no mercado da União decresceu 7 % durante o período considerado. Entre 2008 e 2009, registou-se uma diminuição de cerca de 25 %, resultante sobretudo dos efeitos negativos globais da crise económica, especialmente na indústria da construção. Depois disso, o consumo começou a recuperar e aumentou, no total, 24 % de 2009 até ao PI, mas manteve-se abaixo do nível de 2008.
4.4. IMPORTAÇÕES PROVENIENTES DO PAÍS EM CAUSA E PARTE DE MERCADO
(469)
As importações na União provenientes da RPC evoluíram da seguinte forma durante o período considerado:
2008
2009
2010
PI
Volume das importações provenientes da RPC (toneladas)
472 988
150 497
464 582
702 452
Índice (2008=100)
100
32
98
149
Parte de mercado (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Índice (2008=100)
100
43
112
160
Fonte:
Eurostat
(470)
Não obstante a diminuição do consumo, o volume de importações provenientes da RPC aumentou significativamente, 49 %, durante o período considerado. Devido aos efeitos negativos da crise económica, o volume das importações provenientes da RPC diminuiu acentuadamente em 2009. Contudo, as importações provenientes da RPC começaram a recuperar a um ritmo extremamente acelerado, pelo que o aumento de 2009 até ao PI se traduziu numa percentagem impressionante de 367 %.
(471)
Do mesmo modo, a parte de mercado dessas importações diminuiu 60 % ao longo do período considerado. Embora entre 2008 e 2009 tenha decrescido para menos de metade, no período compreendido entre 2009 e o PI evidenciou uma tendência crescente muito marcante e aumentou 275 %.
4.4.1. PREÇOS DAS IMPORTAÇÕES E SUBCOTAÇÃO DOS PREÇOS
Importações provenientes da RPC
2008
2009
2010
PI
Preço médio em euros/tonelada
875
728
768
801
Índice (2008=100)
100
83
88
91
Fonte:
Eurostat
(472)
O preço de importação médio das importações provenientes da RPC baixou 9 % no período considerado. Entre 2008 e 2009, diminuiu consideravelmente (17 %); posteriormente, entre 2009 e 2010, aumentou cinco pontos percentuais e, no PI, mais três pontos percentuais.
(473)
Os preços das importações provenientes da RPC mantiveram-se sistematicamente inferiores aos preços de venda da indústria da União durante todo o período considerado. Tal como assinalado no quadro acima, enquanto em 2009, no auge da crise económica, nem a quebra de preços de 17 % conseguiu ajudar as importações chinesas a preservar a parte de mercado numa situação de diminuição súbita do consumo e de abrandamento significativo do mercado, uma subcotação contínua nos anos subsequentes explica o aumento constante e impressionante da parte de mercado detida pelas importações provenientes da RPC entre 2009 e o PI.
(474)
Para determinar a subcotação dos preços, durante o PI, foi efetuada uma comparação entre os preços de venda médios ponderados, por tipo do produto, dos produtores da União incluídos na amostra a clientes independentes no mercado da União, ajustados ao estádio à saída da fábrica, e os preços médios ponderados correspondentes, por tipo do produto, das importações provenientes dos produtores chineses colaborantes ao primeiro cliente independente no mercado da União, estabelecidos numa base CIF, depois de efetuados os devidos ajustamentos para ter em conta os custos pós-importação.
(475)
Os custos posteriores à importação a que se faz referência no considerando anterior foram calculados com base em dados verificados de dois importadores independentes do produto em causa.
(476)
A comparação dos preços foi feita por tipo do produto para transações efetuadas no mesmo estádio de comercialização, com os devidos ajustamentos quando necessário, e após a dedução de descontos e abatimentos. O resultado da comparação, expresso como percentagem do volume de negócios dos produtores da União, incluídos na amostra, durante o PI, revelou uma margem de subcotação dos preços média ponderada pelos produtores-exportadores chineses colaborantes de 20,2 %.
(477)
No seguimento da divulgação, um produtor-exportador solicitou informações suplementares sobre o cálculo da subcotação dos preços, nos casos em que não havia uma correspondência exata entre o tipo do produto exportado da RPC e o tipo do produto vendido pela indústria da União no mercado da União. Procurou igualmente averiguar se as diferenças foram objeto de ajustamento nos casos em que não foi encontrada uma correspondência exata.
(478)
Nos casos em que não havia uma correspondência exata entre o tipo de produto exportado e o tipo de produto vendido pela indústria da União, a Comissão comparou o tipo de produto exportado com o tipo de produto que mais se assemelha vendido pela indústria da União. Nestes casos, procedeu-se a uma comparação com o tipo de produto que mais se assemelha sempre que a única diferença era a espessura de substrato.
(479)
Quando havia mais do que um tipo de produto com características muito semelhantes, a Comissão comparou o tipo de produto exportado ao tipo de produto mais barato vendido no mercado da União, independentemente de o substrato deste produto mais barato ser mais ou menos espesso. Por conseguinte, não se considerou necessário proceder a um ajustamento para ter em conta as diferenças físicas.
5. SITUAÇÃO ECONÓMICA DA INDÚSTRIA DA UNIÃO
5.1. OBSERVAÇÕES PRELIMINARES
(480)
Em conformidade com o artigo 8.o, n.o 4, do regulamento de base, as instituições examinaram todos os fatores e índices económicos pertinentes que influenciam a situação da indústria da União.
(481)
Foram utilizados os dados facultados pelo autor da denúncia referentes a todos os produtores de ARO na União para estabelecer indicadores macroeconómicos, como produção da indústria da União, capacidade de produção, utilização da capacidade, volume de vendas, parte de mercado, crescimento, vendas cativas, emprego e produtividade.
(482)
Foram utilizados os dados facultados e verificados referentes aos seis produtores da União incluídos na amostra para estabelecer microindicadores, como preço de venda unitário, custo unitário da produção, rendibilidade, cash flow, investimentos, retorno dos investimentos, capacidade de obtenção de capital, existências e custos da mão-de-obra.
5.2. DADOS RELATIVOS À INDÚSTRIA DA UNIÃO NO SEU CONJUNTO
5.2.1. PRODUÇÃO, CAPACIDADE DE PRODUÇÃO E UTILIZAÇÃO DA CAPACIDADE
(483)
Para estabelecer a produção total da União para o período considerado, utilizou-se toda a informação disponível relativa à indústria da União, incluindo a informação facultada na denúncia, os dados recolhidos junto dos produtores da União antes e depois do início do inquérito e as respostas aos questionários verificadas dos produtores da União incluídos na amostra.
2008
2009
2010
PI
Volume de produção (toneladas)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Índice (2008=100)
100
79
90
90
Capacidade de produção (toneladas)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Índice (2008=100)
100
102
102
99
Utilização da capacidade (%)
74
57
65
68
Índice (2008=100)
100
77
88
92
Fonte:
denúncia e respostas ao questionário
(484)
O quadro anterior mostra que a produção diminuiu 10 % durante o período considerado. Em consonância com a redução da procura, a produção diminuiu acentuadamente em 2009, tendo em seguida recuperado parcialmente em 2010. Apesar do aumento do consumo durante o PI, o volume da produção manteve-se mais ou menos ao mesmo nível de 2010.
