РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 100/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 януари 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1406/2002 за създаване на Европейска агенция за морска безопасност
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета (3), приет вследствие на инцидента с нефтения танкер „Ерика“, беше създадена Европейска агенция за морска безопасност („агенцията“) с цел осигуряване на високо, уеднаквено и ефективно равнище на морска безопасност и предотвратяване на замърсяване, причинено от кораби.
(2)
След инцидента с нефтения танкер „Престиж“ през 2002 г. Регламент (ЕО) № 1406/2002 беше изменен, за да се предоставят по-големи правомощия на агенцията по отношение на реагирането при замърсяване.
(3)
Необходимо е да се поясни кои видове замърсяване на моретата попадат сред целите на Регламент (ЕО) № 1406/2002. Ето защо замърсяването на моретата от инсталации за нефт и природен газ следва да се разбира като замърсяване с нефт или други вещества, различни от нефт, които при въвеждане в морската среда е възможно да създадат опасност за човешкото здраве, да увредят живите ресурси и морските видове, да нанесат щети на места за отдих или да попречат за друг законен начин на използване на морето, както е определено с Протокола за подготовка, противодействие и сътрудничество при замърсяване с опасни и вредни вещества от 2000 г.
(4)
В съответствие с член 22 от Регламент (ЕО) № 1406/2002 през 2007 г. управителният съвет на агенцията („управителният съвет“) възложи извършването на независима външна оценка на прилагането на посочения регламент. Въз основа на тази оценка през юни 2008 г. той отправи препоръки относно промени във функционирането на агенцията, нейните области на компетентност и работни практики.
(5)
Въз основа на констатациите на външната оценка, както и на препоръките и многогодишната стратегия, приета от управителния съвет през март 2010 г., някои от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1406/2002 следва да бъдат изяснени и актуализирани. Агенцията следва да получи редица нови основни и спомагателни задачи, отразяващи развитието на политиката за морска безопасност на равнището на Съюза и на международно равнище, като същевременно продължи да се съсредоточава върху изпълнението на своите приоритетни задачи в областта на морската безопасност. Предвид бюджетните ограничения, пред които е изправен Съюзът, са необходими значителни усилия за внимателен преглед и реорганизация, за да се гарантира ефективността на разходите и бюджета и да се избегне дублирането. Нуждите от персонал за новите основни и спомагателни задачи следва по принцип да се посрещнат чрез вътрешна реорганизация в агенцията. Същевременно, когато е подходящо, агенцията следва да получи финансиране от други части на бюджета на Съюза, по-специално от инструмента по линия на Европейската политика за съседство. Осъществяването на други нови основни и спомагателни задачи от агенцията ще се извършва в рамките на действащата финансова перспектива и бюджета на агенцията, без да се засягат преговорите и решенията относно бъдещата многогодишна финансова рамка. Тъй като настоящият регламент не е решение за финансиране, бюджетният орган следва да вземе решение относно средствата за агенцията в рамките на годишната бюджетна процедура.
(6)
Задачите на агенцията следва да бъдат ясно и точно описани, като следва да се избягва всякакво дублиране на задачи.
(7)
Агенцията е показала, че някои задачи могат да се осъществяват по-ефективно на европейско равнище, което в някои случаи може да предложи икономии за националните бюджети на държавите-членки, а когато са видими, представляват реална добавена стойност на европейско равнище.
(8)
Някои разпоредби относно специфичното управление на агенцията следва да бъдат изяснени. Като се вземе предвид специалната отговорност на Комисията за прилагането на политиките на Съюза, утвърдена в Договора за функционирането на Европейския съюз, Комисията следва да предоставя политически насоки на агенцията при изпълнението на нейните задачи при пълно зачитане на правния статус на агенцията и на независимостта на нейния изпълнителен директор, както е установено с Регламент (ЕО) № 1406/2002.
(9)
Значението на осигуряването на балансирано представяне на половете следва напълно да се отчита при назначаването на членове на управителния съвет, при избора на председател и заместник-председател на управителния съвет и при назначаването на ръководители на отдели.
(10)
Всяко позоваване на съответни правни актове на Съюза следва да се приема за позоваване на актове в областта на морската безопасност, морската сигурност, предотвратяването и реагирането на замърсяване, причинено от кораби, както и реагирането на замърсяване на моретата, причинено от инсталации за нефт и природен газ.
(11)
За целите на настоящия регламент за „морска сигурност“ означава - в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (4) - комбинацията от превантивни мерки, предназначени за защита на морския транспорт и на пристанищните съоръжения срещу заплахи от преднамерени противозаконни действия. Целта, свързана със сигурността, следва да се постигне с приемането на подходящи мерки в областта на политиката за морски транспорт, без да се засягат правилата на държавите-членки в сферата на националната сигурност, отбраната и обществената сигурност и в борбата с финансовите престъпления против държавата.
(12)
Агенцията следва да действа в съответствие с интересите на Съюза. Това следва да включва случаите, когато на агенцията се възлага да действа извън територията на държавите-членки в нейните области на компетентност и да предоставя техническа помощ на съответните трети държави при утвърждаване на политиката на Съюза за морска безопасност.
(13)
Агенцията следва да предоставя техническа помощ на държавите-членки, което следва да улесни изграждането на необходимия национален капацитет за изпълнението на достиженията на правото на Съюза.
(14)
Агенцията следва да предоставя оперативна помощ на държавите-членки и на Комисията. Това следва да включва услуги като системата на Съюза за обмен на морска информация (SafeSeaNet), европейската сателитна система за наблюдение на нефтени разливи (CleanSeaNet), центъра на Европейския съюз за данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния (EU LRIT Data Centre) и базата данни на ЕС за инспекциите на държавния пристанищен контрол (Thetis).
(15)
Експертният опит на агенцията при електронното предаване на данни и системите за обмен на морска информация следва да се използва за опростяване на формалностите за даване на сведения за кораби с цел да се премахнат бариерите пред морския транспорт и да се създаде европейско пространство за морски транспорт без бариери. По-специално агенцията следва да подпомага държавите-членки при изпълнението на Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки (5).
(16)
Агенцията следва да увеличи помощта, която предоставя на Комисията, по отношение на научноизследователските дейности, свързани с нейните области на компетентност. Следва обаче да се избягва дублиране на работата със съществуващата рамка за научни изследвания на Съюза. По-специално агенцията не следва да отговаря за управлението на научноизследователски проекти.
(17)
Предвид развитието на нови иновационни приложения и услуги, както и подобряването на вече съществуващите приложения и услуги, и с цел създаване на европейско пространство за морски транспорт без бариери, агенцията следва да използва пълноценно потенциала на европейските програми за спътникова радионавигация (EGNOS и Галилео ) и програмата за глобален мониторинг на околната среда и сигурността (ГМОСС).
(18)
След изтичане срока на действие на рамката на Съюза за сътрудничество в областта на случайно или умишлено замърсяване на водите, създадена с Решение № 2850/2000/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), агенцията следва да продължи някои от предходно извършваните дейностите по тази рамка, чрез използване по-специално на експертния опит в рамките на консултативната техническа група за готовност и реагиране при замърсяване на морето. Дейностите на агенцията в тази област не следва да освобождават крайбрежните държави от задължението им да имат необходимите механизми за реагиране при замърсяване и следва да зачитат действащите договорености за сътрудничество между държавите-членки или групи от държави-членки.
(19)
При поискване агенцията предоставя на държавите-членки подробна информация за евентуални случаи на замърсяване от кораби чрез CleanSeaNet, която им дава възможност да изпълнят своите отговорности съгласно Директива 2005/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения (7). Въпреки това се наблюдават значителни различия в ефективността на прилагането, независимо че такова замърсяване може да премине в други национални води. Ето защо в следващия си доклад съгласно член 12 от посочената директива Комисията следва да предостави на Европейския парламент и на Съвета информация за ефективността и последователността при прилагането на тази директива, както и други имащи отношение данни за нейното прилагане.
(20)
Исканията на засегнати държави-членки за мобилизиране от агенцията на действия срещу замърсяването следва да преминават през механизма на ЕС за гражданска защита, създаден с Решение 2007/779/ЕО, Евратом на Съвета (8). Въпреки това в ситуации, различни от свързаните с искания за мобилизиране на кораби и оборудване в готовност за реагиране при замърсяване, Комисията може да прецени, че алтернативните средства за комуникация с използването на модерни информационни технологии са по-подходящи, и следователно може да информира молещата държава-членка.
(21)
Неотдавнашните събития откроиха рисковете от офшорно проучване за нефт и природен газ и производствени дейности по отношение на морския транспорт и морската среда. Възможностите за реагиране на агенцията при замърсяване с нефт и експертният ѝ опит в областта на замърсяването с опасни и вредни вещества следва да се използват и в случаите на реагиране при замърсяване, причинено от тези дейности, по искане на засегнатата държава.
(22)
По-специално CleanSeaNet, която понастоящем се използва за предоставяне на доказателства за нефтени разливи от кораби, следва да бъде използвана от агенцията и за откриване и докладване на нефтени разливи от офшорно проучване за нефт и природен газ и производствени дейности, без това да се отразява отрицателно на услугите, предоставяни на морския транспорт.
(23)
Агенцията притежава натрупан и признат ценен експертен опит и инструменти в областта на морската безопасност, морската сигурност, предотвратяването и реагирането на замърсяване, причинено от кораби. Този експертен опит и тези инструменти могат да имат отношение към други дейности на Съюза, свързани с политиката на Съюза за морски транспорт. Ето защо агенцията следва да подпомага при поискване Комисията и държавите-членки при разработването и осъществяването на такива дейности на Съюза, при условие че управителният съвет е дал своето одобрение в контекста на годишната работна програма на агенцията. Тази помощ следва да e обусловена от обстоен анализ на разходите и ползите и не следва да засяга основните задачи на агенцията.
(24)
Чрез предоставяната техническа помощ агенцията допринася и за развитието на по-благоприятен за околната среда морски транспорт.
(25)
Що се отнася до класификационните организации, повечето от тях работят с плавателни съдове както за морски транспорт, така и за транспорт по вътрешни водни пътища. Предвид експертния опит на агенцията с класификационни организации за морски плавателни съдове тя може да предоставя на Комисията съответна информация за класификационните организации за съдове, плаващи по вътрешни водни пътища, и по този начин да се повиши ефективността.
(26)
Що се отнася до интерфейса между информационните системи за транспорт агенцията следва да подпомага Комисията и държавите-членки, като проучва - заедно с компетентните органи на системата за речни информационни услуги - възможността за обмен на информация между тези системи.
(27)
Без да се засягат отговорностите на компетентните органи, Агенцията следва да подпомага Комисията и държавите-членки при разработването и осъществяването на бъдещата инициатива за електронни услуги в областта на морския транспорт, чиято цел е да се повиши ефективността на европейския сектор за морски транспорт чрез улесняване на използването на модерни информационни технологии.
(28)
За да бъде завършено изграждането на единния пазар и на европейското пространство за морски транспорт без бариери, следва да се намалят административните тежести за корабоплаването, наред с другото като се насърчава морският транспорт на къси разстояния. Във връзка с това концепцията „Син пояс“ и електронните услуги в областта на морския транспорт могат евентуално да се използват за намаляване на формалностите за даване на сведения от търговски кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки.
(29)
Припомня се, че в съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз и за да се спази принципът на институционално равновесие, на агенция не може да бъде предоставено правомощие да приема решения с общо приложение.
(30)
Без да се засягат установените в Регламент (ЕО) № 1406/2002 цели и задачи, в рамките на една година от влизането в сила на настоящия регламент Комисията следва да изготви и представи в тясно сътрудничество със съответните заинтересовани страни проучване за осъществимост с цел да оцени и установи възможностите за засилена координация и сътрудничество между различните функции на бреговата охрана. При това проучване следва да се вземат предвид действащата правна рамка и съответните препоръки от подходящи форуми на Съюза, както и текущото разработване на обща среда за обмен на информация (Common Information Sharing Environment, CISE), и следва напълно да се зачитат принципите на субсидиарност и пропорционалност, и ясно да се посочат разходите и ползите пред Европейския парламент и Съвета.
