РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 септември 2013 година
относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2013) 5666)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/448/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално членове 10а и 11 от нея,
като има предвид, че:
(1)
По правило от 2013 г. нататък квотите за емисии се разпределят чрез търгове между операторите на инсталации, попадащи в обхвата на схемата за търговия с емисии на Съюза (СТЕ на ЕС). Операторите, отговарящи на определени условия, обаче ще продължат да получават безплатни квоти през периода 2013-2020 г. Количеството квоти, което получава всеки такъв оператор, се определя въз основа на валидни за целия Европейски съюз хармонизирани правила, посочени в Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС на Комисията (2).
(2)
От държавите членки се изискваше да представят на Комисията до 30 септември 2011 г. своите национални мерки за изпълнение (НМИ), включващи наред с друга задължителна информация списък с инсталациите на тяхната територия, които попадат в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, както и предварително изчисленото въз основа на валидни за целия Европейски съюз хармонизирани правила количество безплатни квоти, подлежащи на разпределение през периода 2013-2020 г.
(3)
В член 18 от Акта относно условията за присъединяване на Република Хърватия и промените в Договора за Европейския съюз, Договора за функционирането на Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия (3) се предвиждат временни мерки, приложими по отношение на Хърватия и посочени в приложение V към този акт. Съгласно точка 10 от посоченото приложение V от Хърватия се изисква да гарантира, че операторите спазват Директива 2003/87/ЕО през цялата 2013 г. Операторите на отговарящите на условията инсталации също получават безплатни квоти за цялата 2013 г., за да им се даде възможност да постигнат пълно съответствие със СТЕ на ЕС и с нейния принцип на годишен мониторинг, докладване и проверка на емисиите и връщане на квоти за емисии. В съответствие с това Хърватия представи на Комисията мерките за изпълнение съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО и член 15, параграф 1 от Решение 2011/278/ЕС.
(4)
С оглед да се гарантира качеството и сравнимостта на данните, Комисията предостави електронен формуляр за представяне на националните мерки за изпълнение. Всички държави членки подадоха в предоставения или в подобен формат списък на инсталациите - таблица, съдържаща всички съответни данни за всяка инсталация - и доклад за методиката, в който се описва процесът на събиране на данни, осъществяван от органите на държавите членки.
(5)
Като се има предвид широкият обхват на представените данни и информация, Комисията първо анализира пълнотата на всички НМИ. В случаите на установяване от Комисията, че представените сведения са непълни, тя поиска допълнителна информация от съответните държави членки. В отговор на тези искания съответните органи представиха допълнителна информация за представените НМИ.
(6)
След това националните мерки за изпълнение, включително предварително определеното общо годишно количество квоти за емисии, подлежащи на безплатно разпределение през периода 2013-2020 г., бяха оценени по критериите, съдържащи се в Директива 2003/87/ЕО, и по-специално член 10а от нея, и в Решение 2011/278/ЕС, като бяха взети предвид изготвените от Комисията документи с насоки за държавите членки, одобрени от Комитета по изменението на климата на 14 април 2011 г. Когато е приложимо, беше взето предвид указанието за тълкуване на приложение I към Директива 2003/87/ЕО.
(7)
Комисията извърши задълбочена оценка на съответствието на НМИ поотделно за всяка държава членка. Като част от тази цялостна оценка Комисията извърши анализ на съгласуваността на самите данни и съответствието на данните с хармонизираните правила за разпределяне. Най-напред Комисията проучи дали инсталациите отговарят на условията за безплатно разпределяне на квоти, както и разделянето на инсталациите на подинсталации и техните граници. След това Комисията анализира дали към съответните подинсталации са приложени правилните стойности на показателите. Като има предвид, че за подинсталации с продуктов показател в Решение 2011/278/ЕС се определя, по принцип, един показател за всеки продукт, Комисията обърна особено внимание на прилагането на стойността на показателя към крайния продукт, произведен в съответствие с определението на продукта и границите на съответната система, установени в приложение I към Решение 2011/278/ЕС. Освен това, като взе предвид значителното въздействие на тези аспекти върху разпределенията, Комисията задълбочено анализира изчисляването на историческите равнища на активност на инсталациите, случаите на значителни промени в капацитета през базовия период, както и случаите с инсталации, пуснати в действие през базовия период, и предварителното изчисляване на броя на квотите за емисии, които ще се разпределят безплатно, при отчитане на заменяемостта между ползването на гориво и на електроенергия, положението с изместването на въглеродни емисии и подаването извън инсталацията на топлинна енергия към частни домакинства. Допълнителни статистически анализи и проверки на достоверността чрез използването на такива показатели, като например сравняване на предложеното разпределение по историческо равнище на активност със стойностите на показателите или сравняване на историческото равнище на активност с производствения капацитет, спомогнаха за установяването на допълнителни потенциални нередности в прилагането на хармонизираните правила за разпределяне.
(8)
Въз основа на резултатите от тези анализи Комисията изготви подробна оценка на инсталации, за които бяха установени потенциални нередности в прилагането на хармонизираните правила за разпределяне, като се обърна към компетентните органи на съответната държава членка за доизясняване.
(9)
С оглед на резултатите от тази оценка на съответствието Комисията счита, че НМИ на Австрия, Белгия, България, Хърватия, Кипър, Дания, Естония, Финландия, Франция, Гърция, Унгария, Ирландия, Италия, Латвия, Литва, Люксембург, Малта, Нидерландия, Полша, Португалия, Румъния, Словакия, Словения, Испания, Швеция и Обединеното кралство са съвместими с Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС. За инсталациите, включени в НМИ от тези държави членки, бе преценено, че те отговарят на условията за предоставяне на безплатни квоти за емисии и не бяха открити несъответствия по отношение на предложените от всяка от тези държави членки предварително определени общи годишни количества на безплатните квоти за емисии.
(10)
С оглед на резултатите от оценката Комисията установи обаче, че някои аспекти от НМИ, представени от Германия и Чешката република, са несъвместими с критериите, съдържащи се в Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС, като се вземат предвид изготвените от Комисията документи с насоки за държавите членки, одобрени от Комитета по изменението на климата на 14 април 2011 г.
(11)
Комисията отбелязва, че Германия е предложила 7 инсталации да получат увеличение на равнището на безплатно разпределяне на квоти за емисии, тъй като счита, че така ще се избегне неоправдано затруднение. В съответствие с член 10а от Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС предварително определените количества безплатни квоти, подлежащи на предоставяне като част от НМИ, са изчислени въз основа на валидни за целия Европейски съюз хармонизирани правила. В Решение 2011/278/ЕС не се предвижда корекцията, която Германия би желала да се направи въз основа на член 9, параграф 5 от германския Закон за търговия с емисии на парникови газове (TEHG) от 28 юли 2011 година. До 2012 г. безплатното разпределяне на квоти за емисии се организираше на национално равнище, но за периода от 2013 г. нататък законодателят умишлено въведе изцяло хармонизирани правила за безплатно разпределяне на квоти за инсталациите, така че всички инсталации да са третирани по еднакъв начин. Всяка едностранна промяна на предварителните количества безплатни квоти, изчислени от държавите членки въз основа на Решение 2011/278/ЕС, би накърнила този хармонизиран подход. Германия не приведе доказателства, че разпределението за въпросните инсталации, изчислено въз основа на Решение 2011/278/ЕС, явно е неподходящо по отношение на целта да се постигне пълна хармонизация на разпределянето. Предоставянето на повече безплатни квоти за емисии на някои инсталации нарушава или заплашва да наруши конкуренцията и има трансгранични последствия, тъй като Директива 2003/87/ЕО обхваща търговията в целия ЕС във всички сектори. С оглед на принципа на равно третиране на инсталациите по СТЕ на ЕС и на държавите членки, Комисията счита, че поради това е целесъобразно да възрази срещу предварителните количества безплатни квоти за емисии за определени инсталации, съдържащи се в германските НМИ и включени в списъка в буква А от приложение I.