(485)
A capacidade de produção permaneceu estável durante o período considerado. A utilização da capacidade acompanhou a tendência da produção, tendo decrescido 8 % durante o período considerado.
5.2.2. VOLUME DE VENDAS, PARTE DE MERCADO E CRESCIMENTO
2008
2009
2010
PI
Volume de vendas (toneladas)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Índice (2008=100)
100
77
90
88
Parte de mercado (%)
56,8
58,8
58,1
53,9
Índice (2008=100)
100
104
102
95
Fonte:
denúncia e respostas ao questionário
(486)
Em 2009, o volume de vendas da indústria da União a clientes independentes diminuiu acentuadamente 23 %. Em 2010, o volume de vendas aumentou treze pontos percentuais, mas baixou, depois, dois pontos percentuais no PI.
(487)
O mercado da indústria da União diminuiu 2,9 pontos percentuais ao longo do período considerado. Após um aumento inicial em 2009, a indústria da União viu a sua parte de mercado baixar em 2010 e no PI, pelo que a sua parte de mercado no PI foi 5 pontos percentuais inferior à de 2009; tal ocorreu no contexto de um aumento de mais de 24 % do consumo de 2009 até ao final do PI. Logo, não pôde beneficiar do crescimento do consumo e recuperar os volumes de vendas e alguma da parte de mercado anteriormente perdidos.
(488)
Enquanto o consumo da União decresceu 7 % durante o período considerado e o volume de vendas da indústria da União a partes independentes baixou 12 %, a parte de mercado da indústria da União diminuiu 2,9 pontos percentuais, ou seja, de 56,8 %, em 2008, para 53,9 % no PI.
5.2.3. EMPREGO E PRODUTIVIDADE
2008
2009
2010
PI
Emprego (ETI)
7 088
6 470
6 097
6 046
Índice (2008=100)
100
91
86
85
Produtividade (toneladas/ETI)
627
543
655
665
Índice (2008=100)
100
87
104
106
Fonte:
denúncia, respostas ao questionário e Eurofer
(489)
A indústria da União revelou uma tendência progressivamente decrescente em matéria de emprego. Assim, o número total de trabalhadores, medido em equivalente a tempo inteiro (ETI) na indústria diminuiu 15 % durante o período considerado e atingiu o seu nível mais baixo no PI. Contudo, a produtividade aumentou cerca de 6 % durante o período considerado, o que mostra que a indústria estava a tentar racionalizar os custos de produção.
5.2.4. USO CATIVO E VENDAS CATIVAS
2008
2009
2010
PI
Uso cativo e vendas cativas (toneladas)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Índice (2008=100)
100
80
87
85
Parte de mercado (%)
22
24
22
20
Índice (2008=100)
100
108
99
92
Fonte:
denúncia e respostas verificadas aos questionários dos produtores incluídos na amostra
(490)
Tal como referido no considerando 459, há um mercado significativo para ARO na União, que é constituído pela utilização a jusante de ARO pela indústria da União.
(491)
Concluiu-se que o uso cativo e as vendas cativas se destinavam a uma transformação posterior pelas próprias empresas ou pelas suas empresas coligadas cuja atividade se circunscreve principalmente aos materiais de construção, ou seja, que são utilizadores finais de ARO.
(492)
Com base no acima exposto, concluiu-se que o uso cativo e as vendas cativas da indústria da União constituíram 24 % do volume total da produção no PI. Durante o período considerado, o uso cativo e os volumes de vendas correlacionados diminuíram 15 % e a parte de mercado decresceu 8 %.
(493)
Constatou-se através do inquérito que não existia uma diferença significativa entre o uso cativo e as vendas cativas em termos de utilizações finais de base. O uso cativo foi comunicado pelas empresas quando a produção a jusante era efetuada na mesma entidade jurídica; contudo, as vendas cativas eram as vendas a outras entidades jurídicas coligadas com fatura. Além disso, o método para a fixação dos preços, tanto para o uso cativo como para as vendas a partes coligadas, era similar, ou seja, um valor justo ("método do custo adicional") do produto era cobrado tanto às empresas coligadas como às unidades de produção internas a jusante das empresas incluídas na amostra.
(494)
O valor médio por tonelada permaneceu estável durante o período considerado e foi, no PI, 3 % inferior ao preço de venda aos clientes independentes dos produtores da União incluídos na amostra. Esta diferença de preços não foi considerada significativa e a tendência dos preços das vendas cativas acompanha a tendência dos preços de venda aos clientes independentes.
2008
2009
2010
PI
Uso cativo e vendas cativas (EUR/toneladas)
962
802
901
965
Índice (2008=100)
100
83
94
100
Fonte:
respostas verificadas aos questionários dos produtores incluídos na amostra
(495)
Tendo em conta que a maior parte do uso cativo e das vendas cativas se destinavam à atividade de materiais de construção a jusante dos produtores da União, tais vendas e o uso cativo estavam também indiretamente expostos à concorrência por parte de outros atores de mercado, incluindo as importações objeto de subvenções provenientes da RPC. A procura interna da produção a jusante dependia da oportunidade de venda dos produtos a jusante no mercado livre, que não foi afetada pelas importações de ARO objeto de subvenções. Assim sendo, pode concluir-se que os volumes e a parte de mercado decrescentes durante o período considerado se deveram à concorrência e às importações objeto de subvenções provenientes da RPC.
5.3. DADOS RELATIVOS AOS PRODUTORES DA UNIÃO INCLUÍDOS NA AMOSTRA
5.3.1. PREÇOS UNITÁRIOS MÉDIOS DE VENDA NA UNIÃO E CUSTO DE PRODUÇÃO
2008
2009
2010
PI
Preço unitário na União a clientes independentes (EUR/tonelada)
1 023
805
911
994
Índice (2008=100)
100
79
89
97
Custo unitário da produção (EUR/tonelada)
925
884
893
978
Índice (2008=100)
100
95
97
106
Fonte:
respostas verificadas aos questionários dos produtores incluídos na amostra
(496)
Durante o período considerado, o preço médio de venda dos produtores da União incluídos na amostra a clientes independentes na União diminuiu 3 %. A maior quebra, 21 %, ocorreu em 2009, em consonância com a diminuição do consumo. No período compreendido entre 2009 e o PI, em consonância com um aumento do consumo e dos volumes de vendas, os preços recuperaram 23 %, mas não atingiram o nível de 2008.
(497)
Em paralelo, os custos médios para produzir e vender o produto similar aumentaram 6 % durante o período considerado, em virtude do aumento dos custos das matérias-primas.
(498)
Em 2009, após uma quebra de 21 % nos preços unitários a clientes independentes, o preço unitário começou a recuperar. Em 2010, durante o PI, em comparação com 2009, a indústria da União registou um acréscimo dos custos e só conseguiu aumentar moderadamente os preços para cobrir esse acréscimo, o que foi suficiente para manter a rendibilidade ao mesmo baixo nível de 2010 e do PI. Todavia, daí resultou uma nova perda da parte de mercado, uma vez que os preços das importações chinesas subcotaram constantemente os preços da indústria da União.
