РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1305/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
Като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42 и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Сметната палата,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
В Съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Общата селскостопанска политика през 2020 г.: подготовка за бъдещите предизвикателства в областта на хранителното снабдяване, природните ресурси и териториалния баланс“ са очертани потенциалните предизвикателства, цели и посоки за общата селскостопанска политика (ОСП) след 2013 г. С оглед на дебата по това съобщение ОСП следва да бъде реформирана, считано от 1 януари 2014 г. Тази реформа следва да обхване всички основни инструменти по ОСП, включително Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (1). Предвид обхвата на реформата е целесъобразно Регламент (ЕО) № 1698/2005 да бъде отменен и да бъде заменен с нов текст.
(2)
Политиката за развитие на селските райони следва да бъде създадена да придружава и допълва директните плащания и пазарните мерки по линия на ОСП и по този начин да допринася за целите на тази политика, определени в Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“). Такава политика за развитие на селските райони следва също да интегрира основните цели на политиката, изложени в съобщението на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020 - Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ (стратегията „Европа 2020“), и следва да бъде съвместима с главните цели на политиката за икономическо и социално сближаване, определени в ДФЕС.
(3)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно развитието на селските райони, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки предвид връзката между развитието на селските райони и другите инструменти на ОСП, степента на съществуващите различия между отделните селски райони и ограниченията върху финансовите ресурси на държавите членки в разширения Съюз, а поради многогодишна гаранция за финансиране от Съюза и чрез насочване към неговите приоритети, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5от Договора за Европейския съюз ("ДЕС"). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(4)
За да се гарантира устойчивото развитие на селските райони, е необходимо съсредоточаване върху ограничен брой ключови приоритети, свързани с трансфера на знания и иновации в областта на селското и горското стопанство и селските райони, с жизнеспособността на земеделските стопанства, с конкурентоспособността на всички видове селскостопанска дейност във всички региони и насърчаване на новаторските технологии в селското стопанство и устойчивото управление на горите, с организацията на хранителната верига, включително преработката и предлагането на пазара на селскостопански продукти, с хуманното отношение към животните и управлението на риска в селското стопанство, възстановяването, опазването и укрепването на екосистемите, които са свързани със селското и горското стопанство, с насърчаване на ефективното използване на ресурсите и прехода към нисковъглеродна икономика в сектора на селското стопанство, храните и горското стопанство, както и с насърчаването на социалното приобщаване, намаляването на бедността и икономическото развитие на селските райони. В хода на тази работа следва да се отчитат разнообразието на условията, които дават отражение върху селските райони с различни характеристики или различни категории потенциални бенефициери, и междусекторните цели във връзка с иновациите, околната среда и смекчаването и адаптирането към последиците от изменението на климата. Действията за смекчаване на последиците следва да са свързани както с ограничаване на емисиите в селското и горското стопанство от основни дейности като животновъдство и използване на торове, така и с опазване на въглеродните поглътители и подобряване на поглъщането на въглерод по отношение на земеползването, промените в земеползването и горския сектор. Приоритетът на Съюза за развитие на селските райони, свързан с трансфер на знания и иновации в областта на селското и горското стопанство и селските райони, следва да се прилага в хоризонтален план спрямо останалите приоритети на Съюза за развитие на селските райони.
(5)
Приоритетите на Съюза за развитие на селските райони следва да се изпълняват в рамките на устойчивото развитие и насърчаването на целта на Съюза за опазване и подобряване на околната среда, предвидена в член 11 от ДФЕС, като се взема предвид принципът „замърсителят плаща“. Държавите членки следва да предоставят информация относно подкрепата за целите във връзка с изменението на климата в съответствие с намерението за тази цел да се отделят поне 20 % от бюджета на Съюза, като се използва приетата от Комисията методика.
(6)
Дейностите на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони („ЕЗФРСР“) и операциите, които се финансират чрез него, следва да са съгласувани и съвместими с подпомагането по линия на други инструменти на ОСП.
(7)
С цел осигуряване на незабавното стартиране и ефективното изпълнение на програмите за развитие на селските райони подпомагането от ЕЗФРСР следва да се основава на наличието на солидни административни рамкови условия. Във връзка с това държавите членки следва да направят оценка на приложимостта и изпълнението на определени предварителни условия. Всяка държава членка следва да изготви или национална програма за развитие на селските райони за цялата си територия, или пакет от регионални програми, или и двете - национална програма и пакет от регионални програми. Във всяка програма следва да се определи стратегия за изпълнение на целите, свързани с приоритетите на Съюза за развитие на селските райони, и набор от мерки. Програмирането следва да съблюдава приоритетите на Съюза за развитие на селските райони, като същевременно е адаптирано към националния контекст и допълва другите политики на Съюза, по-специално политиката в областта на селскостопанските пазари, политиката на сближаване и общата политика в областта на рибарството. Държавите членки, които изберат да подготвят пакет от регионални програми, следва да могат да изготвят и национална рамка без специално предвидени бюджетни кредити, за да улеснят координирането между регионите при преодоляването на предизвикателствата в национален мащаб.
(8)
Държавите членки следва да могат да включат в своите програми за развитие на селските райони тематични подпрограми за задоволяване на специфичните нужди в районите с особено значение за тях. Тематичните подпрограми следва да се отнасят, наред с другото, до младите земеделски стопани, малките стопанства, планинските райони, изграждането на къси вериги на доставки, жените в селските райони, смекчаването и адаптирането към последиците от изменението на климата, както и до биологичното разнообразие. Тематичните подпрограми следва да се използват също за създаване на възможности за принос към преструктурирането на селскостопанските сектори, които имат сериозно въздействие върху развитието на селските райони. Като средство за увеличаване на ефикасните интервенции на определени тематични подпрограми, на държавите членки следва да се разреши да предоставят по-високи ставки на помощта за някои операции в обхвата на тези тематични подпрограми.
(9)
В програмите за развитие на селските райони следва да се установят нуждите на обхванатия район и да се описва последователна стратегия за задоволяването на тези нужди в контекста на приоритетите на Съюза за развитие на селските райони. Тази стратегия следва да се основава на определянето на цели. Следва да бъдат установени връзките между установените нужди, определените цели и избора на мерки за задоволяването на тези нужди. Програмите за развитие на селските райони следва да съдържат и цялата необходима информация за оценяване на тяхното съответствие с изискванията на настоящия регламент.
(10)
Целите в програмите за развитие на селските райони трябва да се определят въз основа на единен набор от целеви показатели за всички държави членки, а когато е необходимо въз основа на специфични за програмата показатели. За улеснение обхванатите от тези показатели области трябва да бъдат определени в съответствие с приоритетите на Съюза за развитие на селските райони. Предвид хоризонталното прилагане на приоритета на Съюза за развитие на селските райони, свързан с трансфер на знания в областта на селското и горското стопанство, интервенциите в рамките на този приоритет трябва да се разглеждат като способстващи за постигането на целевите показатели, определени за останалите приоритети на Съюза.
(11)
Необходимо е да се установят определени правила за програмиране и преглед на програмите за развитие на селските райони. Следва да се предвиди опростена процедура за преглед, която да не засяга стратегията на програмите, нито съответното финансово участие на Съюза.
(12)
Развитието и специализацията на селското и горското стопанство и конкретните предизвикателства, пред които се изправят микропредприятията и малките и средните предприятия („МСП“) в селските райони, изискват подходящо ниво на техническо и икономическо обучение, както и увеличен капацитет за достъп и обмен на знания и информация, включително чрез разпространение на най-добрите производствени практики в областта на селското и горското стопанство. Трансферът на знания и действията за осведомяване не следва да бъдат единствено под формата на традиционни курсове за обучение, а следва да бъдат пригодени към нуждите на участниците в селскостопанската дейност. Ето защо следва да се подпомагат и семинари, индивидуално обучение, демонстрационни дейности, действия за осведомяване, а също и схеми за краткосрочен обмен на опит и посещения в земеделски и горски стопанства. Придобитите знания и информация следва да позволят на земеделските стопани, горските стопани, лицата, заети в сектора на храните, и МСП в селските райони да повишат по-специално своята конкурентоспособност и ресурсна ефективност и да подобрят екологичните си показатели, като същевременно допринасят за устойчивостта на икономиката в селските райони. При предоставяне на подпомагане за МСП държавите членки могат да дадат приоритет на МСП, свързани със секторите на селското и горското стопанство. За да се гарантира ефективното постигане на тези резултати от трансфера на знания и действията за осведомяване, следва да се изисква доставчиците на услуги по трансфер на знания да разполагат с всички необходими възможности.
(13)
Консултантските услуги в областта на селското стопанство помагат на земеделски стопани, млади земеделски стопани, горски стопани, други лица, стопанисващи земи и на МСП в селските райони да подобрят устойчивото управление и общата ефективност на своите стопанства или предприятия. Ето защо следва също да се поощрява както разкриването на такива услуги, така и използването на консултации от земеделски стопани, млади земеделски стопани, горски стопани, други лица, стопанисващи земи и МСП. С цел да се повиши качеството и ефективността на предлаганите консултации, следва да се въведе разпоредба за минималните квалификации и редовното обучение на консултантите. Както е предвидено в Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2), консултантските услуги в областта на селското стопанство следва да подпомогнат земеделските стопани да оценят по-добре ефективността на своите земеделски стопанства и да определят необходимите подобрения във връзка със законоустановените изисквания за управление, доброто земеделско и екологично състояние, селскостопанските практики от полза за климата и опазването на околната среда, установени в Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), мерките на ниво земеделско стопанство, предвидени в програмите за развитие на селските райони и насочени към модернизиране на земеделските стопанства, изграждане на конкурентоспособност, секторна интеграция, иновации, пазарна ориентация и насърчаване на предприемачеството.
Консултантските услуги в областта на селското стопанство следва също така да подпомогнат земеделските стопани да набележат необходимите подобрения по отношение на изискванията, установени за прилагането на член 11, параграф 3 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) ("Рамковата директива за водите"), както и на изискванията за прилагането на член 55 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5) и член 14 от Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), по-конкретно във връзка със спазването на общите принципи за интегрирано управление на вредителите. Когато е приложимо, консултациите следва да включват професионалните стандарти или стандартите за безопасност, свързани със земеделското стопанство, както и специфични съвети за земеделски стопани, които за първи път създават стопанство. Следва да бъде възможно консултациите да обхващат и създаването на стопанства от млади земеделски стопани, устойчивото развитие на икономическите дейности на стопанството и въпроси за местното преработване и предоставяне на пазара, свързани с икономическата, селскостопанската или екологичната ефективност на стопанството или предприятието. Могат да се предоставят и специфични консултации относно смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него, биологичното разнообразие, опазването на водите, разработването на къси вериги на доставки, биологичното земеделие и здравните аспекти на животновъдството. При предоставяне на подпомагане за МСП държавите членки разполагат с възможност да дадат приоритет на МСП, свързани със секторите на селското и горското стопанство. Услугите по управление на земеделски стопанства и услугите по заместване в земеделски стопанства следва да помагат на земеделските стопани да подобрят и улеснят управлението на своето стопанство.
(14)
Схемите за качество на равнището на Съюза или национално равнище, включително схемите за сертифициране на земеделските стопанства за селскостопански продукти и храни, осигуряват на потребителите гаранции за качеството и характеристиките на продукта или използвания производствен процес в резултат на участието на земеделските стопани в такива схеми, постигат добавена стойност за съответните продукти и разширяват техните пазарни възможности. Ето защо земеделските стопани и групите от земеделски стопани следва да бъдат поощрявани да участват в тези схеми. С цел да се гарантира ефективното използване на ресурсите на ЕЗФРСР, подкрепата следва да се ограничи до действащи земеделски стопани по смисъла на член 9 от Регламент № 1307/2013. Тъй като към момента на включване в такива схеми и през първите години на участие в тях земеделските стопани трябва да поемат допълнителни разходи и задължения вследствие на участието си, които не се компенсират изцяло от пазара, подпомагането следва да се предоставя на включилите се нови участници и да обхваща период, който не превишава пет години. Предвид специфичните особености на памука като селскостопански продукт следва да бъдат обхванати и схемите за качество на памука. Подпомагането следва да се предоставя и за дейности за осведомяване и популяризиране на продукти, включени в обхвата на схемите за качество и сертифициране, получаващи подпомагане съгласно настоящия регламент.
(15)
С оглед подобряване на икономическите и екологичните показатели на земеделските стопанства и предприятията в селските райони, повишаване на ефективността на сектора за търговия и преработка на селскостопански продукти, включително създаване на малки съоръжения за преработка и предлагане на пазара в контекста на късите вериги на доставки и местните пазари, осигуряване на необходимата инфраструктура за развитието на селското и горското стопанство и подпомагане на невъзвръщаемите инвестиции, необходими за постигането на екологични цели, следва да бъде осигурена подкрепа за инвестициите в материални активи, допринасящи за постигането на тези цели. През програмния период 2007-2013 г. различни сфери на интервенции бяха обхванати от разнообразни мерки. В интерес на опростяването, а и за да се създадат възможности за бенефициерите да планират и осъществяват интегрирани проекти с повишена добавена стойност, повечето видове инвестиции в материални активи следва да бъдат обхванати от една мярка. Държавите членки следва да насочват подпомагането към земеделски стопанства, които отговарят на условията за предоставяне на помощ за инвестиции, свързани с подпомагане на жизнеспособността на стопанствата, въз основа на резултатите от анализ на силните и слабите страни, възможностите и заплахите (SWOT анализ) като средство за по-добро целево насочване на въпросната помощ. С цел да се улесни първоначалното създаване на стопанства от млади земеделски стопани, може да се предостави допълнителен период на допустимост, в който инвестициите да бъдат приведени в съответствие със стандартите на Съюза. С цел поощряване на прилагането на новите стандарти на Съюза, инвестициите във връзка със спазването на тези стандарти следва да са допустими за допълнителен срок, след като са станали задължителни за земеделското стопанство.
(16)
Производственият потенциал на селскостопанския сектор е изложен на заплаха от щети в резултат на природни бедствия, неблагоприятни климатични явления и катастрофични събития в по-голяма степен от другите сектори. С цел да се подпомогне жизнеспособността и конкурентоспособността на стопанствата в контекста на такива бедствия или явления, следва да се предвиди помощ за земеделските стопани за възстановяване на увредения селскостопански потенциал. Държавите членки следва също да гарантират, че не се допуска свръхкомпенсация на щетите в резултат на комбиниране на схеми за обезщетение на равнището на Съюза (по-специално мярката за управление на риска съгласно настоящия регламент), национални и частни схеми за обезщетение.
(17)
От съществено значение за развитието на селските райони са разкриването и развитието на нови икономически дейности под формата на нови земеделски стопанства, разнообразяването с неселскостопански дейности, включително предоставянето на услуги за селското и горското стопанство, дейностите, свързани със здравеопазване, социална интеграция, и туристическите дейности. Разнообразяването с неселскостопански дейности може също да предостави решения във връзка с устойчивото управление на ловните ресурси. Дадена мярка за развитие на стопанствата и предприятията следва да улеснява първоначалното установяване на млади земеделски стопани и структурното приспособяване на техните земеделски стопанства след първоначалното установяване. Нещо повече, разнообразяването с неселскостопански дейности при земеделските стопани и създаването и развитието на неселскостопански МСП в селските райони следва да се поощряват. Тази мярка следва да стимулира и предприемачеството сред жените в селските райони. Освен това следва да се насърчава развитието на малки стопанства, които са потенциално жизнеспособни от икономическа гледна точка. С цел гарантиране на жизнеспособността на нови икономически дейности, подпомагани с тази мярка, помощта следва да се предоставя само при представянето на бизнес план. Помощта за създаване на предприятия следва да обхваща единствено първоначалния период от жизнения цикъл на предприятието и не следва да се превръща в оперативна помощ. Следователно, ако държавите членки са избрали да предоставят помощ на вноски, тези вноски следва да се отпускат за максимален срок от пет години. Освен това, за да се насърчи преструктурирането на селскостопанския сектор, следва да се осигури подпомагане под формата на годишни или еднократни плащания за земеделски стопани, отговарящи на условията по схемата за дребни земеделски стопани, установена в дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013 ("схемата за дребни земеделски стопани"), които поемат задължението да прехвърлят цялото си стопанство и съответните права за получаване на плащане на друг земеделски стопанин.
С цел да се предоставят решения за проблемите на младите земеделски стопани, свързани с достъпа до земя, държавите членки могат също да предлагат това подпомагане в съчетание с други форми на подкрепа, например чрез използването на финансови инструменти.
(18)
МСП формират гръбнака на икономиката в селските райони на Съюза. Развитието на стопанства и неселскостопански предприятия следва да е насочено към насърчаване на заетостта и разкриване на качествени работни места в селските райони, запазването на съществуващите работни места, намаляването на сезонните колебания в заетостта, развитието на неселскостопанските сектори извън селското стопанство и преработката на селскостопански продукти и хранително-вкусовата промишленост. Същевременно следва да се насърчават бизнес интеграцията и местните междуотраслови връзки. Следва да се насърчават проекти, които обединяват едновременно селско стопанство и селски туризъм, чрез насърчаване на устойчив и отговорен туризъм в селските райони и природно и културно наследство, както и инвестиции в енергия от възобновяеми източници.
(19)
Изграждането на местна инфраструктура и местни основни услуги в селските райони, включително услуги в областта на отдиха и културата, обновяването на селата и дейностите, насочени към възстановяване и подобряване на културното и природното наследство на селата и ландшафта в селските райони, са основен елемент на всяко усилие за реализиране на потенциала за растеж и за насърчаване на устойчивостта на селските райони. Ето защо следва да се предоставя помощ за операции с такава цел, включително достъп до информационни и комуникационни технологии и развитие на скоростни и високоскоростни широколентови мрежи. В съответствие с тези цели следва да се насърчава развитието на услуги и инфраструктура, които водят до социално приобщаване и обръщане на тенденциите за социален и икономически спад и обезлюдяване на селските райони. С оглед постигане на максималната ефективност за тази помощ, обхванатите операции следва да се изпълняват в съответствие с плановете за развитие на общините и на техните основни услуги, когато са налице такива планове, разработени от една или повече селски общности. С цел да се изградят полезни взаимодействия и да се подобри сътрудничеството, операциите следва, когато е приложимо, да насърчават и връзките между селските и градските райони. Държавите членки разполагат с възможността да разглеждат като приоритетни инвестициите на ръководени от общностите партньорства за местно развитие и инвестициите за проекти, управлявани от общностни организации.
(20)
Горското стопанство е неразделна част от развитието на селските райони и помощите за устойчиво и съобразено с климата използване на земята следва да включва развитието на горските райони и устойчивото управление на горите. През програмния период 2007-2013 г. различни типове помощ за инвестиции в горски дейности и управление на горите бяха обхванати от разнообразни мерки. В интерес на опростяването, а и за да се създадат възможности за бенефициерите да планират и осъществяват интегрирани проекти с повишена добавена стойност, всички видове помощ за инвестиции в горски дейности и управление на горите следва да бъдат обхванати от една мярка. Тази мярка следва да обхваща увеличаването и подобряването на горските ресурси чрез залесяването на земи и създаването на агро-лесовъдни системи, съчетаващи екстензивно земеделие и горски стопанства. Тя следва също да обхваща възстановяването на гори, засегнати от пожари или други природни бедствия и катастрофични събития, и подходящи превантивни мерки, инвестиции в технологии за лесовъдство и в преработката, мобилизирането и търговията на горски продукти, насочени към подобряване на икономическите и екологичните показатели на горските стопани, и невъзвръщаеми инвестиции, които подобряват устойчивостта на горските екосистеми на изменението на климата и екологичната им стойност. Помощта следва да не нарушава конкуренцията и следва да бъде неутрална по отношение на пазара. Поради това следва да бъдат наложени ограничения, свързани с мащаба и правния статус на бенефициерите. Превантивните мерки срещу пожари следва да бъдат предприемани в районите, класифицирани от държавите членки като райони с висок или среден риск от пожари. Всички превантивни мерки следва да бъдат част от план за опазване на горите. В случай на действия, предприети за възстановяване на увреден горски потенциал, настъпването на природно бедствие следва да бъде предмет на официално признаване от публична научна организация.
Мярката за горските стопанства следва да се приеме в контекста на гаранциите, дадени от Съюза и държави членки на международно равнище, и следва да се основава на националните или поднационалните планове на държавите членки за горите или на еквивалентни инструменти, при които се вземат предвид ангажиментите, поети на конференциите на министрите за опазване на горите в Европа. Такава мярка следва да допринася за прилагането на стратегията на Съюза за горите в съответствие със Съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Нова стратегия на ЕС за горите: за горите и сектора на горското стопанство“.
(21)
Групите и организациите на производителите помагат на земеделските стопани да посрещат заедно предизвикателствата, свързани с нарастващата конкуренция и консолидирането на пазарите надолу по веригата във връзка с предлагането на техните продукти, включително на местните пазари. Ето защо следва да се насърчава създаването на групи и организации на производителите. С оглед осигуряване на най-ефективното използване на ограничените финансови ресурси, от помощта следва да се възползват единствено групи и организации на производителите, които отговарят на критериите за МСП. Държавите членки разполагат с възможността да дават приоритет на групи и организации на производители на висококачествени продукти, попадащи в обхвата на мярката в настоящия регламент относно схемите за качеството за селскостопански продукти и храни. За да се гарантира, че групата или организацията на производителите ще се превърне в жизнеспособен субект, на държавите членки следва да бъде представен бизнес план като условие за предоставяне на помощ на група или организация на производителите. С оглед да се избегне предоставянето на оперативна помощ и да се запази стимулиращата роля на помощта, максимална продължителност на помощта следва да бъде ограничена до пет години от датата на признаването на групата или организацията на производителите въз основа на представения от нея бизнес план.
(22)
Плащанията за агроекология и климат следва да продължат да играят важна роля при подпомагане на устойчивото развитие на селските райони и за посрещане на все по-голямото търсене на екологични услуги от страна на обществото. Те следва допълнително да насърчават земеделските стопани и други стопанисващи земи да обслужват обществото като цяло чрез въвеждане или по-нататъшно прилагане на селскостопански практики, които допринасят за смекчаване и адаптиране към последиците от изменението на климата и са съвместими с опазването и подобряването на околната среда, ландшафта и неговите особености, природните ресурси, почвата и генетичното разнообразие. В този контекст следва да се обърне специално внимание на опазването на генетичните ресурси в селското стопанство, както и на допълнителните нужди на селскостопанските системи с висока природна стойност. Плащанията следва да допринасят за покриването на допълнителни разходи и пропуснати доходи, произтичащи от поетите ангажименти, и следва да покриват единствено онези ангажименти, които надхвърлят приложимите задължителни стандарти и изисквания, в съответствие с принципа „замърсителят плаща“. Държавите членки следва също да гарантират, че плащанията за земеделските стопани не водят до двойно финансиране по настоящия регламент и по Регламент № 1307/2013 едновременно. В много случаи полезните взаимодействия, произтичащи от ангажименти, поети съвместно от група земеделски стопани, умножават ползите за околната среда и климата. Съвместните действия обаче генерират допълнителни разходи по трансакции, които следва да бъдат адекватно обезщетени. Освен това, с оглед да се гарантира, че земеделските стопани и другите лица, стопанисващи земи, са в състояние да изпълняват коректно поетите ангажименти, държавите членки следва да положат усилия да им осигурят необходимите знания и умения.
Държавите членки следва да поддържат нивото на полаганите усилия от програмния период 2007-2013 г. и от тях следва да се изисква да изразходват минимум 30 % от общия принос от ЕЗФРСР за всяка програма за развитие на селските райони, насочена към смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, както и към проблеми, свързани с околната среда. Тези разходи следва да се извършват посредством агроклиматични плащания и плащания в областта на околната среда, плащания за биологично земеделие, плащания за площи с природни или други специфични ограничения, както и посредством плащания за горското стопанство, плащания за зони от „Натура 2000“ и подпомагане на инвестициите, свързани с климата и околната среда.
(23)
Плащанията за земеделските стопани за преминаване към или поддържане на биологично земеделие следва да ги насърчават да участват в такива схеми и по този начин да се отговори на нарастващите нужди на обществото за използване на екологосъобразни селскостопански практики и високи стандарти за хуманно отношение към животните. С оглед увеличаване на полезните взаимодействия при биологичното разнообразие, генерираните от мярката за биологично земеделие ползи, колективните договори или сътрудничеството между земеделските стопани, следва да се насърчават с оглед обхващането на по-големи съседни райони. С цел избягване на широкомащабно връщане на земеделските стопани към конвенционално земеделие, следва да се подпомагат мерки за преминаване към биологично земеделие и за поддържането му. Плащанията следва да допринасят за покриването на направените допълнителни разходи и пропуснатите доходи, произтичащи от поетия ангажимент, и следва да покриват единствено онези ангажименти, които надхвърлят приложимите задължителни стандарти и изисквания. Държавите членки следва също да гарантират, че плащанията за земеделските стопани не водят до двойно финансиране по настоящия регламент и по Регламент (ЕС) № 1307/2013 (ДП). С цел да се гарантира ефективното използване на ресурсите на ЕЗФРСР, подкрепата следва да се ограничи до действащи земеделски стопани по смисъла на член 9 от Регламент № 1307/2013.
(24)
Следва да продължи отпускането на помощи на земеделски и горски стопани, за да се спомогне за преодоляване на специфичните недостатъци в съответните райони, произтичащи от изпълнението на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) и Директива 92/43/ЕИО на Съвета (8), както и с цел подпомагане ефективното управление на обекти по Натура 2000. Следва да се отпускат и помощи на земеделски стопани за преодоляване на недостатъци в районите на речни басейни, произтичащи от изпълнението на Рамковата директива за водите. Подпомагането следва да е обвързано със специални изисквания, описани в програмата за развитие на селските райони, които надхвърлят приложимите задължителни стандарти и изисквания. Държавите членки следва също да гарантират, че плащанията за земеделските стопани не водят до двойно финансиране по настоящия регламент и по Регламент (ЕС) № 1307/2013. Освен това държавите членки следва да вземат предвид специфичните нужди на зони по „Натура 2000“ в цялостната концепция на програмите си за развитие на селските райони.
(25)
Плащанията за земеделски стопани в планински райони или в други райони с природни или други специфични ограничения следва да допринесат, чрез насърчаване на постоянното използване на земеделски земи, за поддържането на ландшафта, както и за поддържането и насърчаването на системи за устойчиво селско стопанство. С цел да се гарантира ефикасността на тази помощ плащанията следва да обезщетяват земеделските стопани за допълнителните разходи и пропуснатите доходи, свързани с ограниченията на съответния район. С цел да се гарантира ефективното използване на ресурсите на ЕЗФРСР, подкрепата следва да се ограничи до действащи земеделски стопани по смисъла на член 9 от Регламент № 1307/2013 (ДП).
(26)
С цел да се гарантира ефикасното използване на фондовете на Съюза и еднаквото третиране на земеделските стопани на цялата територия на Съюза, планинските райони и районите с природни или други специфични ограничения следва да се определят в съответствие с обективни критерии. Когато става дума за райони с природни ограничения, тези критерии следва да бъдат биофизични критерии и да бъдат подкрепени с убедителни научни доказателства. Следва да се приемат преходни механизми с цел да се улесни постепенното спиране на плащанията в районите, които в резултат на прилагането на тези критерии няма повече да се считат за райони с природни ограничения.
(27)
Следва да продължи насърчаването на земеделските стопани да приемат високи стандарти за хуманно отношение към животните чрез отпускане на помощи за земеделски стопани, които искат да приемат стандарти за животновъдство, които надхвърлят съответните задължителни стандарти. С цел да се гарантира ефективното използване на ресурсите на ЕЗФРСР, подкрепата следва да се ограничи до действащи земеделски стопани по смисъла на член 9 от Регламент № 1307/2013
(28)
Следва да продължат плащанията за горските стопани, които предоставят услуги по опазване на горите във връзка с околната среда и климата чрез поемането на ангажименти за увеличаване на биологичното разнообразие, запазване на горските екосистеми с висока стойност, подобряване на техния потенциал за смекчаване и адаптиране на последиците от изменението на климата и укрепване на защитната стойност на горите спрямо ерозията на почвата, спрямо поддържането на водните ресурси и спрямо природните бедствия. В този контекст следва да се обърне специално внимание на опазването и укрепването на генетичните ресурси в горските стопанства. Следва да се отпуснат плащания за поети екологични ангажименти за опазване на горите, надхвърлящи приложимите задължителни стандарти, установени от националното право.
(29)
През програмния период 2007-2013 г. в рамките на политиката за развитие на селските райони помощ беше изрично предоставяна само за един вид сътрудничество - сътрудничеството при разработването на нови продукти, процеси и технологии в сектора на селското стопанство и храните, както и в сектора на горското стопанство. Помощта за този вид сътрудничество все още е необходима, но следва да се адаптира, за да отговори по-добре на изискванията на икономиката на знанието. В този контекст следва да се предвиди възможност за проекти с един изпълнител, които да се финансират по тази мярка, при условие че получените резултати бъдат разпространени, така че да се постигне целта за разпространяване на нови практики, процеси или продукти. Освен това вече е безспорно, че подпомагането на по-разнообразен спектър от различни видове сътрудничество с по-широк кръг от бенефициери, от по-малки до по-големи икономически оператори, може да допринесе за постигането на целите на политиката за развитие на селските райони, като на икономическите оператори в селските райони се съдейства за преодоляване на икономическите, екологичните и други отрицателни последици от разпокъсаността. Ето защо тази мярка следва да бъде разширена. Помощта за малки икономически оператори за организиране на съвместни работни процеси и за споделяне на оборудване и ресурси следва да подпомогне тяхната икономическа жизнеспособност независимо от малкия им мащаб. Помощта за хоризонтално и вертикално сътрудничество сред участниците във веригата на доставки, както и за дейности на местно равнище за популяризиране, следва да стимулира икономически обоснованото развитие на къси вериги на доставки, местните пазари и местните хранителни вериги. Помощта за съвместните подходи към екологосъобразните проекти и практики следва да спомогне за постигането на по-осезаеми и по-съгласувани ползи за околната среда и климата от онези, които могат да се постигнат от отделните икономически оператори, осъществяващи дейност без съгласуване с останалите икономически оператори (например чрез прилагането на практики на по-големи неразпокъсани площи земя).
