РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 25 септември 2014 година
за подлагане на 4-йодо-2,5-диметокси-N-(2-метоксибензил)фенилетиламин (25I-NBOMe), N-{[1-(диметиламино)циклохексил]метил}-3,4-дихлоробензамид (AH-7921), 3,4-метилендиоксипировалерон (MDPV) и 2-(етиламино)-2-(3-метоксифенил)циклохексанон (метоксетамин) на мерки за контрол
(2014/688/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2005/387/ПВР на Съвета от 10 май 2005 г. относно обмена на информация, оценката на риска и контрола върху новите психоактивни вещества (1), и по-специално член 8, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с Решение 2005/387/ПВР на специална сесия на разширения Научен комитет на Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН) бяха изготвени доклади за оценка на риска относно новите психоактивни вещества 4-йодо-2,5-диметокси-N-(2-метоксибензил)фенилетиламин (25I-NBOMe), N-{[1-(диметиламино)циклохексил]метил}-3,4-дихлоробензамид (AH-7921), 3,4-метилендиоксипировалерон (MDPV) и 2-(етиламино)-2-(3-метоксифенил)циклохексанон (метоксетамин), които впоследствие бяха изпратени на Комисията и на Съвета на 23 април 2014 г.
(2)
25I-NBOMe, AH-7921, MDPV и метоксетаминът не са били обект на оценка на равнището на Организацията на обединените нации, когато се е изисквала оценка на риска на равнището на Съюза, но те бяха оценени през юни 2014 г. от експертната комисия по наркозависимостите към Световната здравна организация.
(3)
По отношение на 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV и метоксетамина няма установена или призната употреба за медицински цели (в хуманната или ветеринарната медицина). Освен тяхната употреба в аналитични референтни материали, както и в научноизследователската дейност при химични, фармакологични и токсикологични изследвания в резултат от тяхната поява на пазара на наркотици - както и, в случая с 25I-NBOMe, също в областта на неврохимията - няма признаци, че те се използват за други цели.
(4)
25I-NBOMe е мощно синтетично производно на 2,5-диметокси-4-йодофенетиламин (2C-I) - класически серотонергичен халюциноген, който през 2003 г. е подложен на оценка на риска и на мерки за контрол и наказателноправни санкции на равнището на Съюза от 2003 г. с Решение 2003/847/ПВР (2).
(5)
Поради липсата на публикувани изследвания, в които се оценяват неговата остра и хронична токсичност, психологическото и поведенческото му въздействие и потенциалът му да предизвиква зависимост, както и поради ограничената информация и данни, е трудно да се определи специфичното физическо въздействие на 25I-NBOMe. Клинични наблюдения върху лица, които са използвали това вещество, подсказват, че той има халюциногенни ефекти и има потенциал за причиняване на силна възбуда, объркване, интензивни звукови и визуални халюцинации, агресия, свързани с насилие злополуки и самонаранявания.
(6)
Досега с 25I-NBOMe се свързват четири смъртни случая, регистрирани в три държави членки. Остра токсичност, свързана с неговата употреба, е докладвана в четири държави членки, които са уведомили за 32 отравяния с нелетален изход. Ако това ново психоактивно вещество стане по-широко достъпно и използвано, последиците за личното и общественото здраве могат да бъдат значителни. Няма налична информация относно социалните рискове, свързани с 25I-NBOMe.
(7)
Двадесет и две държави членки и Норвегия са докладвали на ЕЦМНН и Европейската полицейска служба (Европол), че са открили 25I-NBOMe. Няма данни за разпространението относно употребата на 25I-NBOMe, но наличната ограничена информация сочи, че веществото може да се консумира в широк кръг условия, като вкъщи, по барове, нощни клубове и музикални фестивали.
(8)
25I-NBOMe публично се предлага на пазара и се продава по интернет като „химикал за научноизследователски цели“ и по данни от конфискации, взети проби, уебсайтове на ползватели и интернет търговци на дребно се предполага, че същото се продава като отделен наркотик, а също така се предлага на пазара и като „разрешен от закона“ заместител на LSD. ЕЦМНН идентифицира над 15 търговци на дребно в интернет, които продават това вещество и могат да са със седалище в Съюза и Китай.
