РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 9 април 2014 година
относно схема за държавни помощи SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07], въведена от Франция (Междуотраслово споразумение, сключено в рамките на Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта „Val'Hor“)
(нотифицирано под номер С(2014) 2223)
(само текстът на френски език е автентичен)
(2014/416/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
след като покани заинтересованите страни да представят своите коментари съгласно горепосочения член и като взе предвид тези коментари,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 9 май 2007 г. в Комисията постъпи жалба по повод удължаването на срока на валидност на Междуотрасловото споразумение, сключено в рамките на Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта (междуотрасловата организация "Val'Hor"). Жалбата беше заведена под номер CP 157/07. На 4 февруари 2010 г. въпросната мярка беше описана под номер NN 8/10 като държавна помощ, за която не е постъпило уведомление.
(2)
В рамките на жалба CP 157/07 на 26 октомври 2009 г. и на 16 май 2011 г. в Комисията бяха получени коментари от страна на жалбоподателя.
(3)
Службите на Комисията поискаха от френските власти да предоставят допълнителна информация във връзка с възможна държавна помощ в сектора на градинарството с писма от 13 юли 2007 г., 10 декември 2007 г., 26 юни 2008 г., 22 февруари 2010 г., 16 декември 2010 г. и 13 октомври 2011 г. Франция изпрати въпросната информация с писма от 17 октомври 2007 г., 7 април 2008 г., 1 септември 2008 г., 2 април 2010 г., 22 февруари 2011 г. и 15 ноември 2011 г.
(4)
С решение C(2011) 10053 от 11 януари 2012 г. Комисията реши да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(5)
Решението на Комисията да започне процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (1). Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите коментари относно съответната мярка.
(6)
Комисията получи коментарите на заинтересованите страни. Тя ги предаде на Франция, давайки ѝ възможност да направи коментар по тях.
(7)
С електронно писмо от 20 януари 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз препрати на Комисията писмо от френските власти с искане за удължаване с още един месец на срока за представяне на техните коментари относно започването на процедурата. Срокът беше удължен, като съобщението за това бе изпратено по факс на 26 януари 2012 г.
(8)
С електронно писмо от 14 март 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз изпрати на Комисията коментара на френските власти във връзка със започването на процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(9)
С електронно писмо от 10 юли 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз препрати отговора на френските власти на коментарите, представени от заинтересованите страни.
II. ОПИСАНИЕ
ПРЕДСТАВЯНЕ НА МЕЖДУОТРАСЛОВАТА ОРГАНИЗАЦИЯ „VAL'HOR“
(10)
Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта („Val'Hor“) е призната междуотраслова организация в сектора на градинарството във Франция. Устройството и начинът ѝ на функциониране са уредени в членове L. 631-1 и следващи от Кодекса за селските райони.
(11)
Асоциацията „Val'Hor“ е създадена през 1997 г., а на 13 август 1998 г. е призната от органите на публичната власт като национална междуотраслова организация по смисъла на член L. 632-1 от френския Кодекс за селските райони, що се отнася до браншовете, свързани с градинарството и ландшафта. Уставът ѝ е одобрен от общото събрание на 25 март 2004 г.
(12)
„Val'Hor“, подобно на останалите признати междуотраслови организации, може да сключва споразумения и да събира от всички членове на професии в състава ѝ доброволни вноски за целите на финансирането на въпросните споразумения. С междуведомствено постановление на тези споразумения (т.нар. „споразумения с разширен обхват“) може да бъде придаден задължителен характер по отношение на всички ангажирани в бранша, независимо от това дали са членове на междуотрасловата организация „Val'Hor“, при условията, предвидени във френския Кодекс за селските райони. Кодексът за селските райони позволява обхватът на споразуменията да бъде разширен само ако са насочени към удовлетворяването на „общ интерес“ чрез действия, „съответстващи на общия интерес и съвместими с правилата на Общата селскостопанска политика“ (вж. член L. 632-3 от Кодекса за селските райони).
(13)
На 12 ноември 2004 г.„Val'Hor“ прие междуотрасловото споразумение относно финансирането, което бе изменено с допълнение № 1 от 14 септември 2006 г. В член II от споразумението се предвижда, че всеки член - бил той физическо или юридическо лице - на професия, представлявана в рамките на междуотрасловата организация „Val'Hor“, е длъжен да плаща годишна вноска.
(14)
Срокът на действие на сключеното в рамките на „Val'Hor“ междуотраслово споразумение първоначално бе удължен с една година с постановление на Министерството на земеделието, храните, рибарството и селските райони от 12 април 2005 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 12 май 2005 г. Той бе повторно удължен с една година с постановление от 16 ноември 2006 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 8 декември 2006 г.
(15)
С постановление от 31 март 2008 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 11 април 2008 г., беше разширен обхватът на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 21 февруари 2008 г. в рамките на периода от 1 юли 2007 г. до 30 юни 2008 г., като те обхванаха всички членове на професии в състава на асоциацията. С постановление от 16 септември 2008 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 25 септември 2008 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 22 юли 2008 г. беше удължен до 30 юни 2010 г. С постановление от 27 май 2010 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 8 юни 2010 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 22 юли 2008 г. беше удължен, така че да обхване периода от 1 юли 2010 г. от 30 юни 2011 г. И накрая, с постановление от 3 октомври 2011 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 15 октомври 2011 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 12 септември 2011 г. беше удължен до 30 юни 2014 г.
(16)
Според информацията, предоставена от френските власти на 17 октомври 2007 г., целта на въведената задължителна доброволна вноска (ЗДВ) за предприятията в сектора на декоративната растителност, продукт на градинарството и разсадниковото производство, и в сектора на ландшафта беше да позволи предприемането и съответно осигуряването на необходимите мерки и средства за колективно насърчаване на градинарството, цветопроизводството и ладшафтните дейности, на техните продукти и бизнеса с тях на вътрешните и външните пазари; познаване на предлагането, търсенето и пазарните механизми; подобряване на функционирането, управлението и прозрачността на пазара; качеството на продуктите; организиране и подобряване на междуотрасловите практики и връзки в сектора; изпълнение на програми за обучение, приложна научноизследователска, експериментална и развойна дейност, както и във връзка с функционирането на асоциацията.