Помощта следва да се предоставя в различни форми. Клъстерите и мрежите имат особено изразена роля в обмена на експертен опит, както и в развитието на нови и специализирани експертен опит, услуги и продукти. Пилотните проекти са важни инструменти за изпитване на икономическата приложимост на технологиите, техниките и практиките при различни условия и за адаптирането им, когато е необходимо. Оперативните групи са централен елемент на Европейското партньорство за иновации („ЕПИ“) за селскостопанска производителност и устойчивост. Друг важен инструмент представляват стратегиите за местно развитие, които се прилагат извън действията за местно развитие в рамките на подхода LEADER - между операторите от публичния и частния сектор от селските и градските райони. За разлика от партньорствата съгласно подхода LEADER, е възможно такива партньорства и стратегии да бъдат ограничавани до един сектор или до относително специфични цели на развитието, включително посочените по-горе. Държавите членки разполагат с възможността да дават приоритет на сътрудничеството между организации, които включват първични производители. Междубраншовите организации също следва да имат право на подпомагане по тази мярка. Това подпомагане следва да бъде ограничено за срок от седем години, освен за съвместни дейности по опазване на околната среда и климата в надлежно обосновани случаи.
(30)
Понастоящем земеделските стопани са изложени на нарастващи икономически и екологични рискове вследствие на изменението на климата и повишената нестабилност на цените. В този контекст ефективното управление на рисковете е все по-важно за земеделските стопани. В резултат на това следва да бъде установена мярка за управление на риска за подпомагане на земеделски стопани при справянето с най-разпространените рискове, с които те се сблъскват. Следователно тази мярка следва да помага на земеделските стопани да покриват плащането на премиите за застраховане на реколтата, на животните и на растенията, както и да подпомага създаването на взаимоспомагателни фондове и обезщетението, изплащано на земеделските стопани от такива фондове за претърпените загуби в резултат на неблагоприятни климатични явления, поява на болести по животните или по растенията, нашествие на вредители или екологични катастрофи. Освен това тя следва да включва инструмент за стабилизиране на доходите под формата на взаимоспомагателен фонд за подпомагане на земеделските стопани, изправени пред сериозен спад в доходите. С оглед гарантиране на еднакво третиране на земеделските стопани на цялата територия на Съюза, ненарушаване на конкуренцията и спазване на международните задължения на Съюза следва да се предвидят специални условия за предоставяне на помощ по линия на тези мерки. С цел да се гарантира ефективното използване на ресурсите на ЕЗФРСР, подкрепата следва да се ограничи до действащи земеделски стопани по смисъла на член 9 от Регламент №/ 1307/2013.
(31)
Подходът за местно развитие LEADER с течение на годините доказа своята ефективност за насърчаване на развитието на селските райони, като отчита в пълна степен нуждите от ендогенно развитие на селските райони в различни сектори чрез своя подход „отдолу нагоре“. Ето защо подходът LEADER трябва да продължи да се използва в бъдеще и прилагането му следва да остане задължително за програмите за развитие на селските райони на национално и/или регионално равнище.
(32)
Подпомагането за местно развитие LEADER от страна на ЕЗФРСР следва да обхваща и проекти за междутериториално сътрудничество между групи в дадена държава членка или за проекти за транснационално сътрудничество между групи в няколко държави членки или проекти за транснационално сътрудничество между групи в държавите членки и в трети държави.
(33)
С цел да се даде възможност на партньорите в земеделските райони, които все още не прилагат LEADER, да изпробват и да се подготвят за изготвянето и изпълнението на стратегия за местно развитие, "стартов пакет в рамките на LEADER" следва също да бъде финансиран. Подпомагането не следва да се поставя в зависимост от представянето на стратегия за местно развитие.
(34)
Инвестициите са общи за много от мерките за развитие на селските райони в обхвата на настоящия регламент и могат да се отнасят до операции от много разнообразно естество. С оглед да се осигури яснота при изпълнението на тези операции, следва да бъдат установени някои общи правила за всички инвестиции. Тези общи правила следва да определят видовете разходи, които могат да се разглеждат като инвестиционни разходи, и следва да гарантират, че подпомагане получават само такива инвестиции, които водят до създаване на нова стойност в селското стопанство. За да се улесни изпълнението на инвестиционни проекти, държавите членки следва да разполагат с възможност за авансови плащания. С оглед да се обезпечи ефективността, безпристрастността и устойчивото влияние на помощта от ЕЗФРСР, следва да бъдат установени правила, които да гарантират, че инвестициите във връзка с операциите са трайни и че помощта от ЕЗФРСР не се използва за нарушаване на конкуренцията.
(35)
Следва да бъде възможно ЕЗФРСР да подпомага инвестиции в напоителни системи, с цел осигуряване на икономически ползи и ползи за околната среда, при условие, че е гарантирана устойчивостта на съответната напоителна система. В следствие на това подпомагането във всеки конкретен случай следва да се отпуска само ако в конкретната област е налице план за управление на речното корито съгласно изискванията на Рамковата директива за водите и ако на равнището на инвестицията вече е въведено отчитане на консумацията на вода или предстои да бъде въведено като част от инвестицията. Инвестициите в подобрения на съществуваща инфраструктура за напояване или напоително оборудване следва да водят до минимална печалба от ефективно използване на водата, която да се изразява във възможност за спестяване на вода. Ако водоемът, който е повлиян от инвестицията, е изложен на напрежение по причини, свързани с количеството вода, предвидено в аналитичната рамка, установена с Рамковата директива за водите, половината от тази печалба от ефективното използване на водата следва да се изразява в реално намаление на консумацията на вода на равнището на подпомаганата инвестиция, за да се намали напрежението, на което е подложен въпросният водоем. Следва да бъдат указани онези случаи, в които не е възможно или необходимо да бъдат прилагани изискванията за възможно или ефективно спестяване на вода, включително изискванията относно инвестиции в рециклиране или в повторна употреба на вода. Освен подпомагането на инвестиции в подобряване на съществуващо оборудване, за ЕЗФРСР следва да бъде предвидена възможност за подпомагане на инвестиции в нови напоителни системи в зависимост от заключенията в екологичния анализ. С някои изключения обаче подпомагане не следва да се предоставя за нови напоителни системи, когато водният басейн, върху който се оказва въздействие, е вече подложен на напрежение, с оглед на много големия риск при предоставяне на подпомагане при такива обстоятелства да се влошат съществуващите екологични проблеми.
(36)
Някои мерки в обхвата на настоящия регламент изискват поемането на ангажименти от страна на бенефициерите, чийто срок е най-малко пет години. През този период е възможно да настъпят промени в състоянието на стопанството или на бенефициера. Ето защо трябва да се установят правила за определяне на последиците в такива случаи.
(37)
Някои мерки в обхвата на настоящия регламент предвиждат като условие за предоставяне на помощ бенефициерите да поемат ангажименти, които надхвърлят съответните базови изисквания от гледна точка на задължителните стандарти или изисквания. С оглед на възможни промени в нормативната уредба по време на срока на валидност на ангажиментите, в резултат на които да се променят базовите изисквания, следва да се предвидят разпоредби за преразглеждане на съответните договори, за да се гарантира постоянното спазване на това условие.
(38)
С цел да се гарантира, че финансовите ресурси за развитие на селските райони се използват по възможно най-добрия начин и за насочване на мерките в програмите за развитие на селските райони в съответствие с приоритетите на Съюза за развитие на селските райони, както и с цел да се гарантира и еднакво третиране на кандидатите, държавите членки следва да определят критерии за подбор на проектите. Изключение от това правило следва да се направи единствено за плащания по мерки в областта на агроекологията и климата, биологичното земеделие, "Натура 2000" и Рамковата директива за водите на, райони с природни или други специфични ограничения, хуманното отношение към животните, екологични услуги в областта на горското стопанство и на климата и мерки, свързани с управлението на риска. При прилагането на критерии за подбор следва да се вземе предвид мащабът на операцията в съответствие с принципа на пропорционалност.
(39)
ЕЗФРСР следва да подпомага чрез техническа помощ действия, свързани с прилагането на програми за развитие на селските райони, включително разходите за защита на символи и съкращения, свързани със схеми за качество на Съюза, за участие в които може да се предостави помощ съгласно настоящия регламент, и разходи на държавите членки за определяне на границите на райони с природни ограничения.
(40)
Доказано е, че създаването на връзки между национални мрежи, организации и администрации, които участват в различните етапи на изпълнение на програмата, организирано в контекста на Европейската мрежа за развитие на селските райони, може да играе много важна роля в подобряването на качеството на програмите за развитие на селските райони чрез повишаване на участието на заинтересованите страни в управлението на развитието на селските райони, както и в осведомяването на широката общественост за ползите от него. Поради това то следва да се финансира като част от техническата помощ на равнището на Съюза. За да се отчетат специфичните нужди на оценяването, следва да бъде създаден европейски капацитет за оценка на развитието на селските райони като част от Европейската мрежа за развитие на селските райони, с което да се обединят всички участници в дейностите по оценка за улесняване на обмена на експертен опит в тази област.
(41)
ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост следва да допринася за постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Важно е ЕПИ да обединява всички значими участници на равнището на Съюза, на национално и регионално равнище, като представя на държавите членки нови идеи за оптимизиране, опростяване и по-добро координиране на наличните инструменти и инициативи и при необходимост ги допълва с нови дейности.
(42)
С оглед да се способства за постигането на целите на ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост, следва да се изгради мрежа на ЕПИ за свързване на оперативните групи, консултантските услуги и изследователите, участващи в изпълнението на дейности, насочени към иновациите в селското стопанство. Тя следва да се финансира като част от техническата помощ на равнището на Съюза.
(43)
Държавите членки следва да отделят част от общите средства на всяка програма за развитие на селските райони за техническа помощ за финансиране на изграждането и функционирането на национална мрежа за селските райони, която да обединява организации и администрации, участващи в развитието на селските райони, включително ЕПИ, с цел повишаване на тяхното участие в изпълнението на програмата и подобряване на качеството на програмите за развитие на селските райони. За тази цел националните мрежи за селските райони следва да изготвят и прилагат план за действие.
(44)
В програмите за развитие на селските райони следва да се предвиждат иновативни действия, насърчаващи продуктивен селскостопански сектор с ниски нива на въглеродни емисии, който използва ефективно ресурсите, с подпомагането на ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост. ЕПИ следва да е насочено към насърчаване на едно по-бързо и по-широкообхватно прилагане на иновативните решения в практиката. ЕПИ следва да създава добавена стойност чрез подобряване на усвояването и ефективността на инструментите, свързани с иновации, и чрез повишаване на взаимодействията между тях. ЕПИ следва да попълва празнините чрез по-успешното свързване на научните изследвания и практиката в областта на селското стопанство.
(45)
Изпълнението на иновативни проекти в контекста на ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост следва да се предприема от оперативни групи, които обединяват земеделски стопани, лица, стопанисващи горски стопанства, селски общности, научни изследователи, неправителствени организации, консултанти, предприятия и други участници, заинтересовани от иновациите в селскостопанския сектор. Резултатите от такива проекти в областта на иновациите и обмена на знания в рамките на Съюза и с трети държави следва да бъдат разпространявани с оглед да се гарантира, че те са от полза за сектора като цяло.
(46)
Следва да се изготви разпоредба за определяне на общия размер на помощта от Съюза за развитие на селските райони съгласно настоящия регламент за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. в съответствие с многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.. Наличните бюджетни кредити следва да се индексират на базата на фиксиран курс за целите на програмирането.
(47)
С оглед да се улесни управлението на средствата от ЕЗФРСР, следва да се определи единно процентно участие за помощта от ЕЗФРСР за програмирането за развитие на селските райони, във връзка с публичните разходи в държавите членки. С оглед да се отчете тяхната специфична важност или естество, за някои видове операции следва да бъде определено специфично процентно участие. С оглед да се намалят специфичните ограничения в резултат на степента на развитие, отдалечеността или островния характер, за по-слабо развитите региони, най-отдалечените региони, посочени в ДФЕС и малките острови в Егейско море, както и за регионите в преход, следва да се определи подходящо процентно участие на ЕЗФРСР.
(48)
Държавите членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че техните мерки за развитие на селските райони подлежат на проверка и контрол, което включва въвеждането на съответни разпоредби. За тази цел управляващият орган и разплащателната агенция следва да дадат предварителна оценка и да се ангажират да оценяват мерките през целия период на изпълнение на програмата. Мерките, които не отговарят на това условие, следва да се коригират.
(49)
Комисията и държавите членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да гарантират доброто управление на програмите за развитие на селските райони. В този контекст Комисията следва да изпълни подходящи мерки и контрол, а държавите членки следва да предприемат мерки за гарантиране на доброто функциониране на своите системи за управление.
(50)
За управлението и изпълнението на всяка програма за развитие на селските райони следва да отговаря един управляващ орган. Неговите задължения следва да се определят в настоящия регламент. Управляващият орган следва да има право да делегира част от своите задължения, като остава отговорен за ефективното и коректно управление. Когато дадена програма за развитие на селските райони съдържа тематични подпрограми, управляващият орган следва да може да определи друг орган, който да осъществява управлението и изпълнението на тази подпрограма по отношение на сумите, които са определени за нея в програмата, като същевременно гарантира добро финансово управление на тези подпрограми. Когато дадена държава членка управлява повече от една програма може да бъде създаден координиращ орган с цел осигуряване на съгласуваност.
(51)
Всяка програма за развитие на селските райони следва да подлежи на редовен мониторинг по отношение на нейното изпълнение и напредъка към установените цели на програмата. Доколкото доказването и повишаването на въздействието и ефективността на действията по ЕЗФРСР зависят също и от коректната оценка по време на подготовката и изпълнението на програмата и нейното завършване, следва да се създаде система за мониторинг и оценка съвместно от Комисията и държавите членки, с цел да се покаже напредъкът и да се оценят въздействието и ефикасността на изпълнението на политиката за развитие на селските райони.
(52)
С оглед да се гарантира, че информацията може да се обобщава на равнището на Съюза, в тази система за мониторинг и оценка следва да се включи набор от общи показатели. Ключовата информация относно изпълнението на програмите за развитие на селските райони следва да се записва и поддържа в електронен вид като средство за улесняване на обобщаването на данните. Следователно бенефициерите следва да са задължени да предоставят необходимия минимум информация за мониторинг и оценка.
(53)
Отговорността за мониторинг на програмата следва да се разделя между управляващия орган и сформирания за тази цел комитет за мониторинг. Комитетът за мониторинг следва да е отговаря за мониторинга на ефективността на изпълнението на програмата. С оглед на тази цел следва да бъдат посочени неговите задължения.
(54)
Мониторингът на програмата следва да включва изготвяне на годишен доклад за изпълнението, който да се изпраща на Комисията.
(55)
С цел да се подобри нейното качество и да се демонстрират нейните постижения, всяка програма за развитие на селските райони следва да подлежи на оценка..
(56)
Членове 107, 108 и 109 от ДФЕС следва да се прилагат по отношение на помощта за мерките за развитие на селските райони съгласно настоящия регламент. Независимо от това, предвид специфичните особености на селскостопанския сектор, посочените разпоредби от ДФЕС следва да не се прилагат към мерките за развитие на селските райони по отношение на операциите, които попадат в обхвата на член 42 от ДФЕС и които се осъществяват в обхвата на настоящия регламент и в съответствие с него, нито към направените от държавите членки плащания, предназначени да осигурят допълнително национално финансиране за операции по развитие на селските райони, за които е отпусната помощ от Съюза и които попадат в обхвата на член 42 от ДФЕС.
(57)
Освен това, с оглед да се гарантира съгласуваност с мерките за развитие на селските райони, които отговарят на условията за помощи от Съюза, както и за опростяване на процедурите, направените от държавите членки плащания, предназначени да осигурят допълнително национално финансиране за операции по развитие на селските райони, за които е отпусната помощ от Съюза и които попадат в обхвата на член 42 от ДФЕС, следва да бъдат включени в програмата за развитие на селските райони за оценка и одобрение в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент. С оглед да се гарантира, че не се прилага допълнително национално финансиране, освен когато то е разрешено от Комисията, съответните държави членки следва да не разполагат с възможност да привеждат в действие предлаганото допълнително финансиране за развитие на селските райони, докато то не бъде одобрено. В съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС Комисията следва да бъде уведомена за плащанията, направени от държавите членки, предназначени да осигурят допълнително национално финансиране за операции по развитие на селските райони, за които е отпусната помощ от Съюза и които попадат извън обхвата на член 42 от ДФЕС, освен ако те попадат в обхвата на регламент, приет по реда на Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета (9), а държавите членки следва да не разполагат с възможност да извършат тези плащания, докато в резултат на тази процедура за уведомяване не се получи окончателното одобрение на Комисията.
(58)
Следва да бъде създадена електронна информационна система с цел да се осигури ефикасен и сигурен обмен на данни от общ интерес, както и за записване, поддържане и управление на основната информация и за докладване относно мониторинга и оценката.
(59)
Прилага се правото на Съюза в областта на защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни и за свободното движение на такива данни, по-специално Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(60)
С цел допълване или изменение на някои несъществени елементи от настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната работа, включително на експертно ниво. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(61)
Оправомощаването следва да обхваща: условията, при които дадено юридическо лице се счита за „млад земеделски стопанин“ и определянето на гратисен период за придобиване на умения, продължителността и съдържанието на схемите за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства; То следва да обхваща и специфичните схеми на Съюза по член 17, параграф 1, буква а), и характеристиките на групите производители и видовете действия, които могат да получават подпомагане съгласно член 17, параграф 2, както и установяването на условията, за да не се допускат изкривяване на конкуренцията, дискриминиране на продукти и изключване на търговски марки от подпомагането.
(62)
В допълнение, оправомощаването следва да обхваща: минималното съдържание на бизнес плановете и критериите, които държавите членки трябва да използват при определянето на праговете по член 19, параграф 4; определянето и минималните екологични изисквания за залесяване и създаване на гористи местности; условията, приложими спрямо ангажиментите по линия на агроекологията и климата за преминаване към екстензивно животновъдство, за отглеждане на местни породи, застрашени от изчезване в животновъдството или за запазване на генетичните растителни ресурси, заплашени от генетична ерозия, както и определянето на допустимите операции за опазването и устойчивото използване и развитие на генетичните ресурси. Оправомощаването следва да обхваща и; метода на изчисление, който да се използва с цел избягване на двойно финансиране на практиките, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за мерки в областта на агроекологията и климата, биологичното земеделие, мерки по "Натура 2000" и мерки съгласно Рамковата директива за водите; определянето на районите, в които задълженията за хуманно отношение към животните осигуряват повишени стандарти за методи на производство; видовете операции, които са допустими за подпомагане във връзка с опазване и укрепване на генетичните ресурси в горското стопанство; уточняването на характеристиките на пилотните проекти, клъстерите, мрежите, късите вериги на доставки и местните пазари, които ще бъдат допустими за отпускане на помощ по мярката за сътрудничество, както и условията за отпускане на помощ за видовете операции, изброени по тази мярка.
(63)
Освен това, това оправомощаване следва да обхваща: минималния и максималния срок на търговските заеми за взаимоспомагателни фондове по мярката за управление на риска съгласно настоящия регламент; условията, при които разходи, свързани с договори за лизинг или използвано оборудване, могат да се считат за допустими разходи за инвестиции, както и определянето на видовете инфраструктура за енергия от възобновяеми източници, които отговарят на условията за инвестиции; условията, приложими за преобразуването или адаптирането на поетите ангажименти по мерките, посочени в членове 28, 29, 33 и 34, както и определянето на други положения, при които не се изисква възстановяване на получената помощ. Оправомощаването следва да обхваща и:преразглеждане на определение в приложение I тавани, условията, при които подпомагане, одобрено от Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005, може да се интегрира в подпомагане, предвидено съгласно настоящия регламент, включително за техническа помощ и за последващи оценки, за да се улесни плавният преход от системата, установена с Регламент (ЕО) № 1698/2005, към системата, установена с настоящия регламент. С цел да се вземе предвид Договорът за присъединяване на Република Хърватия, тези делегирани актове следва също да обхващат, за Хърватия, прехода от подпомагането на развитието на селските райони съгласно Регламент (ЕО) № 1085/2006 (12), когато това е необходимо.
(64)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия във връзка със съдържанието на програмите за развитие на селските райони и националните рамки, одобряването на програмите и на техните изменения, процедурите и сроковете за одобрение на програмите, процедурите и сроковете за одобрение на изменения на програмите и на националните рамки, включително тяхното влизане в сила и графиците за внасянето им, правилата относно методите за плащане на разходите на участниците за трансфер на знания и информационни дейности, специалните условия за изпълнението на мерки за развитие на селските райони,, структурата и функционирането на мрежите, създадени с настоящия регламент, изискванията за информация и публичност, приемането на системата за мониторинг и оценка и правилата за функциониране на информационната система и правилата относно представянето на годишните доклади за изпълнението. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (13).
(65)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните и той представи становище от 14 декември 2011 г. (14).
(66)
Поради спешната подготовка за безпрепятствено изпълнение на предвидените мерки, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(67)
Новата схема за подпомагане, предвидена в настоящия регламент, заменя схемата за подпомагане, установена с Регламент (ЕО) № 1698/2005. Във връзка с това Регламент (ЕО) № 1698/2005 следва да бъде отменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ЦЕЛИ И СТРАТЕГИЯ
ГЛАВА I
Предмет и определения
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се определят общите правила, които регулират подпомагането на развитието на селските райони от Съюза, финансирано от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони („ЕЗФРСР“), създаден с Регламент (ЕС) № 1306/2013. С регламента се определят целите, за които ще допринася политиката за развитие на селските райони, и съответните приоритети на Съюза за развитие на селските райони. С него се очертава стратегическия контекст за политиката за развитие на селските райони; и се формулират мерките, които трябва да бъдат приети за изпълнение на политиката за развитие на селските райони. Освен това с настоящия регламент се определят правилата за програмиране, изграждане на мрежи, управление, мониторинг и оценка на базата на отговорностите, поделени между държавите членки и Комисията, и управилата за осигуряване на координация между ЕЗФРСР и други инструменти на Съюза.
2. Настоящият регламент допълва разпоредбите на част Втора от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат определенията за "програма", „операция“, „бенефициер“, „оводена от общностите стратегия за местно развитие“, „публични разходи“, „МСП“, „приключила операция“ и „финансови инструменти“, предвидени или посочени в член 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и определенията за „по-слабо развити региони“ и „региони в преход“, предвидени в член 90, параграф 2, букви а) и б) от посочения регламент.
В допълнение се прилагат следните определения:
а)
„програмиране“ означава процесът на организация, на вземане на решения и на разпределяне на финансовите ресурси на няколко етапа, с участието на партньорите, който е предназначен да изпълни, на многогодишна база, съвместните действия на Съюза и държавите членки за постигане на приоритетите на Съюза за развитие на селските райони;
б)
„регион“ означава териториална единица, съответстваща на ниво 1 или 2 от Номенклатурата на териториалните единици за статистически цели (NUTS ниво 1 и 2) по смисъла на Регламент (ЕО) № 1059/2003 на Европейския парламент и на Съвета (16);
в)
„мярка“ означава пакет от операции, които допринасят за изпълнението на един или повече приоритети на Съюза за развитие на селските райони;
г)
„ставка на помощта“ означава процентът на публичния принос към дадена операция;
д)
„разходи по трансакции“ означава допълнителните разходи, свързани с изпълнението на ангажимент, които обаче не произтичат непосредствено от неговото изпълнение или не са включени в разходите или пропуснатите доходи, които се компенсират директно и които могат да се изчислят въз основа на стандартни разходи;
е)
„земеделска площ“ означава площ, която е заета от обработваема земя, постоянно затревени площи и постоянни пасища или трайни насаждения, определени в член 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ж)
„икономически загуби“ означава всякакъв допълнителен разход, направен от земеделски стопанин в резултат на изключителни мерки, взети от земеделския стопанин с цел намаляване на предлагането на съответния пазар или всякаква значителна загуба на продукция;
з)
„неблагоприятно климатично явление“ означава метеорологични условия като слана, бури, градушка, заледяване, проливни дъждове или тежка суша, които могат да бъдат приравнени към природно бедствие;
и)
„болести по животните“ означава болестите, посочени в списъка на болести по животните, съставен от Световната организация за здравеопазване на животните, и/или в приложението към Решение 2009/470/ЕО (17) на Съвета;
й)
„екологична катастрофа“ означава конкретен случай на замърсяване, заразяване или влошаване на качеството на околната среда, който е свързан с конкретно събитие и е с ограничен териториален обхват, но който не включва общи екологични рискове, които нямат връзка с конкретно събитие, като изменението на климата или замърсяване на атмосферата;
к)
„природно бедствие“ означава естествено настъпващо събитие, свързано с живата или неживата природа, което води до съществени нарушения на системите за селскостопанско производство или на горските структури и като краен резултат причинява сериозни икономически щети на селскостопанския или горския сектор;
л)
„катастрофично събитие“ означава непредвидено събитие, свързано с живата или неживата природа, предизвикано от човешка дейност, което води до съществени нарушения на системите за селскостопанско производство или на горските структури и като краен резултат причинява сериозни икономически щети на селскостопанския или горския сектор;
м)
„къса верига на доставки“: означава верига на доставки, в която участват ограничен брой икономически оператори, заинтересовани за сътрудничеството, местното икономическо развитие и близките териториални и социални отношения между производителите, преработвателите и потребителите;
н)
„млад земеделски стопанин“ означава лице на не повече от 40 години или към момента на подаване на заявлението, което притежава съответни професионални умения и компетентности и установява за пръв път земеделско стопанство в качеството на ръководител на такова стопанство;
о)
„тематични цели“ означава тематичните цели, определени в член 9 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
п)
„обща стратегическа рамка“ („ОСР“) означава общата стратегическа рамка, посочена в член 10 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
р)
„клъстер“ означава групиране на независими предприятия, включително новосъздадени предприятия, малки, средни и големи предприятия, както и консултативни органи и/или научноизследователски организации, които целят да стимулират икономическата/иновативната дейност чрез утвърждаване на усилено взаимодействие, споделянето на съоръжения и обмена на знания и експертен опит, както и чрез ефективно допринасяне за трансфера на знания, свързването в мрежа и разпространяването на информация сред предприятията в клъстера;
с)
„гора“ означава земна площ, която се простира върху повече от 0,5 хектара с дървета, високи над 5 метра и с покритие на короните над 10 процента, или дървета, които могат да достигнат тези прагови стойности in situ, и която не включва земна площ, която е с преобладаващо земеделско или градско ползване, при спазване на условията на параграф 2.2.
2. Дадена държава членка или регион може да реши да прилага определение за гора, различно от предвиденото в параграф 1 буква с), което се основава на действащото национално право или система за инвентаризация. Държавите членки или регионите предоставят такова определение в програмата за развитие на селските райони;
3. С цел да се гарантира последователност при третирането на бенефициерите и да се вземе под внимание необходимостта от период на приспособяване, във връзка с определението на понятието „млад земеделски стопанин“, установено в параграф 1, буква н), на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 относно условията, при които дадено юридическо лице може да се счита за „млад земеделски стопанин“, както и определянето на гратисен период за придобиване на професионални умения.
ГЛАВА II
Мисия, цели и приоритети
Член 3
Мисия
ЕЗФРСР следва да допринесе за изпълнението на стратегията „Европа 2020“ чрез насърчаване на устойчивото развитие на селските райони на цялата територия на Съюза по начин, който допълва останалите инструменти на ОСП, политиката на сближаване и общата политика в областта на рибарството. Фондът допринася за развитието на селскостопански сектор на Съюза, който да е по-балансиран в териториално и екологично отношение, по-съобразен с изменението на климата и устойчив на това изменение, по-конкурентен и иновативен. Той допринася също и за развитието на селските територии.
Член 4
Цели
В обхвата на цялостната рамка на ОСП подпомагането за развитие на селските райони, включително за дейности в хранителния и в нехранителния сектор, както и в горското стопанство, допринася за постигането на следните цели:
а)
насърчаване на конкурентоспособността на селското стопанство;
б)
осигуряване на устойчивото управление на природните ресурси и на дейности, свързани с климата;
в)
постигане на балансирано териториално развитие на икономиките и общностите в селските райони, включително създаването и поддържането на заетост.
Член 5
Приоритети на Съюза за развитие на селските райони
Постигането на целите за развитие на селските райони, допринасящи за стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, следва да се осъществява чрез следните шест приоритета на Съюза за развитие на селските райони, в които са отразени съответните тематични цели на ОСР:
1)
стимулиране на трансфера на знания и иновациите в областта на селското и горското стопанство и селските райони с акцент върху следните области:
а)
стимулиране на иновациите, сътрудничеството и развитието на базата от знания в селските райони;
б)
укрепване на връзките между селското стопанство, производството на храни, горското стопанство и научноизследователската дейност и иновациите, включително с цел подобряване на екологичното управление и екологичните показатели;
в)
поощряване на ученето през целия живот и професионалното обучение в секторите на селското и горското стопанство.
2)
повишаване на жизнеспособността на земеделските стопанства и конкурентоспособността на всички видове селскостопанска дейност във всички региони и насърчаване на новаторските технологии в селското стопанство и устойчивото управление на горите, с акцент върху следните области:
а)
подобряване на икономическите резултати на всички земеделски стопанства и улесняване на преструктурирането и модернизирането на стопанствата, особено с оглед на увеличаването на пазарното участие и ориентация и на разнообразяването в селското стопанство;
б)
улесняване на навлизането на земеделски стопани с подходяща квалификация в селскостопанския сектор, и по-специално приемствеността между поколенията.
3)
насърчаване на организацията на хранителната верига, включително преработката и предлагането на пазара на селскостопански продукти,на хуманното отношение към животните и управлението на риска в селското стопанство с акцент върху следните области:
а)
подобряване на конкурентоспособността на първичните производители чрез по-доброто им интегриране в селскостопанската и хранителната верига посредством схеми за качество, които да добавят стойност към селскостопанските продукти, популяризиране на местните пазари и къси вериги на доставки, групи на производителите и организации и междубраншови организации;
б)
подпомагане на превенцията и управлението на риска на стопанствата.
4)
възстановяване, опазване и укрепване на екосистемите, свързани със селското и горското стопанство, с акцент върху следните области:
а)
възстановяване, опазване и укрепване на биологичното разнообразие, включително в зони по "Натура 2000" и в зони с природни или други специфични ограничения и земеделие с висока природна стойност, както и на състоянието на европейските ландшафти;
б)
подобряване управлението на водите, включително управлението на торовете и пестицидите;
в)
предотвратяване на ерозията на почвите и подобряване на управлението им.
5)
насърчаване на ефективното използване на ресурсите и подпомагане на прехода към нисковъглеродна и устойчива на изменението на климата икономика в селското стопанство, сектора на храните и горското стопанство, с акцент върху следните области:
а)
повишаване на ефективността при потреблението на вода в селското стопанство;
б)
повишаване на ефективността при потреблението на енергия в селското стопанство и хранително-вкусовата промишленост;
в)
улесняване на доставките и използването на възобновяеми източници на енергия, на странични продукти, отпадъци и остатъци, и други нехранителни суровини за целите на биоикономиката;
г)
намаляване на емисиите на парникови газове и амоняк от селското стопанство;
д)
стимулиране на съхраняването и поглъщането на въглерода в сектора на селското и горското стопанство;
6)
насърчаване на социалното приобщаване, намаляването на бедността и икономическото развитие в селските райони, с акцент върху следните области:
а)
улесняване на разнообразяването, създаването и развитието на малки предприятия, както и разкриването на работни места;
б)
стимулиране на местното развитие в селските райони;
в)
подобряване на достъпа до информационни и комуникационни технологии (ИКТ), използването и качеството им в селските райони.