(9)
В доклада за оценка на риска се посочва, че са налице ограничени научни доказателства във връзка с 25I-NBOMe, и се изтъква, че са необходими допълнителни изследвания за определяне на здравните и социалните рискове, които поражда това вещество. Въпреки това наличните доказателства и информация дават достатъчно основание за въвеждането на мерки за контрол спрямо 25I-NBOMe на територията на Съюза. Поради рисковете за здравето, които крие, както е документирано във връзка с присъствието му в няколко докладвани смъртни случая, поради факта, че потребителите могат да го консумират, без да знаят за това, както и поради липсата на медицинска стойност или употреба на 25I-NBOMe, по отношение на посоченото вещество следва да бъдат въведени мерки за контрол на територията на Съюза.
(10)
Тъй като шест държави членки контролират 25I-NBOMe съгласно националното си законодателство в съответствие със задълженията, произтичащи от Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества, а седем държави членки използват други законодателни мерки за контрол върху него, подлагането на посоченото вещество на мерки за контрол на територията на Съюза би допринесло да се избегне появата на пречки при трансграничното сътрудничество в областта на правоприлагането и в съдебната област, както и би помогнало за предпазване от рискове, които неговите наличие и употреба биха могли да създадат.
(11)
AH-7921 е структурно нетипичен синтетичен опиоиден аналгетик, който е известен сред доставчици по интернет, на уебсайтове на ползватели и в медиите като „доксилам“ (doxylam). Той може лесно да бъде объркан с „доксиламин“ (doxylamine) - антихистаминово лекарство с успокояващо и приспивателно действие, което може да доведе до непреднамерено свръхдозиране.
(12)
Поради липсата на публикувани изследвания, в които се оценяват неговата остра и хронична токсичност, психологическото, поведенческото му въздействие и потенциалът му да предизвиква зависимост, както и поради ограничената информация и данни е трудно да се определи специфичното физическо въздействие на AH-7921. Въз основа на доклади на потребители изглежда, че въздействието на AH-7921 прилича на това на класическите опиоиди с усещането за лека еуфория, сърбеж и отпускане; гаденето, изглежда, е типично неблагоприятно въздействие. В допълнение към изпитването на AH-7921 върху себе си, както и „употребата с развлекателна цел“ някои от потребителите докладват за самолечение с този нов наркотик с цел облекчаване на болката, други - за облекчаване на абстинентни симптоми, дължащи се на преустановяване на използването на други опиоиди. Това може да е признак за потенциала на AH-7921 за разпространение сред популацията, практикуваща инжектиране на опиоиди.
(13)
Няма данни за разпространението относно употребата на AH-7921, но наличната информация показва, че веществото не е широко използвано, както и че когато се използва, това става в домашна обстановка.
(14)
В периода декември 2012 г. - септември 2013 г. в три държави членки са регистрирани 15 смъртни случая, при които в проби, взети след смъртта, е открито веществото AH-7921, използвано самостоятелно или в комбинация с други вещества. Макар да не е възможно да се определи със сигурност ролята на AH-7921 във всички тези смъртни случаи, в някои от тях веществото е изрично посочено в причината за смъртта. Една държава членка е докладвала за шест свързани с AH-7921 отравяния с нелетален изход. Ако това ново психоактивно вещество стане по-широко достъпно и използвано, последиците за личното и общественото здраве могат да бъдат значителни. Няма налична информация относно социалните рискове, свързани с AH-7921.
(15)
В доклада за оценка на риска се посочва, че са налице ограничени научни доказателства във връзка с AH-7921 и се изтъква, че са необходими допълнителни изследвания за определяне на здравните и социалните рискове, които поражда това вещество. Въпреки това наличните доказателства и информация дават достатъчно основание за въвеждането на мерки за контрол спрямо AH-7921 на територията на Съюза. Поради рисковете за здравето, които крие, както е документирано във връзка с присъствието му в няколко докладвани смъртни случая, поради факта, че потребителите могат да го консумират, без да знаят за това, както и поради липсата на медицинска стойност или употреба на AH-7921, по отношение на посоченото вещество следва да бъдат въведени мерки за контрол на територията на Съюза.
(16)
Тъй като една държава членка контролира AH-7921 съгласно националното си законодателство в съответствие със задълженията, произтичащи от Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества, а пет държави членки използват други законодателни мерки за контрол върху него, подлагането на посоченото вещество на мерки за контрол на територията на Съюза би допринесло да се избегне появата на пречки при трансграничното сътрудничество в областта на правоприлагането и в съдебната област, както и би помогнало за предпазване от рискове, които неговите наличие и употреба биха могли да създадат.