(12)
Комисията счита, че предложените от Германия НМИ противоречат и на Решение 2011/278/ЕС, тъй като прилагането на продуктовия показател за течни черни метали в случаите, включени в списъка в буква Б от приложение I към настоящото решение, е несъвместимо с приложимите правила. В тази връзка Комисията отбелязва, че в германските НМИ в случаите на процеси за производство на стомана в кислородни конвертори (basic oxygen furnace - BOF) и когато течните черни метали от доменната пещ не се рафинират до стомана в рамките на една и съща инсталация, а се подават извън инсталацията за по-нататъшна обработка, на оператора на инсталацията с доменната пещ не се предоставят безплатни квоти за емисии за производството на течни черни метали. Вместо това се предоставят безплатни квоти на инсталацията, където се извършва рафинирането на стоманата.
(13)
Комисията отбелязва, че в Решение 2011/278/ЕС са предвидени продуктови показатели за целите на разпределянето на квоти за емисии, като се вземат предвид определенията за продуктите и сложността на производствените процеси, което дава възможност за проверка на производствените данни и за еднакво прилагане на продуктовите показатели в целия Съюз. Във връзка с прилагането на продуктовите показатели инсталациите се разделят на подинсталации: подинсталацията с продуктов показател се определя като съвкупност от входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I към Решение 2011/278/ЕС. По този начин са въведени показатели за продукти, а не за процеси. В съответствие с това е разработен показател за течни черни метали, като съответният продукт е определен като течен чугун, наситен с въглерод и предназначен за по-нататъшна обработка. Фактът, че в границите на системата за предвидения в приложение I към Решение 2011/278/ЕС показател за течни черни метали е включен кислородният конвертор, не дава основание на държавите членки да не спазват правилото, че разпределенията следва да се извършват за производството на даден продукт. Това съображение се потвърждава от факта, че стойностите на показателите следва да обхващат всички преки емисии, свързани със съответното производство. При все това именно производството на течни черни метали в доменната пещ е главният източник на емисии, докато при процеса на рафиниране на течните черни метали до стомана в кислородния конвертор емисиите са относително малко. В съответствие с това стойността на показателя би била много по-ниска, ако той обхваща и инсталации, получаващи отвън течни черни метали и рафиниращи ги до стомана в кислородния конвертор. Освен това с оглед на общата схема за разпределяне, въведена с Решение 2011/278/ЕС, и по-специално по отношение на правилата за значителни промени в капацитета, предложеното от Германия разпределение не може да се счита за съвместимо. Ето защо Комисията счита, че поради липсата на съответстваща подинсталация, която да даде възможност за определяне на разпределението в съответствие с член 10 от Решение 2011/278/ЕС, инсталациите, получаващи отвън течни черни метали за по-нататъшна обработка, не могат да се считат за отговарящи на условията за получаване на безплатни квоти въз основа на показателя за течни черни метали за количеството получени отвън течни черни метали. Поради това Комисията възразява срещу предварително определения общ годишен брой на безплатните квоти, предложен за инсталациите, включени в списъка в буква Б от приложение I към настоящото решение.
(14)
По отношение на прилагането на показателя за течни черни метали в НМИ, предложени от Чешката република, Комисията отбелязва, че разпределените квоти за инсталацията с идентификатор CZ-existing-CZ-73-CZ-0134-11/M, посочена в буква В, не съответства на произведението от стойността на показателя за течни черни метали по съответното свързано с продукта историческо равнище на активност, както е представено в НМИ, и следователно не е в съответствие с член 10, параграф 2, буква а) от Решение 2011/278/ЕС. Поради това Комисията възразява срещу разпределението за тази инсталация, докато не бъде коригирана тази грешка. Освен това Комисията отбелязва, че при разпределението за инсталацията с идентификатор CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05, посочена в буква В, са взети предвид процеси, които са обхванати от границите на системата за показателя за течни черни метали. Инсталацията обаче не произвежда, а получава отвън течни черни метали. Поради липсата на производство на течни черни метали в инсталацията с идентификатор CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05 и следователно липса на съответна подинсталация с продуктов показател, която да даде възможност за определяне на разпределението в съответствие с член 10 от Решение 2011/278/ЕС, предложеното разпределение не е в съответствие с правилата за разпределяне и може да доведе до двойно отчитане. Поради това Комисията възразява срещу разпределението за инсталациите, включени в списъка в буква В от приложение I към настоящото решение.
(15)
Комисията отбелязва, че инсталациите, посочени в точка Г от приложение I към настоящото решение, получават квоти въз основа на подинсталация с технологични емисии за производството на цинк в доменната пещ и свързаните с това процеси. Във връзка с това Комисията отбелязва, че емисиите, обхванати от подинсталацията с технологични емисии, вече са обхванати от подинсталацията с продуктов показател за течни черни метали, въз основа на което една от инсталациите получава и квоти, така че се отчитат двойно. Подинсталацията с продуктов показател за течни черни метали определено обхваща входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на течни черни метали в доменната пещ и всички свързани с това процеси, предвидени в приложение I към Решение 2011/278/ЕС, включително третирането на шлаката. Следователно предложените от Германия НМИ противоречат на член 10, параграф 8 от Решение 2011/278/ЕС и задължението да се избегне двойното отчитане на емисии, тъй като някои емисии се отчитат два пъти при разпределянето на квоти за тези инсталации. Поради това Комисията възразява срещу разпределянето на квоти за тези инсталации въз основа на подинсталация с технологични емисии за производството на цинк в доменната пещ и свързаните с това процеси.
(16)
Комисията също така отбелязва, че списъкът на инсталации, съдържащ се в германските НМИ, е непълен и следователно противоречи на член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО. Списъкът не включва инсталации, произвеждащи полимери, по-специално суспензионен поливинилхлорид (S-PVC) и емулсионен поливинилхлорид (E-PVC), и винилхлориден мономер (VCM), със съответните количества квоти, които се планира да бъдат разпределени за всяка от тези инсталации, намиращи се на територията на Германия, за които се прилага въпросната директива и които са посочени в раздел 5.1 от насоките на Комисията относно тълкуването на приложение I към Директива 2003/87/ЕО, одобрени от Комитета по изменението на климата на 18 март 2010 г. По отношение на това Комисията е запозната със становището на Германия, че производството на полимери, по-специално S-PVC и E-PVC, и на VCM не попада в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО. Комисията счита, че полимерите, включително S-PVC и E-PVC, и VCM отговарят на определението за съответните дейности (производство на органични химически вещества в насипно или наливно състояние) в приложение I към Директива 2003/87/ЕО. В съответствие с това, в тясно сътрудничество с държавите членки и засегнатите промишлени сектори, бяха определени съответните продуктови показатели за S-PVC, E-PVC и VCM, посочени в приложение I към Решение 2011/278/ЕС.
(17)
Комисията отбелязва, че фактът, че германският списък на инсталациите е непълен, оказва неоправдано въздействие върху разпределението въз основа на подинсталацията с топлинен показател за инсталациите, включени в списъка в буква Д от приложение I към настоящото решение, подаващи топлинна енергия навън към инсталации, произвеждащи органични химически вещества в насипно или наливно състояние. Докато единствено подаването на топлоенергия навън към инсталация или друг обект, които не попадат в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, води до безплатно разпределение на квоти въз основа на подинсталацията с топлинен показател, в германските НМИ за целите на разпределянето на квоти за инсталациите, посочени в буква Д от приложение I към настоящото решение, е взето под внимание подаването на топлоенергия навън към инсталации, които извършват дейности, попадащи в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО. Следователно предложените разпределения на квоти за инсталациите, включени в списъка в буква Д от приложение I, не са в съответствие с правилата за разпределяне на квоти. Поради това Комисията възразява срещу разпределението за инсталациите, включени в списъка в буква Д от приложение I към настоящото решение.