Всички тези приоритети допринасят за междусекторните цели в областта на иновациите, околната среда и смекчаването и адаптирането към последиците от изменението на климата. Програмите може да обхващат и по-малко от шест приоритета, ако са обосновани въз основа на анализ на положението по отношение на силните и слабите страни, възможностите и заплахите ("SWOT анализ") и на предварителна оценка. Всяка програма обхваща най-малко четири приоритета. Когато държавата членка представя национална програма и пакет от регионални програми, националната програма може да обхваща по-малко от четири приоритета.
Ако е обосновано и измеримо, в програмите може да бъде поставен акцент и върху други области, с цел да се предприемат действия по един от приоритетите.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИРАНЕ
ГЛАВА I
Съдържание на програмирането
Член 6
Програми за развитие на селските райони
1. ЕЗФРСР действа в държавите членки чрез програмите за развитие на селските райони. Тези програми осъществяват стратегия за изпълнение на приоритетите на Съюза за развитие на селските райони чрез пакет от мерки,.определени в дял III. За постигането на целите за развитие на селските райони, следвани посредством приоритетите на Съюза, се търси помощ от ЕЗФРСР.
2. Дадена държава членка може да представи или единна програма за цялата си територия, или пакет от регионални програми. Като алтернатива на това- в надлежно обосновани случаи - тя може да представи национална програма и пакет от регионални програми. Ако държавата членка представи национална програма и пакет от регионални програми, мерките и/или видовете операции се програмират на национално или регионално равнище и се осигурява съгласуваност между стратегиите на националните и регионалните програми.
3. Държавите членки с регионални програми може също да представят за одобрение в съответствие с член 10, параграф 2 национална рамка, съдържаща общи елементи за тези програми без отделни бюджетни средства.
Националните рамки на държавите членки с регионални програми могат да съдържат и таблица, в която се обобщава по региони и по години общият принос от ЕЗФРСР за съответната държава членка за целия програмен период.
Член 7
Тематични подпрограми
1. За да допринесат за постигането на приоритетите на Съюза за развитие на селските райони, държавите членки могат да включат в обхвата на програмите си за развитие на селските райони тематични подпрограми, които са насочени към специфични нужди. Такива тематични подпрограми могат, наред с останалото, да се отнасят до:
а)
млади земеделски стопани;
б)
малки стопанства, посочени в член 19, параграф 2, трета алинея;
в)
планински райони, посочени в член 32, параграф 2;
г)
къси вериги на доставка;
д)
жените в селските райони;
е)
смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към тях, както и биологичното разнообразие.
Примерен списък на мерките и видовете операции от особено значение за всяка тематична подпрограма е представен в приложение IV.
2. Тематичните подпрограми могат да задоволяват и специфични нужди, свързани с преструктурирането на селскостопански сектори със значително влияние върху развитието на определен селски район.
3. Установените в приложение II ставки на помощта могат да бъдат увеличени с допълнителни 10 процентни пункта за операциите, подпомагани в рамките на тематичните подпрограми, свързани с малки стопанства и къси вериги на доставка, смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него и биологично разнообразие. По отношение на младите земеделски стопани и планинските райони максималните ставки на помощта може да бъдат увеличени в съответствие с приложение II. Максималната ставка на комбинираната помощ обаче не може да превишава 90 %.
Член 8
Съдържание на програмите за развитие на селските райони
1. Освен елементите, посочени в член 27 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, всяка програма за развитие на селските райони включва:
а)
предварителната оценка, посочена в член 55 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
б)
SWOT анализ на положението и установяване на потребностите, които е необходимо да бъдат посрещнати в обхванатия от програмата географски район.
Анализът се структурира около приоритетите на Съюза за развитие на селските райони. Специфичните нужди във връзка с околната среда, смекчаването и адаптирането към последиците от изменението на климата и иновациите се оценяват спрямо приоритетите на Съюза за развитие на селските райони с цел да се установят подходящите отговори в тези три области в контекста на всеки приоритет;
в)
описание на стратегията, което показва, че:
i)
за всяка от областите с поставен акцент на включените в програмата приоритети на Съюза за развитие на селските райони са определени съответни цели въз основа на общите показатели, посочени в член 69, и при необходимост въз основа на специфични за програмата показатели;
ii)
по отношение на всяка от областите с поставен акцент на включените в програмата приоритети на Съюза за развитие на селските райони са подбрани подходящи комбинации от мерки, основани на солидна интервенционна логика, подкрепена от предварителната оценка, посочена в буква a), и от анализа, посочен в буква б);
iii)
разпределението на финансови ресурси по мерките на програмата е обосновано и адекватно за постигането на поставените цели;
iv)
са отчетени конкретните нужди, свързани със специфичните условия на регионално и подрегионално равнище, и към тях е подходено по конкретен начин чрез подходящо разработена комбинация от мерки или тематични подпрограми;
v)
в програмата е интегриран целесъобразен подход към иновациите с оглед постигането на приоритетите на Съюза за развитие на селските райони, в това число ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост, към околната среда, включително специфичните нужди на зоните по "Натура 2000", и към смекчаването и адаптирането към последиците от изменението на климата;
vi)
са предприети мерки за осигуряване на наличието на достатъчен капацитет за предоставяне на консултации относно нормативните изисквания и относно мерките, свързани с иновациите;
г)
за всяко предварително условие, установено съгласно член 19 и част II от приложение XI към Регламент (ЕС) № 1303/2013 за общите предварителни условия и съгласно приложение V към настоящия регламент, оценка кои от предварителните условия са приложими за програмата и кои от тях са изпълнени към датата на представяне на Споразумението за партньорство и на програмата. Когато приложимите предварителни условия не са изпълнени, в програмата се включва описание на действията, които ще бъдат предприети, отговорните органи и график за изпълнение на тези действия в съответствие с представеното резюме в Споразумението за партньорство.
д)
описание на рамката на изпълнението, установена за целите на член 21 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
е)
описание на всяка от избраните мерки;
ж)
плана за оценка, посочен в член 56 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Държавите членки предвиждат достатъчни ресурси с цел задоволяване на установените потребности и осигуряване на необходимия мониторинг и оценка;
з)
план за финансиране, който включва:
i)
таблица, посочваща в съответствие с член 58, параграф 4 предвидената обща сума от ЕЗФРСР за всяка година. Когато е приложимо, тази таблица посочва поотделно в рамките на общата сума от ЕЗФРСР бюджетните кредити, предвидени за по-слабо развитите региони, и средствата, прехвърлени на ЕЗФРСР в изпълнение на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Планираната годишна сума от ЕЗФРСР е съвместима с Многогодишната финансова рамка;
ii)
таблица, посочваща за всяка мярка, за всеки вид операция със специфично процентно участие на ЕЗФРСР и за техническа помощ общия размер на заплануваното участие на Съюза и приложимото процентно участие на ЕЗФРСР. Когато е приложимо, тази таблица посочва поотделно размера на участието на ЕЗФРСР за по-слабо развитите региони и за останалите региони;
и)
план на показателите с разбивка по области с поставен акцент, който включва целите, посочени в член 8, параграф 1, буква в), подточка i), както и, планираните резултати и планираните разходи по всяка мярка за развитие на селските райони по отношение на съответната област с поставен акцент;
й)
когато е приложимо, таблица за допълнително национално финансиране за всяка мярка в съответствие с член 82;
к)
когато е приложимо, списък на схеми за помощ от обхвата на член 81, параграф 1, които да бъдат използвани за изпълнението на програмите;
л)
информация за допълване с мерките, финансирани от другите инструменти на общата селскостопанска политика и чрез европейските структурни и инвестиционни фондове(„ЕСИФ“);
м)
разпоредби за изпълнение на програмата, включително:
i)
определяне от държавата членка на всички органи, предвидени в член 65, параграф 2, и, за информация, кратко описание на структурата за управление и контрол;
ii)
описание на процедурите за мониторинг и оценка, както и състава на комитета за мониторинг;
iii)
разпоредбите, с които да се гарантира, че програмата е оповестена публично, включително чрез националната мрежа за селските райони, посочена в член 54;
iv)
описание на подхода, с който се определят принципите по отношение на установяването на критериите за подбор на операциите и местните стратегии за развитие съобразно със съответните цели; във връзка с това държавите членки могат да предвидят да се отдава приоритет на МСП, които са свързани със сектора на селското и горското стопанство.
v)
във връзка с местното развитие, когато е приложимо, описание на механизмите, с цел да се гарантира съгласуваност между дейностите, предвидени по линия на стратегиите за местно развитие, мярката „сътрудничество“, посочена в член 35, и мярката „основни услуги и обновяване на селата в селските райони“, посочена в член 20, включително връзките между градовете и селата;
н)
действията, предприети за привличане на партньорите, посочени в член 5 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и обобщение на резултатите от консултациите с партньорите;
о)
когато е приложимо, структурата на националната мрежа за селските райони, посочена в член 54, параграф 3, и разпоредбите за нейното управление, които ще формират основата за годишните ѝ планове за действие.
2. Когато програма за развитие на селските райони предвижда тематични подпрограми, всяка от тези подпрограми включва:
а)
конкретен анализ на положението, който се основава на SWAT методологията, и установяване на потребностите, които трябва да бъдат посрещнати от подпрограмата;
б)
конкретни цели на равнище подпрограма и набор от мерки въз основа на подробно определяне на интервенционната логика на подпрограмата, включително оценка на очакваното участие на избраните мерки за постигане на целите;
в)
отделен план на специфичните показатели заедно с планираните резултати и планираните разходи за всяка мярка за развитие на селските райони, избрана по отношение на съответна област с поставен акцент.
3. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на правила за представянето на елементите по параграфи 1 и 2 в програмите за развитие на селските райони и правила за съдържанието на националните рамки, посочени в член 6, параграф 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
ГЛАВА II
Подготовка, одобрение и изменение на програмите за развитие на селските райони
Член 9
Предварителни условия
Освен общите предварителни условия, посочени в приложение XI, част II към Регламент (ЕС) № 1303/2013, предварителните условия, посочени в приложение V към настоящия регламент, се прилагат при програмирането за ЕЗФРСР, ако имат отношение и са приложими към преследваните конкретни цели в рамките на приоритетите на програмата.
Член 10
Одобряване на програмите за развитие на селските райони
1. Държавите членки представят на Комисията предложение за всяка програма за развитие на селските райони, съдържащо информацията, посочена в член 8.
2. Всяка програма за развитие на селските райони се одобрява от Комисията посредством акт за изпълнение.
Член 11
Изменение на програмите за развитие на селските райони
Исканията на държавите членки за изменение на програмите се одобряват в съответствие със следните процедури:
а)
Комисията взема решения посредством актове за изпълнение относно исканията за изменения на програмите по отношение на един или повече от следните въпроси:
i)
промяна в програмната стратегия чрез промяна с повече от 50 % в количествено изразен резултат, свързан с област с поставен акцент;
ii)
промяна в процентното участие на ЕЗФРСР в една или повече мерки;
iii)
промяна на цялото участие на Съюза или на годишното му разпределение на равнище програма;
б)
Посредством актове за изпълнение Комисията одобрява искания за промени в програмата във всички останали случаи. Те включват по-специално:
i)
въвеждане или оттегляне на мерки или видове операции;
ii)
промени в описанието на мерките, включително промени в условията за допустимост.
iii)
прехвърляне на средства между мерки, които се изпълняват при условията на различно процентно участие на ЕЗФРСР;
За целите на буква б), подточки i) и ii) и буква б), подточка iii) обаче, когато прехвърлянето на средства представлява по-малко от 20 % от разпределението за дадена мярка и по-малко от 5 % от общото участие на ЕЗФРСР в програмата, одобрението се счита за дадено, ако в срок от 42 работни дни от получаването на искането Комисията не е взела решение по него. Този срок не включва срока, който започва да тече от деня след датата, на която Комисията е изпратила коментарите си до държавата членка, и приключва в деня, в който държавата членка отговори на тези коментари.
(в)
Одобрението на Комисията не се изисква за поправяне на грешки от чисто езиков или редакционен характер, които не засягат изпълнението на политиката и мерките. Държавите членки информират Комисията за тези изменения.
Член 12
Правила относно процедурите и сроковете
Комисията приема актове за изпълнение, с които определя правила относно процедурите и сроковете за:
а)
одобрение на програмите за развитие на селските райони и на националните рамки;
б)
внасяне и одобрение на предложения за изменение на програмите за развитие на селските райони и на предложения за изменение на националните рамки, включително на влизането им в сила и на графиците за внасянето им по време на програмния период.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
ДЯЛ III
ПОДПОМАГАНЕ НА РАЗВИТИЕТО НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ
ГЛАВА I
Мерки
Член 13
Мерки
Всяка мярка за развитие на селските райони се програмира с оглед да допринася конкретно за постигането на един или повече приоритети на Съюза за развитие на селските райони. В приложение VI е включен примерен списък с мерки с особено значение за приоритетите на Съюза.
Член 14
Трансфер на знания и действия за осведомяване
1. Подпомагането по тази мярка обхваща дейности за професионално обучение и придобиване на умения, демонстрационни дейности и действия за осведомяване. Дейностите за професионално обучение и придобиване на умения могат да включват курсове за обучение, семинари и индивидуално обучение.
Подпомагането може да обхваща и краткосрочен обмен на опит в управлението на земеделски и горски стопанства, както и посещения на земеделски и горски стопанства.
2. Подпомагането по тази мярка е в полза на лица, ангажирани в сектора на селското стопанство, храните и горското стопанство, стопанисващите земи и други икономически субекти, които са МСП, осъществяващи дейност в селски райони.
Бенефициер на помощта е доставчикът на обучение или на други форми на трансфер на знания и действия за осведомяване.
3. Помощите по тази мярка не включват курсове за инструктиране или обучение, които са част от стандартни програми или системи за обучение за средни или висши училища.
Структурите, предоставящи услуги по трансфер на знания и информационни услуги, разполагат с необходимия капацитет под формата на квалификации на персонала и редовно обучение за изпълнение на тази задача.
4. Допустимите разходи по тази мярка са разходите за организиране и провеждане на трансфера на знания или действията за осведомяване. В случай на демонстрационни проекти подпомагането може да включва и съответните разходи за инвестиции. Допустими са също разходите за път, настаняване и дневните командировъчни на участниците, както и разходите за заместници на земеделските стопани. Всички разходи, набелязани по този параграф, се изплащат на бенефициера.
5. За да се гарантира, че схемите за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства са ясно разграничени от подобни действия по други схеми на Съюза, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 относно продължителността и съдържанието на схемите за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства.
6. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя правилата относно условията за заплащане на разходите на участниците, включително посредством ваучери и други подобни форми.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
Член 15
Консултантски услуги, управление на стопанството и услуги по заместване в стопанството
1. Подпомагането по тази мярка се предоставя за:
а)
подпомагане на земеделските стопани, младите земеделски стопани съгласно определението в настоящия регламент, горските стопани, други лица, стопанисващи земи и МСП в селските райони, с оглед да се възползват от консултантски услуги за подобряване на икономическите и екологичните показатели, както и на климатичната съобразеност и устойчивост на изменението на климата на техните стопанства, предприятия и/или инвестиции;
б)
насърчаване на въвеждането на услуги по управление на стопанства, услуги по заместване в стопанства и консултантски услуги в областта на селското стопанство, както и в областта на горското стопанство, включително системата за съвети в селското стопанство, посочена в членове 12-14 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
насърчаване на обучението на консултанти.
2. Бенефициер на подпомагането, предвидено в параграф 1, букви a) и в), е доставчикът на консултации или обучение. Помощите, предвидени в параграф 1, буква б), се предоставят на органа или структурата, които са избрани да разкрият услугите за управление на стопанства, услуги по заместване в стопанства, консултантски услуги в областта на селското стопанство и консултантските услуги в областта на горското стопанство.
3. Органите или структурите, избрани да предоставят консултации, разполагат с подходящи ресурси от редовно обучен и квалифициран персонал и консултантски опит и надеждност по отношение на областите, в които дават консултации. Бенефициерите по тази мярка се избират чрез покани за отправяне на предложения. Процедурата за подбор се регламентира от правото за обществените поръчки и е отворена както за публични, така и за частни организации. Тя е обективна и изключва кандидати с конфликт на интереси.
При предоставянето на консултации с консултантските услуги се съблюдават задълженията за поверителност на информацията съгласно член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
4. Консултациите за отделни земеделски стопани, млади земеделски стопани, съгласно определението в настоящия регламент и други лица, стопанисващи земи, са свързани най-малко с един приоритет на Съюза за развитие на селските райони и обхващат най-малко един от следните елементи:
а)
задълженията на равнище стопанство, произтичащи от законово установените изисквания за управление и/или стандартите за добро земеделско и екологично състояние, предвидени в глава I на дял VI от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
където е приложимо, селскостопанските практики от полза за климата и околната среда, установени в дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и поддръжката на земеделските площи съгласно член 4, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
мерките на равнище стопанство, предвидени в програмите за развитие на селските райони, които са насочени към модернизиране на стопанството, изграждане на конкурентоспособност, секторна интеграция, иновации и пазарно ориентиране, както и насърчаване на предприемачеството;
г)
изискванията, определени от държавите членки за изпълнението на член 11, параграф 3 от Рамковата директива за водите;
д)
изискванията, определени от държавите членки за изпълнение на член 55 от Регламент (ЕО) № 1107/2009, по-специално спазване на общите принципи на интегрираното управление на вредителите, както е посочено в член 14 от Директива 2009/128/ЕО; или
е)
когато е приложимо, стандартите за безопасност на труда или стандартите за безопасност на стопанствата;
ж)
специфични съвети за земеделски стопани, които създават стопанство за първи път.
Консултациите могат да обхващат и други въпроси, по-специално информация, свързана с мерките за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, биологичното разнообразие и опазването на водите, както е посочено в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, или въпроси, свързани с икономическите и екологичните показатели на земеделското стопанство, включително въпросите на конкурентоспособността. Тук могат да бъдат включени и консултации относно разработването на къси вериги на доставки, биологичното земеделие и здравните аспекти на животновъдството.
5. Консултациите за горски стопани обхващат като минимум приложимите задължения съгласно директиви 92/43/ЕИО, 2009/147/ЕО и Рамковата директива за водите. Консултациите могат да включват и въпроси, свързани с икономическата и екологичната ефективност на горското стопанство.
6. Консултациите за МСП могат да включват въпроси, свързани с икономическата и екологичната ефективност на предприятието.
7. Когато това е надлежно обосновано и уместно, консултациите могат да се предоставят отчасти в група, като същевременно се отчита положението на всеки отделен потребител на консултантските услуги.
8. Помощите по параграф 1, букви a) и в) се ограничават до максималните суми, определени в приложение II. Помощите по параграф 1, буква б) са намаляващи за максимален период от пет години от установяването.
Член 16
Схеми за качеството за селскостопански продукти и храни
1. Подпомагането по тази мярка обхваща присъединяването за първи път на земеделски стопани и групи от земеделски стопани към:
а)
схеми за качество, установени съгласно следните регламенти и разпоредби:
i)
Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (18);
ii)
Регламент (ЕО) № 834/2007 (19);
iii)
Регламент (ЕС) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (20);
iv)
Регламент на Съвета (ЕИО) 1601/91 (21);
v)
Част II, дял II, глава I, раздел 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Съвета по отношение на виното.
б)
схеми за качество, включително схеми за сертифициране на земеделските стопанства, за селскостопанските продукти, памука или храните, които държавите членки признават като отговарящи на следните критерии:
i)
специалните особености на готовия продукт по такива схеми произтича от ясни задължения, с които да се гарантира което и да е от следните:
-
специфични характеристики на продукта,
-
специфични селскостопански или производствени методи, или
-
определено качество на готовия продукт, което значително надхвърля пазарните стокови стандарти по отношение на общественото здраве, здравето на животните или растенията, хуманното отношение към животните или опазването на околната среда;
ii)
схемата е отворена за всички производители;
iii)
схемата включва задължителни продуктови спецификации и спазването на тези спецификации се проверява от публични органи или от независим орган за инспекция;
iv)
схемата е прозрачна и осигурява възможност за пълно проследяване на продуктите; или
в)
схеми за доброволно сертифициране на селскостопански продукти, които държавите членки признават като съблюдаващи насоките за най-добри практики на Съюза за прилагане на схеми за доброволно сертифициране на селскостопански продукти и храни.
2. Подпомагането по тази мярка може да обхваща и разходите, произтичащи от дейности за предоставяне на информация и популяризиране, осъществявани от групи производители на вътрешния пазар по отношение на продукти, които са обхванати от схема за качество, получаваща подпомагане съгласно параграф 1.
3. Подпомагането по параграф 1 се отпуска като годишно поощрение, чийто размер се определя съгласно размера на постоянните разходи, възникнали от участието в подпомагани схеми, за максимален период от пет години.
За целите на настоящия параграф „постоянни разходи“ означава разходите, възникнали от присъединяването към подпомагана схема за качество и годишната вноска за участие в такава схема, включително, когато е необходимо, разходите за проверки, които се изискват за удостоверяване спазването на спецификациите на схемата.
За целите на настоящия член „земеделски стопанин“ означава действащ земеделски стопанин по смисъла на член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Помощите се ограничават до максималната ставка на помощта и сума, определена в приложение II.
5. С оглед на спазването на новата правна уредба на Съюза, която би могла да окаже въздействие върху подпомагането по линия на тази мярка, както и за да се осигури съответствие с останалите инструменти на Съюза относно популяризирането на земеделските мерки и да се предотврати нарушаване на конкуренцията, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 относно специфичните схеми на Съюза от обхвата на параграф 1, буква а) и характеристиките на групите производители и видовете дейности, които могат да получат подпомагане по параграф 2, определянето на условия за предотвратяване на дискриминацията по отношение на определени продукти и определяне на условията, въз основа на които търговски марки трябва да бъдат изключени от подпомагане.
Член 17
Инвестиции в материални активи
1. Подпомагането по тази мярка обхваща инвестиции в материални и/или нематериални активи, които:
а)
подобряват общата ефективност и устойчивост на земеделското стопанство;
б)
са свързани с преработката, предлагането на пазара и/или развитието на селскостопански продукти, които попадат в обхвата на приложение I към Договора или на памук, с изключение на рибни продукти; резултатът от производствения процес може да бъде продукт, който не е включен в обхвата на посоченото приложение;
в)
се отнасят до инфраструктура, свързана с развитието, модернизирането или адаптирането на селското и горското стопанство, включително достъп до земеделска и горска земя, комасация и подобряване на земи, и енерго- и водоснабдяване и спестяване на енергия и вода; или
г)
представляват инвестиции в непроизводствени дейности, свързани с постигане на агроекологичните цели и целите в областта на климата, които се преследват с настоящия регламент, включително природозащитен статус на видовете и местообитанията, свързан с биологичното разнообразие, както и увеличаване на привлекателността на зоните по "Натура 2000" или други системи с висока природна стойност, които следва да се определят в програмата.
2. Подпомагане по параграф 1, буква а) се предоставя за земеделски стопани или групи от земеделски стопани.
В случай на инвестиции за подкрепа на преструктурирането на земеделски стопанства, държавите членки насочват помощта към стопанствата в съответствие с извършения SWOT анализ по отношение на приоритета на Съюза за развитие на селските райони „повишаване на жизнеспособността на стопанствата и конкурентоспособността на всички видове селскостопанска дейност във всички региони, както и насърчаване на новаторските технологии в селското стопанство и устойчивото управление на горите“.
3. Подпомагането по параграф 1, букви a) и б) е ограничено до максималните ставки на помощта, установени в приложение II. Тези максимални ставки могат да се увеличат за млади земеделски стопани, за колективни инвестиции, включително свързаните със сливания на организации на производители, и за интегрирани проекти, които включват подпомагане в рамките на повече от една мярка, за инвестиции в райони с природни и други специфични ограничения съгласно член 32, за инвестиции, свързани с операции по член 28 и 29 и за операции, подпомагани по линия на ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост в съответствие със ставките на помощта, определени в приложение I. Максималната ставка на комбинираната помощ обаче не може да превишава 90 %.
4. Подпомагането по параграф 1, букви в) и г) подлежи на ставките на помощта, установени в приложение I.
5. На млади земеделски стопани, които за пръв път установяват земеделско стопанство, на което са управители, може да бъде предоставено подпомагане по отношение на инвестиции с цел съобразяване със стандартите на Съюза, приложими по отношение на селскостопанското производство, включително безопасността на труда. Подпомагането може да бъде предоставено за не повече от 24 месеца от датата на установяване на земеделското стопанство.
6. Ако в правото на Съюза бъдат наложени нови изисквания за земеделските стопани, може да бъде предоставено подпомагане за инвестиции с цел съобразяване с тези изисквания, като това подпомагане се предоставя за не повече от 12 месеца от датата, на която изискванията стават задължителни за земеделските стопанства.
Член 18
Възстановяване на потенциала за селскостопанска продукция, претърпял щети в резултат на природни бедствия и катастрофични събития, и въвеждане на подходящи превантивни мерки
1. Подпомагането по тази мярка обхваща:
а)
инвестициите в превантивни мерки, насочени към ограничаване на последствията от вероятни природни бедствия, неблагоприятни климатични явления и катастрофични събития;
б)
инвестиции за възстановяване на потенциала на земеделските земи и на селскостопанския производствен потенциал, нарушени от природни бедствия, неблагоприятни климатични явления и катастрофични събития.
2. Подпомагането се предоставя на земеделски стопани или групи земеделски стопани. Подпомагането се предоставя и на субекти от публичния сектор, когато се установи връзка между инвестициите, направени от такива субекти, и селскостопанския производствен потенциал.
3. Подпомагането по параграф 1, буква б) се предоставя, при условие че компетентните публични органи на държавите членки официално признаят настъпването на природно бедствие и причиняването на разрушения в размер най-малко на 30 % от съответния селскостопански потенциал вследствие на настъпването на това бедствие или на мерките, приети в съответствие с Директива 2000/29/ЕО на Съвета (22) за ликвидиране или ограничаване на болест по растенията или нашествие на вредители.
4. По тази мярка не се предоставя подпомагане за загуби на доход, дължащи се на природното бедствие или катастрофичното събитие.
Държавите членки гарантират, че се избягва свръхкомпенсация в резултат на комбиниране на настоящата мярка с други финансови инструменти на национално равнище или на равнището на Съюза или с частни застрахователни схеми.
5. Подпомагането по параграф 1, буква a) е ограничено до максималните ставки на помощта, установени в приложение II.
Член 19
Развитие на стопанството и стопанската дейност
1. Подпомагането по тази мярка обхваща:
а)
помощ при стартиране за:
i)
млади земеделски стопани;
ii)
неселскостопански дейности в селските райони;
iii)
развитието на малки стопанства;
б)
инвестиции в установяването и развитието на неселскостопански дейности;
в)
годишно или еднократно подпомагане на земеделски стопани, отговарящи на условията по схемата за дребни земеделски стопани, установена в дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013 („схема за дребни земеделски стопани“), които трайно прехвърлят стопанството си на друг земеделски стопанин;
2. Подпомагането по параграф 1, буква а), подточка i) се предоставя на млади земеделски стопани.
Подпомагането по параграф 1, буква a), подточка ii) се предоставя на земеделски стопани или членове на земеделското домакинство, които го разнообразяват с неселскостопански дейности, както и на микро- и малки предприятия и на физически лица в селските райони.
Подпомагането по параграф 1, буква a), подточка iii) се предоставя на малки стопанства, определени от държавите членки.
Подпомагането по параграф 1, буква б) се предоставя на микро- и малки предприятия и на физически лица в селските райони, както и на земеделски стопани или членове на земеделско домакинство.
Подпомагането по параграф 1, буква в) се предоставя на земеделски стопани, които към момента на внасянето на заявленията им за подпомагане отговарят от поне една година на условията за участие в схемата за дребни земеделски стопани и които са се задължили да прехвърлят трайно цялото си стопанство и съответните права за получаване на плащане на друг земеделски стопанин. Подпомагането се изплаща от датата на прехвърлянето до 31 декември 2020 г. или се изчислява за този период и се изплаща като еднократна сума.
3. За член на земеделско домакинство може да се разглежда всяко физическо или юридическо лице или група физически или юридически лица, независимо какъв правен статус има групата и нейните членове по силата на националното право, с изключение на селскостопанските работници. Когато юридическо лице или група от юридически лица се счита за член на земеделското домакинство, този член трябва да упражнява селскостопанска дейност в земеделското стопанство към момента на подаване на заявлението за подпомагане.
4. Подпомагането по параграф 1, буква a) се предоставя само при представянето на бизнес план. Изпълнението на този бизнес план трябва да започне в срок от девет месеца от датата на решението за отпускане на помощта.
За младите земеделски стопани, които получават подпомагане по силата на параграф 1, буква а) подточка i), в бизнес плана се предвижда, че младият земеделски стопанин отговаря на изискванията на член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 относно действащите земеделски стопани в рамките на 18 месеца от датата на установяване.
Държавите членки определят горни и долни прагове за разрешаване на достъп до подпомагане на земеделските стопанства съгласно параграф 1, буква a), подточки i) и iii). Долният праг за подпомагане по параграф 1, буква a), подточка i) е по-висок от горния праг за подпомагане по параграф 1, буква a), подточка iii). Подпомагането се ограничава до стопанства, отговарящи на определението за микро- и малки предприятия.
5. Подпомагането по параграф 1, буква a) се изплаща на най-малко две вноски за максимален срок от пет години. Плащанията могат да бъдат намаляващи. Плащането на последната вноска по параграф 1, буква a), подточки i) и ii) се извършва само при коректно изпълнение на бизнес плана.
6. Максималната сума на подпомагането по параграф 1, буква а) е установена в приложение I. Държавите членки определят сумата на подпомагането по параграф 1, буква a), подточки i) и ii), като отчитат и социално-икономическата ситуация в програмния район.
7. Подпомагането по параграф 1, буква в) се равнява на 120 % от годишното плащане, което бенефициерът, който отговаря на условията, получава по схемата за дребни земеделски стопани.
8. За да се осигури ефикасно и ефективно използване на ресурсите на ЕЗФРСР, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 за определяне на минималното съдържание на бизнес плановете и критериите, които ще се използват от държавите членки за определяне на праговете, посочени в параграф 4 от настоящия член.