(17)
MDPV е заместено при пръстена синтетично производно на катинона, химически свързан с пировалерона, като последните две съединения са обект на контрол съгласно Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества.
(18)
Информация относно хроничната и острата токсичност, свързани с MDPV, както и относно психологическото и поведенческото въздействие и потенциала му да предизвиква зависимост, не е събирана по еднакъв начин в целия Съюз. По информация от публикувани изследвания, потвърдени от клинични случаи, се предполага, че, макар и по-силен и по-дълготраен, наблюдаваният психофармакологичен профил на MDPV е подобен на този на кокаина и метамфетамина. Освен това беше установено, че капацитетът на MDPV да индуцира двигателна активност, тахикардия и хипертония е десет пъти по-висок.
(19)
Уебсайтове на ползватели показват, че свързаната с него остра токсичност може да предизвика неблагоприятно въздействие върху хората, сходно с въздействията, свързани с други стимуланти. Те включват параноидна психоза, тахикардия, хипертония, диафореза, дихателни проблеми, силна възбуда, звукови и визуални халюцинации, дълбоко безпокойство, хипертермия, изблици на насилие и дисфункция на повече от един орган.
(20)
В периода между септември 2009 г. и август 2013 г. в осем държави членки и Норвегия са регистрирани 108 смъртни случая, при които MDPV е открит в биологични проби, взети след смъртта, или е свързан с причината за смъртта. Осем държави членки са докладвали общо 525 свързани с MDPV отравяния с нелетален изход. Ако това ново психоактивно вещество стане по-широко достъпно и използвано, последиците за личното и общественото здраве могат да бъдат значителни.
(21)
От 2009 г. насам за откриване на MDPV в биологични проби, свързани с пътнотранспортни произшествия с летален и нелетален изход или с шофиране под въздействие на наркотици, е докладвано в четири държави членки.
(22)
MDPV е в наличност на пазара на наркотици в Съюза от ноември 2008 г. насам, като за конфискации на MDPV в количества над един килограм е докладвано в 27 държави членки, Норвегия и Турция. MDPV се продава като отделно вещество, но е открито и в комбинация с други вещества. То е широко достъпно от интернет доставчици и търговци на дребно, специализирани магазини, както и улични търговци. По известни признаци може да се предполага, че съществува известна организираност при производството на таблетки и разпространението на това вещество на територията на Съюза.
(23)
В доклада за оценката на риска се посочва, че са необходими допълнителни изследвания за определяне на здравните и социалните рискове, породени от MDPV. Въпреки това наличните доказателства и информация дават достатъчно основание за въвеждането на мерки за контрол спрямо MDPV на територията на Съюза. Поради рисковете за здравето, които крие, както е документирано във връзка с присъствието му в няколко докладвани смъртни случая, поради факта, че потребителите могат да го консумират, без да знаят за това, както и поради липсата на медицинска стойност или употреба на MDPV, по отношение на посоченото вещество следва да бъдат въведени мерки за контрол на територията на Съюза.
(24)
Тъй като двадесет и една държави членки контролират MDPV съгласно националното си законодателство в съответствие със задълженията, произтичащи от Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества, а четири държави членки използват други законодателни мерки за контрол върху него, подлагането на посоченото вещество на мерки за контрол на територията на Съюза би допринесло да се избегне появата на пречки при трансграничното сътрудничество в областта на правоприлагането и в съдебната област, както и би помогнало за предпазване от рискове, които неговото наличие и употреба биха могли да създадат.
(25)
Метоксетаминът е арилциклохексиламин, сходен в химично отношение с кетамина и с контролираното в световен мащаб вещество фенциклидин (PCP). Подобно на кетамина и PCP, той има дисоциативни свойства.
(26)
Няма проучвания относно хроничната и острата токсичност, свързани с метоксетамина, нито относно психологическото и поведенческото му въздействие и потенциала му да предизвиква зависимост. От самостоятелно съобщаван опит в уебсайтове на ползватели се предполага наличие на неблагоприятни въздействия, подобни на отравяне с кетамин. Те включват гадене и силно повръщане, затруднения в дишането, припадъци, загуба на ориентация, тревожност, кататония, агресивност, халюцинации, параноя и психоза. В допълнение острите отравяния с метоксетамин могат да включват въздействия от стимуланти (възбуда, тахикардия и хипертония) и характеристики на церебралната дейност, които не се очакват при остро отравяне с кетамин.