(18)
В съответствие с членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО Комисията публикува с Решение 2010/634/ЕС (4) абсолютното количество квоти за целия Съюз за периода от 2013-2020 г. Във връзка с това, количеството, взето предвид съгласно член 9 от Директива 2003/87/ЕО, се основава на общите количества квоти, издадени от държавите членки в съответствие с приетите от Комисията решения относно техните национални планове за разпределение за периода 2008-2012 г. При все това след края на периода на търгуване 2008-2012 г. Комисията получи допълнителна информация и по-точни данни - по-специално по отношение на количеството на квотите, издадени за нови участници от резервите на държавите членки за нови участници, и за използването на квотите по резервите на държавите членки за проекти за съвместно прилагане, създадени съгласно член 3 от Решение 2006/780/ЕО на Комисията (5). Освен това, във връзка с коригирането на количеството квоти за целия Европейски съюз съгласно член 9а от Директива 2003/87/ЕО, и по-специално параграфи 1 и 4 от посочения член, следва да се вземат предвид най-новите научни данни относно потенциала на парниковите газове да предизвикват глобално затопляне, решенията C(2011) 3798 и C(2012) 497 на Комисията да приеме едностранното включване на допълнителни парникови газове и дейностите на Италия и Обединеното кралство в съответствие с член 24 от Директива 2003/87/ЕО, както и изключването от СТЕ на ЕС на инсталации с малки емисии от страна на Германия, Обединеното кралство, Франция, Нидерландия, Испания, Словения и Италия съгласно член 27 от Директива 2003/87/ЕО.
(19)
В допълнение, абсолютното количество квоти за целия Съюз следва да е съобразено с присъединяването на Хърватия към Европейския съюз, както и с разширяването на обхвата на СТЕ на ЕС, така че да включи държавите от ЕИП-ЕАСТ. Съгласно точка 8 от приложение III към Акта относно условията за присъединяване на Република Хърватия и промените в Договора за Европейския съюз, Договора за функционирането на Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, количеството квоти, взети предвид съгласно член 9 от Директива 2003/87/ЕО, се увеличава в резултат на присъединяването на Хърватия с количеството квоти, за които Хърватия провежда търг съгласно член 10, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО. Включването в Споразумението за Европейското икономическо пространство (ЕИП) на Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и на Решение 2011/278/ЕС, изменено с Решение 2011/745/ЕС на Комисията (7), което включване бе осъществено с Решение № 152/2012 на Съвместния комитет на ЕИП (8), означава увеличение на общото количество квоти в СТЕ на ЕС като цяло съгласно членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО. Поради това е необходимо да се вземат предвид съответните данни, предоставени от държавите от ЕИП-ЕАСТ в част А от допълнението към посочената директива в Споразумението за ЕИП.
(20)
Поради това Решение 2010/634/ЕС следва да бъде съответно изменено.
(21)
През 2014 г. и всяка следваща година общото количество квоти, определено за 2013 г. въз основа на членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО, намалява с линеен коефициент от 1,74 % спрямо 2010 г. и възлиза на 38 264 246 квоти.
(22)
В член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО се поставя граница за максималното годишно количество квоти, което служи за основа за изчисляването на безплатните квоти за инсталации, които не попадат в обхвата на член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО. Тази граница се състои от два елемента, посочени в букви а) и б) от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, всеки един от които е определен от Комисията въз основа на количествата, определени съгласно членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО, данните, които са публично достъпни в регистъра на ЕС, и информацията, предоставена от държавите членки, по-специално по отношение на дела на емисиите от генераторите на електроенергия и други инсталации, които не отговарят на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, както и проверени емисии за периода 2005-2007 г. от инсталации, попадащи в обхвата на СТЕ на ЕС едва от 2013 г. нататък, ако е налична такава информация, като се отчитат последните научни данни по отношение на потенциала на парниковите газове за глобално затопляне.
(23)
Границата, поставена от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, не може да бъде превишена, като това се осигурява чрез прилагането на годишен коефициент за междусекторна корекция, с който при необходимост се намалява по еднакъв начин броят на безплатните квоти за всички инсталации, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти. Държавите членки трябва да имат предвид този фактор, когато вземат решение въз основа на предварителните разпределения и на настоящото решение относно окончателните годишни количества квоти за разпределение между инсталациите. Съгласно член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС от Комисията се изисква да определи коефициента за междусекторна корекция, което се извършва чрез сравняване на сумата от предварителните общи годишни количества на безплатните квоти, съобщени от държавите членки, с границата, поставена от член 10а, параграф 5, по начина, определен в член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС.
(24)
След включването в Споразумението за ЕИП на Директива 2009/29/ЕО с Решение № 152/2012 на Съвместния комитет на ЕИП, в държавите от ЕИП-ЕАСТ трябва да се прилага границата, поставена от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, хармонизираните правила за разпределяне и коефициентът за междусекторна корекция. Поради това е необходимо да се вземат предвид предварителните годишни количества на безплатните квоти за емисии, подлежащи на разпределяне през периода 2013-2020 г., определени с решенията на Надзорния орган на ЕАСТ от 10 юли 2013 г. относно НМИ на Исландия, Норвегия и Лихтенщайн.
(25)
Границата, поставена от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, възлиза на 809 315 756 квоти през 2013 г. За определянето на тази граница Комисията най-напред събра от държавите членки и държавите от ЕИП-ЕАСТ информация дали инсталациите представляват генератори на електроенергия или други инсталации, попадащи в обхвата на член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО. После Комисията определи дела на емисиите през периода 2005-2007 г. от инсталациите, които не попадат в обхвата на посочената разпоредба, но са включени в СТЕ на ЕС през периода 2008-2012 г. След това Комисията приложи този дял, възлизащ на 34,78289436 %, към количеството, определено въз основа на член 9 от Директива 2003/87/ЕО, от (1 976 784 044 квоти). После към резултата от това изчисление Комисията добави стойността от 121 733 050 квоти въз основа на средните годишни проверени емисии през периода 2005-2007 г. на съответните инсталации, като взе предвид изменения обхват на СТЕ на ЕС от 2013 г. нататък. Във връзка с това Комисията използва информацията, предоставена от държавите членки и държавите от ЕИП-ЕАСТ за коригирането на границата. Когато липсваха данни за годишните проверени емисии през периода 2005-2007 г., Комисията екстраполира, доколкото това беше възможно, съответните данни за емисиите от данните за проверените емисии през следващите години чрез прилагане на коефициента от 1,74 % в обратна посока. Комисията се допита до компетентните органи на държавите членки и получи потвърждение от тях по отношение на информацията и данните, използвани във връзка с това. Съотношението на границата, поставена от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, със сумата на предварителните годишни количества на безплатните квоти без прилагане на коефициентите, посочени в приложение VI към Решение 2011/278/ЕС, дава годишният коефициент за междусекторна корекция, посочен в приложение II към настоящото решение.
(26)
Благодарение на осигуряваната от настоящото решение по-добра представа за броя на квотите, които ще бъдат разпределени безплатно, Комисията е в състояние по-точно да прецени количеството на квотите, за които да бъде проведен търг в съответствие с член 10, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО. Като взема под внимание границата, поставена от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, разпределението по отношение на производството на топлоенергия съгласно член 10а, параграф 4, посочено в таблицата по-долу, и размера на резерва за нови участници, Комисията счита, че количеството на квотите за продажба на търг през периода 2013-2020 г. възлиза на 8 176 193 157.
(27)
В следващата таблица се посочва годишното разпределение по отношение на производството на топлоенергия съгласно член 10а, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО:
Година
Безплатно разпределение съгласно член 10а, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО
2013
104 326 872
2014
93 819 860
2015
84 216 053
2016
75 513 746
2017
67 735 206
2018
60 673 411
2019
54 076 655
2020
47 798 754
(28)
Държавите членки следва, въз основа на НМИ, коефициента за междусекторна корекция и линейния коефициент, да пристъпят към определянето на окончателното годишно количество на квотите за емисии, разпределяни безплатно всяка година през периода 2013-2020 г. Окончателното годишно количество на безплатните квоти за емисии следва да бъде определено от държавите членки в съответствие с настоящото решение, Директива 2003/87/ЕО, Решение 2011/278/ЕС и с други съответни разпоредби на правото на Съюза. По подобен начин държавите от ЕИП-ЕАСТ следва да пристъпят към определянето на окончателното годишно количество на квотите за емисии, разпределяни безплатно всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС за инсталациите, намиращи се на тяхна територия, въз основа на своите НМИ, коефициента за междусекторна корекция и линейния коефициент.