5.3.2. RENDIBILIDADE, CASH FLOW, INVESTIMENTOS, RETORNO DOS INVESTIMENTOS E CAPACIDADE DE OBTENÇÃO DE CAPITAL
2008
2009
2010
PI
Rendibilidade das vendas na União a clientes independentes (% do volume de negócios das vendas)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Índice (2008=100)
100
- 138
41
39
Cash flow (euros)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Índice (2008=100)
100
64
46
62
Investimentos (EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Índice (2008=100)
100
8
22
27
Retorno dos investimentos
13,8
-13,9
5,9
6
Índice (2008=100)
100
- 101
43
44
Fonte:
respostas verificadas aos questionários dos produtores incluídos na amostra
(499)
A rendibilidade da indústria da União foi estabelecida expressando o lucro líquido, antes de impostos, das vendas do produto similar a clientes independentes como percentagem do volume de negócios dessas vendas. Em 2009, a rendibilidade da indústria da União baixou drasticamente, tendo daí resultado uma perda de 9,3 %. A partir de 2010, começou a recuperar, mas o aumento dos custos de produção impediu que se atingisse o nível considerado são e sustentável para a indústria (6,7 %). Durante todo o período considerado, a rendibilidade diminuiu 61 %.
(500)
A tendência verificada em termos de cash flow seguiu em certa medida a tendência negativa da rendibilidade. Atingiu o seu nível mais baixo em 2010. De forma semelhante, o retorno do investimento regrediu 56 %, passando de 13 %, em 2008, para 6 % no PI.
(501)
A evolução da rendibilidade, do cash flow e do retorno dos investimentos, durante o período considerado, limitou a capacidade de investimento da indústria da União nas suas atividades e comprometeu o seu desenvolvimento. A indústria da União conseguiu investir fortemente no início do período considerado, mas, em seguida, os investimentos caíram de forma abrupta em 2009, tendo diminuído, globalmente, 73 % durante o período considerado.
(502)
Atendendo às características da indústria da União, que, em certa medida, é composta por grandes empresas siderúrgicas multinacionais integradas, a capacidade de obtenção de capital destas empresas não foi afetada pelo fraco desempenho financeiro do setor do ARO.
5.3.3. EXISTÊNCIAS
2008
2009
2010
PI
Existências finais (toneladas)
116 852
97 533
124 848
130 593
Índice (2008=100)
100
83
107
112
Fonte:
respostas verificadas aos questionários dos produtores incluídos na amostra
(503)
Para os seis produtores da União incluídos na amostra, as existências representaram cerca de 8 % do volume de produção no PI. O nível de existências finais aumentou 12 % durante o período considerado. Se bem que deva salientar-se que as existências não constituem um indicador importante para a indústria, uma vez que a produção é efetuada essencialmente por encomendas, o principal aumento das existências registou-se entre 2009 e o PI, tendo coincidido com o surto de importações objeto de subvenções provenientes da RPC.
5.3.4. EMPREGO, SALÁRIOS E PRODUTIVIDADE
Custo médio da mão-de-obra por trabalhador (EUR/ produtores daUnião incluídos na amostra)
60,959
57,892
58,637
62,347
Índice (2008=100)
100
95
96
102
(504)
Os custos médios da mão-de-obra dos produtores da União incluídos na amostra aumentaram apenas 2 % durante o período considerado, o que é inferior à taxa de inflação. O inquérito mostrou que os produtores incluídos na amostra efetuaram cortes significativos, especialmente nas despesas administrativas e em outros encargos gerais, envidando assim esforços para aumentar a sua eficiência.
5.3.5. EFEITOS DE ANTERIORES PRÁTICAS DE DUMPING OU DE SUBVENÇÃO
(505)
Uma vez que este é o primeiro processo antissubvenções relativo ao produto em causa, não existem dados disponíveis que permitam avaliar os efeitos de anteriores práticas de dumping ou de subvenção.
5.4. AMPLITUDE DA MARGEM DE SUBVENÇÃO EFETIVA
(506)
Todas as margens estabelecidas e especificadas na secção sobre as subvenções são significativamente superiores ao nível de minimis. Tendo em conta o volume e os preços das importações objeto de subvenções provenientes da RPC, o impacto da margem de subvenção efetiva no mercado da União não pode ser considerado negligenciável.
5.5. CONCLUSÃO SOBRE O PREJUÍZO
(507)
O inquérito revelou que todos os indicadores de prejuízo (exceto a produtividade) se deterioraram, ou não evoluíram em sintonia com o consumo, durante o período considerado.
(508)
Durante o período considerado, no contexto de um consumo decrescente, o volume das importações provenientes da RPC aumentou de forma significativa. Ao mesmo tempo, o volume de vendas da indústria da União diminuiu globalmente em 12 % e a sua parte de mercado diminuiu de 56,8 %, em 2008, para 53,9 %, no PI. Se bem que o consumo tenha recuperado 24 % de 2009 até ao PI, após o ano da crise económica que afetou a procura, a parte de mercado da indústria da União continuou a diminuir. A indústria da União não conseguiu recuperar a parte de mercado perdida, tendo em conta a expansão significativa das importações objeto de subvenções provenientes da RPC no mercado da União. As importações objeto de subvenções, a baixos preços, aumentaram ao longo do período considerado, subcotando constantemente os preços da indústria da União.
(509)
Acresce que os indicadores de prejuízo relacionados com o desempenho financeiro da indústria da União, como o cash flow e a rendibilidade, foram gravemente afetados. Tal significa que a capacidade da indústria da União para obter capital e investir ficou comprometida.
(510)
Tendo em conta o que precede, concluiu-se que a indústria da União sofreu um prejuízo importante na aceção do artigo 8.o, n.o 5, do regulamento de base.
6. NEXO DE CAUSALIDADE
6.1. INTRODUÇÃO
(511)
Em conformidade com o disposto no artigo 8.o, n.os 5 e 6, do regulamento de base, foi examinado se as importações subvencionadas originárias da RPC causaram um prejuízo à indústria da União que possa ser considerado importante. Para além das importações objeto de subvenções, foram igualmente examinados outros fatores conhecidos que pudessem ter causado prejuízo à indústria da União no mesmo período, a fim de assegurar que o eventual prejuízo causado por esses outros fatores não era atribuído às importações objeto de subvenções.
6.2. IMPACTO DAS IMPORTAÇÕES OBJETO DE SUBVENÇÕES
(512)
O inquérito revelou que o consumo da União diminuiu 7 % durante o período considerado, enquanto o volume de importações objeto de subvenções provenientes da RPC aumentou em cerca de 49 %, tendo a respetiva parte de mercado aumentado também 60 %, passando de 9,1 %, em 2008, para 14,6 % no PI. Ao mesmo tempo, o volume de vendas da indústria da União a partes independentes diminuiu 12 % e a sua parte de mercado diminuiu 2,9 %, em 2008, passando de 56,8 %, em 2008, para 53,9 %, no PI.