(27)
Двадесет смъртни случая, свързани с метоксетамин, са докладвани от шест държави членки, които са открили веществото в проби, взети след смъртта. Метоксетамин е открит, употребяван самостоятелно или в комбинация с други вещества, при 20 отравяния с нелетален изход, докладвани от пет държави членки. Ако това ново психоактивно вещество стане по-широко достъпно и използвано, последиците за личното и общественото здраве могат да бъдат значителни.
(28)
От месец ноември 2010 г. насам двадесет и три държави членки, Турция и Норвегия са докладвали, че са открили метоксетамин. Има данни, че той се продава и употребява като отделно вещество, но се продава и като „разрешен от закона“ заместител на кетамина от интернет търговци на дребно, „специализирани магазини“ и улични търговци на наркотици.
(29)
Количества над един килограм във формата на прах са били конфискувани в рамките на Съюза, но не е налице информация за възможно участие на организираната престъпност. За производството на метоксетамин не се изисква сложно оборудване.
(30)
Данните за разпространението са ограничени до непредставителни проучвания в две държави членки. Те сочат, че разпространението на употребата на метоксетамина е по-ниско от това на кетамина. Наличната информация сочи, че той може да се консумира в широк кръг условия, включително вкъщи, по барове, нощни клубове и музикални фестивали.
(31)
В доклада за оценката на риска се разкрива, че са необходими допълнителни изследвания за определяне на здравните и социалните рискове, породени от метоксетамина. Въпреки това наличните доказателства и информация дават достатъчно основания за въвеждането на мерки за контрол спрямо метоксетамина на територията на Съюза. Поради рисковете за здравето, които крие, както е документирано във връзка с присъствието му в няколко докладвани смъртни случая, поради факта, че потребителите могат да го консумират, без да знаят за това, както и поради липсата на медицинска стойност или употреба на метоксетамина, по отношение на посоченото вещество следва да бъдат въведени мерки за контрол на територията на Съюза.
(32)
Тъй като девет държави членки контролират метоксетамина съгласно националното си законодателство, в съответствие със задълженията, произтичащи от Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества, а девет държави членки използват други законодателни мерки за контрол върху него, подлагането на посоченото вещество на мерки за контрол на територията на Съюза би допринесло да се избегне появата на пречки при трансграничното сътрудничество в областта на правоприлагането и в съдебната област, както и би помогнало за предпазване от рискове, които неговите наличие и употреба биха могли да създадат.
(33)
Решение 2005/387/ПВР предоставя на Съвета изпълнителни правомощия с цел бърз и основан на експертно мнение отговор на равнището на Съюза при появата на нови психоактивни вещества, установени и докладвани от държавите членки, чрез подлагането на тези вещества на мерки за контрол на територията на Съюза. Тъй като условията и процедурата за упражняването на такива изпълнителни правомощия са изпълнени, следва да бъде прието решение за изпълнение с цел поставяне на 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV и метоксетамина под контрол на територията на Съюза,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Въвеждат се мерки за контрол на територията на Съюза по отношение на следните нови психоактивни вещества:
а)
4-йодо-2,5-диметокси-N-(2-метоксибензил) фенилетиламин (25I-NBOMe);
б)
N-{[1-(диметиламино)циклохексил]метил}-3,4-дихлоробензамид (AH-7921);
в)
3,4-метилендиоксипировалерон (MDPV);
г)
2-(етиламино)-2-(3-метоксифенил) циклохексанон (метоксетамин).
Член 2
До 2 октомври 2015 г. държавите членки вземат необходимите мерки в съответствие със своето национално право да подложат новите психоактивни вещества, посочени в член 1, на мерките за контрол и наказателноправните санкции, предвидени в националното им законодателство в изпълнение на задълженията им съгласно Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества.