(31)
Привличането на добре обучени европейски морски лица е от значение за конкурентоспособността на морските центрове на Съюза. Ето защо предвид настоящото и бъдещото търсене в Съюза на високо квалифицирани морски лица, агенцията следва да подпомага по целесъобразност държавите-членки и Комисията при популяризирането на обучението по морско дело, като улеснява доброволния обмен на най-добри практики и предоставя информация за обменни програми на Съюза за обучение по морско дело. Това би могло да включва подпомагане на компетентните европейски заинтересовани страни в стремежа им към високи постижения в областта на образованието и обучението по морско дело на доброволна основа, като същевременно изцяло се зачита отговорността на държавите-членки за съдържанието и организацията на обучението по морско дело.
(32)
С цел противодействие на нарастващия риск от пиратство агенцията следва да продължи по целесъобразност да препраща на компетентните национални власти и на други имащи отношение органи, включително операции като операцията на ръководените от ЕС военноморски сили Atalanta, подробни сведения за местоположението на плаващите под знамето на държава-членка кораби, които преминават през зони, класифицирани като много рискови. Освен това агенцията разполага със средства, които могат да бъдат полезни, най-вече в контекста на разработването на CISE. Поради това е целесъобразно при поискване агенцията да предоставя съответни данни за местоположението на кораби и за наблюдение на Земята на компетентни национални органи и органи на Съюза, като Frontex и Европол, за да се улеснят превантивните мерки срещу преднамерени противозаконни действия по смисъла на съответното право на Съюза, без да се засягат правата и задълженията на държавите-членки и в съответствие с приложимото национално право и право на Съюза, по-специално по отношение на искащите данните органи. За предоставянето на данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния следва да се получи съгласието на съответната държава на знамето в съответствие с процедури, установени от управителния съвет.
(33)
Когато публикуват информация относно държавния пристанищен контрол в съответствие с Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (9), Комисията и агенцията следва да се основават на експертните знания и опита, натрупан по Парижкия меморандум за разбирателство за държавния пристанищен контрол („Парижкия меморандум за разбирателство“), за да се осигури последователност.
(34)
Помощта на агенцията за държавите-членки и за Комисията във връзка с имащата отношение дейност на международни и регионални организации не следва да засяга отношенията на тези организации и държавите-членки, произтичащи от членството на държавите-членки в същите организации.
(35)
Съюзът се е присъединил към следните инструменти, установяващи регионални организации, чиито дейности са включени сред целите на агенцията: Конвенцията за защитата на морската среда на района на Балтийско море (Конвенция от Хелзинки, ревизирана през 1992 г.) (10); Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване (Конвенция от Барселона) (11) и ревизията ѝ от 1995 г. (12), както и редица протоколи към нея; Споразумението за сътрудничество в борбата срещу замърсяването на Северно море с нефт и с други опасни вещества (Споразумение от Бон) (13); Конвенцията за защита на морската среда на Североизточния Атлантически океан (Конвенция OSPAR) (14); Споразумението за сътрудничество за защита на бреговете и водите на Североизточния Атлантически океан срещу замърсяване, подписано на 17 октомври 1990 г. (Споразумение от Лисабон) (15), и Допълнителния протокол към него, подписан на 20 май 2008 г., който все още не е влязъл в сила (16). Съюзът води също така преговори за присъединяване към Конвенцията за опазване на Черно море от замърсяване, подписана през април 1992 г. (Конвенция от Букурещ). Ето защо агенцията следва да предоставя техническа помощ на държавите-членки и на Комисията да участват в дейността на тези регионални организации.
(36)
Освен посочените регионални организации съществуват редица други регионални, подрегионални и двустранни договорености за сътрудничество и координация по отношение на реагирането при замърсяване. Когато предоставя помощ във връзка с реагирането при замърсяване на трети държави, които споделят регионално море със Съюза, агенцията следва да действа, като взема под внимание тези договорености.
(37)
Съюзът споделя регионалните морета Средиземно море, Черно море и Балтийско море със съседни държави. По искане на Комисията агенцията следва да предоставя помощ на тези държави във връзка с реагиране при замърсяване.
(38)
За да се повиши максимално ефективността, агенцията следва да осъществява възможно най-тясно сътрудничество в рамките на Парижкия меморандум за разбирателство. Комисията и държавите-членки следва да продължат да проучват всички възможности за по-нататъшно повишаване на ефективността, които могат да бъдат представени за разглеждане в рамките на посочения Парижки меморандум за разбирателство.
(39)
За да се осигури правилно прилагане на практика на правно обвързващите актове на Съюза в областта на морската безопасност, както и предотвратяването на замърсяването от кораби, агенцията следва да подпомага Комисията в осъществяването на посещения в държавите-членки. Тези посещения в националните администрации следва да дадат възможност на агенцията да събере необходимата информация, за да представи на Комисията цялостен доклад за по-нататъшна оценка. Тези посещения следва да се осъществяват, следвайки принципите, посочени в член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, и по начин, който свежда до минимум административната тежест за националните морски администрации. Освен това посещенията следва да се осъществяват в съответствие с установена процедура, включително стандартна методика, приета от управителния съвет.
(40)
Агенцията следва да подпомага Комисията в осъществяването на инспекции на признати организации в съответствие с Регламент (ЕО) № 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно общи правила и стандарти за организациите за проверка и преглед на кораби (17). Тези инспекции може да се провеждат и в трети държави. Комисията и агенцията следва да гарантират, че съответните държави-членки са надлежно информирани. Освен това агенцията следва да изпълнява делегираните ѝ от Комисията задачи, свързани с инспекции във връзка с обучението и освидетелстването на морски лица в трети държави съгласно Директива 2008/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно минималното ниво на обучение на морските лица (18). В приложното поле на Регламент (ЕО) № 1406/2002 не следва да се включват подробности за техническата помощ, която агенцията предоставя при осъществяваните от Комисията инспекции за морска сигурност в съответствие с Регламент (ЕО) № 324/2008 на Комисията от 9 април 2008 г. за определяне на изменени процедури за извършване на инспекции на Комисията в областта на морската сигурност (19).
(41)
За да се осигури съгласуваност с целите на политиката и с институционалната структура на Съюза, както и с приложимите административни и финансови процедури, Комисията следва да излезе с официално становище в писмена форма по проекта за многогодишна стратегия на агенцията и по проектите ѝ за годишни работни програми, което управителният съвет следва да вземе под внимание преди приемането на тези документи.
(42)
За да се гарантира справедлива и прозрачна процедура за назначаването на изпълнителния директор, използваната процедура за подбор следва да съответства на насоките на Комисията за подбор и определяне на директорите на агенциите на Съюза. В тези насоки се предвижда, че всеки гражданин на държава-членка може да представи кандидатура. Поради същите съображения управителният съвет следва да има свой представител като наблюдател в комисията за предварителен подбор. Наблюдателят следва да бъде информиран по време на следващите етапи от процедурата за подбор. При вземането на решение за назначаване на неговите членове, управителният съвет следва да може да постави въпроси на Комисията във връзка с процедурата за подбор. Освен това управителният съвет следва да разполага с възможност да проведе събеседване с подбраните кандидати в съответствие със стандартната практика. На всеки етап от процедурата за подбор и назначаване на поста изпълнителен директор на агенцията всички участващи страни следва да гарантират, че личните данни на кандидатите се обработват в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (20).
(43)
Макар агенцията основно да се финансира с вноска от Съюза, тя получава приходи и от такси и плащания, свързани с услугите ѝ. Тези такси и плащания се отнасят по-специално до функционирането на Центъра на ЕС за данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния и се налагат в съответствие с резолюциите на Съвета, приети на 1 - 2 октомври 2007 г. и на 9 декември 2008 г., относно създаването на Център на ЕС за данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния, и по-специално с точките относно финансирането на докладите относно разпознаването и проследяването на кораби на далечни разстояния.
(44)
В рамките на доклада за напредъка, предвиден съгласно Регламент (ЕО) № 1406/2002, Комисията следва да проучи също възможността на агенцията да допринася за изпълнението на бъдещ законодателен акт относно безопасността на дейности за офшорно проучване, изследване и производство на нефт и природен газ, който понастоящем се разглежда от Европейския парламент и Съвета, по отношение на предотвратяването на замърсяване от офшорни инсталации за нефт и природен газ, като се вземат предвид натрупаният и признат експертен опит и инструментите на агенцията.
(45)
Дейностите на агенцията следва, когато е целесъобразно, да допринасят и за установяването на реално европейско пространство за морски транспорт без бариери.
(46)
Следва да се вземе под внимание Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (21), и по-специално член 208 от него.
(47)
Поради това Регламент (ЕО) № 1406/2002 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Регламент (ЕО) № 1406/2002
Регламент (ЕО) № 1406/2002 се изменя, както следва:
1)
Членове 1 - 3 се заменят със следното:
„Член 1
Цели
1. С настоящия регламент се създава Европейска агенция за морска безопасност („агенцията“) с цел да се осигури високо, уеднаквено и ефективно равнище на морска безопасност, морска сигурност, предотвратяване и реагиране на замърсяване, причинено от кораби, както и реагиране на замърсяване на моретата, причинено от инсталации за нефт и природен газ.
2. За тази цел агенцията си сътрудничи с държавите-членки и Комисията и им предоставя техническа, оперативна и научна помощ в посочените в параграф 1 от настоящия член области в рамките на основните задачи, изложени в член 2, и когато е приложимо, на спомагателните задачи, посочени в член 2а, по-специално за да подпомогне държавите-членки и Комисията в правилното прилагане на съответните правни актове на Съюза. По отношение на реагирането при замърсяване агенцията предоставя оперативна помощ само по искане на засегнатата(ите) държава(и).
3. При предоставянето на посочената в параграф 2 помощ агенцията допринася, когато е целесъобразно, за цялостната ефективност на морския трафик и морския транспорт, както е установено в настоящия регламент, за да се улесни създаването на европейско пространство за морски транспорт без бариери.
Член 2
Основни задачи на агенцията
1. С цел да бъде гарантирано правилното изпълнение на посочените в член 1 цели агенцията изпълнява основните задачите, изброени в настоящия член.
2. Агенцията подпомага Комисията:
а)
при подготвителната работа за осъвременяване и разработване на съответните правни актове на Съюза, по-специално в съответствие с развитието на международното законодателство;
б)
при ефективното прилагане на съответните задължителни правни актове на Съюза, по-специално чрез осъществяването на посещения и инспекции, както е посочено в член 3 от настоящия регламент, и чрез предоставяне на техническа помощ на Комисията при изпълнение на свързаните с инспекции задачи, възложени ѝ съгласно член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (22). Във връзка с това агенцията може да представя на Комисията предложения за евентуално усъвършенстване на тези задължителни правни актове;
в)
при анализа на текущи и завършени научноизследователски проекти, свързани с целите на агенцията; това може да включва определянето на евентуални последващи мерки в резултат на конкретните научноизследователски проекти;
г)
при изпълнението на всяка друга задача, възложена на Комисията в законодателните актове на Съюза, свързани с целите на агенцията.
3. Агенцията работи съвместно с държавите-членки за:
а)
организиране, когато е необходимо, на съответни дейности по обучение в области, които са от компетентността на държавите-членки;
б)
разработване на технически решения, включително предоставяне на съответни оперативни услуги, и предоставяне на техническа помощ за изграждането на необходимия национален капацитет за прилагането на съответните правни актове на Съюза;
в)
предоставяне по искане на държава-членка на подходяща информация, получена в резултат на инспекциите, посочени в член 3, в подкрепа на мониторинга на признати организации, които изпълняват задачи по сертифициране от името на държавите-членки, в съответствие с член 9 от Директива 2009/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно общите правила и стандарти за организациите за проверка и преглед на кораби и за съответните дейности на морските администрации (23), без да се засягат правата и задълженията на държавата на знамето;
г)
оказване на подкрепа с допълнителни средства по икономически ефективен начин за действия по реагиране при замърсяване в случай на замърсяване, причинено от кораби, както и при замърсяване на моретата, причинено от инсталации за нефт и природен газ, когато е отправено искане от засегнатата държава-членка, под чието ръководство се осъществяват операциите по отстраняване на замърсяването, без да се засяга задължението на крайбрежните държави да изградят необходимите механизми за реагиране при замърсяване и при зачитане на съществуващото сътрудничество между държавите-членки в тази област. Исканията за мобилизиране на действия срещу замърсяването се предават по целесъобразност през механизма на ЕС за гражданска защита, създаден с Решение 2007/779/ЕО, Евратом на Съвета (24).