РОЛЯТА НА ДЪРЖАВАТА
(17)
С постановление от 13 август 1998 г. френската държава призна „Val'Hor“ за междуотраслова организация по смисъла на член L. 632-1 от френския Кодекс за селските райони.
(18)
Функционирането, задачите и съставът на „Val'Hor“ са уредени в Устава. За да стане възможно признаването на тази междуотраслова организация, компетентните органи трябваше да се уверят в това, че са изпълнени различни критерии, а именно че уставът ѝ е в съответствие със закона (член L. 632-1 от Кодекса за селските райони), че въпросните организации учредителки на „Val'Hor“ са представителни и се придържат към целите на националната политика и на политиката на Общността. Нейното съществуване, задачи и начин на функциониране са уредени в членове L. 631-1 и следващи от Кодекса за селските райони.
(19)
Според френските власти до 2007 г. ЗДВ, плащани от членовете на обединените в рамките на „Val'Hor“ професии, са били единственият източник на финансиране за тази междуотраслова организация. Независимо от това че „Val'Hor“ е юридическо лице, субект на частното право, и че финансирането ѝ се осигурява с помощта на вноски от въпросния сектор, за да може да работи нормално системата на ЗДВ е необходима намесата на държавата. Ето защо е необходим указ или министерско постановление, за да станат ЗДВ задължителни за цялата междуотраслова организация.
(20)
Възможно е консултирането с „Val'Hor“ във връзка с основните насоки и мерки на секторната политика в това отношение (член L. 632-2-1 от Кодекса за селските райони).
ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ПО СМИСЪЛА НА ВЪТРЕШНОТО ПРАВО
(21)
Кодекс за селските райони, том шести, дял III (членове L. 631-1 - L. 632-13). Междуведомствени постановления относно удължаването на междуотрасловите споразумения (вж. точки 13-14); междуотраслови споразумения (вж. точки 10-12).
МЯРКАТА
(22)
Приходите от ЗДВ се използват за изпълнението на мерки в полза на сектора на градинарството, които могат да бъдат класифицирани в следните три категории: мерки за насърчаване, мерки в областта на научно-изследователската и развойна дейност и мерки за оказване на техническа помощ.
(23)
Френските власти остават на позицията, че финансирането не е предназначено за покриване на разходите на предприятията в който и да бил сектор, а става дума единствено за операции, имащи колективен характер.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОФИЦИАЛНОТО ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(24)
Комисията започна процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС, тъй като счете, че събираните вноски представляват парафискални такси, т.е. публично финансиране, и че отговорност за мерките, предприемани от междуотрасловите организации, може да носи държавата. По-конкретно тя се позова на своето тълкуване на решението „Pearle“ (2) и счете, че мярката не удовлетворява всички условия, посочени от Съда по това дело, в частност понеже одобрението от страна на правителството, по пътя на признаване на междуотрасловата организация, e предварително условие за въвеждането на вноските, а и понеже, за да могат самите вноски да произведат в пълен обем своето действие (3), е необходим акт на публичната власт (междуведомствено постановление).
IV. КОМЕНТАР НА ФРЕНСКИТЕ ВЛАСТИ ВЪВ ВРЪЗКА С ОФИЦИАЛНОТО ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(25)
В писмото си от 14 март 2012 г., изпратено по електронна поща, френските власти оспориха позицията на Европейската комисия, според която отговорност за мерките, предприети от „Val'Hor“, използвайки приходите от ЗДВ, може да носи държавата и същите са финансирани с ресурси на държавата по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(26)
Според френските власти мерките, предприети от тази междуотраслова организация, съответстват на изискванията на решението по делото „Pearle“ и поради това не представляват държавна помощ. И наистина, асоциацията „Val'Hor“ е юридическо лице, субект на частното право, подчинено на разпоредбите на закона от 1 юли 1901 г. относно сдруженията. Тя е учредена свободно на 28 май 1997 г. по инициатива на най-представителните организации в сферата на производството, търговското разпространение и развитието на декоративни растения в секторите на градинарството и ландшафта. Съгласно член L. 632-1 от Кодекса за селските райони тя е призната с постановление от 13 август 1998 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 3 септември 1998 г. За да допусне това признаване, административният орган се е ограничил с това да се увери, че отрасловите организации, които стоят зад създаването на „Val'Hor“, са представителни и че въпросната междуотраслова организация има за предмет на дейност предприемането на колективни мерки в защита на икономическите интереси на частните компании в сектора.
(27)
Френските власти посочиха също така, че съгласно членове L. 632-3 и L. 632-6 от Кодекса за селските райони междуотрасловите споразумения, сключени от „Val'Hor“ с единодушие на отрасловите организации, влизащи в нейния състав, могат да станат задължителни за всички работещи в този сектор и да бъдат финансирани от ЗДВ, когато предвиждат общи мерки или целят общи интереси. Административният орган се ограничава с това да провери съответствието на споразумението с националната и европейската нормативна уредба и да се увери, че с приходите от събраните ЗДВ редовно се финансират определените от самата междуотраслова организация мерки в полза на целия сектор. По този начин административният орган не играе никаква роля по отношение на състава, устройството и функционирането на „Val'Hor“. По горната причина тя разполага с най-висока степен на самостоятелност при определянето на междуотрасловите мерки, които желае да проведе.
(28)
Поради това френските власти са заключили, че провежданите от „Val'Hor“ междуотраслови мерки не са инструмент за изпълнение на конкретна държавна политика, предвид това че държавата в нито един момент не разполага с правомощието да насочи използването на ЗДВ за финансиране на тези мерки.
(29)
Що се отнася до позицията на Комисията относно това до каква степен ЗДВ и използването на генерираните от тях приходи предполага дискриминация срещу изнасяните или внасяните продукти, както и дали този начин на финансиране не крие риск от нарушаване на конкуренцията между държавите членки, френските власти посочиха, че доколкото основата за определяне размера на вноските по решение на междуотрасловата организация „Val'Hor“ зависи само от площта или броя на работниците и служителите в конкретното дружество, ЗДВ не се начисляват на внасяните или изнасяните продукти. Поради това финансирането на междуотрасловите мерки с приходите от ЗДВ не поражда каквато и да било дискриминация между продуктите местно производство и внасяните или изнасяните продукти, и не води по никакъв начин до нарушаване на конкуренцията.