Член 3
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 25 септември 2014 година.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DO CONSELHO
de 25 de setembro de 2014
que sujeita a medidas de controlo a substância 4-iodo-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxibenzil)fenetilamina (25I-NBOMe), a substância 3,4-dicloro-N-[[1-(dimetilamino)ciclo-hexil]metil]benzamida (AH-7921), a substância 3,4-metilenodioxipirovalerona (MDPV) e a substância 2-(3-metoxifenil)-2-(etilamino)ciclo-hexanona (metoxetamina)
(2014/688/UE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Decisão 2005/387/JAI do Conselho, de 10 de maio de 2005, relativa ao intercâmbio de informações, avaliação de riscos e controlo de novas substâncias psicoativas (1), nomeadamente o artigo 8.o, n.o 3,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Considerando o seguinte:
(1)
Em reunião especial do Comité Científico alargado do Observatório Europeu da Droga e da Toxicodependência (OEDT) foram elaborados, com base na Decisão 2005/387/JAI, relatórios de avaliação dos riscos das novas substâncias psicoativas 4-iodo-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxibenzil)fenetilamina (25I-NBOMe), 3,4-dicloro-N-[[1-(dimetilamino)ciclo-hexil]metil]benzamida (AH-7921), a substância 3,4-metilenodioxipirovalerona (MDPV) e 2-(3-metoxifenil)-2-(etilamino)ciclo-hexanona (metoxetamina), que foram seguidamente transmitidos à Comissão e ao Conselho em 23 de abril de 2014.
(2)
As substâncias 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV e metoxetamina não tinham sido objeto de avaliação a nível das Nações Unidas quando a avaliação de riscos foi pedida a nível da União, mas foram avaliadas em junho de 2014 pelo Comité de Peritos em Toxicodependência da Organização Mundial da Saúde.
(3)
As substâncias 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV e metoxetamina não têm utilizações medicinais comprovadas ou reconhecidas (uso humano ou veterinário). Para além da utilização em materiais analíticos de referência e na investigação científica sobre as suas propriedades químicas, farmacológicas e toxicológicas, na sequência do seu surgimento no mercado das drogas (e, no caso da 25I-NBOMe, também no domínio da neuroquímica), não existe qualquer indício de que as substâncias em apreço estejam a ser utilizadas para outros fins.
(4)
A substância 25I-NBOMe é um derivado sintético potente da 2,5-dimetoxi-4-iodofenetilamina (2C-I), um alucinogénio serotonérgico clássico, que foi objeto de uma avaliação do risco e de medidas de controlo e sanções penais a nível da União a partir de 2003 pela Decisão 2003/847/JAI (2).
(5)
Os efeitos físicos específicos da substância 25I-NBOMe são difíceis de determinar, pelo facto de não haver estudos publicados que avaliem a sua toxicidade aguda e crónica, os seus efeitos psicológicos e comportamentais e o seu potencial de dependência, e em virtude de as informações e os dados disponíveis serem limitados. As observações clínicas de indivíduos que consumiram esta substância sugerem que produz efeitos alucinogénios e pode provocar uma agitação intensa, confusão, alucinações auditivas e visuais intensas, agressividade, acidentes violentos e traumatismos autoinduzidos.
(6)
Registaram-se, em três Estados-Membros, quatro mortes associadas à 25I-NBOMe. Quatro Estados-Membros notificaram uma elevada toxicidade associada ao seu consumo, tendo comunicado 32 casos de intoxicação não mortais. Se esta nova substância psicoativa se tornar mais amplamente disponível e consumida, as implicações para a saúde individual e pública poderão ser significativas. Não existe informação disponível sobre os riscos sociais associados à 25I-NBOMe.
(7)
Vinte e dois Estados-Membros, bem como a Noruega, notificaram ao OEDT e ao Serviço Europeu de Polícia (Europol) a deteção da substância 25I-NBOMe. Não existem dados disponíveis sobre a prevalência do consumo de 25I-NBOMe, mas as informações limitadas existentes sugerem que pode ser consumida em numerosos locais, como em casa, em bares, em discotecas e em festivais de música.
(8)
A 25I-NBOMe é livremente comercializada e vendida na Internet como «substância para fins de investigação»; as informações provenientes das apreensões, da recolha de amostras e dos sítios web de consumidores e retalhistas na Internet sugerem que é vendida como droga enquanto tal e também comercializada como substituto «legal» do LSD. O OEDT identificou mais de 15 retalhistas que vendem esta substância na Internet, possivelmente estabelecidos na União e na China.
(9)
O relatório de avaliação de riscos revela que há poucos elementos científicos probatórios disponíveis sobre a 25I-NBOMe e salienta a necessidade de uma investigação mais aprofundada para determinar os riscos sociais e sanitários que esta substância coloca. No entanto, os elementos e informações disponíveis fornecem motivos suficientes para sujeitar a 25I-NBOMe a medidas de controlo em toda a União. Em virtude dos riscos para a saúde que apresenta, como documentado pela sua deteção em vários casos mortais notificados, bem como do facto de poder ser consumida inadvertidamente e de não ter qualquer valor medicinal ou utilização terapêutica, a 25I-NBOMe deverá ser sujeita a medidas de controlo em toda a União.