(29)
Комисията счита, че безплатното разпределяне на квоти за инсталации, попадащи в обхвата на СТЕ на ЕС, въз основа на валидни за целия Европейски съюз хармонизирани правила не предоставя избирателно икономическо преимущество на предприятия, които имат потенциал да нарушат конкуренцията и да повлияят отрицателно на търговията в рамките на Съюза. Съгласно правото на Съюза държавите членки са задължени да разпределят квоти безплатно и не могат вместо това да решат да продават на търг съответните количества. Следователно решенията на държавите членки по отношение на безплатното разпределение на квоти не могат да се разглеждат като включващи държавна помощ по смисъла на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
НАЦИОНАЛНИ МЕРКИ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 1
1. Отхвърля се вписването на инсталациите, изброени в приложение I към настоящото решение, в списъците на инсталации, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, представени на Комисията съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, и съответните предварителни общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за тези инсталации.
2. Не се повдигат възражения, ако дадена държава членка измени предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, които са представени за инсталациите на нейната територия, включени в списъците, посочени в параграф 1, и изброени в буква А от приложение I към настоящото решение, преди определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, доколкото изменението се състои в изключването на всякакво увеличение в разпределението, което не е предвидено в посоченото решение.
Не се повдигат възражения, ако дадена държава членка измени предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за инсталациите на нейната територия, включени в списъците, посочени в параграф 1, и изброени в буква Б от приложение I към настоящото решение, преди определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, доколкото изменението се състои в изключването на всякакво разпределение въз основа на показателя за течни черни метали за инсталации, получаващи отвън течни черни метали за по-нататъшна обработка съгласно определението в приложение I към Решение 2011/278/ЕС. Когато това води до увеличение на предварителното общо годишно количество на квотите за емисии за дадена инсталация, произвеждаща и подаваща течни черни метали към инсталация, включена в списъка в буква Б от приложение I към настоящото решение, не се повдигат възражения, ако засегнатата държава членка съответно измени предварителното общо годишно количество за тази инсталация, произвеждаща и подаваща извън инсталацията течни черни метали.
Не се повдигат възражения, ако дадена държава членка измени предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за инсталациите на нейната територия, включени в списъците, посочени в параграф 1, и изброени в буква В от приложение I към настоящото решение, преди определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, доколкото изменението се състои в привеждането на разпределението в съответствие с член 10, параграф 2, буква а) от Решение 2011/278/ЕС и изключва всякакво разпределение за процеси, които попадат в границите на системата за продуктовия показател за течни черни метали съгласно определението в приложение I към Решение 2011/278/ЕС, на квоти в полза на инсталации, които не произвеждат, а получават отвън течни черни метали, което в противен случай би довело до двойно отчитане.
Не се повдигат възражения, ако дадена държава членка измени предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за инсталациите на нейната територия, включени в списъците, посочени в параграф 1, и изброени в буква Г от приложение I към настоящото решение, преди определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, доколкото изменението се състои в изключването на всякакво разпределение въз основа на подинсталация с технологични емисии за производството на цинк в доменната пещ и свързаните с това процеси. Когато това води до увеличение на предварителното разпределение съобразно подинсталацията с горивен или топлинен показател за инсталация с доменна пещ, включена в списъка в буква Г от приложение I към настоящото решение, не се повдигат възражения, ако засегнатата държава членка съответно измени предварителното общо годишно количество за тази инсталация.
Не се повдигат възражения, ако дадена държава членка измени предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за инсталациите на нейната територия, включени в списъците, посочени в параграф 1, и изброени в буква Д от приложение I към настоящото решение, преди определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, доколкото изменението се състои в изключването на всякакво разпределение за топлоенергия, подавана към инсталации, произвеждащи полимери, например S-PVC и E-PVC, и VCM.
3. Всяко изменение, посочено в параграф 2, се съобщава на Комисията във възможно най-кратък срок, а съответната държава членка не може да пристъпи към определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, докато не направи приемливи изменения.
Член 2
Без да се засяга член 1, не се повдигат възражения по отношение на списъците на инсталации, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, които са представени от държавите членки съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, и на съответните предварителни общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за тези инсталации.
ГЛАВА II
ОБЩО КОЛИЧЕСТВО НА КВОТИТЕ
Член 3
Член 1 от Решение 2010/634/ЕС се заменя със следния текст:
„Член 1
Въз основа на членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО общото количество квоти, подлежащи на издаване от 2013 г. нататък и ежегодно намалявани в линейна прогресия съгласно член 9 от Директива 2003/87/ЕО, възлиза на 2 084 301 856 квоти.“
ГЛАВА III
КОЕФИЦИЕНТ ЗА МЕЖДУСЕКТОРНА КОРЕКЦИЯ
Член 4
Единният коефициент за междусекторна корекция, посочен в член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО и определен в съответствие с член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС, е посочен в приложение II към настоящото решение.
Член 5
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 5 септември 2013 година.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 5 de setembro de 2013
relativa às medidas nacionais de execução para a atribuição transitória a título gratuito de licenças de emissão de gases com efeito de estufa, em conformidade com o artigo 11.o, n.o 3, da Diretiva 2003/87/CE do Parlamento Europeu e do Conselho
[notificada com o número C(2013) 5666]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2013/448/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 2003/87/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 13 de outubro de 2003, relativa à criação de um regime de comércio de licenças de emissão de gases com efeito de estufa na Comunidade e que altera a Diretiva 96/61/CE do Conselho (1), nomeadamente os artigos 10.o-A e 11.o,
Considerando o seguinte:
(1)
A partir de 2013, a atribuição de licenças de emissão aos operadores de instalações, no âmbito do regime da União de comércio de licenças de emissão (RCLE-UE), deve, normalmente, ser efetuada por leilão. Todavia, os operadores elegíveis continuarão a receber licenças a título gratuito entre 2013 e 2020. A quantidade de licenças que cada operador nessas condições recebe é determinada com base nas regras harmonizadas a nível da União estabelecidas na Diretiva 2003/87/CE e na Decisão 2011/278/UE da Comissão (2).
(2)
Incumbia a cada Estado-Membro apresentar à Comissão, até 30 de setembro de 2011, as respetivas medidas nacionais de execução, designadamente, entre outras informações a serem-lhe obrigatoriamente transmitidas, a lista das instalações abrangidas pela Diretiva 2003/87/CE no território do Estado-Membro em causa e a quantidade preliminar de licenças a atribuir a título gratuito entre 2013 e 2020, calculada com base nas regras harmonizadas da União.
(3)
O artigo 18.o do Ato relativo às condições de adesão da República da Croácia e às adaptações do Tratado da União Europeia, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia e do Tratado que institui a Comunidade Europeia da Energia Atómica (3) prevê a aplicação à Croácia das medidas transitórias estabelecidas no anexo V do mesmo ato. Ao abrigo do ponto 10 desse anexo, incumbe à Croácia garantir que os operadores cumprem a Diretiva 2003/87/CE relativamente à totalidade de 2013. Analogamente, os operadores das instalações elegíveis recebem licenças a título gratuito para a totalidade de 2013, a fim de que possam cumprir integralmente as regras do RCLE-UE e o princípio neste consagrado de, anualmente, serem monitorizadas, comunicadas e verificadas as emissões e devolvidas licenças de emissão. Nessa perspetiva, a Croácia apresentou à Comissão as suas medidas nacionais de execução, em conformidade com o artigo 11.o, n.o 1, da Diretiva 2003/87/CE e com o artigo 15.o, n.o 1, da Decisão 2011/278/UE.
(4)
Por razões de qualidade e comparabilidade dos dados, a Comissão forneceu um modelo eletrónico para apresentação das medidas nacionais de execução. Recorrendo a esse modelo ou num formato similar, todos os Estados-Membros apresentaram uma lista das instalações, um quadro com os dados pertinentes por instalação e um relatório descritivo da metodologia seguida pelas autoridades de cada Estado-Membro na recolha dos dados.
(5)
Atendendo à quantidade de informações e dados que lhe foi apresentada, a Comissão começou por verificar se as medidas nacionais de execução de cada Estado-Membro estavam completas. Nos casos em que verificou que os elementos apresentados estavam incompletos, a Comissão solicitou informações adicionais aos Estados-Membros em causa. Em resposta aos pedidos da Comissão, as autoridades nacionais competentes apresentaram informações para completar as medidas nacionais de execução anteriormente apresentadas.