4. Агенцията улеснява сътрудничеството между държавите-членки и Комисията:
а)
в областта на контрола на движението, включен в обхвата на Директива 2002/59/ЕО, агенцията по-специално насърчава сътрудничеството между крайречните държави в съответните плавателни зони, както и разработва и управлява европейския център за данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния на Европейския съюз и системата на Съюза за морска информация и обмен (SafeSeaNet), посочени в членове 6б и 22а от същата директива, както и международната система за обмен на данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния в съответствие с поетия ангажимент в рамките на Международната морска организация (ИМО);
б)
с предоставяне, при поискване и без да се засягат националното право и правото на Съюза, на съответни данни за местоположението на кораби и за наблюдение на Земята на компетентните национални органи и съответни органи на Съюза в рамките на мандата им, за да се улесни провеждането на мерките срещу заплахи от пиратство и умишлени противоправни действия по смисъла на приложимото право на Съюза или международно договорените правни инструменти в областта на морския транспорт, при спазване на приложимите правила за защита на данните и в съответствие с административните процедури, установени от управителния съвет или от ръководната група на високо равнище, създадена съгласно Директива 2002/59/ЕО, в зависимост от случая. За предоставянето на данни за разпознаване и проследяване на кораби на далечни разстояния се получава съгласието на съответната държава на знамето;
в)
в областта на разследването на морски произшествия и инциденти в съответствие с Директива 2009/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за определяне на основните принципи, които уреждат разследването на произшествия в областта на морския транспорт (25); по искане на съответните държави-членки и при положение че не възниква конфликт на интереси, агенцията предоставя оперативна подкрепа на тези държави-членки във връзка с разследванията на тежки или много тежки морски произшествия и прави анализ на докладите от проучването на безопасността, за да установи добавената стойност на равнището на Съюза под формата на съответни извлечени поуки. Въз основа на предоставените от държавите-членки данни в съответствие с член 17 от посочената директива агенцията съставя годишен преглед на морските произшествия и инциденти;
г)
при предоставянето на обективна, надеждна и съпоставима статистика, информация и данни, за да се даде възможност на Комисията и на държавите-членки да предприемат необходимите инициативи за подобряване на действията си и оценяване на ефективността и рентабилността на съществуващите мерки. Тези задачи включват събиране, записване и оценка на технически данни, систематично използване на съществуващи бази данни, включително тяхното взаимно обогатяване и, когато е необходимо - разработване на допълнителни бази данни. Въз основа на събраните данни агенцията подпомага Комисията да публикува информация за корабите в съответствие с Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (26);
д)
при събиране и анализиране на данни за морските лица, които се предоставят и използват в съответствие с Директива 2008/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно минималното ниво на обучение на морските лица (27);
е)
при подобряване на идентифицирането и преследването на кораби, извършващи неправомерни изхвърляния, в съответствие с Директива 2005/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения (28);
ж)
по отношение на замърсяването с нефт на моретата, причинено от инсталации за нефт и природен газ, чрез използване на европейската сателитна система за наблюдение на нефтени разливи (CleanSeaNet) за наблюдение на размера на подобно замърсяване и неговото въздействие върху околната среда;
з)
при предоставянето на техническа помощ, необходима на държавите-членки и на Комисията, за да допринасят в работата на техническите органи на ИМО и на Международната организация на труда в областта на морския транспорт, и на Парижкия меморандум за разбирателство относно държавния пристанищен контрол („Парижкия меморандум за разбирателство“) и съответните регионални организации, към които Съюзът се е присъединил, по въпросите от компетентността на Съюза;
и)
по отношение на изпълнението на Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки (29), по-специално като улеснява електронното предаване на данни чрез системата SafeSeaNet и като подпомага разработването на обслужване на едно гише.
5. По искане на Комисията агенцията може да предоставя техническа помощ, включително организиране на дейности за обучение, във връзка със съответните правни актове на Съюза на държави, които кандидатстват за присъединяване към Съюза, и когато е приложимо на държави - партньори по линия на Европейската политика за съседство, и на участващите държави в Парижкия меморандум за разбирателство.
Агенцията може също така да предоставя помощ в случай на замърсяване, причинено от кораби, както и при замърсяване на моретата, причинено от инсталации за нефт и природен газ, което засяга трети държави, споделящи регионално море със Съюза, в съответствие с механизма на ЕС за гражданска защита, създаден с Решение 2007/779/ЕО, Евратом, и при съответно прилагане на условията, приложими за държавите-членки, посочени в параграф 3, буква г) от настоящия член. Тези задачи се координират с действащите регионални договорености за сътрудничество във връзка със замърсяването на моретата.
Член 2а
Спомагателни задачи на агенцията
1. Без да се засягат основните задачи, посочени в член 2, агенцията подпомага Комисията и държавите-членки, когато е подходящо, в разработването и осъществяването на дейностите на Съюза, изложени в параграфи 2 и 3 от настоящия член и свързани с целите на агенцията, доколкото агенцията има натрупан и признат експертен опит и инструменти. Изложените в настоящия член спомагателни задачи:
а)
създават реална добавена стойност;
б)
избягват дублирането на усилия;
в)
са в интерес на политиката на Съюза за морски транспорт;
г)
не засягат основните задачи на агенцията; и
д)
не нарушават правата и задълженията на държавите-членки, по-специално като държави на знамето, пристанищни държави и крайбрежни държави.
2. Агенцията подпомага Комисията:
а)
в контекста на изпълнението на Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (Рамковата директива за морска стратегия) (30), като допринася за целта да се постигне добро състояние на околната среда в морските води предвид елементите, свързани с морския транспорт, и като използва резултатите от съществуващи инструменти като SafeSeaNet и CleanSeaNet;
б)
като предоставя техническа помощ във връзка с емисиите на парникови газове от кораби, по-специално при проследяване на актуалното развитие на международно равнище;
в)
по отношение на програмата за глобален мониторинг на околната среда и сигурността (ГМОСС), като насърчава използването на данни и услуги от ГМОСС за целите на морския транспорт в рамката за управление на ГМОСС;
г)
в разработването на обща среда за обмен на информация за морската област на ЕС;
д)
по отношение на подвижните офшорни инсталации за нефт и природен газ, при разглеждане на изискванията на ИМО и при събиране на основна информация за евентуални заплахи за морския транспорт и морската среда;
е)
като предоставя съответната информация относно класификационните организации за съдове, плаващи по вътрешни водни пътища, в съответствие с Директива 2006/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища (31). Тази информация се включва и в докладите, посочени в член 3, параграфи 4 и 5 от настоящия регламент.
3. Агенцията подпомага Комисията и държавите-членки:
а)
в проучванията на осъществимостта и в изпълнението на политики и проекти в подкрепа на установяването на европейско пространство за морски транспорт без бариери, като концепцията „Син пояс“ и електронните услуги в областта на морския транспорт, както и морските магистрали. Това се извършва по-специално с проучване на допълнителни функционални възможности на системата SafeSeaNet, без да се засяга ролята на ръководната група на високо равнище, създадена в съответствие с Директива 2002/59/ЕО;
б)
като проучва - с компетентните органи на системата за речни информационни услуги - възможността за обмен на информация между тази система и информационните системи за морски транспорт въз основа на доклада, предвиден в член 15 от Директива 2010/65/ЕС;
в)
като подпомага доброволния обмен на най-добри практики в областта на образованието и обучението по морско дело в Съюза и като предоставя информация за обменни програми на Съюза от значение за обучението по морско дело, при пълно зачитане на член 166 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
Член 3
Посещения в държавите-членки и инспекции
1. С цел да изпълнява възложените ѝ задачи и да подпомага Комисията при изпълнението на нейните задължения съгласно ДФЕС, и по-специално при оценката на ефективното прилагане на съответното право на Съюза, агенцията осъществява посещения в държавите-членки в съответствие с методиката, установена от управителния съвет.
2. Агенцията своевременно информира съответната държава-членка за планираното посещение, имената на упълномощените служители и датата, от която започва посещението, както и неговата очаквана продължителност. Служителите на агенцията, на които е възложено осъществяването на такива посещения, представят писмено решение на изпълнителния директор на агенцията, в което се посочват целите на тяхната мисия.
3. Агенцията извършва инспекции от името на Комисията, както се изисква от обвързващите правни актове на Съюза по отношение на организации, признати от Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно общи правила и стандарти за организациите за проверка и преглед на кораби (32), и по отношение на обучението и освидетелстването на морски лица в трети държави в съответствие с Директива 2008/106/ЕО.
4. В края на посещението или инспекцията агенцията изготвя доклад и го изпраща до Комисията и до съответната държава-членка.
5. Когато е целесъобразно и във всички случаи, когато даден цикъл от посещения или инспекции приключи, агенцията анализира докладите от този цикъл с оглед набелязването на хоризонтални констатации и общи заключения относно ефективността и рентабилността на съществуващите мерки. Агенцията представя този анализ на Комисията за допълнително обсъждане с държавите-членки, за да се извлекат съответните поуки и да се улесни разпространението на добри работни практики.
2)
В член 4 параграфи 3 и 4 се заменят със следното:
„3. Управителният съвет приема практически договорености за прилагането на параграфи 1 и 2, включително, когато е целесъобразно, договорености относно консултациите с държавите-членки преди публикуването на информацията.
4. По отношение на информацията, събирана и обработвана в съответствие с настоящия регламент от Комисията и агенцията, се прилагат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (33) и агенцията предприема необходимите мерки, за да осигури безопасно боравене и обработка на поверителната информация.
3)
В член 5 параграф 3 се заменя със следното:
„3. По искане на Комисията управителният съвет може да реши със съгласието и съдействието на съответните държави-членки и при надлежно отчитане на отражението върху бюджета, включително всяка вноска, която съответните държави-членки могат да осигурят, да се създадат регионални центрове, необходими за изпълнението на някои от задачите на агенцията по най-ефективен и ефикасен начин. При вземането на такова решение управителният съвет определя точния обхват на дейностите на регионалния център, като избягва ненужните финансови разходи и засилва сътрудничеството със съществуващите регионални и национални мрежи.“
4)
В член 10 параграф 2 се изменя, както следва:
а)
буква б) се заменя със следното:
„б)
приема годишния доклад за дейността на агенцията и го изпраща не по-късно от 15 юни всяка година на Европейския парламент, Съвета, Комисията, Сметната палата и държавите-членки.