(10)
Dado que seis Estados-Membros aplicam medidas de controlo da 25I-NBOMe ao abrigo da legislação nacional, cumprindo assim as obrigações decorrentes da Convenção das Nações Unidas de 1971 sobre as Substâncias Psicotrópicas, e que sete Estados-Membros recorrem a outras medidas legislativas para a controlar, o facto de sujeitar esta substância a medidas de controlo em toda a União contribuiria para evitar o aparecimento de obstáculos à cooperação transfronteiras entre serviços coercivos e judiciários e para proteger as pessoas contra os riscos associados à disponibilização desta substância e ao seu consumo.
(11)
A AH-7921 é um analgésico opiáceo sintético de estrutura atípica, correntemente designado por «doxylam» pelos fornecedores na Internet, sítios web de consumidores e meios de comunicação social. Pode ser facilmente confundida com a «doxilamina», um medicamento anti-histamínico com propriedades sedativo-hipnóticas, o que pode conduzir a situações de sobredosagem não intencionais.
(12)
Os efeitos físicos específicos da AH-7921 são difíceis de determinar, por não existirem estudos publicados que avaliem a sua toxicidade aguda e crónica, os seus efeitos psicológicos e comportamentais e o seu potencial de dependência, e por as informações e os dados disponíveis serem limitados. Com base em relatos dos consumidores, os efeitos da AH-7921 parecem semelhantes aos dos opiáceos clássicos, criando uma sensação de ligeira euforia, prurido e relaxamento; as náuseas parecem ser um efeito adverso típico. Além dos casos de autoexperimentação e de «consumo recreativo» de AH-7921, alguns consumidores referiram ter utilizado esta substância para fins de automedicação, para aliviar dores ou sintomas decorrentes da cessação do consumo de outros opiáceos. Tal facto pode indiciar um potencial de disseminação da AH-7921 entre a população que consome opiáceos injetáveis.
(13)
Não existem dados sobre a prevalência do consumo de AH-7921, mas as informações disponíveis sugerem que não é muito generalizado e decorre no contexto doméstico.
(14)
Entre dezembro de 2012 e setembro de 2013, registaram-se, em três Estados-Membros, 15 casos mortais em que a AH-7921, isoladamente ou em combinação com outras substâncias, foi detetada em amostras post mortem. Embora não seja possível determinar com exatidão o papel desempenhado pela AH-7921 em todas estas ocorrências, nalguns casos a substância foi especificamente mencionada como causa da morte. Um Estado-Membro notificou seis casos de intoxicação não mortal associada à AH-7921. Se esta nova substância psicoativa se tornar mais amplamente disponível e consumida, as implicações para a saúde individual e pública poderão ser significativas. Não existe informação disponível sobre os riscos sociais associados à AH-7921.
(15)
O relatório de avaliação de riscos revela que há poucos elementos científicos probatórios disponíveis sobre a AH-7921 e salienta a necessidade de uma investigação mais aprofundada para determinar os riscos sociais e sanitários que esta substância coloca. No entanto, os dados e informações disponíveis fornecem motivos suficientes para sujeitar a AH-7921 a medidas de controlo em toda a União. Em virtude dos riscos para a saúde que apresenta, como documentado pela sua deteção em vários casos mortais notificados, bem como do facto de poder ser consumida inadvertidamente e de não ter qualquer valor medicinal ou utilização terapêutica, a AH-7921 deverá ser sujeita a medidas de controlo em toda a União.
(16)
Dado que um Estado-Membro aplica medidas de controlo da AH-7921 ao abrigo da legislação nacional, cumprindo assim as obrigações decorrentes da Convenção das Nações Unidas de 1971 sobre as Substâncias Psicotrópicas, e que cinco Estados-Membros utilizam outras medidas legislativas para a controlar, o facto de sujeitar esta substância a medidas de controlo em toda a União contribuiria para evitar o aparecimento de obstáculos à cooperação transfronteiras entre serviços coercivos e judiciários e para proteger as pessoas contra os riscos associados à disponibilização desta substância e ao seu consumo.