(6)
Em seguida, com base nos critérios estabelecidos na Diretiva 2003/87/CE, nomeadamente no artigo 10.o-A, e na Decisão 2011/278/UE, procedeu-se a uma avaliação das medidas nacionais de execução, incluindo as quantidades anuais totais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito entre 2013 e 2020. Tiveram-se igualmente em conta os documentos de orientação que a Comissão elaborou para os Estados-Membros, aprovados pelo Comité das Alterações Climáticas a 14 de abril de 2011. Nos casos justificados, tiveram-se também em conta as orientações para interpretação do anexo I da Diretiva 2003/87/CE.
(7)
A Comissão efetuou uma avaliação aprofundada da conformidade das medidas nacionais de execução de cada Estado-Membro. Nesse âmbito, analisou a coerência dos dados em si e a destes com as regras harmonizadas de atribuição de licenças de emissão. Começou por examinar a elegibilidade das instalações para atribuições a título gratuito, a divisão de instalações em subinstalações e os limites das mesmas. Analisou, em seguida, se foram aplicados valores dos parâmetros de referência corretos às subinstalações. No que respeita a subinstalações abrangidas pelo parâmetro de referência de um produto, tendo em conta que a Decisão 2011/278/UE estabelece, por princípio, um parâmetro de referência para cada produto, a Comissão verificou com especial atenção se o valor do parâmetro de referência aplicado ao produto final produzido era compatível com a definição dos produtos e com os limites de sistema estabelecidos no anexo I da Decisão 2011/278/UE. Além disso, atendendo ao impacto significativo que têm nas atribuições, a Comissão analisou pormenorizadamente o cálculo dos níveis históricos de atividade das instalações, os casos de alterações substanciais de capacidade durante o período de referência e das instalações que começaram a funcionar durante esse período, o cálculo do número preliminar de licenças de emissão a atribuir a título gratuito tendo em conta a substituibilidade entre o combustível e a eletricidade, o risco de fuga de carbono e as exportações de calor para espaços habitacionais. Para tentar localizar outras possíveis irregularidades na aplicação das regras harmonizadas de atribuição de licenças de emissão, realizaram-se ainda análises estatísticas e verificações de plausibilidade com base em indicadores como a comparação da atribuição proposta por nível histórico de atividade com os valores de referência ou a comparação do nível histórico de atividade com a capacidade de produção.
(8)
Partindo dos resultados da avaliação efetuada, a Comissão procedeu em seguida a uma avaliação aprofundada das instalações nas quais haviam sido identificadas possíveis irregularidades na aplicação das regras harmonizadas de atribuição de licenças, tendo solicitado esclarecimentos adicionais às autoridades competentes dos Estados-Membros em causa.
(9)
Os resultados dessa avaliação de conformidade levam a Comissão a considerar compatíveis com a Diretiva 2003/87/CE e com a Decisão 2011/278/UE as medidas nacionais de execução apresentadas pelos seguintes Estados-Membros: Bélgica, Bulgária, Dinamarca, Estónia, Irlanda, Grécia, Espanha, França, Croácia, Itália, Chipre, Letónia, Lituânia, Luxemburgo, Hungria, Malta, Países Baixos, Áustria, Polónia, Portugal, Roménia, Eslovénia, Eslováquia, Finlândia, Suécia e Reino Unido. Verificou-se que as instalações abrangidas pelas medidas nacionais de execução destes Estados-Membros eram elegíveis para a atribuição de licenças a título gratuito, não tendo sido detetadas incoerências em relação às quantidades anuais totais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito propostas por cada um dos referidos Estados-Membros.
(10)
Todavia, com base nos resultados das avaliações que efetuou e tendo em conta os documentos de orientação que elaborou para os Estados-Membros, aprovados pelo Comité das Alterações Climáticas a 14 de abril de 2011, a Comissão considera determinados aspetos das medidas nacionais de execução apresentadas pela República Checa e pela Alemanha incompatíveis com os critérios estabelecidos na Diretiva 2003/87/CE e na Decisão 2011/278/UE.
(11)
A Comissão constata que, por considerar que isso evitaria dificuldades desnecessárias, a Alemanha propôs que em sete instalações fosse aumentado o nível de licenças de emissão atribuídas a título gratuito. Em conformidade com o artigo 10.o-A da Diretiva 2003/87/CE e com a Decisão 2011/278/UE, as quantidades preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito cuja proposta se integra na apresentação das medidas nacionais de execução são calculadas com base em regras harmonizadas ao nível da União. A Decisão 2011/278/UE não prevê o ajustamento que a Alemanha pretendia fazer com base no artigo 9.o, n.o 5, do diploma alemão que regula a comercialização de licenças de emissão de gases com efeito de estufa (Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz - TEHG, de 28 de julho de 2011). Se, até 2012, a atribuição de licenças de emissão a título gratuito era organizada a nível nacional, para o período com início em 2013 o legislador estabeleceu intencionalmente regras totalmente harmonizadas para a atribuição de licenças de emissão a título gratuito a instalações, a fim de que todas estas sejam tratadas num plano de igualdade. Qualquer modificação unilateral das quantidades preliminares de licenças a atribuir a título gratuito calculadas pelos Estados-Membros com base na Decisão 2011/278/UE comprometeria esta abordagem harmonizada. A Alemanha não demonstrou que as atribuições calculadas com base na Decisão 2011/278/UE e destinadas às instalações em questão eram manifestamente inadequadas face ao objetivo prosseguido de completa harmonização das atribuições de licenças de emissão. A atribuição de mais licenças a título gratuito a algumas instalações distorceria, ou ameaçaria distorcer, a concorrência e teria efeitos transfronteiriços, dado que o comércio nos setores abrangidos pela Diretiva 2003/87/CE se processa à escala da União. À luz do princípio da igualdade de tratamento das instalações no âmbito do RCLE-UE, bem como da igualdade de tratamento dos Estados-Membros, a Comissão considera, portanto, justificado opor-se às quantidades preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito a determinadas instalações constantes das medidas nacionais de execução da Alemanha e indicadas no anexo I, ponto A.
(12)
A Comissão considera que as medidas nacionais de execução propostas pela Alemanha também estão em desacordo com a Decisão 2011/278/UE, porque a aplicação do parâmetro de referência relativo ao produto «metal quente» nos casos enumerados no anexo I, ponto B, da presente decisão não é compatível com as regras pertinentes. A este propósito, constata que, nas medidas nacionais de execução apresentadas pela Alemanha, em casos de processos de fabrico de aço com conversores de oxigénio em que o metal quente proveniente do alto-forno não é refinado a aço na mesma instalação, mas sim exportado para outra transformação, não são atribuídas licenças de emissão a título gratuito ao operador da instalação onde se encontra o alto-forno para produção do metal quente: é à instalação onde se refina o aço que são atribuídas licenças a título gratuito.