(513)
Se bem que as importações provenientes da RPC tenham igualmente sido afetadas pela crise económica e descido 68 % de 2008 para 2009, recuperaram de 2009 até ao PI a um ritmo muito acelerado, tendo aumentado 367 % no final do PI, apesar de o consumo da União só ter crescido 24 % durante esse período. Ao baixar 9 % o preço unitário, se comparado com o de 2008, subcotando a indústria da União em 20,2 % durante o PI, as importações chinesas aumentaram a sua parte de mercado, entre 2008 e o PI, em 60 %, para atingir 14,6 %.
(514)
Ao mesmo tempo, entre 2008 e o PI, o volume de vendas dos produtores da União a partes independentes regrediu globalmente em 12 %. No período de recuperação do mercado, entre 2009 e o PI, a indústria da União apenas conseguiu aumentar em 13 % o seu volume de vendas a partes independentes, mas perdeu uma parte de mercado de 8 %, beneficiando assim, de forma limitada, da subida do consumo. Foram os importadores chineses quem mais beneficiou da recuperação do consumo, ultrapassando largamente outros atores no mercado.
(515)
Os preços médios de importação da RPC desceram 9 % durante o período considerado. Embora revelando uma tendência crescente, após a queda abrupta em 2009, entre 2009 e o PI mantiveram-se constantemente abaixo dos níveis praticados pela indústria da União. O preço unitário a clientes independentes na União diminuiu apenas 3 %, evidenciando alguma resistência à pressão exercida pelas importações provenientes da China. Contudo, esses preços eram obviamente mantidos a expensas de baixos volumes de vendas e de uma rendibilidade inferior dessas vendas, pois estas últimas diminuíram 61 %, de 6,7 % em 2008 para 2,6 % no PI.
(516)
Com base no que precede, concluiu-se que o surto de importações objeto de subvenções provenientes da RPC, a preços que subcotaram constantemente os da indústria da União, teve um papel determinante no prejuízo importante sofrido pela indústria da União, o que a impediu de retirar benefícios da recuperação do consumo na União.
6.3. EFEITO DE OUTROS FATORES
6.3.1. IMPORTAÇÕES PROVENIENTES DE PAÍSES TERCEIROS
País
2008
2009
2010
PI
Coreia do Sul
Volume (toneladas)
228 123
226 568
173 935
237 164
Índice (2008=100)
100
99
76
104
Parte de mercado (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Índice (2008=100)
100
133
87
112
Preço médio
901
727
846
903
Índice (2008=100)
100
81
94
100
Índia
Volume (toneladas)
159 999
149 138
155 384
141 391
Índice (2008=100)
100
93
97
88
Parte de mercado (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Índice (2008=100)
100
125
111
95
Preço médio
932
667
773
824
Índice (2008=100)
100
72
83
88
Outros Países
Volume (toneladas)
249 151
158 461
124 319
167 007
Índice (2008=100)
100
64
50
67
Parte de mercado (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Índice (2008=100)
100
85
57
72
Preço médio
951
809
924
955
Índice (2008=100)
100
85
97
100
Total de todos os países terceiros exceto RPC
Volume (toneladas)
637 274
534 167
453 637
545 562
Índice (2008=100)
100
84
71
86
Parte de mercado (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Índice (2008=100)
100
112
81
92
Preço médio
929
735
842
898
Índice (2008=100)
100
79
91
97
Fonte:
Eurostat
(517)
Se bem que as importações provenientes da RPC representassem 56 % de todas as importações na União durante o PI, outras fontes importantes de importações eram a República da Índia ("Índia") (11 %) e a Coreia do Sul (19 %). Ao contrário das importações provenientes da RPC, as importações provenientes da Índia, embora o seu preço tenha descido abruptamente 12 %, diminuíram 12 % no total durante o período considerado e perderam 5 % de parte de mercado. As importações da Coreia do Sul aumentaram apenas 4 %, tendo o seu preço médio mantido o mesmo nível de 2008. A parte de mercado das importações provenientes da Índia foi de 2,9 % no PI, enquanto as importações provenientes da Coreia do Sul mantiveram uma parte de mercado de 4,9 %.
(518)
As outras importações, que representavam 14 % do total das importações, diminuíram 33 %, tendo o seu preço médio mantido o mesmo nível de 2008.
(519)
Embora o preço médio de todas as outras importações estivesse abaixo do nível de preços da indústria da União, o efeito dessas importações, se o houve, só pode ser marginal. Em primeiro lugar, a Comissão não obteve elementos de prova de que as importações provenientes de outras fontes fossem comercializadas de forma desleal. Em segundo lugar, contrariamente às importações provenientes da China, o nível global dos preços das principais fontes de outras importações manteve-se mais estável durante todo o período considerado, mostrando assim que a indústria da União pode competir com sucesso nos segmentos de mercado com tais importações. Em terceiro lugar, as importações provenientes de outros países decresceram de modo geral durante o período considerado e mantêm-se ainda a um nível reduzido, tanto globalmente como para cada um dos principais países exportadores. Acresce que a parte de mercado em declínio das outras importações confirma que essas importações não podiam ter causado prejuízo à indústria da União.
6.3.2. RESULTADOS DAS EXPORTAÇÕES DA INDÚSTRIA DA UNIÃO
2008
2009
2010
PI
Exportações, Eurostat (toneladas)
669 790
612 204
580 477
605 760
Índice (2008=100)
100
91
87
90
Preço médio (EUR/tonelada)
1 068
937
995
1 092
Índice (2008=100)
100
88
93
102
Exportações pelos produtores da União incluídos na amostra
53 542
46 516
48 102
46 228
Índice (2008=100)
100
87
90
86
Preço médio de venda (EUR/tonelada)
1 086
826
984
1 132
Índice (2008=100)
100
76
91
104
Fonte:
Eurostat e respostas ao questionário
(520)
Segundo os dados do Eurostat, durante o período considerado, o total das exportações de ARO da União para países terceiros diminuiu 10 %. Todavia, o preço médio manteve-se relativamente elevado e aumentou 2 % durante o período considerado. As exportações representaram 15 % do total de produção da União, contribuindo para que a indústria da União obtivesse economias de escala e, consequentemente, reduzisse os custos globais de produção. Logo, pode concluir-se que a atividade de exportação da indústria da União não poderia ser uma causa potencial do importante prejuízo sofrido.
(521)
Esta imagem geral espelha-se na situação das exportações para clientes independentes nos países terceiros pelos produtores da União incluídos na amostra. Decresceram 14 % durante o período considerado; porém, o preço de exportação por unidade foi constantemente mais elevado (em média, 2 a 14 %, consoante os anos) do que o preço na União.