Член 20
Основни услуги и обновяване на селата в селските райони
1. Подпомагането по тази мярка обхваща по-специално:
а)
изготвяне и актуализиране на планове за развитие на общините и селата в селските райони и на техните основни услуги и на планове за защита и управление, отнасящи се до обекти по "Натура 2000" и други райони с висока природна стойност;
б)
инвестиции в създаването, подобряването или разширяването на всички видове малка по мащаби инфраструктура, включително инвестиции в енергия от възобновяеми източници и спестяване на енергия;
в)
широколентова инфраструктура, включително нейното създаване, подобрение и разширяване, пасивна широколентова инфраструктура и мерки за достъп до решения чрез широколентова инфраструктура и електронно правителство;
г)
инвестиции в създаването, подобряването или разширяването на основни услуги на местно равнище за населението в селските райони, включително за отдих и културни дейности, както и на съответната инфраструктура;
д)
инвестиции за публично ползване в инфраструктура за отдих, туристическа информация и малка по мащаб туристическа инфраструктура;
е)
проучвания и инвестиции, свързани с поддържане, възстановяване и подобряване на културното и природното наследство на села, ландшафта в селски райони и обекти с висока природна стойност, включително съответните социално-икономически аспекти, както и действия за повишаване на екологичната информираност;
ж)
инвестиции, чиято цел е преместването на дейности и преустройството на сгради или други съоръжения, разположени във или в близост до населени места от селски тип, с оглед подобряване на качеството на живот или повишаване на екологичната ефективност на населеното място.
2. Подпомагането по тази мярка се отнася единствено до малка по мащаби инфраструктура съгласно определеното в програмата от всяка държава членка. Програмите за развитие на селските райони обаче могат да предвиждат специфични дерогации от това правило за инвестиции в широколентова инфраструктура и енергия от възобновяеми източници. В този случай се предвиждат ясни критерии за осигуряване на взаимно допълване с помощта в рамките на други инструменти на Съюза.
3. Инвестициите по параграф 1 отговарят на критериите за подпомагане, когато съответните операции се изпълняват в съответствие с плановете за развитие на общините и селата в селските райони и техните основни услуги, когато са налице такива планове, и са съгласувани със съответна стратегия за местно развитие.
Член 21
Инвестиции в развитието на горските площи и подобряване на жизнеспособността на горите
1. Подпомагането по тази мярка се отнася до:
а)
залесяване и създаване на гористи местности;
б)
създаване на агро-лесовъдни системи;
в)
превенция и възстановяване на вредите върху горите от горски пожари, природни бедствия и катастрофични събития, включително нашествия от вредители и поява на болести, и заплахи, свързани с климата;
г)
инвестиции за подобряване на устойчивостта и екологичната стойност, както и на потенциала на горските екосистеми за смекчаване на последиците от изменението на климата;
д)
инвестиции в технологии за лесовъдство и в преработката, мобилизирането и търговията на горски продукти.
2. Ограниченията на собствеността върху гори, установени в членове 22-26, не се прилагат към тропичните или субтропичните гори и към залесените площи на териториите на Азорските острови, Мадейра, Канарските острови, малките острови в Егейско море по смисъла на Регламент (ЕИО) № 2019/93 на Съвета (23) и френските отвъдморски департаменти.
За стопанства над определен размер, който държавите членки определят в програмата, подпомагане се предоставя само при представяне на необходимата информация от план за управление на горите или на еквивалентен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, както е определено от конференцията на министрите за опазване на горите в Европа от 1993 г..
Член 22
Залесяване и създаване на горски масиви
1. Подпомагането по член 21, параграф 1, буква a) се предоставя на публични и частни стопани на земя и техни асоциации и покрива разходите за установяване и за годишна премия за хектар, която да покрива разходите за пропуснати доходи от селскостопанска дейност и за поддръжка, включително ранните и късните прочиствания, за максимален период от дванадесет години. Когато земята е собственост на държавата, подпомагане може да се предостави само ако субектът, стопанисващ земята, е частноправен субект или община.
Подпомагането за залесяване на земя, която е собственост на публични органи, или за бързорастящи дървета покрива само разходите за установяване.
2. Допустими за подпомагане са земеделски и неземеделски земи. Засадените растителни видове са пригодени към екологичните и климатичните условия на района и отговарят на минимални екологични изисквания. Не се отпуска помощ за засаждане на дървесни видове с кратък цикъл на ротация, коледни елхи или бързорастящи дървета за производството на енергия. В райони, където залесяването е затруднено от тежки почвено-климатични условия, помощ може да се отпуска за засаждането на други многогодишни дървесни видове като храсти или храстовидна растителност, подходящи за местните условия.
3. С цел да се гарантира, че залесяването на земеделска земя съответства на целите на политиката за околната среда, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 относно определянето на минимални екологични изисквания, посочени в параграф 2 от настоящия член.
Член 23
Създаване на агро-лесовъдни системи
1. Подпомагането по член 21, параграф 1, буква б) се предоставя на частни стопани на земя, общини и техни асоциации и покрива разходите за установяване и за годишна премия за хектар, която да покрива разходите за поддръжка за максимален период от пет години.
2. За целите на настоящия член "агро-лесовъдни системи" означава онези системи за използване на земята, при които се отглеждат комбинирано дървета и селскостопански култури на една и съща площ. Държавите членки определят минималния и максималния брой дървета на хектар, като се съобразяват с местните почвено-климатични и екологичниусловия, горските видове и с необходимостта от осигуряване на устойчиво земеделско ползване на земята.
3. Помощите се ограничават до максималния размер, определен в приложение II.
Член 24
Предотвратяване и възстановяване на щети по горите от горски пожари, природни бедствия и катастрофични събития
1. Подпомагането по член 21, параграф 1, буква в) се предоставя на частни и публични горски стопани и други частноправни и публични субекти и техни асоциации и покрива разходите за:
а)
изграждане на защитна инфраструктура. В случай на противопожарни просеки помощта може да покрива също участие за финансиране на разходите за поддръжка. Не се предоставя подпомагане за свързани селскостопански дейности в райони, попадащи в обхвата на агроекологични ангажименти;
б)
местни превантивни дейности с малък мащаб за борба с пожарите или други природни бедствия, включително използването на тревопасни животни;
в)
изграждане и усъвършенстване на средства за мониторинг на горски пожари, нашествия на вредители и поява на болести, както и на комуникационна техника; и
г)
възстановяване на горския потенциал, повреден вследствие на пожари и други природни бедствия, включително вредители, болести, както и катастрофални събития и събития, свързани с изменението на климата.
2. В случай на превантивни действия във връзка с вредители и болести рискът от настъпване на съответното бедствие трябва да се подкрепя от научни доказателства и да бъде признат от научни обществени организации. Когато е уместно, в програмите трябва да се предоставя списък на видовете вредители по растенията, които могат да причинят бедствия.
Операциите, допустими за подпомагане, са съгласувани с въведения от държавите членки план за опазване на горите. За стопанства над определен размер, който държавите членки определят в програмата, подпомагане се предоставя само при представяне на необходимата информация от план за управление на горите или на еквивалентен инструмент, съобразен с устойчивото управление на горите, както е определено от конференцията на министрите за опазване на горите в Европа от 1993 г., с подробно формулирани превантивни цели.
Горските райони, класифицирани като райони със среден или висок риск от пожари според плана за опазване на горите, установен от държавите членки, са допустими за подпомагане, свързано с предотвратяване на горски пожари.
3. Подпомагането по параграф 1, буква г) се предоставя, при условие че компетентните публични органи на държавите членки официално признаят настъпването на природно бедствие и причиняването на разрушения в размер на най-малко 20 % от съответния горски потенциал вследствие на настъпването на това бедствие или на мерките, приети в съответствие с Директива 2000/29/ЕО за ликвидиране или ограничаване на болест по растенията или нашествие на вредители.
4. По тази мярка не се предоставя подпомагане за загуби на доход, дължащи се на природното бедствие.
Държавите членки гарантират, че се избягва свръхкомпенсация в резултат на комбиниране на настоящата мярка с други финансови инструменти на национално равнище или на равнището на Съюза или с частни застрахователни схеми.
Член 25
Инвестиции, подобряващи устойчивостта и екологичната стойност на горските екосистеми
1. Подпомагането по член 21, параграф 1, буква г) се предоставя на физически лица, частни и публични горски стопани и други частноправни и публични субекти и техни асоциации.
2. Инвестициите са насочени към постигането на поетите ангажименти във връзка с екологичните цели, за предоставяне на услугите, предлагани от екосистемите и/или за увеличаване на привлекателността на гората или залесената площ за отдих и почивка в съответния район или подобряване на потенциала на екосистемите за смекчаване на последиците от изменението на климата, без да се изключват икономическите ползи в дългосрочен план.
Член 26
Инвестиции в технологии за лесовъдство и в преработката, мобилизирането и търговията на горски продукти
1. Подпомагането по член 21, параграф 1, буква д) се предоставя на частни горски стопани, общини и техни асоциации и на МСП за инвестиции, повишаващи потенциала на горското стопанство или свързани с преработка, мобилизиране и търговия с добавена стойност за горските продукти. За териториите на Азорските острови, островите Мадейра, Канарските острови, малките острови в Егейско море по смисъла на Регламент (ЕИО) № 2019/93 и за френските отвъдморски департаменти помощи може да се отпускат и за предприятия, които не са МСП.
2. Инвестициите, свързани с подобряване на икономическата стойност на горите, са оправдани във връзка с очакваното подобряване на горите в едно или повече стопанства и могат да включват инвестиции за оборудване и практики за прибиране на реколтата, щадящи почвата и ресурсите.
3. Инвестициите, свързани с използването на дървесина като суровина или като източник за производство на енергия, се ограничават до всички стопански операции, предхождащи промишлената преработка.
4. Помощта се ограничава до максималните ставки, определени в приложение II.
Член 27
Учредяване на групи и организации на производителите
1. Подпомагането по тази мярка се отпуска с оглед улесняване на учредяването на групи и организации на производителите в секторите на селското и горското стопанство с цел:
а)
адаптиране към пазарните изисквания на продукцията и производството на производители, които са членове на такива групи или организации;
б)
съвместно пускане на стоки на пазара, включително подготовка за продажби, централизация на продажби и доставки за купувачи на едро;
в)
установяване на общи правила за информация за продукцията, в частност за прибирането на реколтата и наличностите; и
г)
други дейности, които могат да се осъществяват от групи и организации на производителите, като изграждането на умения за стопанска и търговска дейност и организацията и улесняването на иновационните процеси.
2. Помощта се отпуска на групи и организации на производителите, които са официално признати от компетентните органи на държавите членки, въз основа на бизнес план. Тя е ограничена до групи и организации на производители, които са МСП.
Държавите членки проверяват дали целите на бизнес плана са изпълнени в срок от пет години след признаване на групата или организацията на производители.
3. Подпомагането се изплаща въз основа на бизнес план под формата на фиксирана помощ на годишни вноски за не повече от пет години от датата, на която групата или организацията на производители е призната, и намалява прогресивно. То се изчислява на база годишната продадена продукция от групата или организацията. Държавите членки изплащат последната вноска едва след като са проверили коректното изпълнение на бизнес плана.
През първата година държавите членки могат да изплатят помощ на групата или организацията на производители, изчислена на база средната годишна продадена продукция от нейните членовете през трите години, предхождащи включването им в групата или организацията. За групи и организации на производителите в горския сектор подпомагането се изчислява на база средната продадена продукция от членовете на групата или организацията през последните пет години, предхождащи нейното признаване, с изключение на най-високата и на най-ниската стойност.
4. Помощта се ограничава до максималните ставки и суми, определени в приложение II.
5. Държавите членки могат да продължат помощта за установяване на групи на производителите дори след като те са били признати за организации на производителите съгласно условията на Регламент (ЕС) № 1308/2013 (24).
Член 28
Агроекология и климат
1. Държавите членки предоставят подпомагането по настоящата мярка в рамките на техните територии, съобразно техните специфични национални, регионални или местни нужди и приоритети. Тази мярка е насочена към опазването и към насърчаването на необходимите промени в селскостопанските практики, които имат положителен принос за околната среда и климата. Нейното включване в програмите за развитие на селските райони е задължително на национално и/или регионално равнище.
2. Плащанията за агроекология и климат се отпускат на земеделски стопани, групи земеделски стопани или групи земеделски стопани и други лица, стопанисващи земи, които доброволно се задължават да извършват операции, състоящи се от един или повече ангажименти за агроекология и климат по отношение на земеделска земя, която се определя от държавите членки и която включва, но не се ограничава до земеделската площ, определена в член 2 от настоящия регламент. Когато са надлежно обосновани за постигане на екологични цели, плащания за агроекология и климат може да се отпускат и на други лица, стопанисващи земи или групи от други лица, стопанисващи земи.
3. Плащанията за агроекология и климат покриват само онези ангажименти, които надхвърлят съответните задължителни стандарти съгласно дял VI, глава I от Регламент (ЕС) № 1306/2013, приложимите критерии и минимални дейности съгласно член 4, параграф 1, буква в), подточки ii) и iii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и приложимите минимални изисквания за употреба на торове и препарати за растителна защита, както и други приложими задължителни изисквания, установени от националното право. Всички тези задължителни изисквания се установяват в програмата.
4. Държавите членки се стремят да направят необходимото на лицата, които се задължават да извършват операции по тази мярка, да са предоставени необходимите знания и информация за изпълнението на тези операции. Те могат направят това, inter alia, посредством експертни консултации във връзка с ангажиментите и/или чрез обвързване на подпомагането по тази мярка с получаването на съответно обучение.
5. Ангажиментите по тази мярка се поемат за период от пет до седем години. При все това държавите членки могат да определят в своите програми за развитие на селските райони по-дълъг период за определени видове ангажименти, включително чрез предвиждане на ежегодно удължаване след изтичане на първоначалния период, когато това е необходимо с оглед постигането или запазването на търсените ползи за околната среда. По отношение на нови ангажименти, следващи непосредствено ангажимента, изпълнен в първоначалния период, държавите членки могат да определят по-кратък период в своите програми за развитие на селските райони.
6. Плащанията се отпускат годишно и покриват изцяло или частично размера на допълнителните разходи и пропуснатите доходи на бенефициерите, произтичащи от поетите задължения. При необходимост те могат да покриват и разходи по транзакции на стойност до 20 % от платимата премия за ангажименти за агроекология и климат. Когато ангажиментите се поемат от групи земеделски стопани или групи земеделски стопани и други стопанисващи земи, максималното равнище е 30 %.
При изчисляване на плащането, посочено в първата алинея, държавите членки приспадат сумата, необходима за изключване на двойното финансиране на практиките, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
В надлежно обосновани случаи при операции, свързани с опазването на околната среда, може да се предоставя помощ като фиксирана сума или еднократно плащане на единица за ангажименти за преустановяване на използването на площи за търговски цели, като изчисленията се правят въз основа на направените допълнителни разходи и пропуснатите доходи.
7. Когато това е необходимо с оглед осигуряване на ефикасното прилагане на мярката, държавите членки могат да използват процедурата за подбор на бенефициери, посочена в член 49, параграф 3.
8. Помощта се ограничава до максималните суми, определени в приложение II.
Подкрепа по тази мярка не се предоставя за ангажименти, които попадат в обхвата на мярката за биологично земеделие.
9. Могат да се отпускат помощи за опазване и устойчиво използване и развитие на генетичните ресурси в земеделието за операции, които не попадат в обхвата на разпоредбите на параграфи 1-8. Тези ангажименти могат да се изпълняват от бенефициери, различни от посочените в параграф 2.
10. За да се гарантира, че ангажиментите за агроекология и климат са определени в съответствие с приоритетите на Съюза за развитие на селските райони, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 относно следното:
а)
условията, приложими към ангажиментите за преминаване към екстензивно животновъдство;
б)
условията, приложими към ангажиментите за отглеждане на местни породи, които са заплашени от изчезване в животновъдството, или за запазване на генетичните растителни ресурси, които са заплашени от генетична ерозия, и
в)
определянето на допустимите операции по параграф 9.
11. За да се гарантира, че е изключено двойното финансиране, както е посочено във втората алинея на параграф 6, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 за определяне на метода на изчисление, който да се използва, включително в случай на еквивалентни мерки съгласно член 43 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 29
Биологично земеделие
1. Подпомагането по настоящата мярка се предоставя на хектар земеделска площ, на земеделски стопани или групи земеделски стопани, които доброволно се ангажират да преминат към или да поддържат практиките и методите за биологично земеделие, определени в Регламент (ЕО) № 834/2007, и които са действащи земеделски стопани по смисъла на член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Подпомагането покрива само ангажименти, които надхвърлят съответните задължителни стандарти, установени съгласно глава I на дял VI от Регламент (ЕС) № 1306/2013, приложимите критерии и минимални дейности, установени съгласно член 4, параграф 1, буква в), подточки ii) и iii) от Регламент (ЕС) № ДП/2013, приложимите минимални изисквания за употреба на торове и продукти за растителна защита и други приложими задължителни изисквания, установени от националното право. Всички тези изисквания се установяват в програмите.
3. Ангажиментите по настоящата мярка се поемат за период от пет до седем години. При предоставяне на помощ за преминаване към биологично земеделие държавите членки могат да определят по-кратък първоначален период, съответстващ на преходния период. Когато подпомагането се предоставя за поддържането на биологично земеделие, държавите членки могат да предвидят в своите програми за развитие на селските райони ежегодно удължаване след изтичане на първоначалния период. По отношение на нови, свързани с поддържането ангажименти, следващи непосредствено ангажимента, изпълнен в първоначалния период, държавите членки могат да определят по-кратък период в програмите си за развитие на селските райони.
4. Плащанията се отпускат годишно и покриват изцяло или частично размера на допълнителните разходи и пропуснатите доходи на бенефициерите, произтичащи от поетите задължения. При необходимост те могат да покриват и разходи по трансакции на стойност до 20 % от платимата премия за поети ангажименти. Когато ангажиментите се поемат от групи земеделски стопани, максималното равнище е 30 %.
При изчисляване на плащането, посочено в първата алинея, държавите членки приспадат сумата, необходима за изключване на двойно финансиране на практиките, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
5. Помощта се ограничава до максималните суми, определени в приложение II.
6. За да се гарантира, че е изключено двойното финансиране, както е посочено във втората алинея на параграф 4, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 за определяне на метода на изчисление, който да се използва.
Член 30
Плащания по „Натура 2000“ и Рамковата директива за водите
1. Подкрепата по тази мярка се отпуска годишно за хектар земеделска площ или за хектар гора, за да компенсира бенефициерите за допълнителните разходи и пропуснатите доходи, произтичащи от неблагоприятните условия във въпросните райони, свързани с изпълнението на Директива 92/43/ЕИО и Директива 2009/147/ЕО, както и на Рамковата директива за водите.
При изчисляване на подпомагането по тази мярка държавите членки приспадат сумата, необходима за изключване на двойното финансиране на практиките, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Помощта се предоставя на земеделски стопани и на частни горски стопани и асоциации на частни горски стопани. В надлежно обосновани случаи подпомагане може да се предостави и на други лица, стопанисващи земи.
3. Помощта за земеделски стопани във връзка с директиви 92/43/ЕИО и 2009/147/ЕО се отпуска само по отношение на неблагоприятни условия, произтичащи от изискванията, които надхвърлят условията за добро земеделско и екологично състояние, посочени в член 94 и в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013, и приложимите критерии и минимални дейности, установени съгласно член 4, параграф 1, буква в), подточки ii) и iii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Подкрепата за земеделски стопани във връзка с Рамковата директива за водите се отпуска само по отношение на специфични изисквания, които:
а)
бяха въведени с Рамковата директива за водите и са в съответствие с програмите от мерки, които са част от плановете за управление на речните басейни, с цел да се постигнат набелязаните в същата директива екологични цели, и надхвърлят мерките, изисквани във връзка с прилагането на друго правото на Съюза в областта на защитата на водите;
б)
надхвърлят законоустановените изисквания за управление и стандартите за добро земеделско и екологично състояние, предвидени в глава I на дял VI от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и приложимите критерии и минимални дейности, установени съгласно член 4, параграф 1, буква в), подточки ii) и iii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
надхвърлят равнището на защита, предвидено в действащото право на Съюза към момента на приемане на Рамковата директива за водите, както е установено в член 4, параграф 9 от същата директива; и
г)
налагат съществени промени в начина на използване на земята и/или съществени ограничения в селскостопанската практика, които водят до значителна загуба на доходи.
5. Изискванията, посочени в параграфи 3 и 4, се установяват в програмата.
6. Следните области отговарят на условията за финансово подпомагане:
а)
селскостопанските и горските райони по "Натура 2000", определени по реда на Директиви 92/43/ЕИО и 2009/147/ЕО;
б)
други определени защитени природни зони с екологични ограничения по отношение на селското стопанство или горите, които допринасят за прилагане на член 10 от Директива 92/43/ЕИО, ако за всяка програма за развитие на селските райони тези зони не надхвърлят 5 % от районите, определени по "Натура 2000", които попадат в нейния териториален обхват;
в)
селскостопански райони, включени в плановете за управление на речните басейни съгласно Рамковата директива за водите.
7. Помощта се ограничава до максималните суми, определени в приложение II.
8. За да се гарантира, че е изключено двойното финансиране, както е посочено във втората алинея на параграф 1, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 за определяне на метода на изчисление, който да се използва.
Член 31
Плащания за райони, изправени пред природни или други специфични ограничения
1. Плащанията за земеделски стопани в планински райони и в други райони с природни или други специфични ограничения се отпускат годишно за хектар земеделска площ, за да се компенсират земеделските стопани изцяло или частично за направените допълнителни разходи и пропуснатите доходи, свързани с ограниченията за селскостопанско производство в съответния район.
Допълнителните разходи и пропуснатите доходи се изчисляват чрез съпоставяне с райони, които не са засегнати от природни или други специфични ограничения, като се вземат предвид плащанията по реда на дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
При изчисляване на допълнителните разходи и пропуснати доходи държавите членки могат да направят разграничение в размера на плащането, когато това е надлежно обосновано, за да се вземат предвид:
-
сериозността на установените постоянни ограничения, които се отразяват на селскостопанските дейности;
-
селскостопанската система.
2. Плащанията се отпускат на земеделски стопани, които се ангажират да продължат да упражняват своята селскостопанска дейност в определените райони съгласно член 32 и са действащи земеделски стопани по смисъла на член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Плащанията се фиксират между минималната и максималната сума, установени в приложение I. Тези плащания могат да бъдат увеличени в надлежно обосновани случаи с оглед на специфични обстоятелства, които следва да бъдат разяснени в програмите за развитие на селските райони.
4. Държавите членки предвиждат намаляващи плащания над прагово ниво за площ на стопанство, което се определя в програмата, освен в случай че отпуснатата сума покрива само минималното плащане за хектар за година съгласно установеното в приложение II.
За юридическите лица или за група физически или юридически лица държавите членки могат да приложат прогресивно намаляване на плащанията на равнището на членовете на тези юридически лица или групи, при условие че:
а)
националното право предвижда отделните членове да поемат права и задължения, сравними с тези на отделните земеделски стопани, които имат статут на ръководители на стопанство, по-специално по отношение на техния икономически, социален и данъчен статус; и
б)
отделните членове са допринесли за укрепването на селскостопанските структури на съответните юридически лица или групи.
5. В допълнение към плащанията, предвидени в параграф 2, държавите членки могат да предоставят плащания по тази мярка в периода от 2014 г. до 2020 г. на бенефициери от области, които са отговаряли на условията за подпомагане съгласно член 36, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 през програмния период 2007-2013 г. За бенефициери от райони, които вече не отговарят на условията за подпомагане съгласно новото определяне на границите, посочено в член 32, параграф 3, тези плащания намаляват прогресивно за срок от най-много четири години. Този срок започва от датата, на която е завършило определянето на границите в съответствие с член 32, параграф 3, и най-късно през 2018 г. Посочените плащания започват при не повече от 80 % от средното плащане, определено в програмата за програмния период 2007-2013 г. в съответствие с член 36, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 1698/2005, и приключват най-късно през 2020 г. при не повече от 20 %. Когато в резултат на прилагането на прогресивното намаляване равнището на плащанията достигне 25 EUR, държавата членка може да продължи плащанията на това равнище до изтичането на предвидения за намаляващи плащания срок.
След завършване на очертаването на границите бенефициерите в районите, които остават допустими, получават пълния размер на плащанията по тази мярка.
Член 32
Определяне на райони с природни и други специфични ограничения
1. Въз основа на параграфи 2, 3 и 4 държавите членки определят районите, допустими за предвидените в член 31 плащания в рамките на следните категории:
а)
планински райони;
б)
райони, различни от планинските райони, със съществени природни ограничения; и
в)
други райони със специфични ограничения.
2. С оглед да бъдат допустими за плащанията, предвидени в член 31, планинските райони се характеризират със значително ограничение на възможностите за използване на земята и осезаемо нарастване на производствените разходи поради:
а)
наличието, поради надморската височина, на много неблагоприятни климатични условия, които значително скъсяват вегетационния период за растениевъдството;
б)
наличието, на по-ниска надморска височина, на твърде стръмни склонове в по-голямата част от въпросния район, поради което не може да се използва механизирана техника или пък се налага използването на твърде скъпо специално оборудване, или комбинация от тези два фактора, когато ограниченията, произтичащи от всеки един, взети поотделно, са по-малки, но комбинацията от двата фактора води до еквивалентно ограничение.
Районите на север от 62-рия паралел и някои съседни райони се считат за планински райони.
3. За да отговарят на условията за плащания по член 31, районите, които не са планински райони, се считат за райони със съществени природни ограничения, ако най-малко 60 % от земеделската площ отговаря на поне един от критериите, изброени в приложение III, по определената прагова стойност.
Спазването на тези условия се гарантира на равнището на местните административни единици (равнище „LAU 2“) или на равнището на ясно определена местна единица, която обхваща една-единствена ясно указана прилежаща географска област с определим икономически и административен облик.
При определянето на районите, за които се отнася настоящият параграф, държавите членки извършват прецизиране въз основа на обективни критерии с цел изключване на райони, в които са отчетени съществени природни ограничения, посочени в първа алинея, но те са преодолени чрез инвестиции, чрез стопанска дейност, или чрез доказателства за нормална производителност на земята, или в които производствените методи или селскостопанските системи са компенсирали загубата на доходи или добавените разходи, посочени в член 31, параграф 1.
4. Райони, различни от посочените в параграфи 2 и 3, са допустими за плащания по член 31, ако са със специфични ограничения и когато е необходимо управлението на земята да продължи с цел запазване или подобряване на околната среда, поддържане на ландшафта и запазване на туристическия потенциал в района или за защита на бреговата ивица.
Районите със специфични ограничения обхващат земеделски площи, в рамките на които естествените условия за производство са сходни и общата площ на които не надвишава 10 % от територията на съответната държава членка.
Освен това площите могат да отговарят на условията за финансово подпомагане по този параграф и когато:
-
най-малко 60 % от земеделската площ отговаря на поне два от критериите, посочени в приложение III, всеки в рамките на не повече от 20 % от определената прагова стойност, или
-
най-малко 60 % от земеделската площ се състои от площи, които отговарят на поне един от критериите, посочени в приложение III, по определената прагова стойност и от площи, които отговарят на поне два от критериите, посочени в приложение III, всеки в рамките на не повече от 20 % от определената прагова стойност.
Спазването на тези условия се гарантира на равнище LAU2 или на равнището на ясно определена местна единица, която обхваща една-единствена ясно определена прилежаща географска област с различим икономически и административен облик. При определянето на районите, за които се отнася настоящата алинея, държавите членки предприемат процедурата на прецизиране, описана в член 32, параграф 3. Районите, считани за отговарящи на условията съгласно настоящата алинея, се вземат предвид за изчисляване на ограничението до 10 %, посочено във втора алинея.
Чрез дерогация първата алинея не се прилага за държавите членки, чиято територия се счита изцяло за район, засегнат от специфични неблагоприятни природни условия съгласно Регламенти (ЕО) № 1698/2005 и (ЕО) № 1257/1999.
5. Държавите членки прилагат към своите програми за развитие на селските райони:
а)
съществуващото или измененото определяне на граници съгласно параграфи 2 и 4;
б)
новото определяне на граници на районите, посочени в параграф 3.
Член 33
Хуманно отношение към животните
1. Плащанията за хуманно отношение към животните по настоящата мярка се отпускат на земеделски стопани, които доброволно се задължават да извършват операции, състоящи се от едно или повече поети задължения за хуманно отношение към животните, и които са действащи земеделски стопани по смисъла на член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Плащанията за хуманно отношение към животните покриват само онези ангажименти, които надхвърлят съответните задължителни стандарти, установени съгласно глава I на дял VI от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и други приложими задължителни изисквания. Тези приложими изисквания се установяват в програмите.
Тези задължения се поемат за срок от една до седем години, който подлежи на подновяване.
3. Плащанията се отпускат годишно и покриват изцяло или частично размера на допълнителните разходи и пропуснатите доходи на бенефициерите, произтичащи от поетите задължения. При необходимост те могат да покриват и разходи по трансакции на стойност до 20 % от платимата премия за задълженията за хуманно отношение към животните.
Помощите се ограничават до максималната сума, определена в приложение II.
4. За да се гарантира, че задълженията за хуманно отношение към животните съответстват на цялостната политика на Съюза в тази област, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 относно определянето на районите, в които задълженията за хуманно отношение към животните трябва да осигуряват повишени стандарти за методите на производство.
Член 34
Екологични услуги и услуги във връзка с климата в горското стопанство и опазване на горите
1. Подпомагането по тази мярка се предоставя за хектар гора на публични и частни горски стопани и други частноправни и публични субекти и техни асоциации, които доброволно се задължават да извършват операции, състоящи се от едно или повече поети задължения за опазване на околната среда в горите и във връзка с климата. За гори, които са собственост на държавата, подпомагането може да се предостави само ако субектът, стопанисващ гората, е частноправен субект или община.
За горски стопанства над определен праг, който държавите членки определят в своите програми за развитие на селските райони, подпомагане по параграф 1 се предоставя само при представяне на необходимата информация от план за управление на горите или от еквивалентен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, както е определено от Конференцията на министрите за опазване на горите в Европа от 1993 г.
2. Плащанията покриват само онези ангажименти, които надхвърлят съответните задължителни изисквания, установени от националния закон за горското стопанство или друго приложимо национално право. Всички тези изисквания се установяват в програмите.
Задълженията се поемат за срок между пет и седем години. При все това държавите членки могат да определят в своите програми за развитие на селските райони по-дълъг срок за определени видове задължения, когато това е необходимо и надлежно обосновано.
3. Плащанията покриват частично или изцяло допълнителните разходи и пропуснатите доходи на бенефициерите, произтичащи от поетите задължения. При необходимост те могат да покриват и разходи по трансакции на стойност до 20 % от платимата премия за поети задължения за опазване на околната среда в горите. Помощите се ограничават до максималната сума, определена в приложение II.
В надлежно обосновани случаи при операции, свързани с опазването на околната среда, може да се предоставя помощ като фиксирана сума или еднократно плащане на единица за ангажименти за преустановяване на използването на дървета и гори за търговски цели, като изчисленията се правят въз основа на направените допълнителни разходи и пропуснатите доходи.