(30)
И на последно място, френските власти припомнят, че във всеки случай, доколкото ЗДВ не се начисляват на внасяните продукти, те смятат, че финансираните от тях мерки попадат в обхвата на решението на Европейската комисия (C(2008) 7846 от 10 декември 2008 г.), с което тя признава съвместимостта на нотифицираната схема за помощ с вътрешния пазар.
V. КОМЕНТАРИ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАПОЧВАНЕТО НА ПРОЦЕДУРАТА
(31)
На 4 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(32)
В своя коментар заинтересованата страна си задава някои въпроси, свързани със създаването на системи, в които междуотрасловата организация „Val'Hor“ ще бъде не само инициатор, но и създател на правилата и ще събира плащанията. Тези питания са породени от прочита на устава на междуотрасловата организация, в който са залегнали подробни правила относно представителността на синдикатите, ограничавайки достъпа до междуотрасловата организация само до представителите на минимален брой крупни предприятия.
(33)
На 5 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от втора заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(34)
В този коментар заинтересованата страна споделя изцяло анализа на Комисията, що се отнася до квалификацията на ЗДВ, и счита, че те противоречат на член 110 от ДФЕС. Въпросната заинтересована страна насочва вниманието на Комисията към напълно неправомерния характер на ЗДВ и ролята на националните правораздавателни органи, що се отнася до санкционирането на тази незаконосъобразност, което би трябвало да се конкретизира под формата на признаване на правото на възстановяване в пълен размер на платените ЗДВ.
(35)
На 6 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от още една заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(36)
В този коментар заинтересованата страна изразява несъгласие с анализа на Комисията, считайки, че мерките, предприети от „Val'Hor“, подлежат на финансиране от страна на държавата и че нейните финансови средства следва да се третират като ресурси на държавата, тъй като държавата извършва единствено контрол на съответствието със закона, а не и с политиката, провеждана от междуотрасловата организация.
(37)
С писмо от 10 юли 2012 г. френските власти представиха своето становище във връзка с представените от заинтересованите трети страни коментари, в което заключава, че направените от тях бележки не са от такъв характер, че да поставят под съмнение коментарите, представени от френските власти на Комисията.
VI. ОЦЕНКА
(38)
Като начало, Комисията желае да отбележи, че част от разглежданите тук мерки за популяризиране или насърчаване на градинарството са били финансирани с безвъзмездни средства от France-Agrimer („FAM“) в рамките на схемите за помощи, за които Комисията бе нотифицирана, с номера N 671/07 и XA 220/07 (последният номер се отнася до освободена помощ). Настоящото решение не засяга вече направената оценка, отнасяща се до характера на държавни помощи на тези безвъзмездни средства. Аналогично, настоящото решение не се произнася относно характера на помощ за сектора на евентуални безвъзмездни средства, които не са отпуснати по конкретна мярка, а са внесени по бюджетната сметка на междуотрасловата организация „Val'Hor“.
(39)
Поради това Комисията ще се ограничи по-долу с анализ на това дали финансирането на въпросните мерки с постъпления от ЗДВ представлява държавна помощ.
VI.1. Наличие на помощ
(40)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС предвижда, че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(41)
Ето защо, за да могат да бъдат окачествени като държавни помощи, разглежданите мерки трябва да подлежат на финансиране от страна на държавата и да са финансирани с ресурси на държавата.
(42)
Що се отнася до системата на междуотрасловите организации и характера на ЗДВ, за да бъде в състояние да определи дали вноските могат да представляват ресурси на държавата, Комисията анализира въпросната мярка, наред с другото, в светлината на решението на Съда от 30 май 2013 г. по дело C-677/11 „Doux élevages“.
Решение, възприето от Съда по делото „Doux élevages“
(43)
В рамките на делото „Doux élevages“ Съдът отговори на преюдициално запитване във връзка с тълкуването на член 107, параграф 1 от ДФЕС, и по-специално понятието „ресурси на държавата“ в случаите, касаещи направени задължителни доброволни вноски.
(44)
В постановеното от него решение Съдът заключава, че решението на национален орган, с което действието на споразумение - което, както разглежданото в главното производство междубраншово споразумение, въвежда вноска в рамките на призната от националния орган междубраншова организация и по този начин прави вноската задължителна - се разпростира по отношение на всички представители на професии от определена област в селското стопанство с цел да се позволи провеждането на комуникационни, промоционални дейности, на дейности, свързани с външните отношения, с осигуряването на качество, на изследователски дейности и на дейности за защита на интересите в съответния сектор, не е елемент от фактическия състав на държавната помощ.
(45)
В решението си Съдът е приел, че вноските се правят от частни икономически оператори, които упражняват икономическа дейност на съответните пазари, което означава, че този механизъм не включва пряко или непряко прехвърляне на държавни средства. Фондовете, натрупани от изплащането на тези вноски, не преминават през държавния бюджет или друго публичноправно образувание и държавата не прави отказ от никакви ресурси на каквото и да било основание (данъци, такси, вноски и пр.), които би трябвало да постъпят в държавния бюджет.
(46)
Според Съда тези вноски запазват своя частноправен характер на всеки от етапите и националните органи не могат ефективно да използват тези ресурси в главното производство, за да оказват подкрепа на някои предприятия. Съответните междубраншови организации вземат решение за използването на тези ресурси, които са изцяло отредени за определените от самите тях цели. Също така посочените ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи.
(47)
Що се отнася до евентуалното влияние на държавата членка върху функционирането на междубраншовата организация в резултат от решението за разпростиране по отношение на всички представители на професиите в определена област на действието на междубраншовото споразумение, Съдът е на мнение, че то не може да промени направените по-горе констатации. Съдът действително подчертава, че разглежданата правна уредба не предоставя на компетентния орган правото да ръководи или оказва влияние върху управлението на фондовете.