Агенцията ежегодно препраща на бюджетния орган цялата информация относно резултатите на процедурите за оценка;“
б)
буква в) се заменя със следното:
„в)
преценява и одобрява, в рамките на подготовката на работната програма, исканията за помощ на Комисията, посочени в член 2, параграф 2, буква г), исканията от държавите-членки за техническа помощ, посочени в член 2, параграф 3, и исканията за техническа помощ, посочени в член 2, параграф 5, както и исканията за помощ, посочени в член 2а;
ва)
преценява и приема многогодишна стратегия за агенцията, обхващаща период от пет години, като взема предвид писменото становище на Комисията;
вб)
преценява и приема многогодишния план на агенцията за политиката по отношение на персонала;
вв)
обмисля проекти за административни договорености, посочени в член 15, параграф 2, буква ба);“
в)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
установява методика за осъществяване на посещенията, които се извършват в съответствие с член 3. В случай че Комисията изрази в рамките на 15 дни от датата на приемане на методиката своето несъгласие, управителният съвет преразглежда методиката и я приема, евентуално изменена, на второ четене или с мнозинство от две трети, включващо представителите на Комисията, или с единодушие на представителите на държавите-членки;“
г)
буква з) се заменя със следното:
„з)
изпълнява задълженията си по членове 18, 19 и 21 във връзка с бюджета на агенцията и контролира и осигурява адекватни последващи действия във връзка с констатациите и препоръките, произтичащи от различните одиторски доклади и оценки, независимо дали са вътрешни или външни;“
д)
буква и) се заменя със следното:
„и)
упражнява дисциплинарна власт по отношение на изпълнителния директор и ръководителите на отдели, посочени в член 16;“
е)
буква л) се заменя със следното:
„л)
извършва преглед на финансовото изпълнение на подробния план, посочен в буква к) от настоящия параграф, и на бюджетните задължения, предвидени в Регламент (ЕО) № 2038/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно многогодишното финансиране на дейността на Европейската агенция по морска безопасност в областта на реагиране при замърсяването причинено от кораби (34);
ж)
добавя се следната буква:
„м)
назначава от своите членове наблюдател, който да следи процедурата за подбор от Комисията при назначаването на изпълнителен директор.“
5)
Член 11 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 втората алинея се заменя със следното:
„Членовете на управителния съвет се назначават въз основа на съответния им опит и познания в областите, посочени в член 1. Държавите-членки и Комисията се стремят към балансирано представяне на мъжете и жените в управителния съвет.“
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Продължителността на мандата е четири години. Мандатът може да бъде подновяван.“
6)
В член 13 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Когато е налице поверителен въпрос или конфликт на интереси, управителният съвет може да вземе решение да разгледа конкретни точки от дневния си ред в отсъствието на съответните членове. В процедурния правилник се определят подробни правила за прилагане на тази разпоредба.“
7)
Член 15 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2 букви а) и б) се заменят със следното:
„а)
да подготвя многогодишната стратегия на агенцията и да я представя на управителния съвет след консултация с Комисията най-малко осем седмици преди съответното заседание на управителния съвет, като взема под внимание становищата и предложенията на членовете на управителния съвет;
аа)
да подготвя многогодишния план на агенцията за политиката по отношение на персонала и да го представя на управителния съвет след консултация с Комисията най-малко четири седмици преди съответното заседание на управителния съвет;
аб)
да подготвя годишната работна програма с посочване на очакваните човешки и финансови ресурси за всяка дейност и подробния план за готовността на агенцията при замърсяване и дейностите ѝ за реагиране при замърсяване и да ги представя на управителния съвет след консултация с Комисията най-малко осем седмици преди съответното заседание на управителния съвет, като взема под внимание становищата и предложенията на членовете на управителния съвет. Той предприема необходимите стъпки за тяхното изпълнение. Изпълнителният директор отговаря на всички искания за помощ от страна на държава-членка в съответствие с член 10, параграф 2, буква в);
б)
да взема решения за осъществяването на посещенията и инспекциите, предвидени в член 3, след консултация с Комисията и при следване на методиката за осъществяване на посещения, установена от управителния съвет в съответствие с член 10, параграф 2, буква ж);
ба)
може да сключва административни договорености с други органи, работещи в областите на дейност на агенцията, при условие че проектът за договореност е представен за консултация на управителния съвет и той не е представил възражения в рамките на четири седмици.“;
б)
в параграф 2 буква г) се заменя със следното:
„г)
да организира ефективна система за мониторинг с цел отчитане на резултатите на агенцията спрямо нейните цели и задачи, предвидени в настоящия регламент. За целта установява, съгласувано с Комисията и управителния съвет, конкретни показатели за постигнатите резултати, които позволяват ефективна оценка на постигнатото. Той гарантира, че организационната структура на агенцията ще бъде редовно адаптирана към променящите се нужди в рамките на наличните финансови и човешки ресурси. На тази основа изпълнителният директор изготвя ежегодно проект на общ доклад и го представя за разглеждане на управителния съвет. Докладът съдържа специален раздел относно финансовото изпълнение на подробния план за готовността на агенцията при замърсяване и дейностите ѝ за реагиране при замърсяване и представя актуалното състояние на всички дейности, финансирани по този план. Изпълнителният директор установява процедури за редовна оценка, които съответстват на признати професионални стандарти;“
в)
в параграф 2 буква ж) се заличава;
г)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Когато е целесъобразно, изпълнителният директор докладва на Европейския парламент и на Съвета за изпълнението на задачите си.
По-специално той представя актуалното състояние във връзка с изготвянето на многогодишната стратегия и годишната работна програма.“
8)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Назначаване и освобождаване на изпълнителния директор и на ръководителите на отдели
1. Изпълнителният директор се назначава и освобождава от управителния съвет. Назначението е за срок от пет години, въз основа на лични качества и доказана административна и управленска компетентност, както и доказан опит в областите, посочени в член 1, след изслушване на становището на посочения в член 10 наблюдател. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет от списък с поне трима кандидати, предложени от Комисията в резултат на открит конкурс, проведен след публикуването на обявление за длъжността в Официален вестник на Европейския съюз и на покана за изразяване на интерес на други места. Избраният от управителния съвет кандидат може да бъде поканен да направи изявление пред компетентната комисия на Европейския парламент и да отговори на поставени от нейните членове въпроси. Управителният съвет обсъжда освобождаването от длъжност по искане на Комисията или на една трета от своите членове. Управителният съвет взема решенията за назначаване или освобождаване с мнозинство от четири пети от всички членове с право на глас.
2. Като действа по предложение на Комисията и като взема предвид доклада за оценка, управителният съвет може да удължи еднократно мандата на изпълнителния директор за не повече от четири години. Управителният съвет взема това решение с мнозинство от четири пети от всички членове с право на глас. Управителният съвет информира Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. В рамките на един месец преди удължаването на неговия мандат изпълнителният директор може да бъде поканен да направи изявление пред компетентната комисия на Европейския парламент и да отговори на поставени от нейните членове въпроси. Ако мандатът не бъде удължен, изпълнителният директор остава на длъжността си до назначаването на нов такъв.
3. Изпълнителният директор може да бъде подпомаган от един или повече ръководители на отдели. В случай че изпълнителният директор отсъства или е възпрепятстван, един от ръководителите на отдели го замества.
4. Ръководителите на отдели се назначават въз основа на лични качества и доказани административни и управленски умения, както и въз основа на професионалната им компетентност и опит в областите, посочени в член 1. Ръководителите на отдели се назначават или освобождават от изпълнителния директор след получаването на положително становище от страна на управителния съвет.“
9)
Член 18 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква в) се заменя със следното:
„в)
такси и плащания за публикации, обучение и/или всякакви други услуги, предоставени от агенцията.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Изпълнителният директор изготвя проектодекларация на разчетите за приходите и разходите на агенцията за следващата година въз основа на бюджетирането по дейности и я препраща на управителния съвет заедно с проект на щатно разписание.“;
в)
параграфи 7 и 8 се заменят със следното:
„7. Декларацията за разчетите се изпраща от Комисията на Европейския парламент и на Съвета (наричани по-долу „бюджетният орган“) заедно с проекта за общ бюджет на Европейския съюз.
8. Въз основа на декларацията за разчетите Комисията вписва в проекта за общ бюджет на Европейския съюз прогнозните суми, които счита за необходими за щатното разписание, и размера на субсидията, която ще бъде получена от общия бюджет, и представя това на бюджетния орган в съответствие с член 314 от ДФЕС, заедно с описание и обосновка на всяка разлика между декларацията за разчетите на агенцията и субсидията, която ще бъде получена от общия бюджет.“;
г)
параграф 10 се заменя със следното:
„10. Бюджетът се приема от управителния съвет. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Европейския съюз. При необходимост се извършват съответни корекции в него, както и в годишната работна програма.“
10)
Член 22 се заменя със следното:
„Член 22
Оценка
1. Редовно и най-малко на всеки пет години управителният съвет възлага извършването на независима външна оценка на прилагането на настоящия регламент. Комисията предоставя на разположение на агенцията цялата информация, която последната счита за необходима по отношение на тази оценка.
2. В оценката се преценява въздействието на настоящия регламент, както и доколко агенцията и нейните работни практики са полезни, подходящи, създаващи добавена стойност и ефективни. При оценката се отчитат становищата на заинтересованите страни както на европейско, така и на национално равнище. В нея по-специално се разглежда евентуалната необходимост от изменение на задачите на агенцията. Управителният съвет разработва конкретно задание, съгласувано с Комисията, след консултация с участващите страни.
3. Управителният съвет получава оценката и отправя препоръки до Комисията относно промени в настоящия регламент, агенцията и нейните работни практики. Констатациите в оценката и препоръките се препращат от Комисията на Европейския парламент и на Съвета и се публикуват. Ако е подходящо, се включва план за действие с график.“
11)
Вмъква се следният член:
„Член 22а
Доклад за напредъка
До 2 март 2018 г. и при отчитане на посочения в член 22 доклад за оценка Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, в който се описва по какъв начин агенцията е поела допълнителните отговорности, възложени с настоящия регламент, за да се установят възможности за по-нататъшно повишаване на ефективността и, при необходимост, да се обоснове изменението на нейните цели и задачи.“
12)
Член 23 се заличава.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 15 януари 2013 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 100/2013 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 15 de janeiro de 2013
que altera o Regulamento (CE) n.o 1406/2002 que institui a Agência Europeia da Segurança Marítima
(Texto relevante para efeitos do EEE)
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 100.o, n.o 2,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (1),
Após consulta ao Comité das Regiões,
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 1406/2002 do Parlamento Europeu e do Conselho (3), adotado em resposta ao incidente com o petroleiro «Erika», criou a Agência Europeia da Segurança Marítima («Agência») com o objetivo de garantir um nível elevado, uniforme e eficaz de segurança marítima e de prevenção da poluição por navios.
(2)
Na sequência do incidente com o petroleiro «Prestige» em 2002, o Regulamento (CE) n.o 1406/2002 foi alterado a fim de atribuir novas funções à Agência em matéria de luta contra a poluição.
(3)
É necessário clarificar os tipos de poluição que deverão ser abrangidos pelo âmbito do Regulamento (CE) n.o 1406/2002. Assim, a poluição marinha causada por instalações petrolíferas ou gaseiras deverá ser entendida como a poluição causada por um hidrocarboneto ou qualquer outra substância distinta de um hidrocarboneto que, se introduzida no meio marinho, possa pôr em risco a saúde humana, provocar danos nos recursos biológicos e na vida marinha, danificar amenidades ou interferir com qualquer outra utilização legítima do mar, tal como estabelecido no Protocolo de 2000 à Convenção Internacional sobre a Prevenção, Atuação e Cooperação no Combate à Poluição por Hidrocarbonetos, relativo aos incidentes de poluição causados por substâncias nocivas e potencialmente perigosas.
(4)
Agindo em conformidade como artigo 22.o do Regulamento (CE) n.o 1406/2002, o Conselho de Administração da Agência («Conselho de Administração») encomendou em 2007 uma avaliação externa independente da execução desse regulamento. Com base nessa avaliação, emitiu, em junho de 2008, recomendações sobre as alterações a introduzir ao modo de funcionamento da Agência, às suas áreas de competência e às suas práticas de trabalho.
(5)
Com base nas conclusões da avaliação externa, nas recomendações e na estratégia plurianual adotadas pelo Conselho de Administração em março de 2010, deverão ser clarificadas e atualizadas algumas disposições do Regulamento (CE) n.o 1406/2002. Sem deixar de se concentrar nas suas funções prioritárias em matéria de segurança marítima, a Agência deverá assumir algumas novas funções principais e acessórias decorrentes da evolução da política de segurança marítima a nível da União e a nível internacional. Dadas as restrições orçamentais que a União enfrenta, são necessários esforços consideráveis de exame analítico e reafetação de pessoal para garantir eficiência de custos e orçamental e evitar sobreposições. As necessidades de pessoal para o desempenho das novas funções principais e acessórias deverão, em princípio, ser asseguradas através de reafetações internas no seio da Agência. Simultaneamente, a Agência deverá receber, quando apropriado, financiamento proveniente de outras partes do orçamento da União, nomeadamente do instrumento da Política Europeia de Vizinhança. As novas funções principais e acessórias da Agência serão desempenhadas dentro dos limites das atuais perspetivas financeiras e do orçamento da Agência, sem prejuízo das negociações e decisões sobre o futuro quadro financeiro plurianual. Uma vez que o presente regulamento não constitui uma decisão de financiamento, a autoridade orçamental deverá decidir sobre os recursos destinados à Agência no quadro do processo orçamental anual.