4. Могат да се отпускат помощи на публични и частни субекти за опазване и укрепване на генетичните ресурси в горското стопанство за операции, които не попадат в обхвата на параграфи 1, 2 и 3.
5. За да се осигури ефективно използване на ресурсите от бюджета на ЕЗФРСР, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 относно видовете операции, които са допустими за помощ съгласно параграф 4 от настоящия член.
Член 35
Сътрудничество
1. Подпомагането по тази мярка се предоставя с оглед на насърчаването на форми на сътрудничество, в които участват най-малко два субекта, по-специално:
а)
подходи за сътрудничество между различни участници в секторите на селското и горското стопанство на Съюза, и по хранителната верига, и други участници, които допринасят за постигане на целите и приоритетите на политиката за развитие на селските райони, включително групи на производители, кооперативи и междубраншови организации;
б)
създаване на клъстери и мрежи;
в)
сформиране и функциониране на оперативни групи в рамките на ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост, посочени в член 56.
2. Сътрудничеството по параграф 1 е свързано, по-специално, със следното:
а)
пилотни проекти;
б)
разработване на нови продукти, практики, процеси и технологии в сектора на селското стопанство, храните и горското стопанство;
в)
сътрудничество между малки икономически оператори за организиране на съвместни работни процеси и за споделяне на оборудване и ресурси и за развитие и/или реализиране на пазара на туристически услуги, отнасящи се до селски туризъм;
г)
хоризонтално и вертикално сътрудничество между участниците във веригата на доставки за изграждането и развитието на къси вериги на доставки и местни пазари;
д)
дейности на местно равнище за популяризиране, свързани с развитието на късите вериги на доставки и местните пазари;
е)
предприемане на съвместни действия с оглед смекчаване или адаптиране към последиците от изменението на климата;
ж)
съвместни подходи към екологични проекти и съществуващите екологични практики, включително ефективно управление на водите, използване на енергия от възобновяеми източници и опазване на селскостопанския ландшафт;
з)
хоризонтално и вертикално сътрудничество между участниците във веригата на доставки за устойчиво доставяне на биомаса за приложение в производството на храни и енергия и в промишлени процеси;
и)
изпълнение, по-специално от групи от публични и частни партньори,, различни от определените в член 32, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, на стратегии за местно развитие, различни от определените в член 2, параграф 19, от Регламент (ЕС) № 1303/2013, насочени към един или повече от приоритетите на Съюза за развитие на селските райони;
й)
изготвяне на планове за управление на горите или еквивалентни инструменти;
к)
разнообразяване на селскостопанските дейности към дейности, свързани със здравеопазване, социална интеграция, поддържана от общността селскостопанска дейност и образователна дейност за околната среда и храните.
3. Подпомагането по параграф 1, буква б) се предоставя само на новосформирани клъстери и мрежи, както и на започващите нова за тях дейност.
Подпомагането на операции по параграф 2, букви а) и б) може да се предоставя и на отделни участници, когато тази възможност е предвидена в програмата за развитие на селските райони.
4. Резултатите от пилотните проекти по параграф 2, буква а) и операциите по параграф 2, буква б), осъществени от отделни участници, както е предвидено в параграф 3, се разпространяват.
5. По настоящата мярка допустими за подпомагане са следните разходи, свързани с формите на сътрудничество, посочени в параграф 1:
а)
разходите за проучвания на съответния район, проучвания за техническа осъществимост и съставяне на бизнес план, план за управление на горите или еквивалентен инструмент или стратегия за местно развитие, различна от стратегията, посочена в член 33 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
б)
разходите за стимулиране на интерес в съответния район с цел създаване на условия за осъществяване на колективен териториален проект или проект, който да бъде осъществен от оперативна група в рамките на ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост, както е посочено в член 56. При клъстерите стимулирането на интерес може да е свързано и с организиране на обучение, изграждане на мрежа между членовете и набиране на нови членове;
в)
текущите разходи във връзка със сътрудничеството;
г)
преките разходи за конкретни проекти, свързани с изпълнението на бизнес план, екологичен план, план за управление на горите или еквивалентен инструмент, стратегия за местно развитие, различна от стратегията, посочена в член 33 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, или преките разходи за други дейности, насочени към иновации, включително изпитвания;
д)
разходите за дейности за популяризиране.
6. Когато се изпълнява бизнес план, екологичен план, план за управление на горите или еквивалентен инструмент или стратегия за развитие, държавите членки могат да отпуснат помощта или като обща сума, която покрива разходите за сътрудничество и разходите за изпълнените проекти, или да покрият само разходите за сътрудничество и да използват средства от други мерки или други фондове на Съюза за изпълнението на проекти.
Когато помощта се изплаща като обща сума и видът на осъществявания проект попада в обхвата на друга мярка по настоящия регламент, се прилага съответният максимален размер или ставка на помощта.
7. Сътрудничеството сред участници от различни региони или държави членки също отговаря на условията за подпомагане.
8. Подпомагането се ограничава за максимален срок от седем години, освен за съвместни дейности по опазване на околната среда в надлежно обосновани случаи.
9. Сътрудничеството по тази мярка може да се комбинира с проекти, които се подпомагат от фондове на Съюза на същата територия, различни от ЕЗФРСР. Държавите членки правят необходимото да се избягва свръхкомпенсация в резултат на комбинирането на настоящата мярка с други инструменти за подпомагане на национално равнище или на равнището на Съюза.
10. За да се осигури ефективно използване на ресурсите от бюджета на ЕЗФРСР, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 относно допълнителното уточняване на характеристиките на пилотните проекти, клъстерите, мрежите, късите вериги на доставки и местните пазари, които ще бъдат допустими за отпускане на помощ, както и относно условията за отпускане на помощ на видовете операции, изброени в параграф 2 от настоящия член.
Член 36
Управление на риска
1. Подпомагането по тази мярка обхваща:
а)
финансови вноски за премиите за застраховка на реколтата, животните и растенията срещу икономически загуби на земеделските стопани, причинени от неблагоприятни климатични явления, болести по животните или по растенията, нашествие на вредители или екологичен инцидент;
б)
финансови вноски във взаимоспомагателни фондове за изплащане на финансови обезщетения на земеделските стопани за икономически загуби, причинени от неблагоприятни климатични явления или от поява на болест по животните или по растенията, или от нашествие на вредители или екологичен инцидент;
в)
инструмент за стабилизиране на доходите под формата на финансови вноски във взаимоспомагателни фондове за предоставяне на обезщетения на земеделски стопани при сериозен спад в техните доходи.
2. За целите на настоящия член „земеделски стопанин“ означава действащ земеделски стопанин по смисъла на член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. За целите на параграф 1, букви б) и в), „взаимоспомагателен фонд“ означава схема, акредитирана от държавата членка съгласно националното право, чиято цел е членуващите земеделски стопани да се застраховат, при която се извършват компенсаторни плащания на членуващите земеделски стопани за икономически загуби, причинени от неблагоприятни климатични явления или болест по животните или по растенията, или нашествие на вредители, или екологичен инцидент, или за сериозен спад в техните доходи.
4. Държавите правят необходимото да се избягва свръхкомпенсация в резултат на комбинирането на настоящата мярка с други финансови инструменти на национално равнище или на равнището на Съюза или с частни застрахователни схеми.
5. За да се осигури ефективно използване на ресурсите от бюджета на ЕЗФРСР, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 относно минималния и максималния срок на търговските заеми за взаимоспомагателни фондове, посочени в член 38, параграф 3, буква б) и член 39, параграф 4.
До 31 декември 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия член.
Член 37
Застраховане на реколтата, животните и растенията
1. Подпомагането по член 36, параграф 1, буква a) се предоставя единствено за застрахователни договори, покриващи загуби, причинени от неблагоприятни климатични явления, от болест по животните или по растенията, от нашествие на вредители или от екологичен инцидент или от приемане на мярка в съответствие с Директива 2000/29/ЕО с цел ликвидиране или ограничаване на болест по растенията или нашествие на вредители, които са унищожили над 30 % от средногодишната продукция на даден земеделски стопанин за предшестващия тригодишен период или от усреднения размер на база три години от предшестващия петгодишен период, като се изключват годините с най-високия и най-ниския показател. За изчисляване на годишната продукция на земеделския стопанин могат да се използват индекси. Използваният метод на изчисление позволява да се определи действителната загуба на земеделския стопанин за дадена година.
Измерването на степента на причинената загуба може да се приспособи спрямо конкретните характеристики на всеки тип продукт, като се използват:
а)
биологични показатели (количество на загубената биомаса) или равностойни показатели за загубен добив, установени на равнището на стопанствата, на местно, регионално или национално равнище; или
б)
свързани с времето показатели (включително количество на валежите и температура), установени на местно, регионално или национално равнище.
2. Настъпването на неблагоприятно климатично явление, появата на болест по животните или по растенията, нашествието на вредители или екологичният инцидент трябва да бъдат официално признати като такива от компетентен орган на съответната държава членка.
Когато е целесъобразно, държавите членки могат предварително да установят критерии, при изпълнение на които да се счита, че официалното признаване е направено.
3. По отношение на болестите по животните финансово обезщетение по член 36, параграф 1, буква а) може да се предостави само във връзка с болестите, упоменати в списъка на болести по животните, съставен от Световната организация за здравеопазване на животните, или в приложението към Решение 2009/470/ЕО.
4. Застрахователните плащания покриват не повече от общия размер на разходите за отстраняването на загубите, посочени в член 36, параграф 1, буква а), и не изискват и не са свързани с определяне на вида или количеството на бъдещото производство.
Държавите членки могат да ограничат размера на премията, която отговаря на условията за помощ, като приложат подходящи тавани.
5. Помощите се ограничават до максималната сума, определена в приложение II.
Член 38
Взаимоспомагателни фондове за неблагоприятни климатични явления, болести по животните и растенията, нашествия на вредители и екологични инциденти
1. За да отговаря на условията за подпомагане, съответният взаимоспомагателен фонд:
а)
е акредитиран от компетентния орган в съответствие с националното право;
б)
осъществява прозрачна политика по отношение на плащанията във фонда и тегленията от фонда;
в)
има ясни правила за определяне на отговорностите за всички възникнали задължения.
2. Държавите членки определят правилата за създаване и управление на взаимоспомагателните фондове, по-специално за отпускане на компенсаторни плащания и за допустимост на земеделските стопани в случай на криза, както и за управлението и мониторинга на спазването на тези правила. Държавите членки правят необходимото разпоредбите на фондовете да предвиждат санкции в случай на небрежност от страна на земеделския стопанин.
Настъпването на събитията, посочени в член 36, параграф 1, буква б), трябва да бъде официално признато като такова от компетентния орган на съответната държава членка.
3. Финансовите вноски, посочени в член 36, параграф 1, буква б), могат да се отнасят единствено до:
а)
административните разходи за създаване на взаимоспомагателния фонд, разпределени така, че да намаляват прогресивно за период от максимум три години;
б)
сумите, изплатени от взаимоспомагателния фонд като финансова компенсация на земеделските стопани. Освен това, финансовите вноски могат да се отнасят до лихвата по търговските заеми, взети от взаимоспомагателния фонд с цел изплащане на финансова компенсация на земеделските стопани в случай на криза.
Подпомагането по член 36, параграф 1, буква б) се отпуска единствено за покриване на загуби, причинени от настъпване на неблагоприятни климатични явления, болест по животните или по растенията или нашествие на вредители или от приемане на мярка в съответствие с Директива 2000/29/ЕО с цел ликвидиране или ограничаване на болест по растенията, нашествие на вредители или екологичен инцидент, които са унищожили над 30 % от средногодишната продукция на земеделския стопанин за предшестващия тригодишен период, или от усреднения размер на база три години от предшестващия петгодишен период, като се изключат годините с най-високия и най-ниския показател. За изчисляване на годишната продукция на земеделския стопанин могат да се използват индекси. Използваният метод на изчисление позволява да се определи действителната загуба на земеделския стопанин за дадена година.
Не се внасят публични финансови средства в първоначалния капитал.
4. По отношение на болестите по животните финансово обезщетение по член 36, параграф 1, буква б) може да се предостави във връзка с болестите, посочени в списъка на болести по животните, съставен от Световната организация за здравеопазване на животните, или в приложението към Решение 2009/470/ЕО.
5. Помощите се ограничават до максималния размер, определен в приложение II.
Държавите членки могат да ограничат разходите, които отговарят на условията за финансова помощ, като приложат:
а)
тавани за всеки фонд;
б)
подходящи единични тавани.
Член 39
Инструмент за стабилизиране на доходите
1. Подпомагането по член 36, параграф 1, буква в) се отпуска само при условие че спадът в доходите надхвърля 30 % от средногодишния доход на отделния земеделски стопанин за предшестващия тригодишен период или от усреднената сума за три години на база предшестващия петгодишен период, като се изключват най-високият и най-ниският показател. За целите на член 36, параграф 1, буква в) под доход се разбира сумата на приходите, които земеделският стопанин получава от пазара, включително всички форми на публично подпомагане, намалена с разходите за производствени ресурси. Плащанията за земеделски стопани от взаимоспомагателни фондове компенсират по-малко от 70 % от загубата на доходи през годината, в която производителят има право да получава помощта.
2. За да отговаря на условията за подпомагане, съответният взаимоспомагателен фонд:
а)
е акредитиран от компетентния орган в съответствие с националното право;
б)
осъществява прозрачна политика по отношение на плащанията във фонда и тегленията от фонда;
в)
има ясни правила за определяне на отговорностите за всички възникнали задължения.
3. Държавите членки определят правилата за създаване и управление на взаимоспомагателните фондове, по-специално за отпускане на компенсаторни плащания на земеделските стопани в случай на криза или за управлението и мониторинга на спазването на тези правила. Държавите членки правят необходимото разпоредбите на фондовете да предвиждат санкции в случай на небрежност от страна на земеделския стопанин.
4. Финансовите вноски, посочени в член 36, параграф 1, буква в), могат да се отнасят единствено до:
а)
административните разходи за създаване на взаимоспомагателния фонд, разпределени така, че да намаляват прогресивно за срок от максимум три години;
б)
сумите, изплатени от взаимоспомагателния фонд като финансова компенсация на земеделските стопани. Освен това, финансовите вноски могат да се отнасят до лихвата по търговските заеми, взети от взаимоспомагателния фонд с цел изплащане на финансова компенсация на земеделските стопани в случай на криза. Не се внасят публични финансови средства в първоначалния капитал.
5. Помощите се ограничават до максималната сума, определена в приложение II.
Член 40
Финансиране на допълнителни национални директни плащания за Хърватия
1. Помощ може да се отпуска на земеделски стопани, отговарящи на изискванията за допълнителни национални директни плащания по член 19 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Условията, определени в този член, се прилагат също така към помощта, която ще се отпуска по настоящия член.
2. Помощта, предоставена на земеделски стопанин за 2014 г., 2015 г. и 2016 г., не надвишава разликата между:
а)
размера на директните плащания, приложим в Хърватия за съответната година в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, както и
б)
45 % от съответния размер на директните плащания, приложим от 2022 г.
3. Приносът на Съюза към помощта, отпусната по настоящия член в Хърватия по отношение на 2014 г., 2015 г. и 2016 г., не надвишава 20 % съответния общ годишен размер на отпусканите ѝ средства от ЕЗФРСР.
4. Делът на приноса от ЕЗФРСР за допълнения към директните плащания не надвишава 80 %.
Член 41
Правила относно прилагането на мерките
Комисията приема актове за изпълнение, с които се определят правила относно прилагането на мерките в настоящия раздел във връзка с:
а)
процедурите за подбор на органите и структурите, предлагащи консултантски услуги в областта на селското и горското стопанство, услуги по управление на стопанства или услуги по заместване в стопанства, и процедурите за намаляването на помощта в обхвата на мярката за консултантски услуги, посочена в член 15;
б)
оценката от страна на държавите членки за напредъка по бизнес плана, вариантите на плащане, както и условията за достъп до други мерки за млади земеделски стопани в рамките на мярката за развитие на стопанствата и предприятията по член 19;
в)
преобразуването в мерни единици, различни от използваните в приложение II, и ставките за преобразуване на животните в животински единици съгласно мерките, посочени в членове 28, 29, 33 и 34;
г)
възможността за използване на стандартни предположения за допълнителни разходи и пропуснати доходи в обхвата на мерките по членове 28-31, 334 и 35 и критерии за изчисляването им;
д)
изчисляването на размера на подпомагането в случаите, когато дадена операция отговаря на условията за отпускане на помощ по повече от една мярка.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
LEADER
Член 42
Местни групи за действие в рамките на LEADER
1. В допълнение към задачите, посочени в член 34 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, местните групи за действие могат да извършват и допълнителни задачи, които са им делегирани от управителния орган и/или от разплащателната агенция.
2. Ако такава възможност е предвидена в програмата за развитие на селските райони, местните групи за действие могат да поискат авансово плащане от компетентната разплащателна агенция. Размерът на авансовите плащания не надвишава 50 % от общественото подпомагане, свързано с текущите разходи и разходите за възстановяване.
Член 43
Стартов пакет в рамките на LEADER
Подпомагането за местно развитие по линия на LEADER може да включва и стартов пакет в рамките на LEADER за местните общности, които не са прилагали LEADER през програмния период 2007-2013 г. Стартовият пакет в рамките на LEADER се състои от подпомагане за изграждане на капацитет и малки пилотни проекти. Подпомагането по линия на стартовия пакет в рамките на LEADER не зависи от представянето на стратегия за местно развитие в рамките на LEADER.
Член 44
Дейности за сътрудничество в рамките на LEADER
1. Помощта по член 35, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 се предоставя на:
а)
проекти за сътрудничество в рамките на една държава членка (междутериториално сътрудничество) или проекти за сътрудничество между територии в няколко държави членки или с територии в трети държави (транснационално сътрудничество).
б)
техническа помощ за подготвителни дейности по проекти за междутериториално и транснационално сътрудничество, при условие че местните групи за действие могат да демонстрират, че те предвиждат изпълнението на конкретен проект.
2. Освен местни групи за действие, партньорите на местна група за действие по ЕЗФРСР могат да бъдат:
а)
група от местни публични и частни партньори на територията на селски район, която изпълнява стратегия за местно развитие във или извън Съюза;
б)
група от местни публични и частни партньори на територията на неселски район, която изпълнява стратегия за местно развитие.
3. В случаите, когато проектите за сътрудничество не са избрани от местни групи за действие, държавите членки въвеждат система за текущо кандидатстване.
Те оповестяват националните или регионалните административни процедури относно подбора на проекти за транснационално сътрудничество и списък на допустимите разходи най-късно две години след датата на одобрение на техните програми за развитие на селските райони.
Одобрението на проектите за сътрудничество от компетентния орган се извършва не по-късно от четири месеца след датата на подаване на кандидатурата за проекта.
4. Държавите членки информират Комисията за одобрените проекти за транснационално сътрудничество.
ГЛАВА II
Общи разпоредби за някои мерки
Член 45
Инвестиции
1. За да отговарят на условията за помощ от ЕЗФРСР инвестиционните операции се предхождат от оценка на очакваното въздействие върху околната среда в съответствие със специфичната за този вид инвестиции правна уредба, когато инвестицията е вероятно да има отрицателни последици за околната среда.
2. Разходите, отговарящи на условията за помощ от ЕЗФРСР, се свеждат до:
а)
изграждането, придобиването, включително отпускането на лизинг, или подобренията на недвижимо имущество;
б)
закупуването или вземането на лизинг на нови машини и оборудване, до пазарната цена на актива;
в)
общи разходи, свързани с разноските по букви а) и б), например хонорари на архитекти, инженери и консултанти, хонорари, свързани с консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за техническа осъществимост. Проучванията за техническа осъществимост продължават да бъдат разход, който отговаря на условията, дори когато на база на техните резултати не се правят разходи по букви а) и б);
г)
следните нематериални инвестиции: придобиването или развитието на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права, търговски марки;
д)
разходите по изготвяне на планове за управление на горите или еквивалентни на тях инструменти.
3. В случая на селскостопански инвестиции, не се признават за отговарящи на условията за инвестиционно подпомагане закупуването на права за производство на селскостопанска продукция, права на плащане, животни, едногодишни растения и тяхното засаждане. В случай обаче на възстановяването на селскостопански производствен потенциал, претърпял щети в резултат на природни бедствия или катастрофични събития, в съответствие с член 18, параграф 1, буква б), разходите за закупуване на животни могат да бъдат допустими разходи.
4. Бенефициерите на помощ, свързана с инвестиции, могат да поискат авансово плащане до 50 % от публичната помощ, свързана с инвестицията, от компетентните разплащателни агенции, ако тази възможност е включена в програмата за развитие на селските райони.
5. Работен капитал, който допълва нова инвестиция в сектора на селското или горското стопанство и е свързан с нея и за който се получава подпомагане от ЕЗФРСР посредством финансов инструмент, установен в съответствие с член 37 от Регламент № (ЕС) 1303/2013, може да бъде допустим разход. Такива допустимите разходи не надхвърлят 30 % от общия размер на допустимите разходи за инвестицията. Съответното искане се обосновава надлежно.
6. За да се вземат предвид специфичните особености на конкретен вид инвестиция, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 за определяне на условията, при които други разходи, свързани с договори за лизинг и използвано оборудване могат да се считат за допустими разходи, и за определянето на видовете инфраструктура за енергия от възобновяеми източници, които са допустими за подпомагане.
Член 46
Инвестиции в напояване
1. Без да се засяга член 45 от настоящия регламент, в случай на напояване на нови и съществуващи напоявани площи само инвестиции, които отговарят на условията в настоящия член, се считат за допустими разходи.
2. Плановете за управление на речните басейни съгласно изискванията на Рамковата директива за водите се представят на Комисията за цялата площ, за която ще се прави инвестицията, както и за всички други площи, където инвестицията може да засегне околната среда. Мерките, които ще се прилагат в рамките на план за управление на речните басейни в съответствие с член 11 от Рамковата директива за водите и които ще са от значение за селскостопанския сектор, се посочват в съответната програма от мерки.
3. Системата за измерване на потреблението на вода на равнището на подпомаганата инвестиция е въведена или трябва да се въведе като част от инвестицията.
4. Когато инвестиция е в подобрение на съществуващите напоителни инсталации или в елемент от напоителната инфраструктура, тя е допустима единствено, ако е била оценена предварително като осигуряваща потенциална икономия на вода най-малко между 5 % и 25 % съгласно техническите параметри на съществуващата инсталация или инфраструктура.
Ако инвестицията засяга басейни от подпочвени или повърхностни води, чието състояние попада в категория по-ниска от „добро състояние“ в съответния план за управление на речния басейн поради съображения, свързани с количеството на водите.
а)
инвестицията гарантира ефективно намаление на консумацията на вода на ниво инвестиция, което да възлиза на най-малко 50 % от потенциалната икономия на вода, осигурена от инвестицията;
б)
в случай на инвестиция в едно земеделско стопанство, тя също води до намаляване на общото потребление на вода на стопанството, възлизащо на най-малко 50 % от потенциалната икономия на вода, осигурена на ниво инвестиция. Общото потребление на вода на стопанството включва водата, продадена от стопанството.
Никое от условията в параграф 4 не се отнася до инвестиция в съществуващо съоръжение, която засяга единствено енергийната ефективност, нито до инвестиция за създаване на резервоар, нито до инвестиция в използване на рециклирана вода, която не засяга басейн от подпочвени или повърхностни води.
5. Инвестиция, която води до нетно увеличение на напояваната площ, засягаща басейн от подпочвени или повърхностни води, е допустима само ако:
а)
състоянието на водния басейн не попада в категория по-ниска от „добро състояние“ в съответния план за управление на речния басейн поради съображения, свързани с количеството на водите; и
б)
анализ на околната среда сочи, че инвестициите няма да доведат до значително отрицателно въздействие върху околната среда; подобен анализ на въздействието върху околната среда или се извършва, или се одобрява от компетентния орган и може да се отнася и до групи стопанства.
Площи, които не се напояват, но в които в близкото минало е действала напоителна инсталация, което трябва да се установи и обоснове в програмата, могат да се считат за напоявани площи за целите на определяне на нетното увеличение на напояваната площ.
6. Чрез дерогация от параграф 5, буква а), инвестиция, която води до нетно увеличение на напояваната площ, може все пак да бъде допустима при условие че:
а)
инвестицията е съчетана с инвестиция в съществуваща напоителна инсталация или елемент от напоителната инфраструктура, която по предварителна оценка осигурява потенциална икономия на вода най-малко между 5 % и 25 % съгласно техническите параметри на съществуващата инсталация или инфраструктура, и
б)
инвестицията гарантира ефективно намаление на потреблението на вода на ниво инвестиция като цяло, което възлиза най-малко на 50 % от потенциалната икономия на вода, осигурена от инвестицията в съществуващата напоителна инсталация или елемент от инфраструктура.
Освен това чрез дерогация условието по параграф 5, буква а) не се прилага за инвестиции в изграждането на нови напоителни инсталации, снабдявани с вода от съществуващ резервоар, одобрен от компетентните органи преди 31 октомври 2013 г., ако са спазени следните изисквания:
-
въпросният резервоар е включен в съответния план за управление на речния басейн и подлежи на контролния режим, посочен в член 11, параграф 3, буква д) от Рамковата директива за водите;
-
на 31 октомври 2013 г. са били в сила или максимална граница на общото водочерпене от резервоара или минимално изисквано равнище за потока във водните басейни, засегнати от резервоара;
-
тази максимална граница или това минимално изисквано равнище за потока отговарят на условията, посочени в член 4 от Рамковата директива за водите, и
-
въпросната инвестиция не води до водочерпене над максималната граница, която е била в сила на 31 октомври 2013 г., нито до намаляване на равнището на потока в засегнатите водни басейни под минималното изисквано равнище, което е било в сила на 31 октомври 2013 г.
Член 47
Правила за плащания на площ
1. Броят на хектарите, за които се прилага задължение съгласно членове 28, 29 и 34, може да варира от година на година, когато:
а)
тази възможност е предвидена в програмата за развитие на селските райони;
б)
въпросният ангажимент не се прилага за фиксирани парцели; и
в)
постигането на целта на ангажимента не е застрашено.
2. Когато цялата земя, за която се отнася ангажиментът, или част от нея, или цялото стопанство се прехвърля на друго лице през периода, за който е валиден посоченият ангажимент, ангажиментът или част от него, съответстваща на прехвърлената земя, може да бъде поет от това друго лице за остатъка от периода или да отпадне и не се изисква възстановяване на средства по отношение на периода, през който ангажиментът се е изпълнявал.
3. Когато бенефициерът не е в състояние да продължи да спазва поетите ангажименти поради преразпределяне на стопанството или на част от него или поради включването му в публични мерки за комасация на земята или в мерки за комасация на земята, одобрени от компетентните публични органи, държавите членки предприемат необходимите мерки, за да осигурят възможност за адаптиране на ангажиментите към новото положение на стопанството. Когато подобно адаптиране е невъзможно, ангажиментът отпада и не се изисква възстановяване на средства по отношение на периода, през който ангажиментът се е изпълнявал.
4. Възстановяване на получената помощ не се изисква в случаите на форсмажорни и извънредни обстоятелства, както са определени в член 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
5. Параграф 2 по отношение на случаите на прехвърляне на цялото стопанство и параграф 4 се прилагат и за задълженията съгласно член 33.
6. С цел осигуряване на ефективното изпълнение на мерките, свързани с площ, и защитаване на финансовите интереси на Съюза, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 за определяне на приложимите условия за преобразуване или коригиране на ангажиментите съгласно мерките по членове 28, 29, 33 и 34 и определянето на други случаи, в които не се изисква възстановяване на помощта.
Член 48
Клауза за преразглеждане
Клауза за преразглеждане се предвижда за операции, предприети съгласно членове 28, 29, 33 и 34, за да се гарантира тяхното коригиране в случай на изменение на съответните задължителни стандарти, изисквания или задължения, посочени в тези членове, които поетите задължения надхвърлят. Клаузата за преразглеждане обхваща също така корекциите, необходими с цел избягване на двойното финансиране на практиките, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, в случай на изменение на тези практики.
Операциите, предприети съгласно членове 28, 29, 33 и 34, които продължават след текущия програмен период, съдържат клауза за преразглеждане, за да могат да се приспособят към правната рамка на следващия програмен период.
Ако тези корекции не бъдат приети от бенефициера, ангажиментът отпада и не се изисква възстановяване на средства по отношение на периода, през който ангажиментът се е изпълнявал.
Член 49
Подбор на операции
1. Без да се засягат разпоредбите на член 30, параграф 3, буква г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, управляващият орган на програмата за развитие на селските райони определя критерии за подбор на операции след консултация с комитета за мониторинг. Критериите за подбор имат за цел да гарантират еднакво третиране на кандидатите, по-добро използване на финансовите ресурси и насочване на мерките в съответствие с приоритетите на Съюза за развитие на селските райони. При определяне и прилагане на критериите за подбор се взема под внимание принципът на пропорционалност във връзка с мащаба на операцията.
2. Органът на държавата членка, който отговаря за подбора на операциите, гарантира, че с изключение на операциите по членове 28-31, 33-34 и 36-39, всички операции се избират в съответствие с посочените в параграф 1 критерии за подбор и по прозрачна и добре документирана процедура.
3. Когато е целесъобразно, бенефициерите могат да бъдат избирани въз основа на покани за представяне на предложения при специални критерии за икономическа и екологична ефективност.
Член 50
Определяне на селски район
За целите на настоящия регламент управляващият орган определя понятието „селски район“ на равнище програма. Държавите членки могат да приемат такова определение за мярка или вид операция, ако е надлежно обосновано.
ГЛАВА III
Техническа помощ и изграждане на мрежи
Член 51
Финансиране на техническа помощ
1. В съответствие с член 6 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 ЕЗФРСР може да използва до 0,25 % от годишните си средства за финансиране на задачите, посочени в член 58 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, включително разходи за изграждането и обслужването на Европейската мрежа за развитие на селските райони, посочена в член 52, и мрежата за ЕПИ, посочена в член 53, по инициатива на Комисията и/или от нейно име.
ЕЗФРСР може също така да финансира действия, предвидени в член 41, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012 г. на Европейския парламент и на Съвета (25) във връзка с указанията и символите на схемите за качество на Съюза.
Тези действия се извършват в съответствие с член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (26) и всички други разпоредби от този регламент и правилата за прилагането му, които са приложими към тази форма на изпълнение на бюджета.
2. По инициатива на държавите членки до 4 % от общите средства на всяка програма за развитие на селските райони могат да се отделят за задачите, посочени в член 59 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, както и за разходите, свързани с подготвителни дейности за определяне на райони с природни или други специфични ограничения, посочени в член 32.
Разходи, свързани със сертифициращия орган, посочен в член 9 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не са допустими съгласно настоящия параграф.