(17)
A MDPV é um derivado sintético (substituição no anel) da catinona, sendo quimicamente relacionada com a pirovalerona; estas últimas duas substâncias estão sujeitas a medidas de controlo no âmbito da Convenção das Nações Unidas de 1971 sobre as Substâncias Psicotrópicas.
(18)
Não existem dados coligidos uniformemente na União sobre a toxicidade crónica e aguda da MDPV, nem sobre os efeitos psicológicos e comportamentais ou o potencial de dependência. De acordo com informações provenientes de estudos publicados, confirmados por casos clínicos, o perfil psicofarmacológico observado da MDPV é semelhante ao da cocaína e da metanfetamina, embora seja mais potente e duradouro. Além disso, verificou-se que a sua capacidade de indução da ativação locomotora, da taquicardia e da hipertensão é dez vezes superior.
(19)
Os sítios web de consumidores indicam que a toxicidade aguda da substância é passível de causar nos seres humanos efeitos adversos similares aos associados ao consumo de outros estimulantes. Estes efeitos incluem psicose paranoide, taquicardia, hipertensão, diaforese, problemas respiratórios, agitação intensa, alucinações auditivas e visuais, ansiedade profunda, hipertermia, comportamentos violentos e disfunções orgânicas múltiplas.
(20)
Registaram-se em oito Estados-Membros e na Noruega, entre setembro de 2009 e agosto de 2013, 108 ocorrências mortais, em que a MDPV foi detetada em amostras biológicas post mortem ou implicada na causa da morte. Além disso, foram notificados por oito Estados-Membros 525 casos de intoxicação não mortal associada à MDPV. Se esta nova substância psicoativa se tornar mais amplamente disponível e consumida, as implicações para a saúde individual e pública poderão ser significativas.
(21)
Desde 2009, quatro Estados-Membros notificaram também a deteção de MDPV em amostras biológicas relacionadas com acidentes rodoviários mortais e não mortais ou com casos de condução sob influência de substâncias psicotrópicas.
(22)
A MDPV está presente no mercado das drogas da União desde novembro de 2008; foram notificadas apreensões de vários quilogramas da substância em 27 Estados-Membros, bem como na Noruega e na Turquia. A MDPV é vendida enquanto tal, embora tenha também sido detetada em combinação com outras substâncias. Está amplamente disponível na Internet (fornecedores e retalhistas), em lojas especializadas (head shops) e junto de traficantes de rua. Algumas indicações sugerem que o fabrico da substância na forma de comprimidos e a sua distribuição na União se encontram de algum modo organizados.
(23)
O relatório de avaliação de riscos revela a necessidade de uma investigação mais aprofundada para determinar os riscos sociais e sanitários colocados pela MDPV. No entanto, os dados e informações disponíveis fornecem motivos suficientes para sujeitar a MDPV a medidas de controlo em toda a União. Em virtude dos riscos para a saúde que apresenta, como documentado pela sua deteção em vários casos mortais notificados, bem como do facto de poder ser consumida inadvertidamente e de não ter qualquer valor medicinal ou utilização terapêutica, a MDPV deverá ser sujeita a medidas de controlo em toda a União.
(24)
Dado que 21 Estados-Membros aplicam medidas de controlo da MDPV ao abrigo da legislação nacional, cumprindo assim as obrigações decorrentes da Convenção das Nações Unidas de 1971 sobre as Substâncias Psicotrópicas, e que quatro Estados-Membros recorrem a outras medidas legislativas para a controlar, o facto de sujeitar esta substância a medidas de controlo em toda a União contribuiria para evitar o aparecimento de obstáculos à cooperação transfronteiras entre serviços coercivos e judiciários e para proteger as pessoas contra os riscos associados à disponibilização desta substância e ao seu consumo.
(25)
A metoxetamina é uma arilciclo-hexilamina quimicamente semelhante à cetamina e à fenciclidina (PCP), esta última sujeita a controlo internacional. Tal como a cetamina e a PCP, tem propriedades dissociativas.
(26)
Não existem estudos de avaliação da toxicidade crónica e aguda da metoxetamina, nem dos seus efeitos psicológicos e comportamentais ou do seu potencial de dependência. As experiências comunicadas em sítios web de consumidores sugerem que a substância apresenta efeitos adversos semelhantes aos da intoxicação com cetamina. Estes efeitos incluem náuseas e fortes vómitos, dificuldades respiratórias, convulsões, desorientação, ansiedade, catatonia, agressividade, alucinações, paranoia e psicose. Além disso, a intoxicação aguda com metoxetamina pode produzir efeitos estimulantes (agitação, taquicardia e hipertensão) e cerebrais, atípicos da intoxicação aguda com cetamina.