(6)
As funções da Agência deverão ser descritas de forma clara e precisa, e deverão ser evitadas duplicações de funções.
(7)
A Agência mostrou que determinadas funções podem ser realizadas de forma mais eficiente a nível europeu, o que, em certos casos, poderá oferecer aos Estados-Membros a possibilidade de realizar economias nos seus orçamentos nacionais e, se tal for comprovado, representar uma verdadeira mais-valia europeia.
(8)
Importa clarificar algumas disposições relativas à governação específica da Agência. Tendo em conta a responsabilidade especial da Comissão na execução das políticas da União, consagrada no Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, esta deverá formular orientações políticas que norteiem a Agência no desempenho das suas funções, respeitando plenamente o estatuto jurídico da Agência e a independência do seu diretor executivo, como previsto no Regulamento (CE) n.o 1406/2002.
(9)
Ao nomear os membros do Conselho de Administração, ao eleger o presidente e o vice-presidente do Conselho de Administração e ao nomear os chefes de departamento, deverá ser plenamente tida em conta a importância de garantir uma representação equilibrada entre ambos os sexos.
(10)
Qualquer referência a atos jurídicos aplicáveis da União deverá ser entendida como uma referência a atos no domínio da segurança marítima, da proteção do transporte marítimo e da prevenção e combate à poluição causada por navios, assim como do combate à poluição marinha por hidrocarbonetos causada por instalações petrolíferas e gaseiras.
(11)
Para efeitos do presente regulamento, deverá entender-se por «proteção do transporte marítimo» - nos termos do Regulamento (CE) n.o 725/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 31 de março de 2004, relativo ao reforço da proteção dos navios e das instalações portuárias (4) - a combinação das medidas preventivas destinadas a proteger o transporte marítimo e as instalações portuárias contra as ameaças de ações ilícitas intencionais. O objetivo de proteção deverá ser alcançado através da adoção de medidas adequadas no domínio da política de transportes marítimos, sem prejuízo da regulamentação dos Estados-Membros no domínio da segurança nacional, da defesa e da segurança pública, e de combate aos crimes financeiros contra o Estado.
(12)
A Agência deverá atuar no interesse da União, inclusive quando seja incumbida de intervir fora do território da União nos seus domínios de competência e de proporcionar assistência técnica a países terceiros relevantes, promovendo a política de segurança marítima da União.
(13)
A Agência deverá prestar assistência técnica aos Estados-Membros, o que deverá facilitar a criação das capacidades nacionais necessárias à aplicação do acervo da União.
(14)
A Agência deverá prestar assistência operacional aos Estados-Membros e à Comissão, o que deverá incluir serviços como o sistema de intercâmbio de informações marítimas da União (SafeSeaNet), o Serviço Europeu de Acompanhamento por Satélite do Derrame de Hidrocarbonetos (CleanSeaNet), o Centro de Dados de Identificação e Acompanhamento de Navios a Longa Distância da União Europeia (Centro de Dados LRIT da UE) e a base de dados da UE de inspeção de navios pelo Estado do porto (Thetis).
(15)
A especialização da Agência no domínio da transmissão eletrónica de dados e dos sistemas de intercâmbio de informações marítimas deverá ser utilizada para facilitar as formalidades de declaração exigidas aos navios tendo em vista a eliminação das barreiras ao transporte marítimo e a criação de um espaço europeu de transporte marítimo sem barreiras. Mais concretamente, a Agência deverá apoiar os Estados-Membros na aplicação da Diretiva 2010/65/UE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 20 de outubro de 2010, relativa às formalidades de declaração exigidas aos navios à chegada e/ou à partida dos portos dos Estados-Membros (5).
(16)
A Agência deverá reforçar a sua assistência à Comissão nas atividades de investigação relacionadas com os seus domínios de competência. Importa contudo evitar a duplicação do trabalho das estruturas de investigação da União existentes. Mais concretamente, a Agência não deverá ser responsável pela gestão de projetos de investigação.
(17)
Tendo em conta o desenvolvimento de novas aplicações e de serviços inovadores e a melhoria das aplicações e dos serviços já existentes, e a fim de tornar efetivo um espaço europeu de transporte marítimo sem barreiras, a Agência deverá tirar pleno partido das potencialidades proporcionadas pelos programas europeus de navegação por satélite (EGNOS e Galileo) e pelo programa de Monitorização Global do Ambiente e da Segurança (GMES).
(18)
Após a expiração do quadro de cooperação da União no domínio da poluição marinha acidental ou deliberada, criado pela Decisão n.o 2850/2000/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (6), a Agência deverá prosseguir algumas das atividades anteriormente exercidas ao abrigo desse quadro, aproveitando, nomeadamente, as competências do Grupo Técnico Consultivo para a Preparação e o Combate à Poluição Marinha. As atividades da Agência neste domínio não deverão isentar os Estados costeiros da sua responsabilidade de se dotarem de mecanismos adequados de combate à poluição, e deverão respeitar os acordos de cooperação existentes entre Estados-Membros ou grupos de Estados-Membros.
(19)
A Agência fornece, mediante pedido, aos Estados-Membros informações pormenorizadas sobre os casos eventuais de poluição por navios através do CleanSeaNet, a fim de lhes permitir cumprir as suas responsabilidades nos termos da Diretiva 2005/35/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 7 de setembro de 2005, relativa à poluição por navios e à introdução de sanções em caso de infrações (7). Todavia, a eficácia da repressão é muito variável, apesar de essa poluição poder vir a alastrar a outras águas nacionais. A Comissão deverá por conseguinte fornecer ao Parlamento Europeu e ao Conselho, no próximo relatório que deverá apresentar nos termos do artigo 12.o dessa diretiva, informações sobre a eficácia e a coerência da execução da diretiva, bem como outras informações pertinentes sobre a sua aplicação.
(20)
Os pedidos dos Estados-Membros afetados para que a Agência ponha em prática medidas de combate à poluição deverão ser transmitidos através do mecanismo de proteção civil da União criado pela Decisão 2007/779/CE, Euratom do Conselho (8). No entanto, a Comissão pode considerar que, em circunstâncias distintas dos pedidos de mobilização de navios e de equipamento de combate à poluição de reserva, possam ser mais adequados outros meios de comunicação que recorram a tecnologias da informação de ponta e pode informar em consequência o Estado-Membro requerente.
(21)
Os acontecimentos recentes evidenciaram os riscos que as atividades de exploração e produção de petróleo e gás ao largo comportam para o transporte marítimo e o ambiente marinho. As capacidades de resposta da Agência à poluição por hidrocarbonetos e a sua especialização no domínio da poluição por substâncias perigosas e nocivas deverão ser utilizadas para abranger o combate à poluição causada por tais atividades, a pedido de um Estado afetado.
(22)
Mais concretamente, o CleanSeaNet, que é atualmente utilizado para fornecer provas de derrames de hidrocarbonetos por navios, deverá ser também utilizado pela Agência para detetar e reportar derrames de hidrocarbonetos provenientes de atividades de produção e exploração de petróleo e gás ao largo, sem prejudicar em nada o serviço prestado ao transporte marítimo.
(23)
A Agência dispõe de conhecimentos técnicos e de instrumentos valiosos e reconhecidos nos domínios da segurança marítima, da proteção do transporte marítimo e da prevenção e combate à poluição causada por navios. Estes conhecimentos e instrumentos podem ser úteis para outras atividades da União relacionadas com a política de transportes marítimos da União. A Agência deverá, por conseguinte, assistir a Comissão e os Estados-Membros, a seu pedido, no desenvolvimento e na execução dessas atividades da União, estando essa assistência sujeita à aprovação pelo Conselho de Administração no contexto do programa de trabalho anual da Agência. Essa assistência deverá ser sujeita a uma análise detalhada de custos/benefícios e não deverá prejudicar as funções principais da Agência.
(24)
Através da assistência técnica que presta, a Agência contribui também para o desenvolvimento de um transporte marítimo mais respeitador do ambiente.
(25)
As sociedades de classificação ocupam-se, na sua grande maioria, tanto dos navios de mar como das embarcações de navegação interior. Com base na sua experiência com sociedades de classificação de navios de mar, a Agência poderá prestar informações pertinentes à Comissão sobre as sociedades de classificação de embarcações de navegação interior e contribuir deste modo para ganhos de eficiência.
(26)
No que diz respeito à interface entre os sistemas de informação sobre o transporte, a Agência deverá assistir a Comissão e os Estados-Membros através da exploração, juntamente com as autoridades competentes para os Serviços de Informação Fluvial, da possibilidade de partilhar informações entre esses sistemas.
(27)
Sem prejuízo da responsabilidade das autoridades competentes, a Agência deverá assistir a Comissão e os Estados-Membros no desenvolvimento e na execução da futura iniciativa relativa aos serviços eletrónicos marítimos, que visa aumentar a eficiência do setor dos transportes marítimos europeus, facilitando a utilização de tecnologias de informação avançadas.
(28)
Tendo em vista a realização do mercado único e de um espaço europeu de transporte marítimo sem barreiras, importa diminuir a carga administrativa que recai sobre os transportes marítimos, promovendo assim, nomeadamente, o transporte marítimo de curta distância. Neste contexto, o conceito de «Cintura Azul» e os serviços eletrónicos marítimos poderão eventualmente servir como um meio para reduzir as formalidades de declaração exigidas aos navios comerciais à entrada ou à saída dos portos dos Estados-Membros.
(29)
Recorda-se que, segundo a jurisprudência do Tribunal de Justiça da União Europeia e no intuito de respeitar o princípio do equilíbrio institucional, não é possível conferir a uma agência poderes para adotar decisões de aplicação geral.
(30)
Sem prejuízo dos objetivos e das funções previstos no Regulamento (CE) n.o 1406/2002, a Comissão deverá elaborar e apresentar, no prazo de um ano a contar da data de entrada em vigor do presente regulamento e em estreita colaboração com as partes interessadas, um estudo de viabilidade para avaliar e identificar as possibilidades de aumentar a cooperação e a coordenação das diferentes funções da guarda costeira. Esse estudo deverá ter em conta o quadro jurídico em vigor e as recomendações pertinentes das instâncias competentes da União, bem como o desenvolvimento em curso do Ambiente Comum de Partilha de Informação (CISE), e deverá respeitar plenamente os princípios da subsidiariedade e da proporcionalidade, indicando claramente os custos e benefícios ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(31)
É importante para a competitividade do setor marítimo da União atrair marítimos europeus qualificados. Por conseguinte, tendo em conta a procura atual e futura de marítimos altamente qualificados na União, a Agência deverá, se for caso disso, apoiar os Estados-Membros e a Comissão na promoção de formação marítima, facilitando o intercâmbio voluntário das melhores práticas e proporcionando informação sobre os programas de intercâmbio da União no domínio da formação marítima. Esse apoio poderá incluir a assistência às partes interessadas competentes a nível europeu nos seus esforços para alcançar a excelência da educação e formação marítimas numa base voluntária, sem deixar de respeitar plenamente a responsabilidade dos Estados-Membros pelo conteúdo e pela organização da formação marítima.
(32)
A fim de lutar contra a ameaça crescente da pirataria, a Agência deverá continuar, se adequado, a comunicar às autoridades nacionais e a outros organismos competentes, incluindo operações como a Força Naval da UE - Operação Atalanta, informações pormenorizadas sobre a posição dos navios que arvoram pavilhão dos Estados-Membros e que navegam em zonas consideradas muito perigosas. Além disso, a Agência dispõe de meios que poderão revelar-se úteis, nomeadamente no contexto do desenvolvimento do CISE. É, pois, conveniente que a Agência forneça, a pedido, dados pertinentes em matéria de posicionamento dos navios e de observação da Terra às autoridades nacionais e aos organismos competentes da União, como a Frontex e a Europol, a fim de facilitar a tomada de medidas preventivas contra ações ilícitas intencionais na aceção do direito pertinente da União, sem prejuízo dos direitos e obrigações dos Estados-Membros e nos termos do direito, nacional e da União, aplicável, em especial no que se refere aos organismos que solicitam dados. A comunicação de dados de identificação e acompanhamento de navios a longa distância (LRIT) deverá estar sujeita ao consentimento do Estado de pavilhão em causa, de acordo com procedimentos a definir pelo Conselho de Administração.