6.3.3. IMPORTAÇÕES DA RPC PELOS AUTORES DA DENÚNCIA
(522)
Durante o inquérito e na sequência da divulgação final, foi alegado que os autores da denúncia (através das suas empresas coligadas) estavam a importar o produto em causa da RPC e que tais importações constituíam 20 a 40 % do total das importações provenientes da RPC. No entanto, não foram fornecidos quaisquer elementos de prova em apoio dessa alegação. Tendo examinado essas alegações, analisando para o efeito os dados comprovados facultados pelos produtores da União incluídos na amostra, verificou-se que estes só importaram 10 000 toneladas durante o PI, o que estava largamente em consonância com os dados constantes da denúncia. Constatou-se que um volume algo similar, não divulgado em conformidade com o artigo 29.o do regulamento de base, tinha sido importado pelas empresas coligadas dos produtores da União incluídos na amostra. Essas importações no conjunto representaram apenas cerca de 2-3 % do total das importações provenientes da RPC. Por conseguinte, não pode concluir-se que os autores da denúncia estivessem a importar da RPC em tais quantidades e de molde a pôr em causa o seu próprio estatuto de produtores da União, em conformidade com o artigo 9.o, n.o 1, alínea a), do regulamento de base, ou causar prejuízo a si próprios. Este argumento foi, por conseguinte, rejeitado.
6.3.4. USO CATIVO E VENDAS CATIVAS
(523)
Algumas partes interessadas alegaram que o prejuízo causado à indústria da União teve origem no seu envolvimento na atividade, a jusante, de produção de materiais de construção (tais como "painéis sanduíche", chapas trapezoidais, etc.), quer diretamente, quer através de empresas coligadas dentro dos grupos. Foi alegado, especificamente, que a indústria da União disponibilizou ARO a preços mais baixos para a sua atividade a jusante do que para as empresas independentes, "subsidiando-as" assim dentro do grupo e permitindo-lhes subcotar os preços dos seus concorrentes no segmento de mercado a jusante.
(524)
Conforme indicado anteriormente, o valor médio do uso cativo e das vendas cativas por tonelada foi apenas 3 % inferior ao preço de venda a clientes independentes no PI. Além disso, o inquérito mostrou que o uso cativo e as vendas cativas foram, muito provavelmente, afetados indiretamente pela concorrência desleal das importações objeto de subvenções. A haver, como alegado, alguma vantagem para a atividade a jusante, esta ter-se-ia refletido na comparação entre os preços das vendas cativas e os preços das vendas a clientes independentes. Por conseguinte, este argumento foi rejeitado.
(525)
Na sequência da divulgação final, a CISA voltou a alegar que a indústria da União estava a disponibilizar ARO para a sua atividade a jusante a preços "subvencionados", subcotando assim os preços dos seus concorrentes no segmento de mercado a jusante. No entanto, não foram apresentados elementos de prova que permitissem alterar a conclusão da Comissão constante do considerando 524, ou seja, que a diferença de preços entre as vendas a partes coligadas e as vendas a partes independentes era pequena (2 %) e que não se estava perante um caso de prejuízo autoinfligido.
(526)
A CISA questionou também os dados sobre os custos da produção de ARO, bem como sobre o preço do ARO às partes coligadas. À luz dos preços de venda dos rolos galvanizados a quente, uma matéria-prima utilizada na produção de ARO, alegou-se que os custos de produção de ARO no período de inquérito não poderiam ultrapassar os 900 euros por tonelada.
(527)
Em primeiro lugar, não era claro até que ponto todos os custos, nomeadamente VAG e custos financeiros, estavam incluídos no custo total a que a CISA se referia. Em segundo lugar, a Comissão verificou o custo de produção de ARO junto de todos os produtores da União incluídos na amostra e ficou convencida de que o custo total da produção inclui os custos das matérias-primas, transformação, revestimento, VAG, custos financeiros, etc.
(528)
A CISA alegou em seguida que a venda de ARO a partes coligadas eram efetuadas com prejuízo e, por conseguinte, eram uma causa do prejuízo sofrido pela indústria da União. Para tal, baseou-se na comparação do custo total de produção (978 euros/tonelada) com o preço médio das vendas a partes coligadas (965 euros/tonelada).
(529)
Embora seja evidente que a simples comparação matemática dá a entender que as vendas a partes coligadas foram efetuadas com prejuízo, tal implicaria que, nas suas vendas cativas e nas vendas a partes independentes, a indústria da União suportaria o mesmo nível de VAG e de despesas gerais de venda. Como se refere no considerando 493, as vendas a partes coligadas foram feitas numa base de "custo adicional", pelo que a indústria da União estava a recuperar os custos suportados com essas vendas.
6.3.5. CRISE ECONÓMICA
(530)
A crise económica e as suas consequências no setor da construção explicam, pelo menos parcialmente, a contradição entre a procura e a pressão exercida sobre os preços durante o período considerado. Tal como se afirmou anteriormente, o consumo desceu 25 % em 2009. No entanto, a partir de 2010, o mercado começou a recuperar e, entre 2009 e o final do PI, o consumo aumentou 24 %.
(531)
Todavia, a análise do prejuízo e o nexo de causalidade estabeleceram uma distinção entre a quebra do mercado em 2009 e a recuperação subsequente desde 2009 até ao PI. A análise do prejuízo e o nexo de causalidade demonstraram claramente que as importações provenientes da RPC beneficiaram plenamente da recuperação do consumo e, além disso, subcotaram constantemente os preços praticados pela indústria da União, transformando assim a possibilidade de igualdade de oportunidades para todos os operadores poderem recuperar dessa quebra numa batalha contínua pela sobrevivência.
(532)
Após o prazo-limite para a apresentação de observações à divulgação final, uma parte interessada referiu o encerramento previsto de uma instalação de produção na Bélgica, e que, por motivos de força maior, a produção e a expedição normais de outras instalações de produção na Bélgica se deparavam com dificuldades. A parte interessada alegou que desta forma se demonstrava que não havia segurança de aprovisionamento de ARO na União, justificando assim que tanto os importadores como os utilizadores recorressem livremente a fontes de ARO tanto na União como na China.
(533)
Esta argumentação foi rejeitada. Atendendo à baixa utilização da capacidade na União, não se está perante um problema de aprovisionamento, porque a indústria da União dispõe de uma capacidade disponível adequada. De qualquer modo, as instalações de produção que estão a ser encerradas na Bélgica não fabricavam ARO. A segurança do aprovisionamento é, sem dúvida, importante, mas os direitos propostos no caso em apreço não se destinam a pôr cobro ao fornecimento de ARO proveniente da China, mas apenas evitar o dumping no mercado da União.
6.3.6. SOBRECAPACIDADE ESTRUTURAL
(534)
Algumas partes interessadas, na sua maior parte produtores de aço integrados verticalmente, alegaram que a causa do prejuízo sofrido pela indústria da União não foram as importações provenientes da RPC, mas sim problemas estruturais da indústria do aço da União, como a sobrecapacidade. Alegou-se que a consolidação da indústria do aço da União ocorrida antes do período considerado teria conduzido à sobrecapacidade e que o prejuízo sofrido era uma consequência de um excesso de instalações de produção.