(48)
Освен това, в съответствие с практиката на компетентните национални юрисдикции разпоредбите на Кодекса за селските райони, които уреждат разпростирането на действието на споразумение, въвеждащо вноски в рамките на междубраншова организация, не позволяват на публичните власти да подлагат гореспоменатите вноски на друг контрол освен за редовност и законосъобразност. Публичните органи изпълняват единствено функцията на „инструмент“, който прави задължителни вноските, въведени от междубраншовите организации за преследването на целите, които те сами са си поставили. Наред с това, Съдът подчертава, че частните средства, използвани от междубраншовите организации, не се превръщат в „публични ресурси“ само поради това че се използват съвместно със суми, евентуално получавани от държавния бюджет.
(49)
От друга страна, Съдът посочва, че нито правото на държавата да признае междубраншовата организация в съответствие с член L. 632-1 от Кодекса за селските райони, нито правото ѝ да разпростре по отношение на всички представители на професии от определена област действието на междубраншово споразумение в съответствие с членове L. 632-3 и L. 632-4 от този кодекс позволяват да се направи извод, че за осъществяваните от междубраншовата организация дейности отговорност може да се носи от държавата.
(50)
В решението за започване на процедурата Комисията изрично аргументира своята оценка за наличието на държавна помощ, и по-специално за участието на държавни ресурси и за отговорността за тези ресурси, която може да носи държавата, като се позовава на аргументацията, отхвърлена от Съда в цитираното по-горе решение по делото „Doux élevages“.
Прилагане на съдебната практика по делото „Doux Elevages“ в конкретния случай
(51)
По отношение на междуотрасловата организация „Val'Hor“: както и при останалите междуотраслови организации във Франция, нейното съществуване, задачи и функциониране са подчинени на признаването ѝ от държавен орган. При все това тя продължава да бъде юридическо лице, субект на частното право, което не е част от държавната администрация, като ролята на държавата се ограничава с признаването ѝ и разширяването на обхвата на споразуменията, които тя има компетентност да сключва, което е видно от информацията, предоставена от френските власти
(52)
По отношение на механизма на ЗДВ: по силата на член L. 632-6 от Кодекса за селските райони, въпреки задължителния си характер вноските продължават да се считат за частноправни вземания. Те не преминават нито през държавния бюджет, нито през публичноправно образувание, нито през фонд, намиращ се под контрола на публичните власти. И действително, от разпоредбите на Кодекса за селските райони става видно, че ролята на държавата се ограничава до разпростирането на действието на споразуменията, докато междуотрасловата организация - в конкретния случай, „Val'Hor“ - продължава да носи отговорност за определянето на размера на вноските и тяхното използване за определените от самата нея цели.
(53)
По отношение на горепосочените цели, които трябва да постигнат междубраншовите организации, включително посредством осъществяваните дейности, в решението по делото „Doux élevages“ Съдът отбелязва, че в член L. 632-3 от Кодекса за селските райони са посочени по неизчерпателен начин твърде общи цели, към които междубраншовите споразумения следва да се стремят, за да бъде разпростряно действието им от държавния орган, като разпростирането на действието на подобно споразумение не е обвързано с преследването на конкретни цели, набелязани и определени от държавните власти.
(54)
От решението по делото „Doux élevages“ следва, че националните власти не могат ефективно да използват ресурсите от въпросните вноски, за да оказват подкрепа на някои предприятия. Съответната междубраншова организация взема решение за използването на тези ресурси, които са изцяло отредени за определените от самата нея цели. Също така тези ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи. Разглежданата правна уредба не предоставя на компетентния орган правото да ръководи или оказва влияние върху управлението на фондовете. В съответствие с направеното допълнително уточнение от Съда, евентуалното влияние на държавата върху функционирането на междубраншовата организация в резултат от решението за разпростиране по отношение на всички представители на професиите в определена област на действието на междубраншовото споразумение не може да промени направените по-горе констатации.
(55)
Предвид изтъкнатото от Съда обстоятелство, че частните средства, използвани от междубраншовите организации, не се превръщат в „публични ресурси“ само поради това че се използват съвместно със суми, евентуално получавани от държавния бюджет, самият факт, че част от въпросните дейности са били финансирани и с безвъзмездни средства от FAM, не позволява въпросните ЗДВ да бъдат квалифицирани като ресурси на държавата, в отсъствието на данни в подкрепа на това, че тези безвъзмездни средства са позволили на държавата да упражни достатъчен контрол върху събраните средства от ЗДВ.
(56)
От друга страна, Съдът направи уточнението, че нито правото на държавата да признае междубраншовата организация в съответствие с член L. 632-1 от Кодекса за селските райони, нито правото ѝ да разпростре по отношение на всички представители на професии от определена област действието на междубраншово споразумение в съответствие с членове L. 632-3 и L. 632-4 от този кодекс позволяват да се направи извод, че за осъществяваните от междубраншовата организация дейности отговорност може да се носи от държавата.
(57)
Поради изложените в съображенията по-горе причини Комисията счита, че финансирането на въпросните дейности, осъществявани от междубраншовата организация „Val'Hor“ с постъпления от ЗДВ няма за източник държавни средства и съответно не представлява държавна помощ.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(58)
Оттук следва, че финансирането на дейностите с постъпления от ЗДВ не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Финансирането на осъществяваните от междубраншовата организация „Val'Hor“ промоционални и рекламни дейности, дейности за оказване на техническа помощ и научно-изследователски и развойни дейности с постъпления от задължителни доброволни вноски в периода 2005-2014 г. не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, без с това да се дава отговор на въпроса дали финансирането от страна на държавата на конкретна междубраншова организация с безвъзмездни средства представлява помощ за въпросния сектор или дали отпуснатите за тези дейности безвъзмездни средства представляват държавни помощи.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 9 април 2014 година.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 9 de abril de 2014
relativa ao auxílio estatal SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07] concedido pela França (Acordo interprofissional celebrado no âmbito da Associação francesa para a valorização dos produtos e dos setores profissionais da horticultura e paisagismo - Val'Hor -)
[notificada com o número C(2014) 2223]
(Apenas faz fé o texto na língua francesa)
(2014/416/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 108.o, n.o 2, primeiro parágrafo,
Após ter convidado as partes interessadas a apresentarem as suas observações, em conformidade com o referido artigo, e tendo em conta essas observações,
Considerando o seguinte:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Por ofício de 9 de maio de 2007, a Comissão recebeu uma denúncia relativa ao alargamento do acordo interprofissional celebrado no âmbito da Associação francesa para a valorização dos produtos e dos setores profissionais da horticultura e paisagismo (Organismo interprofissional «Val'Hor»). O processo foi registado com o n.o CP 157/07. Em 4 de fevereiro de 2010, a medida foi identificada com o n.o NN 8/10, como auxílio estatal não notificado.