(33)
Ao publicar informações nos termos da Diretiva 2009/16/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de abril de 2009, relativa à inspeção de navios pelo Estado do porto (9), a Comissão e a Agência deverão tirar partido dos conhecimentos e da experiência adquiridos no âmbito do Memorando de Entendimento de Paris para a inspeção de navios pelo Estado do porto («Memorando de Entendimento de Paris»), a fim de assegurar a coerência.
(34)
A assistência prestada pela Agência aos Estados-Membros e à Comissão para efeitos do trabalho pertinente das organizações internacionais e regionais não deverá prejudicar a relação entre essas organizações e os Estados-Membros em virtude de os Estados-Membros serem membros dessas organizações.
(35)
A União aderiu aos seguintes instrumentos, instituindo organizações regionais cujas atividades são igualmente abrangidas pelos objetivos da Agência: Convenção para a Proteção do Meio Marinho na Zona do Mar Báltico (Convenção de Helsínquia revista em 1992) (10); Convenção para a Proteção do Mar Mediterrâneo contra a Poluição (Convenção de Barcelona) (11) e a sua revisão de 1995 (12) e uma série de protocolos à mesma; Acordo respeitante à Cooperação na Luta contra a Poluição do Mar do Norte por Hidrocarbonetos e outras Substâncias Perigosas (Acordo de Bona) (13); Convenção para a Proteção do Meio Marinho do Atlântico Nordeste (Convenção OSPAR) (14); Acordo de Cooperação para a Proteção das Costas e das Águas do Atlântico Nordeste contra a Poluição assinado em 17 de outubro de 1990 (Acordo de Lisboa) (15) com o respetivo Protocolo Adicional, assinado em 20 de maio de 2008, que ainda não entraram em vigor (16). A União está igualmente a negociar a adesão à Convenção relativa à Proteção do Mar Negro contra a Poluição, assinada em abril de 1992 (Convenção de Bucareste). A Agência deverá, por conseguinte, prestar assistência técnica aos Estados-Membros e à Comissão com vista à sua participação nos trabalhos pertinentes dessas organizações regionais.
(36)
Para além das referidas organizações regionais, existem diversos outros acordos regionais, sub-regionais e bilaterais de coordenação e cooperação relativos ao combate à poluição. Quando prestar assistência para efeitos de combate à poluição aos países terceiros que partilham um mar regional com a União, a Agência deverá ter em conta esses acordos.
(37)
A União partilha com os países vizinhos vários mares regionais: o Mar Mediterrâneo, o Mar Negro e o Mar Báltico. A pedido da Comissão, a Agência deverá prestar assistência a esses países para efeitos de combate à poluição.
(38)
A fim de maximizar a eficiência, a Agência deverá cooperar tão estreitamente quanto possível no contexto do Memorando de Entendimento de Paris. A Comissão e os Estados-Membros deverão examinar todas as opções suscetíveis de proporcionar novos ganhos de eficiência que possam ser propostas para apreciação no âmbito do Memorando de Entendimento de Paris.
(39)
A fim de assegurar a correta aplicação prática dos atos jurídicos vinculativos da União nos domínios da segurança marítima e da prevenção da poluição por navios, a Agência deverá assistir a Comissão efetuando visitas aos Estados-Membros. Estas visitas às administrações nacionais deverão permitir à Agência recolher todas as informações necessárias para apresentar um relatório circunstanciado à Comissão para efeitos de avaliação futura. As visitas deverão ser realizadas no espírito dos princípios enunciados no artigo 4.o, n.o 3, do Tratado da União Europeia e deverão ter por finalidade minimizar a carga administrativa das administrações marítimas nacionais. Além disso, estas visitas deverão ser realizadas de acordo com um protocolo preestabelecido que inclua uma metodologia normalizada adotada pelo Conselho de Administração.
(40)
A Agência deverá assistir a Comissão nas inspeções das organizações reconhecidas em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 391/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de abril de 2009, relativo às regras comuns para as organizações de vistoria e inspeção de navios (17). Estas inspeções podem igualmente ter lugar em países terceiros. A Comissão e a Agência deverão assegurar que os Estados-Membros em causa sejam devidamente informados. A Agência deverá também desempenhar as funções de inspeção no que diz respeito à formação e à certificação dos marítimos nos termos da Diretiva 2008/106/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 19 de novembro de 2008, relativa ao nível mínimo de formação dos marítimos (18), que a Comissão delegou na Agência. As modalidades da assistência técnica prestada pela Agência no âmbito das inspeções em matéria de segurança marítima levadas a cabo pela Comissão, nos termos do Regulamento (CE) n.o 324/2008 da Comissão, de 9 de abril de 2008, que estabelece procedimentos revistos para as inspeções da Comissão no domínio da segurança marítima (19), não deverão ser abrangidas pelo Regulamento (CE) n.o 1406/2002.
(41)
A fim de assegurar a coerência com os objetivos políticos e com o quadro institucional da União, bem como com os procedimentos administrativos e financeiros aplicáveis, a Comissão deverá dar aconselhamento formal sob a forma de pareceres escritos sobre a estratégia plurianual da Agência e sobre os projetos de programas de trabalho anuais, que o Conselho de Administração deverá ter em conta antes de adotar esses documentos.
(42)
A fim de assegurar a equidade e a transparência do processo de nomeação do diretor executivo, o processo de seleção a seguir deverá obedecer às orientações da Comissão para a seleção e a nomeação dos diretores das agências da União. Essas orientações preveem que os nacionais dos Estados-Membros podem apresentar uma candidatura. Pelas mesmas razões, o Conselho de Administração deverá estar representado por um observador no júri de pré-seleção. O observador deverá ser mantido ao corrente durante as fases seguintes do processo de seleção. Quando o Conselho de Administração tomar a sua decisão sobre a nomeação, os seus membros deverão poder apresentar questões à Comissão sobre o processo de seleção. Além disso, o Conselho de Administração deverá ter a possibilidade de entrevistar os candidatos pré-selecionados, de acordo com a prática habitual. Em todas as fases do processo de seleção e de nomeação para o cargo de diretor executivo da Agência, todas as partes envolvidas deverão assegurar que os dados pessoais dos candidatos sejam tratados em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de dezembro de 2000, relativo à proteção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e pelos órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (20).
(43)
Embora seja financiada principalmente por uma contribuição da União, a Agência dispõe igualmente de receitas provenientes de honorários e taxas relacionados com os seus serviços. Estes honorários e taxas estão ligados em especial ao funcionamento do Centro de Dados LRIT da União e são aplicados em conformidade com as Resoluções do Conselho, adotadas em 1 e 2 de outubro de 2007 e 9 de dezembro de 2008, relativas à criação do Centro de Dados LRIT da União e, nomeadamente, com os pontos relacionados com o financiamento dos relatórios LRIT.
(44)
No âmbito do relatório intercalar previsto nos termos do Regulamento (CE) n.o 1406/2002, a Comissão deverá analisar o contributo potencial da Agência para a criação de um futuro ato legislativo relativo à segurança das atividades de prospeção, exploração e produção ao largo de gás e de petróleo, que está a ser analisado pelo Parlamento Europeu e pelo Conselho, no que respeita à prevenção da poluição causada por instalações petrolíferas e gaseiras ao largo, tendo em conta os conhecimentos e instrumentos bem estabelecidos e reconhecidos da Agência.
(45)
As atividades da Agência deverão, se for caso disso, contribuir igualmente para a criação de um verdadeiro espaço europeu de transporte marítimo sem barreiras.
(46)
Deverá ser tido em conta o Regulamento (UE, Euratom) n.o 966/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 25 de outubro de 2012, relativo às disposições financeiras aplicáveis ao orçamento geral da União (21), designadamente o artigo 208.o.
(47)
O Regulamento (CE) n.o 1406/2002 deverá, por conseguinte, ser alterado,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Alterações ao Regulamento (CE) n.o 1406/2002
O Regulamento (CE) n.o 1406/2002 é alterado do seguinte modo:
1)
Os artigos 1.o a 3.o passam a ter a seguinte redação:
«Artigo 1.o
Objetivos
1. O presente regulamento cria a Agência Europeia da Segurança Marítima («Agência») com o objetivo de garantir um nível elevado, uniforme e eficaz de segurança marítima, de prevenção e combate à poluição causada por navios, e de prevenção da poluição marinha causada por instalações petrolíferas e gaseiras.
2. Para esse efeito, a Agência coopera com os Estados-Membros e com a Comissão e presta-lhes assistência técnica, operacional e científica nos domínios referidos no n.o 1 do presente artigo, dentro dos limites das funções principais definidas no artigo 2.o, bem como, se for caso disso, das funções acessórias estabelecidas no artigo 2.o-A, em especial para assistir os Estados-Membros e a Comissão na aplicação correta dos atos jurídicos aplicáveis da União. No tocante ao combate à poluição, a Agência presta assistência operacional apenas a pedido dos Estados afetados.
3. Ao prestar assistência nos termos do n.o 2, a Agência contribui, se for caso disso, para a eficiência geral do tráfego e do transporte marítimos em conformidade com o presente regulamento, a fim de facilitar a criação de um espaço europeu de transporte marítimo sem barreiras.
Artigo 2.o
Funções principais da Agência
1. A fim de garantir a realização adequada dos objetivos estabelecidos no artigo 1.o, a Agência desempenha as funções principais enumeradas no presente artigo.
2. A Agência assiste a Comissão:
a)
Nos trabalhos preparatórios de atualização e desenvolvimento dos atos jurídicos aplicáveis da União, tendo em conta, nomeadamente, a evolução da legislação internacional;
b)
Na aplicação efetiva dos atos jurídicos vinculativos aplicáveis da União, nomeadamente efetuando visitas e inspeções nos termos do artigo 3.o do presente regulamento e prestando apoio técnico à Comissão no desempenho das funções de inspeção que lhe são atribuídas pelo artigo 9.o, n.o 4, do Regulamento (CE) n.o 725/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 31 de março de 2004, relativo ao reforço da proteção dos navios e das instalações portuárias (22). Para o efeito, pode sugerir à Comissão eventuais alterações desses atos jurídicos vinculativos;
c)
Na análise de projetos de investigação, em curso e concluídos, relevantes para os objetivos da Agência; tal pode incluir a identificação de possíveis medidas de seguimento decorrentes de projetos de investigação específicos;
d)
No desempenho de qualquer outra função atribuída à Comissão pelos atos legislativos da União relativamente aos objetivos da Agência.
3. A Agência colabora com os Estados-Membros para:
a)
Organizar, se for caso disso, ações de formação relevantes nos domínios respeitantes às competências dos Estados-Membros;
b)
Desenvolver soluções técnicas, incluindo a prestação de serviços operacionais pertinentes, e prestar assistência técnica com vista à criação das capacidades nacionais necessárias à aplicação dos atos jurídicos aplicáveis da União;
c)
Prestar, a pedido de um Estado-Membro, informações adequadas resultantes das inspeções referidas no artigo 3.o, a fim de apoiar o controlo das organizações reconhecidas que cumprem funções de certificação em nome dos Estados-Membros nos termos do artigo 9.o da Diretiva 2009/15/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de abril de 2009, relativa às regras comuns para as organizações de vistoria e inspeção de navios e para as atividades relevantes das administrações marítimas (23), sem prejuízo dos direitos e obrigações do Estado de pavilhão;
d)
Apoiar com meios adicionais e de modo rentável as intervenções em caso de poluição causada por navios, bem como de poluição marinha por instalações petrolíferas e gaseiras, sempre que o Estado-Membro afetado, sob cuja autoridade estão a ser efetuadas as operações de limpeza, tenha apresentado um pedido nesse sentido, sem prejuízo da responsabilidade dos Estados costeiros de se dotarem dos mecanismos de combate à poluição adequados e no respeito dos acordos de cooperação em vigor entre os Estados-Membros neste domínio. Se for caso disso, os pedidos de acionamento das intervenções de combate à poluição devem ser apresentados através do mecanismo de proteção civil da UE criado pela Decisão 2007/779/CE, Euratom do Conselho (24).