(535)
Na realidade, a produção de ARO é capital-intensiva, e a indústria tem custos fixos relativamente elevados. Não obstante, a consolidação da indústria siderúrgica - que ocorreu antes do início do período considerado - não resultou numa sobrecapacidade. Após um ligeiro aumento da capacidade instalada em 2009, a indústria viu a sua capacidade reduzir ligeiramente em 2010 e, novamente, no PI. A capacidade instalada durante o PI foi mais baixa do que o consumo total da União e se a procura no PI tivesse recuperado para os níveis de 2008 e a indústria da União tivesse conseguido tirar partido desse aumento da procura, a utilização da capacidade teria rondado os 74 %.
(536)
Os efeitos negativos da sobrecapacidades só podem ser atribuídos em muito pequena medida aos produtores de ARO da União. Em primeiro lugar, o inquérito mostrou que a indústria da União tomou obviamente medidas para permanecer eficiente, uma vez que a produtividade aumentou 6 % para toda a indústria. Em segundo lugar, o investimento continuado nas linhas de produção e na flexibilidade na sua utilização para a produção de outros produtos contribuiu para atingir economias de escala e reduzir os custos fixos. Por conseguinte, devido à redução de 18 % na utilização da capacidade das empresas incluídas na amostra durante o período considerado, os custos médios de produção aumentaram apenas 6 %, já incluindo o aumento dos custos das matérias-primas. Assim, não pode concluir-se que a sobrecapacidade fosse de molde a quebrar o nexo de causalidade. Por conseguinte, este argumento foi rejeitado.
6.4. CONCLUSÃO SOBRE O NEXO DE CAUSALIDADE
(537)
Demonstrou-se que houve um aumento substancial no volume e na parte de mercado das importações objeto de subvenções originárias da RPC no período considerado, especialmente no período de 2009 até ao PI. Apurou-se que essas importações subcotaram constantemente os preços praticados pela indústria da União no mercado da União e, particularmente, no PI.
(538)
Este aumento no volume e na parte de mercado das importações objeto de subvenções, a baixos preços, provenientes da RPC coincidiu com a evolução negativa da situação económica da indústria da União. Esta situação deteriorou-se no PI, altura em que, apesar da recuperação do consumo, a indústria da União não conseguiu recuperar a sua parte de mercado perdida e a rendibilidade Outros indicadores financeiros, como o retorno dos investimentos, estagnaram ao nível de 2010 e o emprego atingiu o seu nível mais baixo.
(539)
O exame dos outros fatores conhecidos suscetíveis de ter causado prejuízo à indústria da União revelou que esses fatores não parecem suficientes para quebrar o nexo de causalidade estabelecido entre as importações subvencionadas provenientes da RPC e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
(540)
Com base nesta análise, que distinguiu e separou devidamente os efeitos de todos os fatores conhecidos sobre a situação da indústria da União dos efeitos prejudiciais das exportações subvencionadas, concluiu-se que as importações subvencionadas provenientes da RPC causaram um prejuízo importante à indústria da União na aceção do artigo 8.o, n.o 6, do regulamento de base.
7. INTERESSE DA UNIÃO
7.1. OBSERVAÇÕES PRELIMINARES
(541)
De acordo com o artigo 31.o do regulamento de base, as instituições averiguaram se, não obstante as conclusões atrás enunciadas, existiam razões imperiosas para concluir que a adoção de medidas de compensação não era do interesse da União. A análise do interesse da União baseou-se na avaliação de todos os interesses envolvidos, incluindo os da indústria da União, dos importadores e dos utilizadores do produto em causa.
7.2. INTERESSE DA INDÚSTRIA DA UNIÃO
(542)
A indústria da União no seu conjunto é composta por 22 produtores conhecidos, que se estima representarem a totalidade da produção de ARO da União. Os produtores estão situados em diferentes Estados-Membros da União e empregam diretamente mais de 5 400 pessoas relacionadas com o produto similar.
(543)
Nenhum dos produtores se opôs ao início do inquérito. Tal como antes evidenciado pelos indicadores macroeconómicos, a indústria da União no seu conjunto sofreu uma deterioração da sua situação e foi afetada negativamente pelas importações objeto de subvenções.
(544)
A indústria da União sofreu um prejuízo importante causado pelas importações subvencionadas provenientes da RPC. Todos os indicadores de prejuízo registaram uma evolução negativa no período considerado. Em especial, os indicadores de prejuízo relacionados com o desempenho financeiro dos produtores da União, como a rendibilidade e o retorno dos investimentos, foram gravemente afetados. Na ausência de medidas, afigura-se muito provável uma nova deterioração da situação económica da indústria da União.
(545)
Espera-se que a instituição de direitos de compensação reponha as condições justas de comércio no mercado da União, permitindo que a indústria da União alinhe os preços de ARO para que reflitam os custos das diferentes componentes e as condições de mercado. É de prever que a instituição de medidas de compensação venha a permitir à indústria da União recuperar, pelo menos parcialmente, a parte de mercado perdida no período considerado, o que teria um impacto positivo na sua rendibilidade e situação financeira global.
(546)
Caso não sejam instituídas medidas, é provável que se venham a verificar novas perdas de parte de mercado e a rendibilidade da indústria da União continuará a deteriorar-se, o que será insustentável de médio a longo prazo. É igualmente provável que alguns produtores individuais sejam obrigados a encerrar as suas unidades de produção, uma vez que registaram perdas durante o período considerado. Tendo em conta as perdas registadas e o elevado nível de investimentos na produção efetuados no início do período considerado, é de esperar que, se não forem instituídas medidas, a maior parte dos produtores da União não consiga recuperar os seus investimentos.
(547)
Conclui-se, por conseguinte, que a instituição de medidas de compensação é do interesse da indústria da União.
7.3. INTERESSES DOS UTILIZADORES E DOS IMPORTADORES
(548)
Tal como mencionado no considerando 14, cinco importadores deram-se a conhecer, mas apenas dois responderam ao questionário. De entre cerca de 100 utilizadores enumerados na denúncia, 19 deram-se a conhecer, manifestando interesse no processo. Posteriormente, dez empresas enviaram respostas ao questionário.
(549)
Os importadores e utilizadores mais ativos apresentaram em conjunto observações escritas e foram realizadas várias audições no decurso do inquérito. Os seus principais argumentos relativos à instituição de medidas são analisados em seguida.
(550)
Na sequência da divulgação final, foram recebidas observações de importadores e outras partes interessadas. No entanto, não foram apresentados mais novos elementos para além dos mencionados a seguir.
7.3.1. CONCORRÊNCIA NO MERCADO DA UNIÃO
(551)
Os utilizadores e os importadores alegaram que mercado da União de ARO não era suficientemente competitivo e que as importações provenientes da RPC eram necessárias para conferir mais poder de negociação às empresas que importam e utilizam esses produtos. Além disso, sugeriram ainda que a indústria da União estaria envolvida em acordos oligopolistas para controlar o mercado. Os produtores da União eram concorrentes nos mesmos mercados e vendiam frequentemente aos mesmos clientes ou a empresas de construção dos outros produtores. Tendo em conta que não foram apresentados elementos de prova, além de denúncias infundadas, relativamente às dificuldades em matéria de negociação de preços e que, para além dos cinco grupos de produtores da União autores da denúncia, 11 outros produtores de ARO operam na União, sendo que alguns de entre eles são muito representativos, e há uma variedade de outras fontes de importação, estas alegações foram rejeitadas.