(2)
No âmbito da denúncia CP 157/07, a Comissão recebeu observações do autor da mesma, em 26 de outubro de 2009 e 16 de maio de 2011.
(3)
Os serviços da Comissão solicitaram às autoridades francesas um complemento de informações sobre um possível auxílio estatal no setor da horticultura, por ofícios de 13 de julho de 2007, 10 de dezembro de 2007, 26 de junho de 2008, 22 de fevereiro de 2010, 16 de dezembro de 2010 e 13 de outubro de 2011. A França transmitiu as informações solicitadas por ofícios de 17 de outubro de 2007, 7 de abril de 2008, 1 de setembro de 2008, 2 de abril de 2010, 22 de fevereiro de 2011 e 15 de novembro de 2011.
(4)
Pela Decisão C(2011) 10053 de 11 de janeiro de 2012, a Comissão decidiu iniciar o procedimento previsto no artigo 108.o, n.o 2, do TFUE.
(5)
A decisão da Comissão de dar início ao procedimento foi publicada no Jornal Oficial da União Europeia (1). A Comissão convidou as partes interessadas a apresentarem observações sobre a medida em causa.
(6)
A Comissão recebeu observações das partes interessadas e transmitiu-as à França, concedendo-lhe a possibilidade de as comentar.
(7)
Por mensagem de correio eletrónico de 20 de janeiro de 2012, a Representação Permanente de França junto da União Europeia enviou à Comissão um ofício das autoridades francesas destinado a obter nova prorrogação de um mês para a apresentação de observações sobre o início do procedimento. Por fax de 26 de janeiro de 2012, foi comunicada a concessão da referida prorrogação.
(8)
Por mensagem de correio eletrónico de 14 de março de 2012, a Representação Permanente de França junto da União Europeia transmitiu à Comissão a resposta das autoridades francesas sobre o início do procedimento a que se refere o artigo 108.o, n.o 2, do TFUE.
(9)
Por mensagem de correio eletrónico de 10 de julho de 2012, a Representação Permanente de França junto da União Europeia comunicou a reação das autoridades francesas às observações apresentadas pelas partes interessadas.
II. DESCRIÇÃO
APRESENTAÇÃO DO ORGANISMO INTERPROFISSIONAL «VAL'HOR»
(10)
A Associação francesa para a valorização dos produtos e dos setores profissionais da horticultura e paisagismo (Val'Hor) é um organismo interprofissional reconhecido no setor da horticultura em França. A sua existência e funcionamento estão regulamentados pelos artigos L.631-1 e seguintes do Código Rural.
(11)
A Associação Val'Hor foi criada em 1997 e reconhecida pelos poderes públicos na qualidade de organismo nacional interprofissional, na aceção do artigo L.632-1 do Código Rural francês no setor da horticultura e paisagismo, a 13 de agosto de 1998. Os seus Estatutos foram aprovados em Assembleia Geral, a 25 de março de 2004.
(12)
A Val'Hor, tal como os outros organismos interprofissionais reconhecidos, pode celebrar acordos e cobrar quotas voluntárias a todos os profissionais seus associados, destinadas a financiá-los. Estes acordos podem revestir caráter obrigatório por decisão interministerial (acordos ditos «alargados») para todos os intervenientes do setor, associados ou não da Val'Hor, nas condições previstas no Código Rural francês. O Código Rural só autoriza que sejam alargados os acordos que visem «um interesse comum» baseado em ações «conformes ao interesse geral e compatíveis com as regras da política agrícola comum» (cf. artigo L.632 -3 do Código Rural).
(13)
A 12 de novembro de 2004 a Val'Hor adotou o acordo interprofissional de financiamento, alterado pelo aditamento n.o 1 de 14 de setembro de 2006. O artigo II deste acordo prevê que os associados, quer sejam pessoas singulares quer coletivas, de profissões representadas no organismo interprofissional Val'Hor estão sujeitos ao pagamento de uma quota anual.
(14)
O Acordo interprofissional de financiamento celebrado no âmbito da Val'Hor foi renovado por um ano por diploma do Ministério da Agricultura, da Alimentação, das Pescas e da Ruralidade, a 12 de abril de 2005, publicado no Jornal Oficial da República Francesa a 12 de maio de 2005. Posteriormente, foi renovado segunda vez por um ano, por diploma de 16 de novembro de 2006, publicado no Jornal Oficial da República Francesa, a 8 de dezembro de 2006.
(15)
Por diploma de 31 de março de 2008, publicado no Jornal Oficial da República Francesa a 11 de abril de 2008, o disposto no Acordo interprofissional de 21 de fevereiro de 2008 foi alargado no período decorrente entre 1 de julho de 2007 e 30 de junho de 2008, a todos os associados das profissões que constituem a associação. Por diploma de 16 de setembro de 2008, publicado no Jornal Oficial da República Francesa a 25 de setembro de 2008, o disposto no Acordo interprofissional de 22 de julho de 2008 foi alargado até 30 de junho de 2010. Por diploma de 27 de maio de 2010, publicado no Jornal Oficial da República Francesa a 8 de junho de 2010, o disposto no Acordo interprofissional de 22 de julho de 2008 foi prorrogado na campanha decorrente entre 1 de julho de 2007 e 30 de junho de 2011. Por último, por diploma de 3 de outubro de 2011, publicado no Jornal Oficial da República Francesa a 15 de outubro de 2011, o disposto no Acordo interprofissional de 12 de setembro de 2011 foi alargado até 30 de junho de 2014.