В рамките на този лимит от 4 % се заделя сума за създаване и обслужване на националната мрежа за селските райони, посочена в член 54.
3. При програми за развитие на селските райони, които обхващат както по-слабо развити региони, така и други райони, процентното участие на ЕЗФРСР за техническа помощ, посочено в член 59, параграф 3, може да се определи, като се вземе предвид преобладаващият вид райони като брой в програмата.
Член 52
Европейска мрежа за развитие на селските райони
1. Създава се Европейска мрежа за развитие на селските райони с цел свързване на националните мрежи, организации и администрации, които работят в областта на развитието на селските райони на равнище ЕС в съответствие с член 51, параграф 1.
2. Изграждането на мрежа чрез Европейската мрежа за развитие на селските райони има за цел:
а)
да засили участието в развитието на селските райони на всички заинтересовани страни, и по-специално тези в областта на селското и горското стопанство, както и на други страни, заинтересовани от развитие на селските райони;
б)
да подобри качеството на програмите за развитие на селските райони;
в)
да играе роля при информирането на широката общественост за ползите от политика за развитие на селските райони.
г)
да подпомага оценяването на програмите за развитие на селските райони.
3. Задачите на мрежата са както следва:
а)
да събира, анализира и разпространява информация за действия в областта на развитието на селските райони;
б)
да оказва помощ при процесите на оценяване и при събирането и управлението на данни;
в)
да събира, обобщава и разпространява в рамките на Съюза добрите практики за развитие на селските райони, включително относно методиките и инструментите за оценка;
г)
да установява и ръководи тематични групи и/или семинари с цел улесняване на обмена на експертни знания и оказване на помощ при изпълнението, мониторинга и по-нататъшното разработване на политиката за развитие на селските райони;
д)
да предоставя информация за развитието в селските райони на Съюза и в трети държави;
е)
да организира срещи и семинари в рамките на Съюза за работещите активно в областта на развитието на селските райони;
ж)
да подпомага националните мрежи и инициативите за транснационално сътрудничество и обмена на опит относно действия в областта на развитието на селските райони с мрежи в трети държави;
з)
специално за местните групи за действие:
i)
да създава полезни взаимодействия с дейности, извършвани на национално или регионално равнище или и на двете равнища, от съответните мрежи по отношение на действия за изграждане на капацитет и обмен на опит; и
ii)
да сътрудничи с органите за изграждане на мрежи и органите за техническа помощ за местното развитие, създадени от ЕФРР, ЕСФ и ЕФМДР, по отношение на техните действия за местно развитие и транснационално сътрудничество.
4. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на организационната структура и дейност на Европейската мрежа за развитие на селските райони. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
Член 53
Мрежа за Европейско партньорство за иновации
1. Създава се мрежа за ЕПИ за подпомагане на ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост, посочено в член 55, в съответствие с член 51, параграф 1. Тя дава възможност за свързване в мрежа на оперативни групи, консултантски услуги и изследователи.
2. Целите на мрежата за ЕПИ са:
а)
да улесни обмена на експертни знания и добри практики;
б)
да създава диалог между земеделските стопани и научноизследователската общност и да улесни включването на всички заинтересовани страни в процеса на обмен на знания.
3. Задачите на мрежата за ЕПИ са, както следва:
а)
да изпълнява ролята на информационно бюро и да предоставя информация на ключови участници относно ЕПИ;
б)
да насърчава създаването на оперативни групи и да предоставя информация относно възможностите, предоставяни от политиките на Съюза;
в)
да улеснява разработването на клъстерни инициативи и пилотни или демонстрационни проекти, които могат, наред с другото, да се отнасят до следното:
i)
повишаване на селскостопанската производителност, икономическата жизнеспособност, устойчивостта, продукцията и ефективното използване на ресурсите;
ii)
иновации в подкрепа на биоикономиката;
iii)
биологичното разнообразие, екосистемните услуги, функционалността на почвите и устойчивото управление на водите;
iv)
иновативни продукти и услуги за интегрираната верига на доставки;
v)
откриване на нови пазарни възможности и възможности за разработване на нови продукти за първичните производители;
vi)
качество на храните, безопасност на храните и здравословно хранене;
vii)
намаляване на загубите след прибиране на реколтата и разхищаването на храни.
г)
да събира и разпространява информация в областта на ЕПИ, включително резултати от изследвания и нови технологии за иновациите и обмен на знания, включително обмен в областта на иновациите с трети държави.
4. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на организационната структура и дейност на мрежата за ЕПИ чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
Член 54
Национална мрежа на селските райони
1. Всяка държава членка създава национална мрежа на селските райони, която обединява всички организации и административни органи, работещи в областта на развитието на селските райони. Партньорството, посочено в член 5 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, също е част от националната мрежа за селските райони.
Държави членки с регионални програми могат да представят за одобрение специфични програми за създаването и обслужването на техните национални мрежи на селските райони.
2. Свързването в мрежа чрез националната мрежа на селските райони има за цел:
а)
да повиши участието на заинтересованите страни в развитието на селските райони;
б)
да постигне по-високо качество при изпълнението на програмите за развитие на селските райони;
в)
да информира широката общественост и потенциалните бенефициери за политиката за развитие на селските райони и възможностите за финансиране;
г)
да насърчава иновациите в селското стопанство, производството на храни, горското стопанство и селските райони.
3. Подкрепата от ЕЗФРСР по член 51, параграф 3 се използва:
а)
за създаване на необходимите структури за осъществяване на работата на мрежата;
б)
за изготвянето и изпълнението на план за действие, който обхваща най-малко следното:
i)
дейности във връзка със събирането на примери за проекти, обхващащи всички приоритети на програмите за развитие на селските райони;
ii)
дейности във връзка с улесняването на тематичния и аналитичен обмен между заинтересованите страни в развитието на селските райони, споделяне и разпространение на резултатите;
iii)
дейности във връзка с предоставянето на обучение и за изграждане на мрежа за местните групи за действие и по-конкретно техническа помощ за междутериториално и транснационално сътрудничество, улесняване на сътрудничеството сред местни групи за действие и търсенето на партньори за посочената в член 35 мярка;
iv)
дейности във връзка с изграждане на мрежа за консултанти и услуги за подкрепа на иновациите;
v)
дейности във връзка със споделянето и разпространяването на резултатите от мониторинга и оценката;
vi)
комуникационен план, включващ популяризиране и информация относно програмата за развитие на селските райони, съгласуван с управляващите органи, и информационни и комуникационни дейности, насочени към широката общественост;
vii)
дейности във връзка с участие и принос към Европейската мрежа за развитие на селските райони.
4. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на правила за създаването и обслужването на национални мрежи за селските райони и за съдържанието на посочените в параграф 1 специфични програми. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
ДЯЛ IV
ЕПИ ЗА СЕЛСКОСТОПАНСКА ПРОИЗВОДИТЕЛНОСТ И УСТОЙЧИВОСТ
Член 55
Цели
1. Целите на ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост са:
а)
насърчаване на икономически жизнеспособен, продуктивен, конкурентоспособен, съобразен с климата и устойчив на неговото изменение селскостопански и горски сектор с ниски емисии на въглероден диоксид, които използват ресурсите ефективно, осигуряват напредък към агроекологични системи за производство и работят в хармония с основните природни ресурси, от които зависи селскостопанската и горската дейност;
б)
подпомагане на редовното и устойчиво снабдяване с храна, фуражи и биоматериали, включително съществуващи и нови типове;
в)
подобряване на процесите за опазване на околната среда, смекчаване и адаптиране към последиците от изменението на климата;
г)
изграждане на мостове между най-новите изследователски знания и технологии и земеделските стопани, лица, стопанисващи горски стопанства, селски общности, предприятия, НПО и консултантски услуги.
2. ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост се стреми да постигне своите цели чрез:
а)
създаване на добавена стойност чрез по-добро свързване на научноизследователската дейност и селскостопанската практика и насърчаване на по-широкото използване на наличните иновационни мерки;
б)
насърчаване на по-бързо и по-широкообхватно прилагане на иновативните решения в практиката;
в)
информиране на научната общност относно нуждите от изследвания в полза на селскостопанската практика.
3. ЕЗФРСР допринася за целите на ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост, като в съответствие с член 35 подпомага оперативните групи на ЕПИ, посочени в член 56, и мрежата за ЕПИ, посочена в член 53.
Член 56
Оперативни групи
1. Оперативните групи на ЕПИ съставляват част от ЕПИ за селскостопанска производителност и устойчивост. Те се създават от заинтересовани страни като земеделски стопани, изследователи, консултанти и предприятия, които са заети в сектора на селското стопанство и храните и които имат отношение към постигането на целите на ЕПИ.
2. Оперативните групи на ЕПИ определят вътрешни процедури, с които се осигурява прозрачността на тяхната дейност и вземане на решение, и се избягват ситуации на конфликт на интереси.
3. В рамките на своите програми държавите членки решават до каква степен ще подпомагат оперативните групи.
Член 57
Задачи на оперативните групи
1. Оперативните групи на ЕПИ съставят план, който съдържа следното:
а)
описание на иновативния проект, който ще се разработва, изпитва, адаптира или изпълнява;
б)
описание на очакваните резултати и приноса към целта на ЕПИ за повишаване на производителността и устойчиво управление на ресурсите.
2. При изпълнението на своите иновативни проекти оперативните групи:
а)
вземат решения за разработването и изпълнението на иновативни действия; и
б)
изпълняват иновативни действия чрез мерки, финансирани посредством програми за развитие на селските райони.
3. Оперативните групи разпространяват резултатите от своите проекти по-специално чрез мрежата за ЕПИ.
ДЯЛ V
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Ресурси и тяхното разпределение
1. Без да се засягат параграфи 5, 6 и 7 от настоящия член, общият размер на помощта от Съюза за развитие на селските райони съгласно настоящия регламент за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. е 84 936 милиона евро по цени от 2011 г., в съответствие с многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.
2. 0,25 % от ресурсите по параграф 1 се заделят за техническа помощ за Комисията съгласно член 51, параграф 1.
3. За целите на тяхното програмиране и последващото въвеждане в общия бюджет на Съюза сумите по параграф 1 се индексират с 2 % годишно.
4. Годишната разбивка по държави членки на сумите по параграф 1, след като се приспадне сумата по параграф 2, се съдържа в приложение I.
5. Средствата, предоставени от дадена държава членка съгласно член 14, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се приспадат от сумите, разпределени за тази държава членка в съответствие с параграф 4.
6. Средствата, предоставени на ЕЗФРСР в изпълнение на член 7, параграф 2 и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и средствата, прехвърлени към ЕЗФРСР в изпълнение на член 10б и член 136 от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (27) по отношение на календарната 2013 година, се включват също в годишната разбивка, посочена в параграф 4.
7. За да се вземат предвид новостите, свързани с посочената в параграф 4 годишна разбивка, включително посочените в параграфи 5 и 6 прехвърляния, да се направят технически корекции без промяна в общите разпределени суми или да се вземат предвид други промени, предвидени в законодателни актове след приемането на настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83, с цел преразглеждане на определените в приложение I тавани.
8. За целите на разпределяне на резерва за изпълнение, посочен в член 22, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 наличните целеви приходи, събрани съгласно член 43 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за ЕЗФРСР, се прибавят към сумите, посочени в член 20 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Тези налични целеви приходи се разпределят между държавите членки пропорционално на дела им в общата сума на подпомагането по ЕЗФРСР.
Член 59
Участие на фонда
1. В решението за одобряване на програма за развитие на селските райони се определя максималното участие на ЕЗФРСР в програмата. При необходимост в решението ясно се посочват бюджетните кредити, разпределени на по-слабо развитите региони.
2. Участието на ЕЗФРСР се изчислява въз основа на размера на допустимия публичен разход.
3. В програмите за развитие на селските райони се определя едно-единствено процентно участие на ЕЗФРСР, приложимо за всички мерки. По целесъобразност се определя отделно процентно участие на ЕЗФРСР за по-слабо развитите региони, за най-отдалечените региони и за малките острови в Егейско море по смисъла на Регламент (ЕИО) № 2019/93, както и за регионите в преход. Максималното процентно участие на ЕЗФРСР е:
а)
85 % от допустимия публичен разход в по-слабо развитите региони, най-отдалечените региони и малките острови в Егейско море по смисъла на Регламент (ЕИО) № 2019/93;
б)
75 % от допустимите публични разходи за всички региони, в които за периода 2007-2013 г. БВП на глава от населението е бил под 75 % от средната стойност за ЕС-25 за референтния период, но в които БВП на глава от населението е над 75 % от средната стойност за ЕС-27;
в)
63 % от допустимите публични разходи за регионите в преход, различни от регионите, посочени в буква б) от настоящия параграф;
г)
53 % от допустимия публичен разход в другите райони.
Минималното процентно участие на ЕЗФРСР е 20 %.
4. Чрез дерогация от параграф 3 максималното процентно участие на ЕЗФРСР е:
а)
80 % за мерките, посочени в членове 14, 27 и 35, за местното развитие в рамките на LEADER, посочено в член 32 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и за операции по член 19, параграф 1, буква а), подточка i). Този процент може да се увеличи до най-много 90 % за програмите на по-слабо развитите региони, най-отдалечените региони, за малките острови в Егейско море по смисъла на Регламент (ЕИО) № 2019/93, както и за регионите в преход, посочени в параграф 3, букви б) и в);
б)
75 % за операции, допринасящи за целите, свързани с околната среда и смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него съгласно член 17, член 21, параграф 1, букви а) и б), членове 28, 29, 30, 31 и 34.
в)
100 % от финансовите инструменти на равнището на Съюза, посочени в член 38, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
г)
процентът на участие, който се прилага за въпросната мярка, увеличен с допълнителни 10 процентни пункта за участие във финансови инструменти, посочени в член 38, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
д)
100 % за операции, финансирани от средства, прехвърлени към ЕЗФРСР в изпълнение на член 7, параграф 2 и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
е)
100 % за сумата от 500 милиона евро, по цени от 2011 г., разпределена за Португалия, и за сумата от 7 милиона евро, по цени от 2011 г., разпределена за Кипър, при условие че тези държави членки получават финансова помощ в съответствие с членове 136 и 143 от ДФЕС към 1 януари 2014 г. или след това, до 2016 г., когато прилагането на тази разпоредба ще бъде подложено на повторна оценка.
ж)
За държавите членки, които към 1 януари 2014 г. или след това получават финансова помощ в съответствие с членове 136 и 143 от ДФЕС, процентното участие на ЕЗФРСР, произтичащо от прилагането на член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, може да бъде увеличено най-много с допълнителни 10 процентни пункта до общ максимален размер до 95 %, за разходите, които тези държави членки трябва да изплатят през първите две години от изпълнението на програмата за развитие на селските райони. Процентното участие на ЕЗФРСР, което би било приложимо без настоящата дерогация, обаче трябва да се спазва за всички публични разходи, извършени по време на програмния период.
5. Най-малко 5 %, а за Хърватия 2,5 %, от общия размер на участието на ЕЗФРСР в програмата за развитие на селските райони е запазен за LEADER.
6. Поне 30 % от участието на ЕЗФРСР в програмата за развитие на селските райони е запазено за мерки по следните членове: член 17 за инвестиции, свързани с околната среда и климата; членове 21, 28, 29 и 30, с изключение на плащанията, свързани с Рамковата директива за водите; и членове 31, 32 и 34.
Първата алинея не се прилага по отношение на най-отдалечените региони и на отвъдморските територии на държавите членки.
7. Ако държава членка представи едновременно национална програма и пакет от няколко регионални програми, параграфи 5 и 6 не се прилага по отношение на националната програма. Приносът на ЕЗФРСР в националната програма се взема предвид за целите на изчисляването на процента, посочен в параграфи 5 и 6, за всяка регионална програма пропорционално на дела на регионалната програма в отпуснатата обща национална сума.
8. Разход, съфинансиран от ЕЗФРСР, не може да бъде съфинансиран с участие на структурните фондове, Кохезионния фонд или друг финансов инструмент на Съюза.
9. Публичният разход за помощ на предприятия съответства на ограниченията за помощи, определени относно държавната помощ, освен ако в настоящия регламент се предвижда друго.
Член 60
Допустимост на разходите
1. Чрез дерогация от член 65, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, в случай на извънредни мерки поради природни бедствия в програмите за развитие на селските райони може да се предвиди разходите, свързани с промени в програмата, да се считат за допустими от датата на настъпване на природното бедствие.
2. Разходите са допустими за финансиране от ЕЗФРСР само когато са направени за операции, одобрени от управляващия орган на съответната програма, или за дейности, за които той отговаря, съобразно критериите за подбор, определени в член 49.
С изключение на общите разходи, определени в член 45, параграф 2, буква в), във връзка с инвестиционни операции по мерки, попадащи в обхвата на член 42 от ДФЕС, за допустими се считат само разходи, които са направени след подаването на заявление до компетентния орган.
Държавите членки могат да предвидят в своите програми за допустими да се считат само разходи, които са извършени след като заявлението за помощ е одобрено от компетентния орган.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за член 51, параграфи 1 и 2.
4. Плащанията от бенефициери се подкрепят с фактури и документи, които доказват извършването на плащане. Когато това не е възможно, плащанията се подкрепят с документи с еквивалентна доказателствена стойност, с изключение на формите на подпомагане по член 67, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 61
Допустими разходи
1. Когато текущи разходи се покриват от помощта съгласно настоящия регламент, следните видове разходи са допустими:
а)
оперативни разходи;
б)
разходи за персонал;
в)
разходи за обучение;
г)
разходи за връзки с обществеността;
д)
финансови разходи;
е)
разходи за изграждане на мрежа.
2. Проучванията са допустим разход, когато са свързани с конкретна операция по програмата или специфичните цели и задачи на програмата.
3. Непарични вноски под формата на предоставяне на труд, стоки, услуги, земя и недвижима собственост, за които не е извършено плащане, подкрепено с фактури или документи с еквивалентна доказателствена стойност, могат да бъдат допустими за подпомагане, ако са изпълнени условията на член 69 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 62
Доказуемост и възможност за контролиране на мерките
1. Държавите членки гарантират, че всички мерки за развитие на селските райони, които те възнамеряват да прилагат, са доказуеми и позволяват извършване на контрол. За тази цел управляващият орган и разплащателната агенция на всяка програма за развитие на селските райони дават предварителна оценка на възможностите за проверка и контрол на мерките, които ще бъдат включени в програмата за развитие на селските райони. Управляващият орган и разплащателната агенция също така извършват оценка на възможността за доказуемост и контролиране на мерките по време на изпълнението на програмата за развитие на селските райони. В предварителната оценка и оценката по време на периода на изпълнение се вземат предвид резултатите от контрола през предходния и текущия програмен период. Ако в оценката бъде заключено, че не са спазени изискванията за доказуемост и възможност за контролиране, въпросните мерки се коригират по съответния начин.
2. Когато помощта се отпуска въз основа на стандартни разходи или допълнителни разходи и пропуснати доходи, държавите членки гарантират, че съответните изчисления са адекватни и точни, както и че са направени въз основа на метода за коректно, справедливо и доказуемо изчисление. За тази цел орган, който е функционално независим от органите, отговарящи за изпълнението на програмата, и който притежава подходящите експертни знания, прави изчисленията или потвърждава адекватността и точността на изчисленията. В програмата за развитие на селските райони се включва удостоверение, потвърждаващо адекватността и точността на изчисленията.
Член 63
Авансови плащания
1. Авансовите плащания се подчиняват на условието за предоставяне на банкова гаранция или еквивалентна гаранция, съответстваща на 100 % от размера на авансовото плащане. По отношение на публичноправните бенефициери, авансовите суми се изплащат на общини, регионални органи и техни сдружения, както и на публичноправни субекти.
Инструмент, предоставен като гаранция от публичноправен орган, се счита за еквивалентен на гаранцията, посочена в първата алинея, при условие че органът се задължава да плати сумата, покрита от тази гаранция, ако не се установи право за получаване на изплатения аванс.
2. Гаранцията може да бъде освободена, когато компетентната разплащателна агенция установи, че размерът на реалния разход, който съответства на публичната помощ, свързана с операцията, надхвърля размера на авансовото плащане.
ДЯЛ VI
УПРАВЛЕНИЕ, КОНТРОЛ И ПУБЛИЧНОСТ
Член 64
Отговорности на Комисията
С оглед да осигури добро финансово управление в съответствие с изискванията на член 317 от ДФЕС, в контекста на споделеното управление, Комисията прилага мерките и извършва проверките, определени в Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 65
Отговорности на държавите членки
1. Държавите членки приемат всички законови, подзаконови и административни разпоредби в съответствие с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за да се осигури ефективна защита на финансовите интереси на Съюза.
2. Държавите членки определят следните органи за всяка програма за развитие на селските райони:
а)
управляващ орган, който може да бъде публичен или частен орган, действащ на национално или регионално ниво, или самата държава членка, когато тя извършва тази задача, който да отговаря за управлението на въпросната програма;
б)
акредитирана разплащателна агенция по смисъла на член 7 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
сертифициращ орган по смисъла на член 9 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. Държавите членки гарантират, че за всяка програма за развитие на селските райони е създадена съответна система за управление и контрол по начин, който осигурява ясно възлагане и разделяне на функциите между управляващия орган и другите субекти. Държавите членки са отговорни за гарантиране на ефективното функциониране на системите за целия срок на програмата.
4. Държавите членки определят ясно задачите на управляващия орган, разплащателната агенция, а в рамките на LEADER- на местните групи за действие - по отношение на прилагането на критериите за допустимост и за подбор и на процедурата за подбор на проекти.
Член 66
Управляващ орган
1. Управляващият орган е отговорен за управлението и изпълнението на програмата по ефикасен, ефективен и правилен начин, и по-специално за:
а)
гарантиране, че има подходяща сигурна електронна система, която да записва, поддържа, управлява и докладва статистическа информация за програмата и нейното изпълнение, която се изисква за целите на мониторинга и оценката, и по-специално информация, която се изисква за наблюдаване на напредъка към определените цели и приоритети;
б)
да предоставя за всяка година от програмата до 31 януари и 31 октомври на Комисията съответните данни за показателите във връзка с операциите, избрани за финансиране, включително информация относно резултатите и финансовите показатели;
в)
да гарантира, че бенефициерите и другите субекти, участващи в изпълнението на операциите:
i)
са информирани за задълженията им, произтичащи от отпуснатата помощ, и че поддържат или отделна счетоводна система, или следват подходящ счетоводен кодекс за всички сделки, свързани с операцията;
ii)
са запознати с изискванията за предоставяне на данни на управляващия орган и за отразяване на резултати;
г)
да гарантира, че предварителната оценка, посочена в член 55 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, съответства на системата за оценка и мониторинг, и да отговаря за нейното приемане и изпращане до Комисията;
д)
да гарантира, че е въведен планът за оценка, посочен в член 56 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, че последващата оценка на програмата, посочена в член 57 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се извършва в сроковете, определени в посочения регламент, и че тези оценки съответстват на системата за мониторинг и оценка, както и да отговаря за изпращането им до комитета за мониторинг и до Комисията;
е)
да предостави на комитета за мониторинг информацията и документите, необходими за мониторинг на изпълнението на програмата с оглед на нейните специфични цели и приоритети;
ж)
да изготви годишния доклад за напредък, включително обобщени таблици за мониторинга, и да го изпрати на Комисията след одобрение от комитета за мониторинг;
з)
да гарантира, че разплащателната агенция получава цялата необходима информация, по-специално за прилаганите процедури и всички извършвани проверки по операциите, одобрени за финансиране, преди плащанията да бъдат разрешени;
и)
да осигури публичност за програмата, включително чрез националната мрежа за селските райони, чрез информиране на потенциалните бенефициери, професионалните организации, икономическите и социалните партньори, организациите, насърчаващи равенство между половете, и заинтересованите неправителствени организации, включително екологични организации, за възможностите, които предоставя програмата, и за правилата за получаване на достъп до финансиране от програмата, а също така чрез информиране на бенефициерите за приноса на Съюза, а на широката общественост за ролята на Съюза в програмата.
2. Държавите членки или управляващият орган може да определят един или повече междинни структури, включително местни органи, структури за регионално развитие или неправителствени организации, които да извършват управлението и изпълнението на операциите за развитие на селските райони.
Когато част от задачите му са делегирани на друга структура, управляващият орган остава изцяло отговорен за ефективното и коректно управление и изпълнение на тези задачи. Управляващият орган гарантира въвеждането на подходящи разпоредби, които позволяват на другия орган да получава всички необходими данни и информация за изпълнението на тези задачи.
3. Когато в програмата за развитие на селските райони е включена тематична подпрограма, посочена в член 8, управляващият орган може да определи един или повече междинни органи, включително местни органи, местни групи за действие или неправителствени организации, които да осъществяват управлението и изпълнението на тази стратегия. В този случай се прилага параграф 2.
Управляващият орган гарантира, че операциите и продуктите на тази тематична подпрограма се определят отделно за целите на системата за мониторинг и оценка, посочена в член 67.
4. При спазване на ролята на разплащателните агенции и други структури, съгласно посоченото в Регламент (ЕС) № 1306/2013, в случаите, когато държава членка има повече от една програма, може да бъде определена координираща структура с цел осигуряване на съгласуваност при управлението на фондовете и осъществяване на връзка между Комисията и националните управляващи органи.
5. Комисията приема актове за изпълнение, за установяване на еднакви условия за прилагането на изискванията за информация и публичност, посочени в параграф 1, буква и).
ДЯЛ VII
МОНИТОРИНГ И ОЦЕНКА
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Раздел 1
Създаване и цели на системата за мониторинг и оценка
Член 67
Система за мониторинг и оценка
Съгласно настоящия дял, в сътрудничество между Комисията и държавите членки се изготвя обща система за мониторинг и оценка, която се приема от Комисията чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
Член 68
Цели
Системата за мониторинг и оценка има за цел да:
а)
демонстрира напредъка и постиженията на политиката за развитие на селските райони и да оцени въздействието, ефективността, ефикасността и значението на интервенциите на политиката за развитие на селските райони;
б)
допринесе за по-целенасочено подпомагане за развитието на селските райони;
в)
подпомогне общ процес на обучение, свързан с мониторинга и оценката.
Раздел 2
Технически разпоредби
Член 69
Общи показатели
1. В системата за наблюдение и оценка, предвидена в член 67, се определя списък с общите показатели, свързани с първоначалното състояние, както и с финансовото изпълнение, крайни продукти, резултати и въздействие на програмата, които са приложими за всяка програма, с цел да се даде възможност за обобщаване на данните на равнището на Съюза.
2. Общите показатели се основават на достъпни данни и са свързани със структурата и целите на рамката на политиката за развитие на селските райони, и позволяват оценка на напредъка, ефикасността и ефективността на изпълнение на политиката по отношение на целите и задачите на равнището на Съюза, на национално равнище и на равнището на програмата. Общите показатели за въздействието се основават на достъпни данни.
3. Оценителите измерват количествено въздействието на програмата чрез показателите за въздействието. Въз основа на доказателствата, представени в оценките относно ОСП, включително оценките относно програмите за развитие на селските райони, Комисията - подпомагана от държавите членки - извършва оценка на комбинираното въздействие на всички инструменти на ОСП.
Член 70
Електронна информационна система
Ключова информация за изпълнението на програмата, за всяка операция, избрана за финансиране, както и за приключени операции, необходима за мониторинга и оценката, включително ключова информация за всеки бенефициер и проект, се записва и съхранява по електронен път.
Член 71
Предоставяне на информация
Бенефициерите на помощта по мерките за развитие на селските райони и местните групи за действие се задължават да предоставят на управляващия орган и/или на назначените оценители или други структури, на които е делегирано да изпълняват функции от негово име, цялата необходима информация, която позволява мониторинг и оценка на програмата, и по-конкретно във връзка със спазването на посочените цели и приоритети.
ГЛАВА II
Мониторинг
Член 72
Процедури за мониторинг
1. Управляващият орган и комитетът за мониторинг, посочен в член 47 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, наблюдават качеството на изпълнението на програмата.
2. Управляващият орган и комитетът за мониторинг извършват мониторинг на всяка програма за развитие на селските райони с помощта на финансови показатели и показатели за резултати и цели.
Член 73
Комитет за мониторинг
Държавите членки с регионални програми могат да учредят национален комитет за мониторинг, който да координира изпълнението на тези програми по отношение на националната рамка и усвояването на финансови ресурси.
Член 74
Отговорности на комитета за мониторинг
Комитетът за мониторинг следи за изпълнението на програмата за развитие на селските райони и за ефективността на нейното прилагане. За тази цел, в допълнение към функциите, посочени в член 49 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, комитетът за мониторинг:
а)
в рамките на четири месеца след решението за одобрение на програмата дава консултация и становище относно критериите за подбор за финансираните операции, като тези критерии се преразглеждат съгласно нуждите на програмата;
б)
проверява дейностите и резултатите, свързани с напредъка в изпълнението на плана за оценка на програмата;
в)
разглежда по-конкретно действията в програмата, свързани с изпълнението на предварителните условия, които попадат в рамките на отговорността на управляващия орган, и бива информиран за действията, свързани с изпълнението на други предварителни условия;
г)
участва в националната мрежа за селските райони с цел обмен на информация за изпълнението на програмата;
д)
преглежда и одобрява годишните доклади за изпълнението преди изпращането им до Комисията.
Член 75
Годишен доклад за изпълнението
1. До 30 юни 2016 г. и до 30 юни на всяка следваща година до 2024 г. включително държавите членки представят на Комисията годишен доклад за изпълнението относно изпълнението на програмите за развитие на селските райони през предходната календарна година. Докладът, предаден през 2016 г., обхваща календарните години 2014 и 2015.
2. В допълнение към изпълняването на изискванията по член 50 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 годишните доклади за изпълнението, наред с останалото, включват и информация относно финансовите задължения и разходите по всяка мярка и обобщение на предприетите дейности във връзка с плана за оценка.
3. В допълнение към изпълняването на изискванията по член 50 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 годишният доклад за изпълнението, който се предава през 2017 г., включва и описание на изпълнението на всички подпрограми в обхвата на програмата.
4. В допълнение към изпълняването на изискванията по член 50 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 годишният доклад за изпълнението, който се предава през 2019 г., включва и описание на изпълнението на всички подпрограми в обхвата на програмата и оценка на постигнатия напредък за осигуряване на интегриран подход при използването на ЕЗФРСР и други финансови инструменти на ЕС за подпомагане на териториалното развитие на селските райони, включително чрез стратегии за местно развитие.
5. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на правила относно представянето на годишните доклади за изпълнението. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
ГЛАВА III
Оценка
Член 76
Общи разпоредби
1. Комисията може да приеме актове за изпълнение за определяне на елементите, които следва да се съдържат в предварителните и последващите оценки, посочени в членове 55 и 57 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и за установяване на минималните изисквания за плана за оценка, посочен в член 56 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
2. Държавите членки гарантират, че оценките са в съответствие с общия подход за оценяване, договорен в съответствие с член 67, организират изготвянето и събирането на необходимите данни и изпращат на оценителите различна информация, осигурена от системата за мониторинг.