7.3.2. ESCASSEZ DA OFERTA
(552)
Os utilizadores e os importadores alegaram também que a instituição de medidas sobre as importações provenientes da China conduziria a uma escassez de ARO no mercado da União. Todavia, tendo em conta a grande variedade das fontes de abastecimento acima referida, bem como a capacidade de produção livre da indústria da União, não se considera provável que tal escassez possa vir a ocorrer. Este argumento foi, por conseguinte, rejeitado.
7.3.3. CONCLUSÃO SOBRE OS INTERESSES DOS UTILIZADORES E DOS IMPORTADORES
(553)
Os dez utilizadores colaborantes representaram 7 % do total das importações provenientes da China durante o PI. O inquérito mostrou que todos os utilizadores mantêm diversas fontes de abastecimento. Em média, as compras à RPC representaram cerca de 15 % do total das compras de ARO; além disso, constatou-se que os maiores volumes provinham dos produtores da União (73 %) e que 12 % eram importados de países terceiros. De facto, visto que o produto em causa é altamente estandardizado, a importância de fidelização do cliente é bastante relativa, sendo que tanto os importadores como os utilizadores podem mudar de fontes de abastecimento com relativa facilidade no que diz respeito à qualidade do produto.
(554)
O inquérito mostrou que todos os utilizadores colaborantes, exceto um deles, eram rentáveis no setor em que o produto em causa é utilizado e que, durante o PI, a sua rendibilidade variou entre 1 % e 13 %, consoante as empresas. A rendibilidade dessas empresas não dependia significativamente das importações do produto em causa provenientes da RPC.
(555)
Com base nas respostas ao questionário dos utilizadores, foi estimado o efeito provável das medidas propostas. Assim, mesmo assumindo o pior cenário para os utilizadores colaborantes, ou seja, que não seria possível repercutir a subida de preço e que teriam de continuar a importar a partir da RPC as mesmas quantidades como no PI, o impacto do nível do direito sobre o custo de produção seria um aumento de 1 a 5 % e uma redução da rendibilidade de 1 a 2,8 pontos percentuais para a maioria das importações e cerca de 4 pontos percentuais para as importações sujeitas ao direito residual. No entanto, o cenário mais provável é um impacto significativamente menor do que este. As importações provenientes da RPC representam uma parte relativamente pequena da atividade dos utilizadores, é de esperar que o aumento de custos decorrente das medidas de compensação possa ser repercutido com relativa facilidade. Por outro lado, tendo em conta que, para além dos muitos produtores da União, existem alternativas significativas em termos de fontes de importação, não sujeitas a medidas, por exemplo, a Índia e a Coreia do Sul, é de esperar que os preços no mercado, na sequência da instituição das medidas, reflitam também esses fatores.
(556)
Os dois importadores colaborantes representaram cerca de 6 % do total das importações provenientes da RPC durante o PI, não tendo sido divulgado o valor exato em conformidade com o artigo 29.o do regulamento de base. Tal como acontece para os utilizadores, os importadores mantiveram igualmente diferentes fontes de abastecimento para além da RPC. Ademais, foi determinado que a rendibilidade dos importadores seria possivelmente mais afetada pelas medidas do que a dos utilizadores, caso mantivessem o modelo de importações praticado durante o PI. Todavia, na prática, os importadores, tal como os comerciantes, tendem a ser mais flexíveis do que os utilizadores e seriam provavelmente os primeiros a optar por fontes alternativas de abastecimento.
(557)
Uma parte dos benefícios das importações chinesas para o utilizador e o importador é efetivamente conseguida, e tornada possível, devido à discriminação desleal de preços praticada pelos exportadores chineses, e não a uma vantagem competitiva natural. Assim, o facto de restaurar as condições equitativas no mercado da União, corrigindo a distorção comercial causada pelas importações objeto de subvenções, irá permitir que o mercado de ARO retorne a uma dinâmica e evolução de preços sadias e induzidas pela economia de mercado, não colocando em desvantagem outros atores (utilizadores, produtores e consumidores finais) que não podem beneficiar imediatamente das importações objeto de subvenções.
7.4. CONCLUSÃO SOBRE O INTERESSE DA UNIÃO
(558)
Tendo em conta o que precede, concluiu-se que, com base nas informações disponíveis relativas ao interesse da União, não existem razões imperiosas que impeçam a instituição de medidas aplicáveis às importações do produto em causa originário da RPC.
8. MEDIDAS DE COMPENSAÇÃO DEFINITIVAS
8.1. NÍVEL DE ELIMINAÇÃO DO PREJUÍZO
(559)
Tendo em conta as conclusões relativas às práticas de subvenção, ao prejuízo delas resultante, ao nexo de causalidade e ao interesse da União, devem ser instituídas medidas de compensação, a fim de evitar o agravamento do prejuízo causado à indústria da União pelas importações objeto de subvenções.
(560)
A fim de determinar o nível dessas medidas, a Comissão teve em conta as margens de subvenção apuradas e o montante do direito necessário para eliminar o prejuízo sofrido pela indústria da União.
(561)
Ao calcular o montante do direito necessário para eliminar os efeitos das práticas de subvenção prejudiciais, considerou-se que as medidas deveriam permitir à indústria da União cobrir os seus custos de produção e obter um lucro antes de impostos equivalente ao que uma indústria deste tipo, no setor, poderia razoavelmente obter com as vendas do produto similar na União em condições normais de concorrência, ou seja, na ausência de importações subvencionadas. Considerou-se que a determinação do lucro que poderia ter sido realizado na ausência de importações objeto de subvenções se devia basear no ano de 2008, altura em que as importações proveniente da China estavam menos presentes no mercado da União. Assim, considera-se que uma margem de lucro de 6,7 % do volume de negócios seria o nível mínimo adequado que a indústria da União poderia razoavelmente ter esperado obter na ausência das práticas de subvenção prejudiciais.
(562)
Nesta base, foi calculado um preço não prejudicial do produto similar para a indústria da União. Esse preço não prejudicial foi obtido adicionando ao custo de produção a margem de lucro de 6,7 % atrás referida.
(563)
O aumento de preço necessário foi, assim, determinado com base numa comparação entre o preço de importação médio ponderado dos produtores-exportadores da RPC que colaboraram no inquérito, devidamente ajustado para ter em conta os custos de importação e os direitos aduaneiros, e o preço não prejudicial praticado pela indústria da União no mercado da União durante o PI. As eventuais diferenças resultantes desta comparação foram posteriormente expressas em percentagem do valor CIF médio total de importação dos tipos comparados.