(16)
De acordo com as informações prestadas pelas autoridades francesas a 17 de outubro de 2007, a quotização voluntária tornada obrigatória - CVO - exigida às empresas do setor das plantas ornamentais provenientes da horticultura e de estufa e do setor paisagístico destinava-se a viabilizar as ações e os meios necessários para a promoção coletiva da horticultura, da floricultura e da paisagem, respetivos produtos e profissões, nos mercados internos e externos; conhecer a oferta, a procura e os mecanismos de mercado; melhorar o funcionamento, domínio e transparência do mercado e a qualidade dos produtos; organizar e melhorar as práticas e relações interprofissionais no setor; realizar programas de formação, investigação aplicada, experimentação e desenvolvimento, bem como o funcionamento da associação.
PAPEL DO ESTADO
(17)
O Estado francês reconheceu, por diploma de 13 de agosto de 1998, a Val'Hor como organismo interprofissional na aceção do artigo L.632-1 do Código Rural francês.
(18)
O funcionamento, missões e composição da Val'Hor estão regulamentados pelos Estatutos. Para que o organismo interprofissional possa ser reconhecido, as autoridades competentes devem verificar o preenchimento de diversos critérios, nomeadamente que os Estatutos respeitam a lei (artigo L.632-1 do Código Rural), que as organizações que constituem a Val'Hor em questão são representativas e respeitam os objetivos das políticas nacionais e comunitárias. A sua existência, missões e funcionamento estão regulamentados nos artigos L.631-1 e seguintes do Código Rural.
(19)
Segundo as autoridades francesas, até 2007, as CVO pagas pelos associados das profissões reunidas na Val'Hor constituíam os únicos recursos da organização interprofissional. Muito embora a Val'Hor seja pessoa coletiva de direito privado e o seu financiamento seja assegurado pelas quotizações do setor em causa, o funcionamento do sistema de CVO requer a intervenção do Estado. Assim sendo, é necessário um diploma ministerial para que as CVO sejam obrigatórias para todas as organizações interprofissionais.
(20)
A Val'Hor pode ser consultada sobre as suas orientações e medidas das políticas setoriais que a ocupam (artigo L. 632-2-1 do Código Rural)
BASE JURÍDICA NACIONAL
(21)
Código Rural, livro sexto, título III (artigos L. 631-1 a L. 632-13). Diplomas interministeriais sobre o âmbito dos acordos interprofissionais (ver pontos 13-14); acordos interprofissionais (ver pontos 10-12).
A MEDIDA
(22)
O produto das CVO é utilizado para realizar ações em prol do setor da horticultura que se insiram nas três categorias seguintes: ações de promoção, ações de investigação-desenvolvimento e ações de assistência técnica.
(23)
As autoridades francesas insistem que os financiamentos nunca se destinam às despesas das empresas, seja qual for o ramo profissional, e sim e exclusivamente a operações de caráter coletivo.
III. MOTIVOS QUE LEVARAM AO INÍCIO DO PROCEDIMENTO FORMAL
(24)
A Comissão encetou o procedimento previsto no artigo 108.o, n.o 2, do TFUE, porque entendeu que as quotizações cobradas constituíam imposições parafiscais, ou seja, recursos públicos, e que as ações dos organismos interprofissionais eram imputáveis ao Estado. Baseou-se, entre outras, na interpretação do acórdão «Pearle» (2), e entendeu que a medida não preenchia todas as condições previstas pelo Tribunal, em especial porque a aprovação do Governo, pelo reconhecimento do organismo interprofissional, constituía condição prévia à adoção das quotizações e que, para produzir todos os efeitos (3), as próprias quotizações requeriam um ato de autoridade pública (o diploma interministerial).
IV. OBSERVAÇÕES DAS AUTORIDADES FRANCESAS SOBRE O INÍCIO DO PROCEDIMENTO FORMAL
(25)
Por ofício enviado por via eletrónica a 14 de março de 2012, as autoridades francesas contestaram a posição da Comissão Europeia, que entendera que as ações da Val'Hor, por intermédio das receitas das CVO, são imputáveis ao Estado e financiadas por recursos estatais na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE.
(26)
Segundo as autoridades francesas, as ações levadas a cabo por este organismo interprofissional respondem às exigências do acórdão «Pearle», pelo que não constituem auxílio estatal. Efetivamente, a associação Val'Hor é uma pessoa coletiva de direito privado regida pela lei de 1 de julho de 1901 sobre o contrato de associação. Foi constituída livremente, a 28 de maio de 1997, por iniciativa das organizações mais representativas da produção, comercialização e valorização das plantas ornamentais dos setores da horticultura e paisagismo. Em aplicação do artigo L. 632-1 do Código Rural, foi reconhecida pelo diploma de 13 de agosto de 1998, publicado no Jornal Oficial da República Francesa a 3 de setembro de 1998. Para tal reconhecimento, as autoridades administrativas limitaram-se a verificar que as organizações profissionais na origem da criação da Val'hor eram representativas e que o seu caráter interprofissional tinha por objeto efetuar ações coletivas no interesse económico das empresas privadas do setor.
(27)
As autoridades francesas acrescentaram que, em aplicação dos artigos L. 632-3 e L. 632-6 do Código Rural, os acordos interprofissionais celebrados pela Val'hor por unanimidade das organizações profissionais que a compunham podiam tornar-se obrigatórios para todos os profissionais do setor e ser financiados pelas CVO, sempre que se prevejam ações comuns ou que visem um interesse comum. As autoridades administrativas limitaram-se a verificar a conformidade do acordo com a regulamentação nacional e europeia e a verificar que as receitas das CVO cobradas financiavam regularmente as ações definidas pelo organismo interprofissional em benefício de todo o setor. Assim sendo, as autoridades administrativas não desempenharam qualquer papel na composição, organização ou modalidades de funcionamento da Val'Hor. Esta dispõe, pois, da maior autonomia para determinar as ações interprofissionais que pretende realizar.
(28)
Posto isto, as autoridades francesas concluíram que as ações interprofissionais realizadas pela Val'Hor não servem de instrumento para a execução de uma política estatal, pois o Estado não dispõe, em nenhum momento, do poder de orientar a utilização das CVO para financiar tais ações.
(29)
No que respeita à posição da Comissão, sobre a que ponto as CVO e a utilização das receitas que geram implicam discriminação contra produtos exportados ou importados, e sobre a questão de saber se este modo de financiamento não implica um risco de violação da concorrência entre os Estados-Membros, as autoridades francesas assinalaram que, na medida em que as quotizações decididas pela Val'Hor dependem exclusivamente da superfície e do número de assalariados do estabelecimento, as CVO não são cobradas sobre os produtos importados ou exportados. O financiamento das ações interprofissionais pelas CVO não cria, pois, descriminações entre os produtos nacionais e os importados ou exportados nem causa distorção da concorrência.