4. A Agência facilita a cooperação entre os Estados-Membros e a Comissão:
a)
No domínio da vigilância do tráfego abrangido pela Diretiva 2002/59/CE, a Agência promove nomeadamente a cooperação entre os Estados ribeirinhos das zonas de transporte marítimo em causa, e desenvolve e explora o Centro de Dados de Identificação e Acompanhamento de Navios a Longa Distância da União Europeia e o sistema de intercâmbio de informações marítimas da União (SafeSeaNet), tal como referido nos artigos 6.o-B e 22.o-A dessa diretiva, bem como o sistema de intercâmbio de dados de Identificação e Seguimento de Navios a Longa Distância, em conformidade com o compromisso assumido no âmbito da Organização Marítima Internacional («OMI»);
b)
Fornecendo, a pedido e sem prejuízo do direito nacional e da União, dados pertinentes em matéria de posicionamento dos navios e de observação da Terra às autoridades nacionais e aos organismos da União competentes no âmbito do seu mandato para facilitar medidas contra a ameaça de atos de pirataria e ações ilícitas intencionais nos termos do direito aplicável da União ou nos termos de instrumentos jurídicos internacionalmente acordados no domínio dos transportes marítimos, sob reserva das regras aplicáveis em matéria de proteção de dados e em conformidade com os procedimentos administrativos que serão estabelecidos pelo Conselho de Administração ou pelo Grupo Diretor de Alto Nível criado nos termos da Diretiva 2002/59/CE, conforme o caso. A comunicação de dados de identificação e acompanhamento de navios a longa distância está sujeita ao consentimento do Estado de pavilhão em causa;
c)
No domínio da investigação de acidentes e incidentes marítimos nos termos da Diretiva 2009/18/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de abril de 2009, que estabelece os princípios fundamentais que regem a investigação de acidentes no setor do transporte marítimo (25), a Agência presta, a pedido dos Estados-Membros em causa e no pressuposto de não virem a surgir conflitos de interesses, apoio operacional a estes Estados-Membros na realização dos inquéritos a acidentes graves ou muito graves e procede à análise dos relatórios dos inquéritos sobre segurança com vista a identificar a mais-valia para a União em termos de ensinamentos pertinentes a retirar. A Agência elabora uma síntese anual dos acidentes e incidentes marítimos com base nos dados comunicados pelos Estados-Membros nos termos do artigo 17.o dessa diretiva;
d)
Fornecendo-lhes estatísticas, informações e dados, objetivos, fiáveis e comparáveis, que lhes permitam tomar as medidas necessárias para melhorar a sua ação e para avaliar a eficácia e a rentabilidade das medidas em vigor. Esta tarefa compreende a recolha, o registo e a avaliação de dados técnicos, a exploração sistemática das bases de dados existentes, incluindo o seu cruzamento, e, se necessário, a criação de bases de dados suplementares. Com base nos dados coligidos, a Agência assiste a Comissão na publicação de informações relativas aos navios nos termos da Diretiva 2009/16/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de abril de 2009, relativa à inspeção de navios pelo Estado do porto (26);
e)
Na recolha e análise de dados relativos a marítimos comunicados e utilizados nos termos da Diretiva 2008/106/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 19 de novembro de 2008, relativa ao nível mínimo de formação dos marítimos (27);
f)
Aperfeiçoando o processo de identificação e instauração de processos aos navios responsáveis por descargas ilícitas nos termos da Diretiva 2005/35/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 7 de setembro de 2005, relativa à poluição por navios e à introdução de sanções em caso de infrações (28);
g)
Relativamente à poluição causada por instalações petrolíferas e gaseiras, utilizando o Serviço Europeu de Acompanhamento por Satélite do Derrame de Hidrocarbonetos (CleanSeaNet) para monitorizar a dimensão e o impacto ambiental dessa poluição;
h)
Prestando-lhes a assistência técnica necessária para contribuírem para os trabalhos pertinentes dos órgãos técnicos da OMI, da Organização Internacional do Trabalho no que diga respeito aos transportes marítimos, e do Memorando de Entendimento de Paris para a inspeção de navios pelo Estado do porto (Memorando de Entendimento de Paris) e de outras organizações regionais relevantes a que a União tenha aderido, no que respeite a matérias da competência da União;
i)
No que diz respeito à aplicação da Diretiva 2010/65/UE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 20 de outubro de 2010, relativa às formalidades de declaração exigidas aos navios à chegada e/ou à partida dos portos dos Estados-Membros (29), facilitando, nomeadamente, a transmissão eletrónica de dados através do SafeSeaNet e apoiando a criação de uma janela única.
5. A pedido da Comissão, a Agência pode prestar assistência técnica, nomeadamente na organização de ações de formação relevantes, no que respeita aos atos jurídicos aplicáveis da União, aos Estados candidatos à adesão à União e, se aplicável, aos países parceiros abrangidos pela política europeia de vizinhança e aos países que participam no Memorando de Entendimento de Paris.
A Agência pode igualmente prestar assistência em caso de poluição causada por navios, bem como de poluição marinha causada por instalações petrolíferas e gaseiras que afete os países terceiros que partilham um mar regional com a União, de acordo com o mecanismo de proteção civil da UE criado pela Decisão 2007/779/CE, Euratom, e em condições análogas às aplicáveis aos Estados-Membros, previstas no n.o 3, alínea d), do presente artigo. Estas funções devem ser coordenadas com os acordos de cooperação regional em vigor em matéria de poluição marinha.
Artigo 2.o-A
Funções acessórias da Agência
1. Sem prejuízo das funções principais a que se refere o artigo 2.o, a Agência presta assistência à Comissão e aos Estados-Membros, consoante o caso, no desenvolvimento e na execução das atividades da União previstas nos n.os 2 e 3 do presente artigo, relacionadas com os objetivos da Agência, na medida em que esta disponha de conhecimentos e meios especializados bem estabelecidos e reconhecidos. As funções acessórias enunciadas no presente artigo devem preencher as seguintes condições:
a)
Devem constituir uma mais-valia substancial;
b)
Devem evitar duplicações de esforços;
c)
Devem servir o interesse da política de transportes marítimos da União;
d)
Não devem prejudicar as funções principais da Agência; e
e)
Não devem interferir com os direitos e obrigações dos Estados-Membros, em particular na sua qualidade de Estados de pavilhão, de porto ou costeiros.
2. A Agência assiste a Comissão:
a)
No contexto da execução da Diretiva 2008/56/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (Diretiva-Quadro «Estratégia Marinha») (30), contribuindo para o objetivo de obter um bom estado ambiental das águas marinhas através dos seus elementos associados aos transportes marítimos e explorando os resultados obtidos pelo recurso a instrumentos existentes, como o SafeSeaNet e o CleanSeaNet;
b)
Prestando-lhe assistência técnica na área das emissões de gases com efeito de estufa provenientes de navios, em particular no seguimento das evoluções registadas a nível internacional;
c)
No que respeita ao programa de Monitorização Global do Ambiente e da Segurança (GMES), na promoção da utilização de dados e serviços GMES para fins marítimos, no quadro da governação do GMES;
d)
Na criação de um ambiente comum de partilha de informação no domínio marítimo da União;
e)
No que respeita às instalações petrolíferas e gaseiras móveis ao largo, na análise dos requisitos da OMI e na recolha de informações básicas sobre as ameaças potenciais ao transporte marítimo e ao meio marinho;
f)
Prestando-lhe informações relevantes a respeito das sociedades de classificação de embarcações de navegação interior de acordo com a Diretiva 2006/87/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 12 de dezembro de 2006, que estabelece as prescrições técnicas das embarcações de navegação interior (31). Essas informações devem também constar dos relatórios a que se refere o artigo 3.o, n.os 4 e 5, do presente regulamento.
3. A Agência assiste a Comissão e os Estados-Membros:
a)
Na análise da viabilidade e na execução de políticas e projetos que apoiem a criação do espaço europeu de transporte marítimo sem barreiras, como o conceito de «Cintura Azul» e os serviços eletrónicos marítimos, bem como as autoestradas do mar. Tal implica, em particular, a exploração de novas funcionalidades do SafeSeaNet, sem prejuízo das funções do Grupo Diretor de Alto Nível criado nos termos da Diretiva 2002/59/CE;
b)
Explorando, com as autoridades competentes para os Serviços de Informação Fluvial, a possibilidade de partilhar informações entre esse sistema e os sistemas de informação sobre o transporte marítimo, com base no relatório previsto no artigo 15.o da Diretiva 2010/65/UE;
c)
Facilitando o intercâmbio voluntário das melhores práticas na formação e na educação marítimas na União e proporcionando informação sobre os programas de intercâmbio da União no domínio da formação marítima, no pleno respeito do artigo 166.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE).
Artigo 3.o
Visitas aos Estados-Membros e inspeções
1. A fim de desempenhar as funções que lhe são confiadas e de assistir a Comissão no cumprimento das obrigações que lhe incumbem por força do TFUE, nomeadamente a avaliação da aplicação eficaz da legislação aplicável da União, a Agência efetua visitas aos Estados-Membros de acordo com a metodologia definida pelo Conselho da Administração.
2. A Agência informa com a devida antecedência o Estado-Membro em causa da visita prevista, da identidade dos funcionários autorizados, da data do início da visita e da duração estimada. Os funcionários da Agência mandatados para essas visitas efetuam-nas mediante a apresentação, por escrito, de uma decisão do diretor executivo da Agência, especificando o objetivo e a finalidade da sua missão.
3. A Agência efetua inspeções em nome da Comissão exigidas por atos jurídicos vinculativos da União no que se refere a organizações reconhecidas pela União, nos termos do Regulamento (CE) n.o 391/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de abril de 2009, relativo às regras comuns para as organizações de vistoria e inspeção de navios (32), e no que se refere à formação e certificação dos marítimos em países terceiros, nos termos da Diretiva 2008/106/CE.
4. No fim de cada visita ou inspeção, a Agência elabora um relatório e envia-o à Comissão e ao Estado-Membro interessado.
5. Se necessário, e sempre que for concluído um ciclo de visitas ou inspeções, a Agência analisa os respetivos relatórios para retirar conclusões de caráter transversal e geral quanto à eficácia e à rentabilidade das medidas em vigor. A Agência apresenta essa análise à Comissão para ulterior discussão com os Estados-Membros, a fim de tirar as ilações relevantes e de facilitar a divulgação das boas práticas de trabalho.
2)
No artigo 4.o, os n.os 3 e 4 passam a ter a seguinte redação:
«3. O Conselho de Administração aprova as modalidades práticas de aplicação dos n.os 1 e 2, nomeadamente, se for caso disso, as que se apliquem às consultas com os Estados-Membros antes da publicação das informações.
4. As informações recolhidas e tratadas pela Comissão e pela Agência nos termos do presente regulamento estão sujeitas às disposições do Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de dezembro de 2000, relativo à proteção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (33), e a Agência toma as medidas necessárias para que as informações confidenciais sejam tratadas em condições de segurança.
3)
No artigo 5.o, o n.o 3 passa a ter a seguinte redação:
«3. A pedido da Comissão, o Conselho de Administração pode decidir criar, com o acordo e em cooperação com os Estados-Membros interessados, e tendo devidamente em conta a incidência orçamental, incluindo a contribuição que os Estados-Membros em causa possam dar, os centros regionais necessários para executar da maneira mais eficiente e eficaz possível algumas das funções da Agência. Ao tomar tal decisão, o Conselho de Administração define o âmbito preciso das atividades do centro regional, evitando ao mesmo tempo custos financeiros desnecessários e reforçando a cooperação com as redes regionais e nacionais existentes.».