(13)
A Comissão faz notar que, para efeitos da atribuição de licenças de emissão, se estabeleceram na Decisão 2011/278/UE parâmetros de referência por produto com base nas definições dos produtos e na complexidade dos processos de produção, que permitem verificar os dados de produção e aplicar uniformemente os referidos parâmetros em toda a União. Para a aplicação desses parâmetros por produto, dividem-se as instalações em subinstalações, definindo-se «subinstalação abrangida por um parâmetro de referência relativo a um produto» como compreendendo os fatores de produção, rendimentos e emissões correspondentes relacionados com a produção de um produto relativamente ao qual tenha sido estabelecido um parâmetro de referência no anexo I da Decisão 2011/278/UE. Os parâmetros de referência encontram-se, portanto, estabelecidos por produto e não por processo. Nestes termos, foi estabelecido um parâmetro de referência para «metal quente», tendo o produto sido definido como «ferro líquido saturado de carbono destinado a outra transformação». O facto de os limites de sistema associados ao parâmetro de referência para «metal quente» estabelecidos no anexo I da Decisão 2011/278/UE compreenderem os conversores de oxigénio não habilita os Estados-Membros a desrespeitarem a condição de que as licenças de emissão devem ser atribuídas a título da produção de um produto determinado. Esta consideração é corroborada pelo facto de os valores dos parâmetros de referência deverem abranger todas as emissões diretamente relacionadas com a produção. Todavia, a produção de metal quente no alto-forno é o processo que mais gera emissões; a refinação do metal quente a aço no conversor de oxigénio gera relativamente poucas emissões. Nesta ótica, o valor do parâmetro de referência seria muito inferior caso abrangesse também instalações importadoras de metal quente e que o refinam a aço no conversor de oxigénio. Por outro lado, a atribuição proposta pela Alemanha não pode considerar-se coerente, em termos gerais, com o regime de atribuição de licenças de emissão estabelecido pela Decisão 2011/278/UE, nomeadamente no que respeita às regras relativas às alterações substanciais de capacidade. A Comissão considera, portanto, que, por falta de uma subinstalação correspondente que possibilitasse a determinação das licenças a atribuir em conformidade com o artigo 10.o da Decisão 2011/278/UE, as instalações que importam metal quente para outra transformação não podem considerar-se elegíveis para atribuição de licenças a título gratuito com base na aplicação do parâmetro de referência relativo ao produto «metal quente» à quantidade de metal quente importada. A Comissão opõe-se, portanto, às quantidades anuais totais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito propostas para as instalações indicadas no anexo I, ponto B, da presente decisão.
(14)
No que respeita à proposta de aplicação do parâmetro de referência para «metal quente» constante das medidas nacionais de execução da República Checa, a Comissão constata que a atribuição de licenças de emissão à instalação indicada no ponto C pelo identificador CZ-existing-CZ-73-CZ-0134-11/M não corresponde ao resultado da multiplicação do valor do parâmetro de referência relativo ao produto «metal quente» pelo nível histórico de atividade correspondente ao produto indicado nas medidas nacionais de execução apresentadas e, portanto, não é conforme com o artigo 10.o, n.o 2, alínea a), da Decisão 2011/278/UE. A Comissão opõe-se, por isso, à atribuição de licenças proposta para a instalação em causa, a menos que este erro seja corrigido. Constata ainda que a proposta de atribuição de licenças à instalação indicada no ponto C pelo identificador CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05 tem em conta processos abrangidos pelos limites de sistema associados ao parâmetro de referência relativo ao produto «metal quente». Todavia, a instalação em causa não produz metal quente, importa-o. Uma vez que não é produzido metal quente na instalação com a identificação CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05 e, portanto, falta a correspondente subinstalação abrangida pelo parâmetro de referência do produto que permitiria determinar as licenças de emissão a atribuir em conformidade com o artigo 10.o da Decisão 2011/278/UE, a atribuição proposta não é coerente com as regras de atribuição e pode dar azo a dupla contagem. A Comissão opõe-se, portanto, à atribuição proposta para as instalações indicadas no anexo I, ponto C, da presente decisão.
(15)
A Comissão constata que são atribuídas licenças de emissão às instalações referidas no anexo I, ponto D, da presente decisão com base numa «subinstalação com emissões de processo» para produção de zinco em alto-forno e processos conexos. A este respeito, salienta que as emissões correspondentes a essa subinstalação com emissões de processo já são contabilizadas para a subinstalação abrangida pelo parâmetro de referência relativo ao produto «metal quente», com base na qual também são atribuídas licenças de emissão a outra instalação, pelo que há uma dupla contagem das emissões em causa. A subinstalação abrangida pelo parâmetro de referência relativo ao produto «metal quente» abrange claramente os fatores de produção, rendimentos e emissões correspondentes relativos à produção de metal quente em altos-fornos e em todos os outros processos indicados no anexo I da Decisão 2011/278/UE, incluindo o tratamento de escórias. As medidas nacionais de execução propostas pela Alemanha estão, portanto, em desacordo com o artigo 10.o, n.o 8, da Decisão 2011/278/UE e com a obrigação nele expressa de evitar duplas contagens de emissões, porque determinadas emissões são contabilizadas duas vezes na atribuição de licenças às instalações em causa. A Comissão opõe-se, portanto, à atribuição de licenças de emissão às instalações em causa com base numa subinstalação com emissões de processo para produção de zinco em alto-forno e processos conexos.
(16)
A Comissão constata igualmente que a lista de instalações constante das medidas nacionais de execução apresentadas pela Alemanha está incompleta e, portanto, contraria o artigo 11.o, n.o 1, da Diretiva 2003/87/CE. A lista não inclui as instalações produtoras de polímeros, nomeadamente poli(cloreto de vinilo) de suspensão ou de emulsão (PVC-S ou PVC-E), e de cloreto de vinilo monómero (CVM), com as quantidades de licenças de emissão que a Alemanha pretenderia atribuir a cada instalação dessas situada no seu território. Ora, a Diretiva 2003/87/CE aplica-se a essas instalações, que são aliás referidas na secção 5.1 das orientações da Comissão sobre a interpretação do anexo I da Diretiva 2003/87/CE, aprovadas pelo Comité das Alterações Climáticas a 18 de março de 2010. A este respeito, a Comissão tem presente a opinião manifestada pelas autoridades alemãs segundo a qual a produção de polímeros, nomeadamente PVC-S e PVC-E, e de cloreto de vinilo monómero não é abrangida pelo anexo I da Diretiva 2003/87/CE. A Comissão considera que os polímeros, designadamente o PVC-S e o PVC-E, bem como o cloreto de vinilo monómero, são abrangidos pela definição da atividade correspondente (produção de produtos químicos orgânicos a granel) constante do anexo I da Diretiva 2003/87/CE. Por conseguinte, em estreita colaboração com os Estados-Membros e com os setores industriais em causa, estabeleceram-se parâmetros de referência para estes produtos no anexo I da Decisão 2011/278/UE.
(17)
A Comissão constata que o facto de a lista de instalações apresentada pela Alemanha estar incompleta tem incidências inadequadas nas atribuições de licenças de emissão, efetuadas com base na subinstalação abrangida pelo parâmetro de referência relativo ao calor, às instalações indicadas no anexo I, ponto E, da presente decisão, que exportam calor para instalações produtoras de produtos químicos a granel. Se bem que apenas as exportações de calor para instalações ou outras entidades não abrangidas pela Diretiva 2003/87/CE deem azo à atribuição de licenças de emissão a título gratuito com base na subinstalação abrangida pelo parâmetro de referência relativo ao calor, nas medidas nacionais de execução apresentadas pela Alemanha são tidas em conta na atribuição de licenças às instalações indicadas no anexo I, ponto E, da presente decisão exportações de calor para instalações que efetuam atividades abrangidas pelo anexo I da Diretiva 2003/87/CE. Consequentemente, as atribuições propostas para as instalações indicadas no anexo I, ponto E, não são compatíveis com as regras de atribuição de licenças de emissão. A Comissão opõe-se, portanto, à atribuição de licenças de emissão às instalações indicadas no anexo I, ponto E, da presente decisão.
(18)
Em conformidade com os artigos 9.o e 9.o-A da Diretiva 2003/87/CE, a Comissão publicou na Decisão 2010/634/UE (4) a quantidade absoluta de licenças de emissão a nível da União para o período 2013 a 2020. É de referir que a quantidade tida em conta em conformidade com o artigo 9.o da Diretiva 2003/87/CE se baseia nas quantidades totais de licenças emitidas pelos Estados-Membros ao abrigo das decisões da Comissão relativas aos planos nacionais de atribuição respetivos para o período de 2008 a 2012. Todavia, após o termo do período de comercialização de 2008 a 2012, a Comissão teve acesso a informações adicionais e a dados mais rigorosos, nomeadamente no que respeita à quantidade de licenças emitidas para novos operadores a partir das reservas dos Estados-Membros para esses operadores e à utilização de licenças das reservas dos Estados-Membros para projetos de aplicação conjuntos estabelecidos em conformidade com o artigo 3.o da Decisão 2006/780/CE da Comissão (5). Por outro lado, no que respeita ao ajustamento da quantidade de licenças de emissão a nível da União em conformidade com o artigo 9.o-A da Diretiva 2003/87/CE, nomeadamente com os n.os 1 e 4 do mesmo, deve atender-se aos dados científicos mais recentes sobre o potencial de aquecimento global dos gases com efeito de estufa, às Decisões C(2011) 3798 e C(2012) 497 da Comissão, de aceitação da inclusão unilateral de atividades e gases com efeito de estufa adicionais, por parte da Itália e do Reino Unido, ao abrigo do artigo 24.o da Diretiva 2003/87/CE, e à exclusão de instalações com baixas emissões do RCLE-UE por parte da Alemanha, da Espanha, da França, da Itália, dos Países Baixos, da Eslovénia e do Reino Unido ao abrigo do artigo 27.o da Diretiva 2003/87/CE.