(30)
Por último, as autoridades francesas salientam que, seja como for, na medida em que cobram CVO sobre os produtos importados, entendem que as medidas que financiam entram no âmbito da Decisão C(2008) 7846 da Comissão, de 10 de dezembro de 2008, pela qual esta admite a compatibilidade do regime de auxílios notificado com o mercado interno.
V. OBSERVAÇÕES DOS INTERESSADOS SOBRE O INÍCIO DO PROCEDIMENTO
(31)
A 4 de abril de 2012, a Comissão recebeu de um terceiro interessado observações sobre o início do procedimento.
(32)
Nestas observações, a parte interessada interroga-se sobre a execução de regimes em que a Val'Hor é simultaneamente iniciador, legislador e cobrador de contrapartidas financeiras. Estas interrogações surgiram a partir da leitura dos Estatutos do organismo interprofissional, que cristalizavam a representação dos sindicatos ao limitarem o acesso ao mesmo exclusivamente aos representantes de uma minoria de empresas de tamanho considerável.
(33)
A 5 de abril de 2012, a Comissão recebeu de outro terceiro interessado observações sobre o início do procedimento.
(34)
Nestas observações, a parte interessada partilha plenamente da análise da Comissão quanto à qualificação das CVO e entende que são contrárias ao artigo 110.o do TFUE. A parte interessada chama a atenção da Comissão para o caráter totalmente ilegal das CVO e o papel das jurisdições nacionais na sanção de tal ilegalidade, que se deveria concretizar pelo reconhecimento do direito de reembolso integral das CVO quotizadas.
(35)
A 6 de abril de 2012, a Comissão recebeu de outro terceiro interessado observações sobre o início do procedimento.
(36)
Nestas observações, a parte interessada contesta a análise da Comissão tendente a considerar que as ações desenvolvidas pela Val'Hor seriam imputáveis ao Estado e que os seus recursos deveriam ser assimilados aos recursos do Estado, visto este se limitar a exercer um controlo de conformidade com a lei e não com a política desenvolvida pelo organismo interprofissional.
(37)
Por ofício de 10 de julho de 2012, as autoridades francesas enviaram comentários sobre as observações apresentadas por terceiros interessados, concluindo que a natureza das mesmas não questiona as observações transmitidas pelas autoridades francesas à Comissão.
VI. APRECIAÇÃO
(38)
A título preliminar, a Comissão observa que uma parte das ações de publicidade ou de promoção em prol da horticultura aqui questionadas foram financiadas por subvenções da France-Agrimer («FAM») a título dos regimes de auxílios notificados à Comissão com os n.os N 671/07 e XA 220/07 (este último corresponde a um auxílio objeto de isenção). A presente decisão não prejudica a apreciação já efetuada sobre a natureza de auxílio estatal que estas subvenções possam revestir. Do mesmo modo, a presente decisão não abrange a natureza de auxílio que possam revestir eventuais subvenções ao setor não afetadas a ações precisas, mas que reverteram a favor do orçamento da Val'Hor.
(39)
Assim sendo, a Comissão limitar-se-á seguidamente a examinar se o financiamento das ações em causa pelas CVO é suscetível de constituir auxílio estatal.
VI.1. Existência de auxílio
(40)
O artigo 107.o, n.o 1, do TFUE estabelece que «são incompatíveis com o mercado interno, na medida em que afetem as trocas comerciais entre os Estados-Membros, os auxílios concedidos pelos Estados ou provenientes de recursos estatais, independentemente da forma que assumam, que falseiem ou ameacem falsear a concorrência, favorecendo certas empresas ou certas produções».
(41)
Assim sendo, para poderem ser classificadas como auxílios estatais, as ações examinadas devem ser imputáveis ao Estado e financiadas pelos recursos do Estado.
(42)
No que respeita ao sistema das organizações interprofissionais e à natureza das CVO, para poder determinar se as quotizações podem constituir auxílio estatal, a Comissão examinou a medida em causa, nomeadamente, à luz do acórdão do Tribunal, de 30 de maio de 2013, no processo C-677/11 «Doux élevages».
Solução adotada pelo Tribunal no acórdão «Doux Elevages»
(43)
No processo «Doux élevages», o Tribunal respondeu a uma questão prejudicial sobre a interpretação do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE e, mais especificamente, a noção de «recursos do Estado» nos casos que implicam quotizações voluntárias que se tornaram obrigatórias.
(44)
O Tribunal proferiu o acórdão, concluindo que a decisão das autoridades nacionais de alargar determinado acordo a todas as organizações interprofissionais de um setor agrícola, que, à semelhança do acordo interprofissional em causa no processo em apreço, institui uma quotização no âmbito de um organismo interprofissional reconhecido pelas autoridades nacionais, tornando-a assim obrigatória, para permitir a realização de ações de comunicação, promoção, relações exteriores, garantia da qualidade, investigação e defesa dos interesses do setor em causa, não constitui um elemento de auxílio estatal.
(45)
No acórdão que proferiu, o Tribunal entendeu que as quotizações em causa provinham de operadores económicos privados que exerciam uma atividade nos mercados em causa, o que implicava que tal mecanismo era desprovido de transferências diretas ou indiretas de recursos estatais. Os fundos criados pelos pagamentos não transitam pelo orçamento de Estado nem nenhuma outra entidade pública e o Estado não renuncia a nenhum recurso, seja a que título for (como impostos, taxas, contribuições ou outros), que, segundo a legislação nacional, deve reverter a favor do orçamento de Estado.
(46)
Segundo o Tribunal, tais quotizações conservam caráter privado durante todo o percurso e as autoridades nacionais não podem efetivamente utilizar estes recursos para apoiar determinadas empresas. São as organizações interprofissionais em questão que decidem qual a utilização dos recursos, que, consequentemente, são integralmente consagrados a objetivos por elas determinados. Do mesmo modo, tais recursos não estão permanentemente sob controlo público nem estão à disposição das autoridades estatais.