4)
No artigo 10.o, o n.o 2 é alterado do seguinte modo:
a)
A alínea b) passa a ter a seguinte redação:
«b)
Aprova o relatório anual de atividades da Agência e envia-o, até 15 de junho de cada ano ao Parlamento Europeu, ao Conselho, à Comissão, ao Tribunal de Contas e aos Estados-Membros;
A Agência transmite anualmente à autoridade orçamental todas as informações relativas aos resultados dos processos de avaliação;»;
b)
A alínea c) passa a ter a seguinte redação:
«c)
Analisa e aprova, no âmbito da preparação do programa de trabalho, os pedidos de assistência à Comissão a que se refere o artigo 2.o, n.o 2, alínea d), os pedidos de assistência técnica dos Estados-Membros a que se refere o artigo 2.o, n.o 3, e os pedidos de assistência técnica a que se refere o artigo 2.o, n.o 5, bem como os pedidos de assistência a que se refere o artigo 2.o-A;
c-A)
Analisa e adota uma estratégia plurianual da Agência por um período de cinco anos, tendo em conta o parecer escrito da Comissão;
c-B)
Analisa e adota o plano plurianual da Agência sobre política de pessoal;
c-C)
Aprecia os projetos de acordos administrativos a que se refere o artigo 15.o, n.o 2, alínea b-A);»;
c)
A alínea g) passa a ter a seguinte redação:
«g)
Estabelece a metodologia das visitas a realizar nos termos do artigo 3.o. Se, no prazo de 15 dias a contar da data de aprovação da metodologia, a Comissão manifestar o seu desacordo, o Conselho de Administração volta a analisá-la, adotando-a, alterada, se adequado, em segunda leitura, por maioria de dois terços, incluindo os representantes da Comissão, ou por unanimidade dos representantes dos Estados-Membros;»;
d)
A alínea h) passa a ter a seguinte redação:
«h)
Exerce as suas funções no que diz respeito ao orçamento da Agência, de acordo com o disposto nos artigos 18.o, 19.o e 21.o, e controla e dá o devido seguimento às conclusões e recomendações provenientes dos diversos relatórios de auditoria e avaliações, internos ou externos;»;
e)
A alínea i) passa a ter a seguinte redação:
«i)
Exerce a autoridade disciplinar sobre o diretor executivo e os chefes de departamento a que se refere o artigo 16.o;»;
f)
A alínea l) passa a ter a seguinte redação:
«l)
Examina a execução financeira do plano detalhado referido na alínea k) do presente número e as autorizações orçamentais previstas no Regulamento (CE) n.o 2038/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de dezembro de 2006, relativo ao financiamento plurianual das atividades da Agência Europeia da Segurança Marítima no domínio do combate à poluição causada por navios (34);
g)
É aditada a seguinte alínea:
«m)
Nomeia, de entre os membros que o compõem, um observador para acompanhar o processo de seleção da Comissão para a nomeação do diretor executivo.».
5)
O artigo 11.o é alterado do seguinte modo:
a)
No n.o 1, o segundo parágrafo passa a ter a seguinte redação:
«Os membros do Conselho de Administração são nomeados com base no seu grau de experiência e conhecimentos pertinentes nos domínios a que se refere o artigo 1.o. Os Estados-Membros e a Comissão procuram assegurar uma representação equilibrada de homens e mulheres no Conselho de Administração.»;
b)
O n.o 3 passa a ter a seguinte redação:
«3. O mandato tem a duração de quatro anos e é renovável.».
6)
No artigo 13.o, o n.o 4 passa a ter a seguinte redação:
«4. Caso se trate de uma questão confidencial ou caso exista um conflito de interesses, o Conselho de Administração pode decidir analisar questões específicas da sua ordem do dia sem estarem presentes os membros em causa. As regras de execução desta disposição devem constar do regulamento interno.».
7)
O artigo 15.o é alterado do seguinte modo:
a)
No n.o 2, as alíneas a) e b) são substituídas pelo seguinte texto:
«a)
Preparar a estratégia plurianual da Agência e apresentá-la ao Conselho de Administração após consulta à Comissão pelo menos oito semanas antes da reunião relevante do Conselho de Administração, tendo em conta as posições e sugestões dos membros deste último;
a-A)
Preparar o plano plurianual da Agência sobre política de pessoal e apresentá-lo ao Conselho de Administração após consulta à Comissão pelo menos quatro semanas antes da reunião relevante do Conselho de Administração;
a-B)
Preparar o programa de trabalho anual da Agência, com uma previsão dos recursos humanos e financeiros afetos a cada atividade, e o plano detalhado das atividades da Agência em matéria de preparação e combate à poluição, e apresentá-los ao Conselho de Administração após consulta à Comissão pelo menos oito semanas antes da reunião relevante do Conselho de Administração, tendo em conta as opiniões e sugestões dos membros deste último. O diretor executivo deve tomar as medidas necessárias para a execução do programa e do plano. Deve também responder a todos os pedidos de assistência dos Estados-Membros, nos termos do artigo 10.o, n.o 2, alínea c);
b)
Decidir da realização das visitas e inspeções previstas no artigo 3.o, após consulta à Comissão e segundo a metodologia das visitas estabelecida pelo Conselho de Administração nos termos do artigo 10.o, n.o 2, alínea g);
b-A)
Celebrar, se assim o entender, acordos administrativos com outros organismos que trabalhem nos domínios de atividade da Agência, na condição de os projetos dos referidos acordos serem submetidos à apreciação do Conselho de Administração e de este não apresentar objeções no prazo de quatro semanas.»;
b)
No n.o 2, a alínea d) passa a ter a seguinte redação:
«d)
Organizar um sistema de acompanhamento eficaz que lhe permita aferir as realizações da Agência à luz dos objetivos e funções estabelecidos no presente regulamento. Para esse efeito, deve estabelecer, com o acordo da Comissão e do Conselho de Administração, indicadores de desempenho específicos que permitam uma avaliação eficaz dos resultados obtidos. O diretor executivo deve assegurar que a estrutura organizativa da Agência seja regularmente adaptada à evolução das necessidades, tendo em conta os recursos humanos e financeiros disponíveis. Nesta base, o diretor executivo prepara, anualmente, um projeto de relatório geral que submete à apreciação do Conselho de Administração. O relatório deve incluir uma secção dedicada à execução financeira do plano detalhado das atividades da Agência em matéria de preparação e combate à poluição, bem como uma relação atualizada de todas as ações financiadas a título desse plano e do andamento das mesmas. O diretor executivo deve estabelecer procedimentos de avaliação periódica que correspondam às normas profissionais reconhecidas;»;
c)
No n.o 2, a alínea g) é suprimida;
d)
O n.o 3 passa a ter a seguinte redação:
«3. O diretor executivo deve apresentar, se adequado, um relatório ao Parlamento Europeu e ao Conselho sobre o desempenho das suas funções.
Em especial, deve fazer o ponto da situação no que diz respeito à preparação da estratégia plurianual e ao programa de trabalho anual.».
8)
O artigo 16.o passa a ter a seguinte redação:
«Artigo 16.o
Nomeação e demissão do diretor executivo e dos chefes de departamento
1. O diretor executivo é nomeado e demitido pelo Conselho de Administração. A nomeação é efetuada por um prazo de cinco anos, em função do mérito e da competência comprovada de administração e de gestão, bem como da experiência comprovada nos domínios a que se refere o artigo 1.o, depois de ouvido o observador a que se refere o artigo 10.o. O diretor executivo é nomeado de entre uma lista de pelo menos três candidatos propostos pela Comissão na sequência de um concurso aberto, após a publicação de um convite à manifestação de interesse para o lugar vago no Jornal Oficial da União Europeia e noutros meios de comunicação. O candidato selecionado pelo Conselho de Administração pode ser convidado a fazer uma declaração perante a comissão competente do Parlamento Europeu e a responder às perguntas dos respetivos membros. O Conselho de Administração delibera sobre a demissão a pedido da Comissão ou de um terço dos membros que o compõem. O Conselho de Administração toma a sua decisão de nomeação ou demissão por maioria de quatro quintos de todos os membros com direito de voto.
2. Sob proposta da Comissão, e tendo em conta o relatório de avaliação, o Conselho de Administração pode prorrogar o mandato do diretor executivo uma vez, por um prazo não superior a quatro anos. O Conselho de Administração toma a sua decisão por maioria de quatro quintos de todos os membros com direito de voto. O Conselho de Administração deve informar o Parlamento Europeu da sua intenção de prorrogar o mandato do diretor executivo. No prazo de trinta dias que antecede a prorrogação do seu mandato, o diretor executivo pode ser convidado a fazer uma declaração perante a comissão competente do Parlamento Europeu e a responder às perguntas dos respetivos membros. Se o mandato não for prorrogado, o diretor executivo permanece em funções até à nomeação do seu sucessor.
3. O diretor executivo pode ser assistido por um ou mais chefes de departamento. Em caso de ausência ou impedimento do diretor executivo, este é substituído nas suas funções por um dos chefes de departamento.
4. Os chefes de departamento são nomeados em função do mérito e das suas capacidades comprovadas de administração e de gestão, bem como da sua competência e experiência profissionais nos domínios a que se refere o artigo 1.o. Os chefes de departamento são nomeados e demitidos pelo diretor executivo, após parecer favorável do Conselho de Administração.».
9)
O artigo 18.o é alterado do seguinte modo:
a)
No n.o 1, a alínea c) passa a ter a seguinte redação:
«c)
Honorários e taxas cobrados pela Agência por publicações, formação profissional e/ou outros serviços prestados.»;
b)
O n.o 3 passa a ter a seguinte redação:
«3. O diretor executivo elabora um mapa previsional das receitas e despesas da Agência para o exercício seguinte, baseado no princípio da orçamentação por atividades, e envia-o ao Conselho de Administração, juntamente com o mapa previsional do quadro de pessoal.»;
c)
Os n.os 7 e 8 passam a ter a seguinte redação:
«7. A Comissão transmite o mapa previsional ao Parlamento Europeu e ao Conselho (“autoridade orçamental”) juntamente com o projeto de orçamento geral da União Europeia.
8. Com base no mapa previsional, a Comissão procede à inscrição, no projeto de orçamento geral da União Europeia, das previsões que considera necessárias no que respeita ao quadro de pessoal e ao montante da subvenção a cargo do orçamento geral, que submete à apreciação da autoridade orçamental nos termos do artigo 314.o do TFUE, juntamente com uma descrição e justificação de qualquer diferença entre o mapa previsional da Agência e a subvenção a cargo do orçamento geral.»;
d)
O n.o 10 passa a ter a seguinte redação:
«10. O Conselho de Administração aprova o orçamento. O orçamento torna-se definitivo após a aprovação do orçamento geral da União Europeia. O orçamento da Agência e o seu programa de trabalho anual são adaptados em conformidade, se for caso disso.».
10)
O artigo 22.o passa a ter a seguinte redação:
«Artigo 22.o
Avaliação
1. Periodicamente, e pelo menos de cinco em cinco anos, o Conselho de Administração encomenda uma avaliação externa independente da execução do presente regulamento. A Comissão põe à disposição da Agência as informações que esta considere relevantes para essa avaliação.
2. A avaliação deve incidir sobre o impacto do presente regulamento e sobre a utilidade, a relevância, a mais-valia obtida e a eficácia da Agência e dos seus métodos de trabalho. A avaliação deve ter em conta os pontos de vista das partes interessadas, tanto a nível europeu como nacional. Deve examinar, em particular, a eventual necessidade de alterar as funções da Agência. O Conselho de Administração emite mandatos específicos com o acordo da Comissão, após consultas com as partes envolvidas.
3. O Conselho de Administração recebe a avaliação e apresenta à Comissão recomendações sobre as alterações a introduzir no presente regulamento, na Agência e nos seus métodos de trabalho. Os resultados da avaliação e as recomendações são enviados pela Comissão ao Parlamento Europeu e ao Conselho, e publicados. Se necessário, é incluído um plano de ação acompanhado de um calendário de execução.».
11)
É inserido o seguinte artigo:
«Artigo 22.o-A
Relatório intercalar
Até 2 de março de 2018, e tendo em conta o relatório de avaliação a que se refere o artigo 22.o, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre o modo como a Agência cumpriu as responsabilidades adicionais que lhe foram confiadas pelo presente regulamento, a fim de identificar novos ganhos de eficiência e, se for caso disso, razões para alterar os seus objetivos e as suas funções.».
12)
É suprimido o artigo 23.o.
Artigo 2.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável nos Estados-Membros.
Feito Estrasburgo, em 15 de janeiro de 2013.