(19)
Além disso, ao determinar-se a quantidade absoluta de licenças de emissão a nível da União, há que ter em conta a adesão da Croácia à União Europeia, bem como a extensão do RCLE-UE aos Estados membros do EEE pertencentes à EFTA. Em conformidade com o anexo III, ponto 8, do Ato relativo às condições de adesão da República da Croácia e às adaptações do Tratado da União Europeia, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia e do Tratado que institui a Comunidade Europeia da Energia Atómica, a quantidade a ter em conta ao abrigo do artigo 9.o da Diretiva 2003/87/CE deve ser acrescida, na sequência da adesão da Croácia, da quantidade de licenças que a Croácia irá vender em leilão ao abrigo do artigo 10.o, n.o 1, da mesma diretiva. A incorporação, no Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, da Diretiva 2009/29/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (6) e da Decisão 2011/278/UE, com as alterações nela introduzidas pela Decisão 2011/745/UE da Comissão (7), incorporação essa efetuada pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 152/2012 (8), implica um aumento global da quantidade total de licenças de emissão integradas no RCLE-UE ao abrigo dos artigos 9.o e 9.o-A da Diretiva 2003/87/CE. Por conseguinte, é necessário ter em conta, no apêndice, parte A, dessa diretiva, os números pertinentes fornecidos pelos Estados membros do EEE pertencentes à EFTA.
(20)
A Decisão 2010/634/UE deve, portanto, ser alterada em conformidade.
(21)
Em 2014 e em cada ano subsequente, a quantidade total de licenças determinada para 2013 com base nos artigos 9.o e 9.o-A da Diretiva 2003/87/CE é reduzida linearmente, ano a ano, no quantitativo resultante da aplicação do fator 1,74 % ao quantitativo de 2010 (38 264 246 licenças).
(22)
O artigo 10.o-A, n.o 5, da Diretiva 2003/87/CE limita a quantidade anual máxima de licenças de emissão a tomar como base para o cálculo das licenças a atribuir a título gratuito a instalações não abrangidas pelo artigo 10.o-A, n.o 3, da Diretiva 2003/87/CE. Este limite é constituído pelas duas parcelas referidas no artigo 10.o-A, n.o 5, alíneas a) e b), da Diretiva 2003/87/CE. A Comissão determinou cada uma delas com base nas quantidades determinadas em conformidade com os artigos 9.o e 9.o-A dessa mesma diretiva, em dados públicos disponíveis nos registos da União e em informações fornecidas pelos Estados-Membros, nomeadamente acerca da quota-parte das emissões correspondente aos produtores de eletricidade e às outras instalações não elegíveis para atribuição de licenças a título gratuito referidas no artigo 10.o-A, n.o 3, da Diretiva 2003/87/CE, bem como nas emissões verificadas entre 2005 e 2007 provenientes das instalações apenas abrangidas pelo RCLE-UE a partir de 2013, quando disponíveis, tendo em conta os dados científicos mais recentes relativos ao potencial de aquecimento global dos gases com efeito de estufa.
(23)
O limite fixado nos termos do artigo 10.o-A, n.o 5, da Diretiva 2003/87/CE não pode ser excedido. Isto é assegurado pela aplicação de um fator de correção transetorial anual, que, se necessário, reduz uniformemente o número de licenças atribuídas a título gratuito, em todas as instalações elegíveis para essa atribuição. Os Estados-Membros têm de ter este fator em conta ao decidirem, com base nas atribuições preliminares e na presente decisão, a quantidade anual final de licenças de emissão atribuídas às instalações. O artigo 15.o, n.o 3, da Decisão 2011/278/UE incumbe a Comissão de determinar o fator de correção transetorial, por comparação, conforme se descreve nesse número, da soma das quantidades totais anuais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito apresentadas pelos Estados-Membros com o limite estabelecido nos termos do artigo 10.o-A, n.o 5, da Diretiva 2003/87/CE.
(24)
No seguimento da incorporação, pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 152/2012, da Diretiva 2009/29/CE no Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, cabe aplicar nos Estados membros da EFTA pertencentes ao EEE o limite fixado nos termos do artigo 10.o-A, n.o 5, da Diretiva 2003/87/CE, as regras de atribuição harmonizadas e o fator de correção transetorial. É, pois, necessário ter em conta as quantidades anuais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito no período 2013-2020 fixadas pelas decisões do Órgão de Fiscalização da EFTA, de 10 de julho de 2013, relativas às medidas nacionais de execução da Islândia, da Noruega e do Liechtenstein.
(25)
O limite fixado nos termos do artigo 10.o-A, n.o 5, da Diretiva 2003/87/CE é de 809 315 756 licenças em 2013. Para calcular este limite, a Comissão começou por recolher nos Estados-Membros e nos Estados membros do EEE pertencentes à EFTA informações sobre a classificação das instalações em produtores de eletricidade ou outras instalações abrangidas pelo artigo 10.o-A, n.o 3, da Diretiva 2003/87/CE. Determinou, em seguida, a quota-parte de emissões no período 2005 a 2007 provenientes das instalações não abrangidas por essa disposição, mas incluídas no RCLE-UE entre 2008 e 2012. Aplicou, depois, esta quota-parte de 34,78289436 % à quantidade determinada com base no artigo 9.o da Diretiva 2003/87/CE (1 976 784 044 licenças). Ao resultado deste cálculo, adicionou 121 733 050 licenças, com base na média anual das emissões verificadas no período de 2005 a 2007 provenientes das instalações pertinentes, tendo em conta o âmbito revisto do RCLE-UE a partir de 2013. Para isso, a Comissão utilizou informações fornecidas pelos Estados-Membros e pelos Estados membros do EEE pertencentes à EFTA para ajustar o limite máximo. Quando não dispunha de emissões anuais verificadas para o período 2005-2007, a Comissão procedeu à extrapolação, tanto quanto possível, dos valores de emissões em causa a partir das emissões verificadas em anos posteriores, aplicando o fator 1,74 % em sentido inverso, tendo consultado as autoridades dos Estados-Membros, e delas obtido confirmação, sobre os dados e informações utilizados para o efeito. Da comparação do limite fixado nos termos do artigo 10.o-A, n.o 5, da Diretiva 2003/87/CE com a soma das quantidades anuais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito sem aplicação dos fatores referidos no anexo VI da Decisão 2011/278/UE resultam os fatores de correção transetorial anuais indicados no anexo II da presente decisão.
(26)
Dada a melhor panorâmica do número de licenças que serão atribuídas a título gratuito em resultado da presente decisão, a Comissão está em condições de estimar com maior exatidão a quantidade de licenças a leiloar em conformidade com o artigo 10.o, n.o 1, da Diretiva 2003/87/CE. Tendo em conta o limite fixado nos termos do artigo 10.o-A, n.o 5, da Diretiva 2003/87/CE, a atribuição de licenças de emissão relativas à produção de calor ao abrigo do artigo 10.o-A, n.o 4, constante do quadro infra, e a dimensão da reserva para novos operadores, a Comissão estima que a quantidade de licenças a leiloar no período de 2013 a 2020 será de 8 176 193 157.