(47)
O Tribunal mais entende que a possível influência que o Estado possa exercer no funcionamento do organismo interprofissional pela decisão de alargar um acordo interprofissional a todos os profissionais de um setor não é suscetível de alterar as constatações efetuadas. Efetivamente, o Tribunal salientou que a regulamentação em causa não confere às autoridades competentes o poder de dirigir ou influenciar a administração de fundos.
(48)
Além disso, segundo a jurisprudência das jurisdições nacionais competentes, o disposto no Código Rural sobre o alargamento de acordos que instituem quotizações no âmbito de organizações interprofissionais não autoriza as autoridades públicas a submeter as referidas quotizações a controlos que vão além da regularidade e observância da lei. As autoridades públicas agem exclusivamente como «instrumento», de modo a tornar obrigatórias as contribuições instituídas pelas organizações interprofissionais para prossecução dos fins que elas próprias determinam. Acresce ainda que o Tribunal salientou que os fundos privados utilizados pelas organizações interprofissionais não se tornam «recursos públicos» simplesmente por serem utilizados juntamente com montantes eventualmente provenientes do orçamento público.
(49)
Além disso, o Tribunal indicou que nem o poder do Estado, de reconhecer organizações interprofissionais nos termos do artigo L.632.1 do Código Rural, nem o de alargar um acordo interprofissional a um conjunto de profissionais de um setor, nos termos dos artigos L.632-3 e L.632-4 do referido código, permite concluir que as ações realizadas pelos organismos interprofissionais são imputáveis ao Estado.
(50)
Na decisão de início de procedimento, a Comissão fundou explicitamente a sua apreciação de presença de auxílio estatal, e, mais especificamente, de implicação de recursos do Estado, e a imputabilidade das ações do Estado, nos argumentos refutados pelo Tribunal no acórdão «Doux élevages» mencionado acima.
Aplicação da jurisprudência de «Doux élevages» ao caso em apreço
(51)
Sobre a organização interprofissional Val'Hor: Tal como se verifica com os restantes organismo interprofissionais em França, a sua existência, missão e funcionamento estão subordinados a reconhecimento por uma autoridade estatal. No entanto, o organismo continua a ser uma pessoa coletiva de direito privado que não faz parte da administração pública, limitando-se o papel do Estado ao seu reconhecimento e a alargar os acordos que ele tem competência para celebrar, tal como se entende das informações transmitidas pelas autoridades francesas.
(52)
Sobre o mecanismo das CVO: Por força do artigo L. 632-6 do Código Rural, não obstante o caráter obrigatório das quotizações, estas mantém-se créditos de direito privado. Não transitam pelo orçamento de Estado, por entidades públicas nem por fundos controlados pelos poderes públicos. Efetivamente, os artigos do Código Rural demonstram que o papel do Estado se limita a alargar os acordos, mantendo-se o organismo interprofissional (neste caso, a Val'Hor) responsável pela fixação das taxas de quotização e sua utilização para os objetivos por ela própria determinados.
(53)
No que respeita aos objetivos referidos supra e que as organizações interprofissionais devem concretizar, nomeadamente através das ações realizadas, o Tribunal salientou, no processo «Doux élevages», que o artigo L. 632-3 do Código Rural indica de forma muito genérica e não exaustiva os objetivos a preconizar pelos acordos interprofissionais para que as autoridades públicas os possam alargar, não fazendo depender, assim, este trâmite da prossecução de objetivos concretos, fixados e definidos pelas autoridades estatais.
(54)
Do acórdão «Doux élevages» resulta que as autoridades nacionais não podem efetivamente utilizar os recursos provenientes das quotizações em causa para apoiar determinadas empresas. São as organizações interprofissionais em questão que decidem qual a utilização dos recursos, que são integralmente consagrados a objetivos por elas determinados. Do mesmo modo, tais recursos não estão permanentemente sob controlo público nem estão à disposição das autoridades estatais. A regulamentação em causa não confere às autoridades competentes o poder de dirigir ou influenciar a administração de fundos. Tal como especificado, aliás, pelo Tribunal, a possível influência que o Estado possa exercer no funcionamento da organização interprofissional pela decisão de alargar um acordo interprofissional a todos os profissionais de um setor não é suscetível de alterar as constatações efetuadas.
(55)
O Tribunal salientou que os fundos privados utilizados pelas organizações interprofissionais não se tornam «recursos públicos» simplesmente por serem utilizados juntamente com montantes que possam provir do orçamento público; o simples facto de algumas ações em causa terem sido igualmente financiadas por subvenções de FAM não permite porém qualificar como recursos do Estado as CVO em causa, na ausência de indícios de que estas subvenções teriam permitido ao Estado exercer controlo suficiente sobre os fundos resultantes da cobrança das CVO.
(56)
Além disso, o Tribunal indicou que nem o poder do Estado, de reconhecer organizações interprofissionais nos termos do artigo L.632.1 do Código Rural, nem o de alargar um acordo interprofissional a um conjunto de profissionais de um setor, nos termos dos artigos L.632-3 e L.632-4 do referido código, permite concluir que as ações realizadas pela organização interprofissional são imputáveis ao Estado.
(57)
Pelos motivos evocados nos considerandos que precedem, a Comissão considera que o financiamento das ações em causa levadas a cabo pelo organismo interprofissional Val'Hor através das CVO não provém de recursos do Estado e, consequentemente, não constitui auxílio estatal.
VII. CONCLUSÕES
(58)
Entende-se assim que o financiamento das ações pelas CVO não constitui auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE,
ADOPTOU A SEGUINTE DECISÃO:
Artigo 1.o
O financiamento das ações de promoção, publicidade, assistência técnica e investigação e desenvolvimento, realizadas pelo organismo interprofissional Val'Hor por meio das quotizações voluntárias tornadas obrigatórias durante o período de 2005-2014 não constitui auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, sem prejuízo de se apurar se as subvenções do Estado a organizações interprofissionais constituem ou não auxílios ao setor em causa ou se as subvenções concedidas a tais ações constituem auxílios estatais.
Artigo 2.o
A destinatária da presente decisão é a República Francesa.
Feito em Bruxelas, em 9 de abril de 2014.