(564)
Na sequência da divulgação final, as partes interessadas questionaram a aplicação de 6,7 % como lucro-alvo da indústria da União e a descrição de 2008 como ano representativo da rendibilidade. No entanto, o seu argumento de que o lucro da indústria da União em 2008 foi prejudicado pela crise financeira, fazendo de 2008 um ano especial, parece dar a entender que o lucro obtido em 2008 é inferior ao que seria de esperar da indústria num ano normal. Este argumento é rejeitado, porque não foram apresentados elementos de prova sobre os eventuais lucros que a indústria da União teria obtido em 2008 se a crise económica não se tivesse feito sentir.
(565)
As partes interessadas assinalaram igualmente que os volumes das importações provenientes da RPC atingiram o seu ponto mais baixo em 2009 e não em 2008. No entanto, atendendo a que a indústria da União não foi rentável em 2009, é impossível recorrer aos dados de 2009 para estabelecer um lucro-alvo para a indústria da União.
(566)
A CISA alegou também que o lucro das vendas a clientes independentes em 2008 não pode ser utilizado como lucro-alvo porque nesse ano se registou a maior diferença de preços entre as vendas a partes coligadas e as vendas a partes independentes. Este argumento foi rejeitado porque esta diferença de preços não é pertinente para o cálculo do lucro das vendas a clientes independentes.
(567)
A CISA propôs em seguida que o lucro-alvo das vendas de ARO a partes independentes na União se deveria basear no lucro global médio da empresa multinacional ArcelorMittal nos anos de 2010 e 2011. A utilização desta proposta como fonte fidedigna para o lucro das vendas de ARO na União na ausência de importações objeto de dumping foi rejeitada, porque tomar em consideração o lucro do grupo ArcelorMittal a nível mundial não seria, evidentemente, representativo dos lucros obtidos com as vendas de ARO na União.
(568)
Uma parte interessada questionou a metodologia utilizada pela Comissão para calcular a margem de subcotação dos custos. No entanto, ao fazê-lo, esta parte baseou-se erradamente no pressuposto de que a Comissão teria calculado a margem de subcotação dos custos eliminando do preço de mercado o lucro médio da indústria da União no PI (2,6 %), a fim obter o "limiar de rendibilidade" (ou seja, um preço que resultaria num lucro nulo), e adicionando em seguida o lucro-alvo a este limiar.
(569)
A Comissão calculou a margem de subcotação dos custos adicionando o lucro-alvo ao custo da produção de cada tipo de produto. A metodologia sugerida por esta parte interessada é incorreta, porque o lucro médio de 2,6 % não foi obtido automaticamente em cada venda de cada modelo por todas as empresas cujos dados foram utilizados.
(570)
Outra parte interessada pôs igualmente em causa o cálculo do prejuízo apresentado pela Comissão. Atendendo a que não teve pleno acesso aos dados utilizados pela Comissão para calcular a margem de prejuízo, a parte em questão tentou proceder ao cálculo recorrendo à sua interpretação da diferença de preços no mercado entre o substrato com revestimento de ligas de alumínio e de zinco e o substrato com revestimento de zinco, que calculou a 50 USD por MT. Este novo cálculo com base em dados incompletos produziu uma margem de prejuízo inferior à que fora calculada e divulgada pela Comissão.
(571)
Os seus argumentos foram rejeitados porque na análise dos dados integrais dos produtores-exportadores e da indústria da União não foi encontrada a alegada diferença de preços. Consequentemente, convém sublinhar que os dados que a parte interessada utilizou estavam incompletos, não constituindo assim uma fonte fidedigna para reproduzir os cálculos do prejuízo efetuados pela Comissão.
8.2. MEDIDAS DEFINITIVAS
(572)
Tendo em conta as conclusões relativas às práticas de subvenção, ao prejuízo, ao nexo de causalidade e ao interesse da União, e em conformidade com o artigo 15.o do regulamento de base, considera-se que deve ser instituído um direito de compensação definitivo sobre as importações de ARO originário da RPC, ao nível das margens de subvenção ou prejuízo apuradas mais baixas, estabelecidas de acordo com a regra do direito inferior. Neste caso, a taxa do direito deverá ser fixada ao nível da margem de subvenção constatada. Atendendo ao que precede, as taxas desses direitos são estabelecidas da seguinte forma:
Nome da empresa
Margem de subvenção (%)
Margem de prejuízo
Direito de compensação
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Outras empresas colaborantes
26,8
43,0
26,8
Direito residual
44,7
58,3
44,7
(573)
As taxas individuais do direito de compensação para as diferentes empresas indicadas no presente regulamento foram estabelecidas com base nas conclusões do presente inquérito. Traduzem, assim, a situação verificada durante o inquérito no tocante a essas empresas. As referidas taxas do direito (contrariamente ao direito aplicável à escala nacional a "Todas as outras empresas") são, pois, exclusivamente aplicáveis às importações de produtos originários do país em causa e produzidos pelas empresas e, por conseguinte, pelas entidades jurídicas especificamente mencionadas. Os produtos importados fabricados por qualquer outra empresa, cuja firma e endereço não sejam expressamente mencionados no artigo 1.o, incluindo as entidades ligadas às empresas especificamente mencionadas, não podem beneficiar dessas taxas, e serão sujeitos à taxa do direito aplicável a "Todas as outras empresas".
(574)
Qualquer pedido de aplicação de uma taxa do direito de compensação individual de uma empresa (na sequência, por exemplo, de uma alteração da firma ou da criação de novas entidades de produção ou de venda) deve ser imediatamente apresentado à Comissão (104) e conter todas as informações pertinentes, nomeadamente qualquer alteração das atividades da empresa relacionadas com produção, vendas no mercado interno e vendas de exportação, associadas, por exemplo, a essa alteração da firma ou à alteração das entidades de produção e de venda. Se necessário, o regulamento será alterado em conformidade, mediante a atualização da lista das empresas que beneficiam de taxas do direito individual.
(575)
A fim de assegurar a aplicação adequada do direito de compensação, o nível do direito residual deve ser aplicável não só aos produtores-exportadores que não colaboraram no inquérito, mas igualmente aos produtores que não efetuaram qualquer exportação para a União durante o PI,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito de compensação definitivo sobre as importações de determinados produtos de aço com revestimento orgânico, ou seja, produtos laminados planos, de aço ligado e não ligado (não incluindo aço inoxidável), pintados, envernizados ou revestidos de plástico em pelo menos um dos lados, com exclusão dos chamados "painéis sanduíche", do tipo utilizado para aplicações de construção e constituídos por duas chapas metálicas exteriores com um núcleo estabilizador de material de isolante entre elas, com exclusão dos produtos com um revestimento final de poeiras de zinco (uma tinta rica em zinco, contendo, em peso, 70 % ou mais de zinco), e com exclusão dos produtos com um substrato com um revestimento metálico de crómio ou estanho, atualmente classificados nos códigos NC ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (códigos TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 e 7226997091) e originários da República Popular da China.
2. A taxa do direito de compensação definitivo aplicável ao preço líquido, franco-fronteira da União, do produto não desalfandegado referido no n.o 1 e fabricado pelas empresas a seguir enumeradas é a seguinte:
Empresa
Direito (%)
Código adicional TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co,.Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Todas as outras empresas
44,7
B999
3. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 11 de março de 2013.