3. Докладите за оценка се предоставят от държавите членки по интернет и от Комисията на нейната интернет страница.
Член 77
Предварителна оценка
Държавите членки гарантират, че лицето, което извършва предварителната оценка, се включва още в ранен етап в процеса на разработване на програмата за развитие на селските райони, включително изготвянето на анализа, посочен в член 8, параграф 1, буква б), в проектирането на интервенционната логика на програмата и в определянето на целите на програмата.
Член 78
Последваща оценка
През 2024 г. държавите членки изготвят доклад за последваща оценка за всички програми за развитие на селските райони. Този доклад се представя на Комисията до 31 декември 2024 г.
Член 79
Обобщения на оценките
Комисията отговаря за изготвянето на обобщения на докладите за предварителни и последващи оценки на равнището на Съюза.
Обобщенията на докладите за оценка се изготвят най-късно до 31 декември на годината след преставянето на съответните оценки.
ДЯЛ VIII
РАЗПОРЕДБИ ЗА ЗАЩИТА НА КОНКУРЕНЦИЯТА
Член 80
Приложими правила по отношение на предприятията
Когато по настоящия регламент се предоставя подпомагане за форми на сътрудничество между предприятия, такова подпомагане може да се предоставя само на онези форми на сътрудничество, при които се спазват правилата за конкуренция, приложими по силата на членове 206-210 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета.
Член 81
Държавни помощи
1. Освен ако не е посочено друго в настоящия дял, членове 107, 108 и 109 от ДФЕС се прилагат по отношение на подпомагането за развитието на селските райони, отпуснати от държавите членки.
2. Членове 107, 108 и 109 от ДФЕС не се прилагат по отношение на плащания, предоставени от държавите членки съгласно и в съответствие с настоящия регламент или с допълнителното национално финансиране, посочено в член 82, в рамките на обхвата на член 42 от ДФЕС.
Член 82
Допълнително национално финансиране
Плащанията, направени от държавите членки във връзка с операции, попадащи в обхвата на член 42 от ДФЕС и предназначени да осигурят допълнително финансиране за развитие на селските райони, за които е отпусната помощ от Съюза във всеки един момент от програмния период, се включват от държавите членки в програмата за развитие на селските райони, предвидена в член 8, параграф 1, буква й), и се одобряват от Комисията, ако отговарят на критериите по настоящия регламент.
ДЯЛ IX
ПРАВОМОЩИЯ НА КОМИСИЯТА, ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Правомощия на Комисията
Член 83
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, параграф 3, член 14, параграф 5, член 16, параграф 5, член 19, параграф 8, член 22, параграф 3, член 28, параграфи 10 и 11, член 29, параграф 6, член 30, параграф 8, член 33, параграф 4, член 34, параграф 5, член 35, параграф 10, член 36, параграф 5, член 45, параграф 6, член 47, параграф 6 и член 89, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, параграф 3, член 14, параграф 5, член 16, параграф 5, член 19, параграф 8, член 22, параграф 3, член 28, параграфи 10 и 11, член 29, параграф 6, член 30, параграф 8, член 33, параграф 4, член 34, параграф 5, член 35, параграф 10, член 36, параграф 5, член 45, параграф 6, член 47, параграф 6 и член 89, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, параграф 3, член 14, параграф 5, член 16, параграф 5, член 19, параграф 8, член 22, параграф 3, член 28, параграфи 10 и 11, член 29, параграф 6, член 30, параграф 8, член 33, параграф 4, член 34, параграф 5, член 35, параграф 10, член 36, параграф 5, член 45, параграф 6, член 47, параграф 6, и член 89, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграф 3, член 14, параграф 5, член 16, параграф 5, член 19, параграф 8, член 22, параграф 3, член 28, параграфи 10 и 11, член 29, параграф 6, член 30, параграф 8, член 33, параграф 4, член 34, параграф 5, член 35, параграф 10, член 36, параграф 5, член 45, параграф 6, член 47, параграф 6 и член 89 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 84
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет, наречен „Комитет за развитие на селските райони“. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА II
Общи разпоредби
Член 85
Обмен на информация и документи
1. В сътрудничество с държавите членки Комисията създава информационна система, която позволява сигурен обмен на данни от общ интерес между Комисията и всяка държава членка. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на правила за работата на тази система. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 84.
2 Комисията гарантира, че има подходяща сигурна електронна система, в която може да се записва, съхранява и управлява ключова информация и доклад за мониторинга и оценката.
Член 86
Обработване и защита на личните данни
1. Държавите членки и Комисията събират лични данни за целите на извършването на задълженията си по управление, контрол, мониторинг и оценка съгласно настоящия регламент, и по-конкретно за целите на задълженията, предвидени в дялове VI и VII, и не обработват тези данни по несъвместим с тази цел начин.
2. Когато лични данни се обработват за целите на мониторинга и оценката съгласно дял VII, като се използва сигурната електронна система, посочена в член 85, те се правят анонимни и се обработват единствено в обобщен вид.
3. Личните данни се обработват в съответствие с правилата на Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001. По-конкретно такива данни не се съхраняват във вид, който позволява идентифицирането на субекта на данните, за срок, по-дълъг от необходимото за целите, за които са събрани или за които са подложени на допълнителна обработка, като се имат предвид минималните срокове за съхранение на данни, предвидени в приложимото национално право и право на Съюза.
4. Държавите членки информират субектите на данни, че личните им данни могат да бъдат обработвани от национални органи и органи на Съюза в съответствие с параграф 1 и че във връзка с това те могат да се ползват от правата, предвидени в правилата за защита на данните съответно в Директива 95/46/ЕО и в Регламент (ЕО) № 45/2001.
5. По отношение на настоящия член се прилагат членове 111-114 от Регламент (ЕС) 1306/2013.
Член 87
Общи разпоредби за ОСП
Регламент (ЕС) № 1306/2013 и приетите съгласно същия регламент разпоредби се прилагат по отношение на мерките, определени в настоящия регламент.
ГЛАВА III
Преходни и заключителни разпоредби
Член 88
Регламент (ЕО) № 1698/2005
Регламент (ЕО) № 1698/2005 се отменя.
Регламент (ЕО) № 1698/2005 продължава да се прилага по отношение на операции, изпълнявани по програми, одобрени от Комисията съгласно посочения регламент преди 1 януари 2014 г.
Член 89
Преходни разпоредби
С оглед да улесни прехода от системата, установена от Регламент (ЕО) № 1698/2005, към системата, установена от настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 83 за определяне на условията, при които подпомагане, одобрено от Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005, може да се интегрира в подпомагане, предвидено съгласно настоящия регламент, включително за техническа помощ и за последващи оценки. Тези делегирани актове може също да съдържат условия за прехода от подпомагането на развитието на селските райони в Хърватия съгласно Регламент (ЕО) № 1085/2006 към помощта, предвидена по настоящия регламент.
Член 90
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 1305/2013 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 17 de dezembro de 2013
relativo ao apoio ao desenvolvimento rural pelo Fundo Europeu Agrícola de Desenvolvimento Rural (FEADER) e que revoga o Regulamento (CE) n.o 1698/2005 do Conselho
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 42.o e o artigo 43.o, n.o 2,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Tribunal de Contas,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu,
Tendo em conta o parecer do Comité das Regiões,
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário,
Considerando o seguinte:
(1)
A Comunicação da Comissão ao Parlamento Europeu, ao Conselho, ao Comité Económico e Social Europeu e ao Comité das Regiões intitulada "A PAC no horizonte 2020: Responder aos desafios do futuro em matéria de alimentação, recursos naturais e territoriais" define os desafios potenciais, os objetivos e as orientações da política agrícola comum (PAC) após 2013. À luz do debate sobre essa comunicação, a PAC deverá ser reformada com efeitos a partir de 1 de janeiro de 2014. Essa reforma deverá abranger todos os principais instrumentos da PAC, nomeadamente o Regulamento (CE) n.o 1698/2005 do Conselho (1). Tendo em conta o alcance da reforma, é conveniente revogar o Regulamento (CE) n.o 1698/2005 e substituí-lo por um novo texto.
(2)
Uma política de desenvolvimento rural deverá estabelecer-se a fim de acompanhar e complementar os pagamentos diretos e as medidas de mercado da PAC, contribuindo assim para a realização dos objetivos desta política estabelecidos no Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE). Essa política de desenvolvimento rural deverá igualmente incorporar os grandes objetivos políticos definidos na Comunicação da Comissão de 3 de março de 2010, intitulada "Europa 2020 - Estratégia para um crescimento inteligente, sustentável e inclusivo" ("Estratégia Europa 2020") e deverá ser coerente com os objetivos gerais da política de coesão económica e social estabelecidos no TFUE.
(3)
Atendendo a que o objetivo do presente regulamento, a saber, o desenvolvimento rural, não pode ser suficientemente alcançado pelos Estados-Membros devido às relações entre o desenvolvimento rural e os outros instrumentos da PAC, ao nível das disparidades que existem entre diferentes zonas rurais e das limitações financeiras dos Estados-Membros numa União alargada, mas pode, em razão da garantia plurianual de financiamento da União e mediante uma concentração nas suas prioridades, ser mais bem alcançado ao nível da União, a União pode tomar medidas, em conformidade com o princípio da subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do Tratado da União Europeia (TUE). Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no mesmo artigo, o presente regulamento não excede o necessário para alcançar esse objetivo.
(4)
A fim de garantir o desenvolvimento sustentável das zonas rurais, é necessário concentrar a atenção num número limitado de prioridades fundamentais relacionadas com a transferência de conhecimentos e a inovação nos setores agrícola e florestal e nas zonas rurais, a viabilidade das explorações agrícolas, a competitividade de todos os tipos de agricultura em todas as regiões e o incentivo das tecnologias agrícolas inovadoras e a gestão sustentável das florestas, a organização da cadeia alimentar, incluindo a transformação e a comercialização de produtos agrícolas, o bem-estar animal, a gestão dos riscos no setor agrícola, a restauração, preservação e melhoria dos ecossistemas que estejam relacionados com a agricultura e as florestas, a promoção da utilização eficiente dos recursos e a transição para uma economia hipocarbónica nos setores agrícola, alimentar e florestal e a promoção da inclusão social, da redução da pobreza e do desenvolvimento económico das zonas rurais. Para tal, deverá ter-se em consideração a diversidade de situações que afetam as zonas rurais com características diversas ou categorias diferentes de potenciais beneficiários e os objetivos transversais da inovação, ambiente e atenuação das alterações climáticas e adaptação às mesmas. As medidas de atenuação das alterações climáticas deverão consistir em limitar as emissões nos setores agrícola e florestal em atividades essenciais, como, por exemplo, a produção pecuária e a utilização de adubos, e em preservar os sumidouros de carbono e reforçar o sequestro de carbono no âmbito do uso do solo, da alteração do uso do solo e florestas. A prioridade da União para o desenvolvimento rural relacionada com a transferência de conhecimentos e de inovação nos setores agrícola e florestal e nas zonas rurais deverá ser aplicada de maneira transversal, em articulação com outras prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural.
(5)
As prioridades da União no domínio do desenvolvimento rural deverão ser prosseguidas no quadro do desenvolvimento sustentável e da promoção, por parte da União, do objetivo de proteger e melhorar o ambiente, como previsto no artigo 11.o do TFUE, tendo em conta o princípio do poluidor-pagador. Os Estados-Membros deverão facultar informações sobre o apoio aos objetivos em matéria de alterações climáticas, em conformidade com o objetivo de consagrar, pelo menos, 20 % do orçamento da União para o efeito, utilizando uma metodologia adotada pela Comissão.
(6)
As atividades do Fundo Europeu Agrícola de Desenvolvimento Rural (FEADER) e as operações para as quais este contribua deverão ser coerentes e compatíveis com o apoio ao abrigo de outros instrumentos da PAC.
(7)
A fim de assegurar o arranque imediato e a execução eficiente dos programas de desenvolvimento rural, o apoio do FEADER deverá assentar na existência de condições de enquadramento administrativo que sejam adequadas. Por conseguinte, os Estados-Membros deverão avaliar a aplicabilidade e o cumprimento de certas condicionalidades ex ante. Cada Estado-Membro deverá preparar, quer um programa nacional de desenvolvimento rural para todo o seu território, quer um conjunto de programas regionais, quer um programa nacional e um conjunto de programas regionais. Cada programa deverá definir uma estratégia para atingir os objetivos ligados às prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural e uma seleção de medidas. A programação deverá respeitar as prioridades da União no domínio do desenvolvimento rural, adaptando-se simultaneamente aos contextos nacionais e complementando as outras políticas da União, nomeadamente a política de mercados agrícolas, a política de coesão e a política comum das pescas. Os Estados-Membros que optem por preparar um conjunto de programas regionais deverão poder elaborar também um quadro nacional, sem dotação orçamental distinta, para facilitar a coordenação entre as regiões na resposta aos desafios à escala nacional.
(8)
Os Estados-Membros deverão ter a possibilidade de incluir subprogramas temáticos nos seus programas de desenvolvimento rural, a fim de responder a necessidades específicas em domínios que considerem de especial importância. Os subprogramas temáticos deverão abranger principalmente jovens agricultores, pequenas explorações agrícolas, zonas de montanha, a criação de cadeias de abastecimento curtas, mulheres nas zonas rurais, atenuação das alterações climáticas e adaptação às mesmas e biodiversidade. Os subprogramas temáticos deverão igualmente ser utilizados para permitir a possibilidade de contribuir para a reestruturação de setores agrícolas com um impacto importante no desenvolvimento das zonas rurais. Para melhorar a eficácia da intervenção de certos subprogramas temáticos, os Estados-Membros deverão ser autorizados a prever taxas de apoio mais elevadas para determinadas operações abrangidas por esses subprogramas temáticos.
(9)
Os programas de desenvolvimento rural deverão identificar as necessidades da zona abrangida e descrever uma estratégia coerente para lhes dar resposta, à luz das prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural. Essa estratégia deverá basear-se na fixação de objetivos. Deverão ser estabelecidas relações entre as necessidades identificadas, os objetivos fixados e a escolha das medidas selecionadas para os concretizar. Os programas de desenvolvimento rural deverão conter igualmente todas as informações necessárias para avaliar a sua conformidade com os requisitos do presente regulamento.
(10)
Os programas de desenvolvimento rural deverão estabelecer objetivos em relação a um conjunto comum de indicadores-alvo para todos os Estados-Membros e, caso seja necessário, em relação a indicadores específicos de programas. A fim de facilitar este exercício, os domínios abrangidos por estes indicadores deverão ser definidos, em conformidade com as prioridades da União no domínio do desenvolvimento rural. Tendo em conta a aplicação transversal da prioridade da União para o desenvolvimento rural relacionada com a transferência de conhecimentos nos setores agrícola e florestal, as intervenções ao abrigo desta prioridade deverão ser consideradas determinantes para os indicadores-alvo definidos para as restantes prioridades da União.
(11)
É necessário estabelecer certas regras para a programação e revisão dos programas de desenvolvimento rural. Há que prever um procedimento simplificado para as revisões que não afetem a estratégia dos programas ou as respetivas contribuições financeiras da União.
(12)
A evolução e a especialização dos setores agrícola e florestal e os desafios específicos enfrentados pelas micro e pequenas e médias empresas (PME) nas zonas rurais exigem um nível adequado de formação técnica e económica, bem como uma maior capacidade em termos de acesso e de intercâmbio de conhecimentos e informações, nomeadamente através da divulgação das melhores práticas de produção agrícola e florestal. A transferência de conhecimentos e as ações de informação não deverão limitar-se aos cursos de formação tradicionais, mas deverão ser também adaptadas às necessidades dos intervenientes no espaço rural. Por conseguinte, deverá ser também prestado apoio a sessões de trabalho e de acompanhamento, atividades de demonstração, ações de informação e ainda a visitas e programas de intercâmbio de curta duração a explorações agrícolas e florestais. Os conhecimentos e as informações adquiridos deverão permitir aos agricultores, aos detentores de zonas florestais, às pessoas que trabalham no setor alimentar e às PME das zonas rurais reforçar, em especial, a sua competitividade e eficácia na utilização dos recursos e melhorar o seu desempenho ambiental, contribuindo simultaneamente para a sustentabilidade da economia rural. Na prestação de apoio às PME, os Estados-Membros têm a possibilidade de dar prioridade a PME ligadas aos setores agrícola e florestal. A fim de assegurar que a transferência de conhecimentos e as ações de informação produzam esses resultados de forma eficaz, deverá exigir-se que os prestadores de serviços de transferência de conhecimentos possuam todas as capacidades adequadas.
(13)
Os serviços de aconselhamento agrícola ajudam os agricultores, os jovens agricultores, os detentores de zonas florestais, outros gestores de terras e as PME nas zonas rurais a melhorar a gestão sustentável e o desempenho geral das suas explorações ou empresas. Por conseguinte, deverá ser incentivada a criação desses serviços, bem como a sua utilização pelos agricultores, pelos jovens agricultores, pelos detentores de zonas florestais, por outros gestores de terras e pelas PME. Para melhorar a qualidade e a eficácia do aconselhamento prestado, importa definir as qualificações mínimas e a formação regular dos conselheiros. Nos termos do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (2), os serviços de aconselhamento agrícola deverão ajudar os agricultores a avaliar o desempenho das suas explorações agrícolas e a identificar as melhorias necessárias no que diz respeito aos requisitos legais de gestão, às boas condições agrícolas e ambientais, às práticas agrícolas benéficas para o clima e para o ambiente estabelecidas no Regulamento (UE) n.o 1307/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (3), às medidas a nível da exploração previstas nos programas de desenvolvimento rural que visem a modernização das explorações agrícolas,
o reforço da competitividade, a integração setorial, a inovação, a orientação para o mercado, assim como a promoção do empreendedorismo. Os serviços de aconselhamento agrícola deverão igualmente ajudar os agricultores a identificar melhorias necessárias no que diz respeito aos requisitos previstos para a aplicação do artigo 11.o, n.o 3, da Diretiva 2000/60/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (4) ("Diretiva-Quadro da Água"), bem como aos requisitos para a aplicação do artigo 55.o do Regulamento (CE) n.o 1107/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho (5) e do artigo 14.o da Diretiva 2009/128/EC do Parlamento Europeu e do Conselho (6), em especial no que se refere ao cumprimento dos princípios gerais da proteção integrada das culturas. Se necessário, o aconselhamento deverá também abranger normas laborais ou de segurança relacionadas com a exploração agrícola, bem como aconselhamento específico aos agricultores que se instalem pela primeira vez. O aconselhamento também deverá poder abranger a instalação de jovens agricultores, o desenvolvimento sustentável das atividades económicas da exploração e questões relacionadas com a transformação local e a comercialização, associadas ao desempenho económico, agrícola e ambiental da exploração ou empresa. Pode ser prestado igualmente aconselhamento específico sobre a atenuação das alterações climáticas e a adaptação às mesmas, a biodiversidade, a proteção da água, o desenvolvimento de cadeias de abastecimento curtas, a agricultura biológica e aspetos sanitários da criação de animais. Na prestação de apoio às PME, os Estados-Membros têm a possibilidade de dar prioridade às PME ligadas aos setores agrícola e florestal. Os serviços de gestão agrícola e de substituição na exploração agrícola deverão ajudar os agricultores a melhorar e a simplificar a gestão das suas explorações.
(14)
Os regimes de qualidade da União ou nacionais, incluindo regimes de certificação das explorações agrícolas, aplicáveis aos produtos agrícolas e alimentares, oferecem aos consumidores garantias sobre a qualidade e as características do produto ou sobre o processo de produção utilizado no âmbito da participação dos agricultores nesses regimes, conferem valor acrescentado aos produtos em causa e aumentam as suas oportunidades de mercado. Por conseguinte, os agricultores e os agrupamentos de agricultores deverão ser incentivados a participar nesses regimes. A fim de assegurar a utilização efetiva dos recursos do FEADER, o apoio deverá limitar-se a agricultores ativos, na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013. Uma vez que é no momento de entrada dos agricultores nos referidos regimes e durante os primeiros anos da participação que os custos e obrigações adicionais que lhes são impostos na sequência da sua participação não são totalmente compensados pelo mercado, o apoio deverá ser prestado às novas participações e deverá abranger um período máximo de cinco anos. Atendendo às características especiais do algodão enquanto produto agrícola, os regimes de qualidade para o algodão também deverão ser abrangidos. Deverá igualmente ser disponibilizado apoio a atividades de informação e de promoção relativas a produtos abrangidos pelos regimes de qualidade e de certificação que recebam apoio ao abrigo do presente regulamento.
(15)
A fim de melhorar o desempenho económico e ambiental das explorações agrícolas e das empresas rurais, de tornar mais eficientes os setores da comercialização e da transformação de produtos agrícolas, incluindo a criação de instalações de transformação e comercialização de pequena dimensão no contexto das cadeias de abastecimento curtas e dos mercados locais, de prever as infraestruturas necessárias para o desenvolvimento dos setores agrícola e florestal, e de apoiar os investimentos não produtivos necessários para a concretização dos objetivos ambientais, deverá ser concedido apoio aos investimentos corpóreos que contribuam para esses objetivos. No período de programação 2007-2013, uma multiplicidade de medidas abrangiam diferentes domínios de intervenção. Para efeitos de simplificação e para permitir que os beneficiários concebam e realizem projetos integrados com maior valor acrescentado, a maioria dos tipos de investimentos corpóreos deverão ser cobertos por uma medida única. Os Estados-Membros deverão dirigir o apoio às explorações agrícolas elegíveis para ajuda aos investimentos destinados a apoiar a viabilidade das explorações agrícolas, com base nos resultados de uma análise dos pontos fortes, dos pontos fracos, das oportunidades e das ameaças ("SWOT", strengths, weaknesses, opportunities and threats), a fim de melhor direcionar essa ajuda. Tendo em vista facilitar a primeira instalação de jovens agricultores, deverá ser possível conceder um período adicional de elegibilidade aos investimentos destinados a dar cumprimento às normas da União. A fim de promover a aplicação de novas normas da União, os investimentos relacionados com o cumprimento dessas normas deverão ser elegíveis por um período adicional após se terem tornado obrigatórias para as explorações agrícolas.
(16)
O setor agrícola está, mais do que outros setores, sujeito a danos causados ao seu potencial produtivo por catástrofes naturais, fenómenos climáticos adversos e acontecimentos catastróficos. Para contribuir para a viabilidade e a competitividade das explorações agrícolas face a tais catástrofes ou acontecimentos, deverá ser concedido apoio para ajudar os agricultores a recuperarem o potencial de produção agrícola que tenha sido afetado. Os Estados-Membros deverão também assegurar que os prejuízos não sejam objeto de uma compensação excessiva decorrente da combinação de regimes de compensação da União (em especial, o instrumento de gestão de risco ao abrigo do presente regulamento) com regimes nacionais e privados.
(17)
Para o desenvolvimento das zonas rurais, são essenciais a criação e o desenvolvimento de novas atividades económicas sob a forma de novas explorações agrícolas, a diversificação para atividades não agrícolas, incluindo a prestação de serviços à agricultura e à silvicultura, atividades relacionadas com cuidados de saúde, integração social e atividades turísticas. A diversificação para atividades não agrícolas pode também incluir a gestão sustentável dos recursos cinegéticos. Uma medida destinada ao desenvolvimento das explorações e das empresas agrícolas deveria facilitar a instalação inicial dos jovens agricultores e a adaptação estrutural das suas explorações agrícolas após a sua criação. Além disso, deverá promover-se a diversificação dos agricultores para atividades não agrícolas e a criação e desenvolvimento de PME não agrícolas nas zonas rurais. Essa medida deverá igualmente encorajar o empreendedorismo das mulheres em zonas rurais. Há ainda que incentivar o desenvolvimento de pequenas explorações agrícolas potencialmente viáveis do ponto de vista económico. Para assegurar a viabilidade de novas atividades económicas que beneficiam de apoio no âmbito dessa medida, este deverá ficar subordinado à apresentação de um plano de atividades. O apoio à criação de empresas deverá abranger apenas o período inicial de vida de uma empresa, não devendo transformar-se numa ajuda ao funcionamento. Por conseguinte, caso os Estados-Membros optem por conceder a ajuda sob forma de frações, estas deverão ser previstas ao longo de um período não superior a cinco anos. Além disso, para incentivar a reestruturação do setor agrícola, deverá ser concedido apoio sob forma de pagamentos anuais ou únicos aos agricultores elegíveis para o regime da pequena agricultura estabelecido no Título V do Regulamento (UE) n.o 1307/2013 ("regime da pequena agricultura") e que assumem o compromisso de ceder a totalidade da sua exploração e os direitos ao pagamento correspondentes a outro agricultor.
A fim de solucionar os problemas dos jovens agricultores relacionados com o acesso a terras agrícolas, os Estados-Membros poderão igualmente disponibilizar este apoio em combinação com outros tipos de apoio, recorrendo por exemplo a instrumentos financeiros.
(18)
As PME são a espinha dorsal da economia rural da União. O desenvolvimento das empresas agrícolas e não agrícolas deverá ter por objetivo a promoção do emprego e a criação de postos de trabalho de qualidade nas zonas rurais, a manutenção dos postos de trabalho existentes, a redução dos períodos de flutuação sazonal do emprego, o desenvolvimento de setores não agrícolas fora da agricultura e a transformação dos produtos agrícolas e alimentares. Deverá fomentar-se simultaneamente a integração das empresas e as ligações intersetoriais a nível local. Os projetos que integrem a agricultura e o turismo rural através da promoção de um turismo responsável e sustentável nas zonas rurais, e o património natural e cultural deverão ser incentivados, assim como os investimentos em energias renováveis.
(19)
O desenvolvimento de infraestruturas e serviços básicos locais nas zonas rurais, incluindo nos domínios dos serviços do lazer e da cultura, a renovação de aldeias e as atividades destinadas à recuperação e valorização do património cultural e natural das aldeias e das paisagens rurais constituem elementos essenciais de qualquer esforço destinado a concretizar o potencial de crescimento e a promover o desenvolvimento sustentável das zonas rurais. Por conseguinte, importa conceder apoio a operações com esse objetivo, nas quais se incluem o acesso às tecnologias da informação e da comunicação e o desenvolvimento da banda larga rápida e ultrarrápida. Em consonância com esses objetivos, convém incentivar o desenvolvimento de serviços e de infraestruturas que contribuam para a inclusão social e para a inversão das tendências de declínio social e económico e de despovoamento das zonas rurais. A fim de obter a máxima eficácia deste apoio, as operações abrangidas deverão ser executadas de acordo com os planos de desenvolvimento dos municípios e dos respetivos serviços básicos, quando tais planos existam, elaborados por um ou vários municípios rurais. A fim de aumentar as sinergias e melhorar a cooperação, as operações deverão ainda, quando relevante, promover as relações entre zonas rurais e urbanas. Os Estados-Membros têm a possibilidade de dar prioridade a investimentos de parcerias de desenvolvimento local de base comunitária e a projetos geridos por organizações de comunidades locais.
(20)
A silvicultura é uma parte integrante do desenvolvimento rural e o apoio a uma utilização das terras sustentável e favorável ao clima deverá incluir o desenvolvimento das zonas florestais e a gestão sustentável das florestas. Durante o período de programação 2007-2013, uma multiplicidade de medidas abrangiam diferentes tipos de apoio aos investimentos e à gestão do setor florestal. Para efeitos de simplificação e para permitir que os beneficiários concebam e realizem projetos integrados com maior valor acrescentado, todos os tipos de apoio aos investimentos e à gestão do setor florestal deverão ser abrangidos por uma única medida. Essa medida deverá incluir a ampliação e a melhoria dos recursos florestais, através de atividades de florestação de terras e criação de sistemas agroflorestais que combinem sistemas de agricultura extensiva e de silvicultura. Deverá abranger igualmente a recuperação de florestas atingidas por incêndios ou outras catástrofes naturais e acontecimentos catastróficos e medidas de prevenção pertinentes; investimentos em tecnologias florestais e na transformação; a mobilização e comercialização dos produtos florestais, destinados a melhorar o desempenho económico e ambiental dos detentores de zonas florestais; e investimentos não produtivos que melhorem o ecossistema e aumentem a resiliência às alterações climáticas e o valor ecológico dos ecossistemas florestais. O apoio não deverá distorcer a concorrência e deverá ser neutro em termos de mercado. Por conseguinte, há que impor limitações quanto à dimensão e ao estatuto jurídico dos beneficiários. Importa aplicar medidas de prevenção contra incêndios em zonas classificadas pelos Estados-Membros como de alto ou médio risco de incêndio. Todas as medidas preventivas deverão ser integradas num plano de proteção das florestas. No caso de ações de recuperação do potencial florestal afetado, a ocorrência de uma catástrofe natural deverá ser objeto de reconhecimento formal por um organismo científico público.
A medida florestal deverá ser adotada à luz dos compromissos assumidos pela União e pelos Estados-Membros ao nível internacional e deverá basear-se em planos florestais a nível nacional ou subnacional dos Estados-Membros ou em instrumentos equivalentes, que deverão ter em conta os compromissos assumidos nas conferências ministeriais sobre a proteção das florestas na Europa. Tal medida deverá contribuir para a execução da estratégia florestal para a União em linha com a Comunicação da Comissão ao Parlamento Europeu, ao Conselho, ao Comité Económico e Social Europeu e ao Comité das Regiões intitulada "Uma nova estratégia da UE para as florestas e o setor florestal".
(21)
Os agrupamentos e as organizações de produtores ajudam os agricultores a enfrentarem conjuntamente os desafios colocados pela intensificação da concorrência e a consolidação dos mercados a jusante no que respeita à comercialização dos seus produtos, incluindo em mercados locais. Convém, portanto, incentivar a criação de agrupamentos e organizações de produtores. A fim de garantir a melhor utilização de recursos financeiros limitados, só deverão beneficiar de apoio os agrupamentos e organizações de produtores considerados como PME. Os Estados-Membros têm a possibilidade de dar prioridade aos agrupamentos e organizações de produtores de produtos de qualidade abrangidos pela medida relativa aos regimes de qualidade para produtos agrícolas e alimentos prevista no presente regulamento. Para assegurar que o agrupamento ou organização de produtores se torne uma entidade viável, deverá ser apresentado um plano de atividades aos Estados-Membros, como condição para a concessão de apoio a um agrupamento ou organização de produtores. A fim de evitar a concessão de ajudas ao funcionamento e a fim de manter o efeito de incentivo do apoio, convém limitar a duração máxima do apoio a cinco anos, a contar da data de reconhecimento do agrupamento ou organização de produtores com base no seu plano de atividades.