(27)
Indicam-se no quadro seguinte as atribuições anuais de licenças de emissão relativas à produção de calor, ao abrigo do artigo 10.o-A, n.o 4, da Diretiva 2003/87/CE:
Ano
Atribuições a título gratuito, ao abrigo do artigo 10.o-A, n.o 4, da Diretiva 2003/87/CE
2013
104 326 872
2014
93 819 860
2015
84 216 053
2016
75 513 746
2017
67 735 206
2018
60 673 411
2019
54 076 655
2020
47 798 754
(28)
Os Estados-Membros devem, com base nas medidas nacionais de execução, no fator de correção transetorial e no referido fator linear, determinar a quantidade anual final de licenças de emissão a atribuir a título gratuito para cada ano até 2020, a partir de 2013, inclusive. Ao determinarem a quantidade anual final de licenças de emissão a atribuir a título gratuito, os Estados-Membros devem fazê-lo em conformidade com a presente decisão, com a Diretiva 2003/87/CE, com a Decisão 2011/278/UE e com as outras disposições pertinentes do direito da União. Analogamente, os Estados membros do EEE pertencentes à EFTA devem determinar, para cada ano até 2020, a partir de 2013, inclusive, com base nas correspondentes medidas nacionais de execução, no fator de correção transetorial e no referido fator linear, a quantidade anual final de licenças de emissão a atribuir a título gratuito, em conformidade com o artigo 10.o, n.o 9, da Decisão 2011/278/UE, a instalações situadas nos territórios respetivos.
(29)
A Comissão considera que a atribuição, com base em regras harmonizadas em toda a União, de licenças de emissão a título gratuito a instalações abrangidas pelo RCLE-UE não confere às empresas vantagens económicas seletivas suscetíveis de distorcerem a concorrência e de afetarem o comércio na União. O direito da União obriga os Estados-Membros a atribuírem licenças a título gratuito e impede-os de, em vez disso, optarem por leiloar as quantidades em causa. Por conseguinte, não pode considerar-se que as decisões dos Estados-Membros de atribuição de licenças de emissão a título gratuito tenham uma componente de auxílios estatais, na aceção dos artigos 107.o e 108.o do TFUE,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
CAPÍTULO I
MEDIDAS NACIONAIS DE EXECUÇÃO
Artigo 1.o
1. São rejeitadas a inscrição das instalações indicadas no anexo I da presente decisão nas listas de instalações abrangidas pela Diretiva 2003/87/CE, apresentadas à Comissão em conformidade com o artigo 11.o, n.o 1, da Diretiva 2003/87/CE, bem como as correspondentes quantidades anuais totais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito às instalações em causa.
2. Nenhuma objeção é colocada se o Estado-Membro em causa alterar as quantidades anuais totais preliminares de licenças de emissão apresentadas para as instalações situadas no seu território constantes das listas referidas no n.o 1 e indicadas no anexo I, ponto A, da presente decisão antes da determinação da quantidade anual total final para cada ano até 2020, a partir de 2013, inclusive, em conformidade com o artigo 10.o, n.o 9, da Decisão 2011/278/UE no sentido de excluir qualquer aumento de atribuições de licenças de emissão não previsto nessa decisão.
Nenhuma objeção é colocada se o Estado-Membro em causa alterar as quantidades anuais totais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito às instalações situadas no seu território constantes das listas referidas no n.o 1 e indicadas no anexo I, ponto B, da presente decisão antes da determinação da quantidade anual total final para cada ano até 2020, a partir de 2013, inclusive, em conformidade com o artigo 10.o, n.o 9, da Decisão 2011/278/UE no sentido de excluir qualquer atribuição com base no parâmetro de referência relativo ao produto «metal quente» a instalações importadoras de metal quente, definido no anexo I da Decisão 2011/278/UE, para outra transformação. Se daí resultar um aumento da quantidade anual total preliminar de licenças de emissão em alguma instalação produtora de metal quente e exportadora de metal quente para uma instalação indicada no anexo I, ponto B, da presente decisão, nenhuma objeção é colocada se o Estado-Membro em causa alterar concomitantemente a quantidade anual total preliminar de licenças a atribuir à instalação em questão produtora e exportadora de metal quente.
Nenhuma objeção é colocada se o Estado-Membro em causa alterar as quantidades anuais totais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito às instalações situadas no seu território constantes das listas referidas no n.o 1 e indicadas no anexo I, ponto C, da presente decisão antes da determinação da quantidade anual total final para cada ano até 2020, a partir de 2013, inclusive, em conformidade com o artigo 10.o, n.o 9, da Decisão 2011/278/UE no sentido de compatibilizar as atribuições de licenças com o artigo 10.o, n.o 2, alínea a), da Decisão 2011/278/UE e de excluir qualquer atribuição de licenças, a título de processos abrangidos pelos limites de sistema associados ao parâmetro de referência relativo ao produto «metal quente» - limites esses definidos no anexo I da Decisão 2011/278/UE -, a instalações não produtoras, mas importadoras, de metal quente, porquanto uma tal atribuição redundaria numa dupla contagem.
Nenhuma objeção é colocada se o Estado-Membro em causa alterar as quantidades anuais totais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito às instalações situadas no seu território constantes das listas referidas no n.o 1 e indicadas no anexo I, ponto D, da presente decisão antes da determinação da quantidade anual total final para cada ano até 2020, a partir de 2013, inclusive, em conformidade com o artigo 10.o, n.o 9, da Decisão 2011/278/UE no sentido de excluir qualquer atribuição de licenças com base numa subinstalação com emissões de processo para produção de zinco em alto-forno e processos conexos. Se daí resultar um aumento da atribuição preliminar de licenças de emissão a título da subinstalação abrangida pelo parâmetro de referência relativo ao calor ou a combustíveis em alguma das instalações com alto-forno indicadas no anexo I, ponto D, da presente decisão, nenhuma objeção é colocada se o Estado-Membro em causa alterar concomitantemente a quantidade anual total preliminar da instalação em causa.
Nenhuma objeção é colocada se o Estado-Membro alterar as quantidades anuais totais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito às instalações situadas no seu território constantes das listas referidas no n.o 1 e indicadas no anexo I, ponto E, da presente decisão antes da determinação da quantidade anual total final para cada ano até 2020, a partir de 2013, inclusive, em conformidade com o artigo 10.o, n.o 9, da Decisão 2011/278/UE no sentido de excluir qualquer atribuição de licenças de emissão a título de calor exportado para instalações produtoras de polímeros, tais como poli(cloreto de vinilo) de suspensão ou de emulsão (PVC-S ou PVC-E), ou de cloreto de vinilo monómero (CVM).
3. As alterações referidas no n.o 2 devem ser comunicadas à Comissão o mais rapidamente possível. Nenhum Estado-Membro pode determinar a quantidade anual total final para cada ano até 2020, a partir de 2013, inclusive, em conformidade com o artigo 10.o, n.o 9, da Decisão 2011/278/UE enquanto não forem introduzidas alterações aceitáveis.
Artigo 2.o
Salvaguardado o disposto no artigo 1.o, nenhuma objeção é colocada relativamente às listas de instalações abrangidas pela Diretiva 2003/87/CE, apresentadas pelos Estados-Membros em conformidade com o artigo 11.o, n.o 1, dessa diretiva, nem em relação às correspondentes quantidades anuais totais preliminares de licenças de emissão a atribuir a título gratuito às instalações em causa.
CAPÍTULO II
QUANTIDADE TOTAL DE LICENÇAS DE EMISSÃO
Artigo 3.o
O artigo 1.o da Decisão 2010/634/UE passa a ter a seguinte redação:
«Artigo 1.o
Com base nos artigos 9.o e 9.o-A da Diretiva 2003/87/CE, a quantidade total de licenças de emissão a conceder em 2013 é de 2 084 301 856 licenças, sendo esta diminuída linearmente todos os anos em conformidade com o artigo 9.o da mesma diretiva.».
CAPÍTULO III
FATOR DE CORREÇÃO TRANSETORIAL
Artigo 4.o
O fator de correção transetorial uniforme referido no artigo 10.o-A, n.o 5, da Diretiva 2003/87/CE e determinado em conformidade com o artigo 15.o, n.o 3, da Decisão 2011/278/UE, é fixado no anexo II da presente decisão.
Artigo 5.o
Os destinatários da presente decisão são os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 5 de setembro de 2013.