(27)
Foram notificadas por seis Estados-Membros 20 mortes associadas à metoxetamina, detetada em amostras post mortem. A metoxetamina foi também detetada, isoladamente ou em combinação com outras substâncias, em 20 casos de intoxicação não mortais, notificados por cinco Estados-Membros. Se esta nova substância psicoativa se tornar mais amplamente disponível e consumida, as implicações para a saúde individual e pública poderão ser significativas.
(28)
Desde novembro de 2010, 23 Estados-Membros, além da Turquia e da Noruega, notificaram deteções de metoxetamina. As informações disponíveis sugerem que é vendida e consumida enquanto tal, mas também como substituto «legal» da cetamina, por retalhistas na Internet, head shops e traficantes de rua.
(29)
Foram apreendidas na União quantidades da ordem de vários quilogramas desta substância, em pó, não havendo, contudo, informações sobre a possível implicação da criminalidade organizada. O fabrico da metoxetamina não exige equipamentos sofisticados.
(30)
Os dados existentes limitam-se a estudos não representativos realizados em dois Estados-Membros. Estes estudos sugerem que a prevalência do consumo de metoxetamina é inferior à de cetamina. As informações disponíveis sugerem que a substância pode ser consumida em numerosos locais, nomeadamente em casa, em bares, em discotecas e em festivais de música.
(31)
O relatório de avaliação de riscos revela a necessidade de uma investigação mais aprofundada para determinar os riscos sociais e sanitários colocados pela metoxetamina. No entanto, os dados e informações disponíveis fornecem motivos suficientes para sujeitar a metoxetamina a medidas de controlo em toda a União. Em virtude dos riscos para a saúde que apresenta, como documentado pela sua deteção em vários casos mortais notificados, bem como do facto de poder ser consumida inadvertidamente e de não ter qualquer valor medicinal ou utilização terapêutica, a metoxetamina deverá ser sujeita a medidas de controlo em toda a União.
(32)
Dado que nove Estados-Membros aplicam medidas de controlo da metoxetamina ao abrigo da legislação nacional, cumprindo assim as obrigações decorrentes da Convenção das Nações Unidas de 1971 sobre as Substâncias Psicotrópicas, e que nove Estados-Membros utilizam outras medidas legislativas para a controlar, o facto de sujeitar esta substância a medidas de controlo em toda a União contribuiria para evitar o aparecimento de obstáculos à cooperação transfronteiras entre serviços coercivos e judiciários e para proteger as pessoas contra os riscos associados à disponibilização desta substância e ao seu consumo.
(33)
A Decisão 2005/387/JAI atribui ao Conselho competência de execução com vista a dar uma resposta rápida baseada em conhecimentos especializados a nível da União ao surgimento de novas substâncias psicoativas detetadas e notificadas pelos Estados-Membros, sujeitando essas substâncias a medidas de controlo em toda a União. Uma vez que as condições e o procedimento que desencadeiam o exercício desses poderes de execução estão cumpridos, deverá ser adotada uma decisão de execução a fim de sujeitar a 25I-NBOMe, a AH-7921, a MDPV e a metoxetamina a medidas de controlo em toda a União,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
As seguintes novas substâncias psicoativas ficam sujeitas a medidas de controlo em toda a União:
a)
4-iodo-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxibenzil)fenetilamina (25I-NBOMe);
b)
3,4-dicloro-N-[[1-dimetilamino)ciclo-hexil]metil]benzamida (AH-7921);
c)
3,4-metilenodioxipirovalerona (MDPV);
d)
2-(3-metoxifenil)-2-(etilamino)ciclo-hexanona (metoxetamina).
Artigo 2.o
Até 2 de outubro de 2015, os Estados-Membros submetem, nos termos das respetivas legislações internas, as novas substâncias psicoativas referidas no artigo 1.o a medidas de controlo e a sanções penais, de acordo com o disposto nas respetivas legislações, em cumprimento das suas obrigações decorrentes da Convenção das Nações Unidas de 1971 sobre as Substâncias Psicotrópicas.
Artigo 3.o
A presente decisão entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Bruxelas, em 25 de setembro de 2014.