(22)
Os pagamentos a título das medidas agroambientais e climáticas deverão continuar a desempenhar um papel proeminente no apoio ao desenvolvimento sustentável das zonais rurais e na resposta à procura crescente de serviços ambientais por parte da sociedade. Estes pagamentos deverão incentivar ainda mais os agricultores e outros gestores de terras a servir a sociedade no seu conjunto através da introdução ou manutenção de práticas agrícolas que contribuam para a atenuação das alterações climáticas e a adaptação às mesmas e que sejam compatíveis com a proteção e melhoria do ambiente, da paisagem e das suas características, dos recursos naturais, e dos solos e diversidade genética. Nesse contexto, deverá ser prestada especial atenção à preservação dos recursos genéticos na agricultura e às necessidades dos sistemas agrícolas de elevado valor natural. Os pagamentos deverão contribuir para cobrir os custos adicionais e a perda de rendimentos resultantes dos compromissos assumidos, abrangendo apenas os compromissos que ultrapassem os requisitos e as normas obrigatórios aplicáveis, em conformidade com o princípio do poluidor-pagador. Os Estados-Membros deverão assegurar igualmente que os pagamentos aos agricultores não conduzem a um duplo financiamento no âmbito do presente regulamento e do Regulamento (UE) n.o 1307/2013. Em muitos casos, as sinergias decorrentes de compromissos assumidos em conjunto por um agrupamento de agricultores ampliam os benefícios para o ambiente e o clima. Contudo, as ações conjuntas implicam custos de transação adicionais que deverão ser compensados de forma adequada. Além disso, a fim de assegurar que os agricultores e outros gestores de terras possam executar corretamente os compromissos que tenham assumido, os Estados-Membros deverão esforçar-se por lhes providenciar as competências e os conhecimentos necessários para o efeito.
Os Estados-Membros deverão manter o apoio ao mesmo nível que no período de programação de 2007-2013 e deverão utilizar, no mínimo, 30 % da contribuição total do FEADER dedicada a cada programa de desenvolvimento rural na atenuação das alterações climáticas e adaptação às mesmas, bem como em questões ambientais. Essas despesas deverão ser efetuadas através de pagamentos a título de medidas agroambientais e climáticas e a favor da agricultura biológica e de pagamentos a favor das zonas sujeitas a condicionantes naturais ou outras condicionantes específicas, de pagamentos a favor da silvicultura, através de pagamentos a favor das zonas Natura 2000 e para apoio a investimentos relacionados com o clima e o ambiente.
(23)
Os pagamentos a favor de agricultores em razão da conversão para a agricultura biológica ou da sua manutenção deverão incentivá-los a participar nestes regimes, respondendo assim a uma maior exigência da sociedade no que respeita à utilização de práticas agrícolas que respeitem o ambiente e de normas rigorosas em matéria de bem-estar animal. A fim de aumentar as sinergias em termos de biodiversidade, deverão ser concedidos incentivos a medidas a favor da agricultura biológica, contratos coletivos ou cooperação entre agricultores cujos benefícios possam cobrir zonas adjacentes mais vastas. A fim de evitar o regresso generalizado dos agricultores à agricultura convencional, deverão ser apoiadas ambas as medidas, de conversão e de manutenção. Os pagamentos deverão contribuir para cobrir os custos adicionais suportados e a perda de rendimentos resultantes do compromisso, abrangendo apenas os compromissos que ultrapassem as normas e os requisitos obrigatórios aplicáveis. Os Estados-Membros deverão assegurar igualmente que os pagamentos aos agricultores não conduzem a um duplo financiamento no âmbito do presente regulamento e do Regulamento (UE) n.o 1307/2013. A fim de assegurar a utilização efetiva dos recursos do FEADER, o apoio deverá limitar-se aos agricultores ativos na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
(24)
Deverá continuar a ser concedido apoio aos agricultores e aos detentores de zonas florestais para os ajudar a enfrentar desvantagens específicas nas zonas abrangidas pela aplicação da Diretiva 2009/147/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (7) e da Diretiva 92/43/CEE do Conselho (8), com vista a contribuir para a gestão eficaz dos sítios Natura 2000. Deverá também ser concedido apoio aos agricultores para os ajudar a enfrentar desvantagens específicas nas zonas de bacias hidrográficas abrangidas pela aplicação da Diretiva-Quadro da Água. O apoio deverá estar associado aos requisitos específicos descritos no programa de desenvolvimento rural que ultrapassem as normas e os requisitos obrigatórios aplicáveis. Os Estados-Membros deverão assegurar igualmente que os pagamentos aos agricultores não conduzem a um duplo financiamento no âmbito do presente regulamento e do Regulamento (UE) n.o 1307/2013. Além disso, os Estados-Membros deverão ter em conta, na conceção global dos seus programas de desenvolvimento rural, as necessidades específicas das zonas Natura 2000.
(25)
Os pagamentos destinados aos agricultores nas zonas de montanha ou noutras zonas sujeitas a condicionantes naturais ou outras condicionantes específicas deverão contribuir, através do incentivo a uma utilização continuada das terras agrícolas, para a manutenção da paisagem rural e para a manutenção e promoção de sistemas de exploração agrícola sustentáveis. Para assegurar a eficácia deste apoio, os pagamentos deverão compensar os agricultores pela perda de rendimentos e pelos custos adicionais resultantes das desvantagens da zona em questão. A fim de assegurar a utilização efetiva dos recursos do FEADER o apoio deverá limitar-se aos agricultores ativos, na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
(26)
A fim de assegurar uma utilização eficaz dos fundos da União e a igualdade de tratamento dos agricultores da União, as zonas de montanha e as zonas sujeitas a condicionantes naturais ou a outras condicionantes específicas deverão ser definidas segundo critérios objetivos. No caso das zonas sujeitas a condicionantes naturais, esses critérios deverão ser biofísicos e corroborados por provas científicas sólidas. Deverão ser adotadas disposições transitórias que permitam uma eliminação progressiva dos pagamentos em zonas que, em resultado da aplicação destes critérios, deixam de ser consideradas como zonas sujeitas a condicionantes naturais.
(27)
Os agricultores deverão continuar a ser incentivados a adotar normas elevadas em matéria de bem-estar dos animais, através do apoio aos agricultores que se comprometam a adotar normas zootécnicas mais exigentes que as normas obrigatórias aplicáveis. A fim de assegurar a utilização efetiva dos recursos do FEADER o apoio deverá limitar-se aos agricultores ativos, na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
(28)
Os pagamentos deverão continuar a ser concedidos aos detentores de zonas florestais que prestam serviços de conservação da floresta compatíveis com o ambiente e com o clima, assumindo compromissos destinados a promover a biodiversidade, preservar os ecossistemas florestais de elevado valor, aumentar a sua capacidade de atenuação e de adaptação às alterações climáticas e reforçar o papel protetor das florestas quanto à erosão do solo, à manutenção dos recursos hídricos e aos perigos naturais. Nesse contexto, deverá ser prestada especial atenção à conservação e à promoção dos recursos genéticos florestais. Deverão ser concedidos pagamentos para compromissos silvoambientais que ultrapassem as normas obrigatórias pertinentes estabelecidas pelo direito nacional.
(29)
Durante o período de programação 2007-2013 o único tipo de cooperação que foi apoiado, de forma explícita, no âmbito da política de desenvolvimento rural, foi a cooperação para o desenvolvimento de novos produtos, processos e tecnologias no setor agroalimentar e no setor florestal. O apoio a esse tipo de cooperação continua a ser necessário, mas deverá ser adaptado para melhor responder às exigências da economia do conhecimento. Nesse contexto, deverá existir a possibilidade de financiar projetos realizados por um único operador ao abrigo dessa medida, na condição de os resultados obtidos serem divulgados, de maneira a atingir o objetivo de divulgação de novas práticas, processos ou produtos. Além disso, tornou-se claro que o facto de apoiar um número mais significativo de tipos de cooperação, com um leque mais vasto de beneficiários, dos operadores mais pequenos aos operadores maiores, pode contribuir para a concretização dos objetivos da política de desenvolvimento rural, ajudando os operadores das zonas rurais a ultrapassar as desvantagens económicas, ambientais e outras resultantes da fragmentação. Por conseguinte, essa medida deveria ser alargada. O apoio concedido aos pequenos operadores para organizarem processos de trabalho comuns e partilharem instalações e recursos pode ajudá-los a serem economicamente viáveis apesar da sua dimensão reduzida. O apoio à cooperação horizontal e vertical entre os intervenientes na cadeia de abastecimento, bem como às atividades de promoção num contexto local, deverá catalisar o desenvolvimento racional, sob o ponto de vista económico, das cadeias de abastecimento curtas, dos mercados locais e das cadeias alimentares locais. O apoio a projetos e práticas a favor do ambiente baseados em abordagens conjuntas deverá contribuir para assegurar benefícios para o ambiente e o clima mais importantes e coerentes do que os que podem ser obtidos por operadores individuais atuando isoladamente (por exemplo, graças a práticas aplicadas a grandes superfícies de terra contíguas).
Esse apoio deverá ser concedido sob diversas formas. Os polos (clusters) e as redes revestem-se de especial importância para a partilha de competências, bem como para o desenvolvimento de novos produtos, serviços e conhecimentos especializados. Os projetos-piloto são instrumentos importantes para verificar a aplicabilidade comercial das tecnologias, das técnicas e das práticas nos diferentes contextos e para as adaptar, se necessário. Os grupos operacionais são um elemento fulcral da Parceria Europeia de Inovação (PEI) para a produtividade e a sustentabilidade agrícolas. Outro instrumento importante reside nas estratégias de desenvolvimento local que operam fora do quadro de desenvolvimento local LEADER - entre intervenientes públicos e privados das zonas rurais e das zonas urbanas. Ao invés da abordagem LEADER, estas parcerias e estratégias podem limitar-se a um único setor ou a objetivos de desenvolvimento relativamente específicos, incluindo os supramencionados. Os Estados-Membros têm a possibilidade de dar prioridade à cooperação entre entidades que envolvam produtores primários. As organizações interprofissionais também deverão ser elegíveis para apoio no âmbito desta medida. Esse apoio deverá ser limitado a um período de sete anos, com exceção das ações coletivas no domínio do ambiente e do clima, em casos devidamente justificados.
(30)
Atualmente, os agricultores estão cada vez mais expostos a riscos económicos e ambientais em consequência das alterações climáticas e da maior volatilidade dos preços. Nesse contexto, a gestão eficaz dos riscos assume uma importância acrescida para os agricultores. Por conseguinte, deverá ser criada uma medida de gestão dos riscos para ajudar os agricultores a enfrentar os riscos mais comuns com que se defrontam. Essa medida deverá, assim, ajudar a cobrir os prémios de seguro de colheitas, de animais e de plantas pagos pelos agricultores, bem como ajudar a criar fundos mutualistas e as compensações pagas por estes fundos aos agricultores pelas perdas sofridas na sequência de fenómenos climáticos adversos, de surtos de doenças dos animais ou das plantas, de pragas ou de incidentes ambientais. Esta medida deverá também abranger um instrumento de estabilização dos rendimentos, sob a forma de um fundo mutualista, destinado a apoiar os agricultores que se defrontem com uma redução significativa dos seus rendimentos. Para assegurar a igualdade de tratamento dos agricultores em toda a União, a não distorção da concorrência e o respeito das obrigações internacionais da União, há que prever condições específicas para a concessão do apoio no âmbito destas medidas. A fim de assegurar a utilização efetiva dos recursos do FEADER, o apoio deverá limitar-se aos agricultores ativos, na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
(31)
A abordagem LEADER para o desenvolvimento local tem comprovado, ao longo de vários anos, a sua eficácia na promoção do desenvolvimento das zonas rurais, ao atender plenamente às necessidades multissetoriais do desenvolvimento rural endógeno, graças à sua abordagem base-topo. Por conseguinte, é necessário manter a LEADER no futuro e a sua aplicação deverá continuar a ser obrigatória nos programas de desenvolvimento rural a nível nacional e/ou a nível regional.
(32)
O apoio do FEADER ao desenvolvimento local a título da LEADER deverá abranger também projetos de cooperação interterritorial entre agrupamentos no interior de um Estado-Membro ou projetos de cooperação transnacional entre agrupamentos de vários Estados-Membros ou projetos de cooperação transnacional entre agrupamentos de Estados-Membros e de países terceiros.
(33)
A fim de permitir aos parceiros em zonas rurais que ainda não apliquem o LEADER ensaiar e preparar a conceção e a aplicação de uma estratégia de desenvolvimento local, deverá ser igualmente financiado um kit de arranque LEADER. O apoio não deverá depender da apresentação de uma estratégia de desenvolvimento local.
(34)
Os investimentos são comuns a muitas das medidas de desenvolvimento rural previstas no âmbito do presente regulamento e podem incidir em operações de uma natureza diversificada. Para assegurar a clareza na execução dessas operações, há que prever determinadas regras comuns a todos os investimentos. Essas regras comuns deverão definir os tipos de despesas que podem ser consideradas despesas de investimento e deverão assegurar que o apoio é concedido apenas a investimentos que potenciem a criação de valor na agricultura. A fim de facilitar a execução dos projetos de investimento, os Estados-Membros deverão ter a possibilidade de efetuar adiantamentos. Para assegurar a eficácia, a equidade e o impacto sustentável das intervenções do FEADER, deverão ser estabelecidas disposições que garantam a perenidade dos investimentos relacionados com operações e que o apoio do FEADER não seja utilizado para distorcer a concorrência.
(35)
O FEADER deverá poder apoiar investimentos em irrigação que ofereçam benefícios económicos e ambientais, desde que esteja assegurada a sustentabilidade da irrigação em causa. Consequentemente, e em todos os casos, o apoio deverá ser concedido apenas se estiver em vigor um plano de gestão de bacias hidrográficas para a área em causa, tal como é exigido pela Diretiva-Quadro da Água, e se já estiverem instalados contadores de água, ou se estiver prevista a sua instalação como parte do investimento. Os investimentos para melhorar as infraestruturas ou os equipamentos de irrigação já existentes deverão conduzir a um ganho mínimo na eficiência hídrica, expresso numa poupança de água potencial. Se a massa de água afetada pelo investimento estiver sob pressão por razões relacionadas com a quantidade de água estabelecida no enquadramento analítico definido pela Diretiva-Quadro da Água, metade do ganho em eficiência hídrica deverá traduzir-se numa redução real na utilização de água ao nível do investimento que é apoiado, a fim de reduzir a pressão sobre a massa de água em causa. Deverão ser definidos alguns casos nos quais não se aplicam ou não são necessários os requisitos de economia de água, potencial ou efetiva, incluindo no que respeita a investimentos na reciclagem ou reutilização de água. Para além do apoio ao investimento para a melhoria de equipamentos já existentes, deverá dispor-se que o apoio do FEADER a investimentos em novas irrigações está sujeito aos resultados de uma análise ambiental. Salvo certos casos excecionais, não deverão ser, contudo, concedidos apoios a novas irrigações quando a massa de água afetada estiver já sob pressão, uma vez que há um risco muito elevado de que, nessas circunstâncias, a concessão de apoio possa piorar os problemas ambientais já existentes.
(36)
Determinadas medidas, relacionadas com a superfície, no âmbito do presente regulamento exigem que os beneficiários assumam compromissos durante, pelo menos, cinco anos. Durante esse período, podem ocorrer alterações em relação à situação da exploração ou do beneficiário. Por conseguinte, importa estabelecer regras para determinar o procedimento a seguir nesses casos.
(37)
Algumas medidas no âmbito do presente regulamento preveem como condição para a concessão de apoio que os beneficiários assumam compromissos que ultrapassem um nível de referência definido em termos de normas ou requisitos obrigatórios. Para atender a eventuais alterações do direito durante o período abrangido pelos compromissos de que resulte a modificação da base de referência, há que prever a revisão dos contratos em causa para assegurar o respeito contínuo desta condição.
(38)
A fim de assegurar que os recursos financeiros destinados ao desenvolvimento rural são utilizados da melhor forma possível e que as medidas previstas nos programas de apoio ao desenvolvimento rural correspondem às prioridades da União para o desenvolvimento rural, e a fim de garantir a igualdade de tratamento dos requerentes, os Estados-Membros deverão estabelecer critérios para a seleção dos projetos. A única exceção a esta regra deverá ser reservada aos pagamentos no âmbito de medidas agroambientais e climáticas, da agricultura biológica, da rede Natura 2000 e da Diretiva-Quadro da Água, do apoio a zonas sujeitas a condicionantes naturais ou outras condicionantes específicas, ao bem-estar animal, e a medidas relacionadas com os serviços silvoambientais e climáticos e a conservação das florestas, e às relacionadas com a gestão do risco. Aquando da aplicação dos critérios de seleção, a dimensão da operação deverá ser tida em conta, de acordo com o princípio da proporcionalidade.
(39)
O FEADER deverá apoiar, através de assistência técnica, ações relacionadas com a execução dos programas de desenvolvimento rural, incluindo os custos relacionados com a proteção dos símbolos e siglas relativos aos regimes de qualidade da União. A participação nestes regimes pode beneficiar de apoio a título do presente regulamento, bem como os custos suportados pelos Estados-Membros para a delimitação de zonas sujeitas a condicionantes naturais.
(40)
Está comprovado que a ligação em rede entre as redes, organizações e administrações nacionais envolvidas nas várias fases da execução do programa, organizada no contexto da rede europeia de desenvolvimento rural, pode ser muito importante para melhorar a qualidade dos programas de desenvolvimento rural, mediante o reforço da participação das partes interessadas na governação do desenvolvimento rural, bem como para informar o público em geral sobre os seus benefícios. Por conseguinte, deverá ser financiada no âmbito da assistência técnica a nível da União. Para ter em conta as necessidades específicas da avaliação, deverá ser desenvolvida uma capacidade europeia de avaliação do desenvolvimento rural no âmbito da rede europeia de desenvolvimento rural, a fim de reunir todos os atores envolvidos e, desse modo, facilitar o intercâmbio de competências neste domínio.
(41)
A PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícolas deverá contribuir para a consecução dos objetivos da Europa 2020 de crescimento inteligente, sustentável e inclusivo. É importante que ela reúna todos os atores pertinentes a nível da União, nacional e local, dando novas ideias aos Estados-Membros sobre o modo de racionalizar, simplificar e melhor coordenar os instrumentos e iniciativas existentes e, quando necessário, de os complementar com novas ações.
(42)
A fim de contribuir para a concretização dos objetivos da PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícolas, deverá ser criada uma rede PEI destinada a ligar em rede os grupos operacionais, os serviços de aconselhamento e os investigadores que participam na execução das ações direcionadas para a inovação na agricultura. Esta rede deverá ser financiada no âmbito da assistência técnica a nível da União.
(43)
Os Estados-Membros deverão reservar uma parte do montante total de cada programa de desenvolvimento rural afetado à assistência técnica a fim de financiar a criação e o funcionamento de uma rede rural nacional que reúna organizações e administrações ativas no domínio do desenvolvimento rural, incluindo a PEI, com o objetivo de reforçar a sua participação na execução do programa e de melhorar a qualidade dos programas de desenvolvimento rural. Para o efeito, as redes rurais nacionais deverão elaborar e executar um plano de ação.
(44)
Os programas de desenvolvimento rural deverão prever ações inovadoras que promovam um setor agrícola eficiente na utilização de recursos, produtivo e de baixas emissões, com o apoio da PEI para a produtividade e a sustentabilidade agrícolas. A PEI deverá ter como objetivo promover uma concretização mais rápida e alargada das soluções inovadoras. Deverá criar valor acrescentado, melhorando a utilização e a eficácia dos instrumentos ligados à inovação e reforçando sinergias entre eles. Deverá também colmatar lacunas, estabelecendo uma melhor articulação entre a investigação e a prática agrícola.
(45)
Convém que a execução de projetos inovadores no contexto da PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícolas seja realizada por grupos operacionais que reúnam agricultores, gestores florestais, comunidades rurais, investigadores, conselheiros de ONG, empresas e outros intervenientes interessados na inovação do setor agrícola. Para que todo o setor possa tirar proveito dos resultados destes projetos, importa divulgar esses resultados no campo da inovação e do intercâmbio de conhecimentos no seio da União e com países terceiros.
(46)
Deverão ser estabelecidas disposições para determinar o montante total do apoio da União ao desenvolvimento rural ao abrigo do presente regulamento no período compreendido entre 1 de janeiro de 2014 e 31 de dezembro de 2020, em conformidade com o quadro financeiro plurianual para o período 2014-2020. As dotações disponíveis deverão ser indexadas forfetariamente para fins de programação.
(47)
A fim de facilitar a gestão dos fundos do FEADER, uma única taxa de contribuição para o apoio do FEADER à programação do desenvolvimento rural deverá ser fixada no que se refere às despesas públicas dos Estados-Membros. Para atender à importância ou à natureza particular de determinados tipos de operações, convém fixar taxas de contribuição específicas referentes a tais operações. A fim de atenuar as condicionantes específicas resultantes do nível de desenvolvimento, afastamento e insularidade, deverá ser fixada uma taxa de contribuição do FEADER adequada para as regiões menos desenvolvidas, as regiões ultraperiféricas referidas no TFUE e as ilhas menores do mar Egeu, bem como para as regiões em transição.
(48)
Os Estados-Membros deverão tomar todas as medidas necessárias para garantir que as medidas de desenvolvimento rural sejam verificáveis e controláveis, incluindo estabelecer disposições adequadas. Para o efeito, a autoridade de gestão e o organismo pagador deverão providenciar uma avaliação ex ante e proceder à avaliação das medidas ao longo da execução do programa. As medidas que não satisfizerem essa condição deverão ser ajustadas.
(49)
A Comissão e os Estados-Membros deverão tomar todas as medidas necessárias para garantir a boa gestão dos programas de desenvolvimento rural. Neste contexto, a Comissão deverá aplicar medidas e controlos adequados e os Estados-Membros deverão tomar as medidas adequadas para assegurar o bom funcionamento do seu sistema de gestão.
(50)
Uma única autoridade de gestão deverá ser responsável pela gestão e execução de cada programa de desenvolvimento rural. As suas funções deverão ser especificadas no presente regulamento. A autoridade de gestão deverá deter competências para delegar parte das suas tarefas, permanecendo contudo responsável pela eficiência e rigor da gestão. Quando um programa de desenvolvimento rural contiver subprogramas temáticos, a autoridade de gestão deverá poder designar outro organismo para realizar a gestão e execução de um subprograma, no limite das dotações financeiras que lhe foram afetadas no programa, garantindo simultaneamente a boa gestão financeira desses subprogramas. Caso um Estado-Membro tenha mais de um programa para gerir, pode ser criado um organismo de coordenação a fim de assegurar a coerência dos programas.
(51)
Cada programa de desenvolvimento rural deverá ser objeto de acompanhamento periódico quanto à sua execução e aos progressos alcançados na concretização dos seus objetivos. Uma vez que a demonstração e a melhoria do impacto e da eficácia das ações ao abrigo do FEADER dependem igualmente de uma avaliação adequada durante a preparação e a execução de um programa e a sua conclusão, a Comissão e os Estados-Membros deverão criar, em conjunto, um sistema de acompanhamento e avaliação para demonstrar os progressos alcançados e avaliar o impacto e a eficácia da execução da política de desenvolvimento rural.
(52)
A fim de garantir a agregação das informações ao nível da União, deverá ser integrado um conjunto de indicadores comuns nesse sistema de acompanhamento e avaliação. As informações essenciais sobre a execução dos programas de desenvolvimento rural deverão ser registadas e conservadas em formato eletrónico de forma a facilitar a agregação dos dados. Por conseguinte, os beneficiários deverão ser obrigados a fornecer as informações mínimas necessárias para efeitos de acompanhamento e avaliação.
(53)
A responsabilidade pelo acompanhamento do programa deverá ser partilhada entre a autoridade de gestão e o comité de acompanhamento criado para esse efeito. O comité de acompanhamento deverá ser responsável pelo acompanhamento da eficácia da execução do programa. Para esse efeito, há que especificar as suas responsabilidades.
(54)
O acompanhamento do programa deverá envolver a elaboração de um relatório anual de execução, que deve ser transmitido à Comissão.
(55)
A fim de melhorar a sua qualidade e demonstrar as suas realizações, cada programa de desenvolvimento rural deverá ser objeto de uma avaliação.
(56)
Os artigos 107.o, 108.o e 109.o do TFUE deverão ser aplicáveis ao apoio às medidas de desenvolvimento rural previstas no presente regulamento. Não obstante, dadas as características específicas do setor agrícola, essas disposições do TFUE não deverão ser aplicáveis às medidas de desenvolvimento rural referentes a operações abrangidas pelo âmbito de aplicação do artigo 42.o do TFUE, realizadas nos termos das disposições previstas no presente regulamento e em conformidade com estas, nem aos pagamentos efetuados pelos Estados-Membros e destinados a proporcionar um financiamento nacional adicional para operações de desenvolvimento rural relativamente às quais seja concedido apoio da União e que sejam abrangidas pelo âmbito de aplicação do artigo 42.o do TFUE.
(57)
Além disso, tendo em vista assegurar a coerência com as medidas de desenvolvimento rural elegíveis para apoio da União e simplificar os procedimentos, os pagamentos efetuados pelos Estados-Membros destinados a proporcionar um financiamento nacional adicional para operações de desenvolvimento rural que beneficiem de apoio da União e sejam abrangidas pelo âmbito de aplicação do artigo 42.o do TFUE deverão ser incluídos no programa de desenvolvimento rural, para avaliação e aprovação, nos termos do presente regulamento. A fim de assegurar que não seja aplicado um financiamento nacional adicional, exceto se for autorizado pela Comissão, o Estado-Membro em causa não deverá poder realizar o financiamento adicional proposto para o desenvolvimento rural enquanto este não tiver sido aprovado. Os pagamentos efetuados pelos Estados-Membros e destinados a proporcionar um financiamento nacional adicional para operações de desenvolvimento rural que beneficiem de apoio da União e não sejam abrangidas pelo âmbito de aplicação do artigo 42.o do TFUE deverão ser notificados à Comissão nos termos do artigo 108.o, n.o 3, do TFUE, a menos que sejam abrangidos por um regulamento adotado a título do Regulamento (CE) n.o 994/98 do Conselho (9), e os Estados-Membros não os deverão poder realizar antes de tal procedimento de notificação ser concluído com a aprovação definitiva pela Comissão.
(58)
A fim de permitir um intercâmbio eficaz e seguro de dados de interesse comum, assim como de registar, conservar e gerir as informações essenciais, e informar sobre os seus acompanhamento e avaliação, deverá ser criado um sistema de informação eletrónico.
(59)
O direito da União em matéria de proteção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais e à livre circulação desses dados deverá ser aplicado, nomeadamente a Diretiva 95/46/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (10) e o Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho (11).
(60)
A fim de completar ou alterar certos elementos não essenciais do presente regulamento, o poder de adotar atos delegados nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão. É particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios, incluindo ao nível de peritos. A Comissão, quando preparar e redigir atos delegados, deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(61)
Essa habilitação deverá dizer respeito a: condições em que uma pessoa coletiva pode ser considerada "jovem agricultor" e fixação de um período de tolerância para a aquisição de competências profissionais; duração e conteúdo dos programas de intercâmbio e visitas a explorações agrícolas e florestais. A habilitação deverá também dizer respeito a: regimes específicos da União abrangidos pelo artigo 17.o, n.o 1, alínea a), e características dos agrupamentos de produtores e dos tipos de operações que podem receber apoio nos termos do artigo 17.o, n.o 2, assim como ao estabelecimento de condições para evitar distorções da concorrência e evitar a discriminação contra produtos e excluir o apoio a marcas comerciais.
(62)
Além disso, essa habilitação deverá dizer respeito a: conteúdo mínimo dos planos de atividade e critérios a utilizar pelos Estados-Membros para a fixação dos limites referidos no artigo 19.o, n.o 4; definição e requisitos mínimos ambientais para a florestação e criação de zonas arborizadas; condições aplicáveis aos compromissos respeitantes ao agroambiente e ao clima para a extensificação da produção animal, à criação de raças locais em risco de abandono ou à preservação dos recursos fitogenéticos ameaçados de erosão genética, assim como a definição das operações elegíveis para a conservação e para a utilização e desenvolvimento sustentáveis dos recursos genéticos. Essa habilitação deverá também dizer respeito a: ao método de cálculo a utilizar para evitar o duplo financiamento das práticas a que se refere o artigo 43.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013 relativamente ao agroambiente e ao clima, à agricultura biológica, às medidas no âmbito da Natura 2000 e às medidas no âmbito da Diretiva-Quadro da Água; à definição das zonas em que os compromissos relacionados com o bem-estar dos animais preveem normas reforçadas dos métodos de produção; aos tipos de operações elegíveis para apoio para a conservação e promoção dos recursos genéticos florestais; à especificação das características dos projetos- piloto, dos polos, das redes, das cadeias de abastecimento curtas e dos mercados locais elegíveis para apoio ao abrigo da medida de cooperação, assim com no que respeita às condições para a concessão de ajuda aos tipos de operações enumeradas no âmbito dessa medida.
(63)
Acresce que essa habilitação deverá dizer respeito a: duração mínima e máxima dos empréstimos comerciais concedidos aos fundos mutualistas ao abrigo da medida de gestão de riscos nos termos do presente regulamento; condições em que os custos relacionados com os contratos de locação financeira ou equipamentos em segunda mão podem ser considerados despesas de investimento elegíveis, assim com à definição do tipo de infraestruturas de energias renováveis elegíveis para investimento; condições aplicáveis à conversão ou ajustamento dos compromissos assumidos no âmbito das medidas referidas nos artigos 28.o, 29.o, 33.o e 34.o, assim como à definição de outras situações em que o reembolso da ajuda não é exigido. Essa habilitação deverá dizer ainda respeito a: revisão dos limites máximos fixados no Anexo I; condições em que o apoio aprovado pela Comissão nos termos do Regulamento (CE) n.o 1698/2005 pode ser integrado no apoio previsto ao abrigo do presente regulamento, incluindo no que se refere à assistência técnica e às avaliações ex post, a fim de facilitar a transição do regime estabelecido pelo Regulamento (CE) n.o 1698/2005 para o estabelecido pelo presente regulamento. A fim de ter em conta o Tratado de Adesão da República da Croácia, é conveniente que esses atos delegados abranjam igualmente, para a Croácia, a transição do apoio ao desenvolvimento rural ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 1085/2006 do Conselho (12), se necessário.
(64)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do presente regulamento, deverão ser atribuídas competências de execução à Comissão quanto ao conteúdo dos programas de desenvolvimento rural e dos quadros nacionais, à aprovação dos programas e à alteração dos mesmos, aos procedimentos e calendários para a aprovação dos programas, aos procedimentos e calendários para a aprovação das alterações a introduzir nos programas e nos quadros nacionais, incluindo a sua entrada em vigor e a periodicidade de apresentação, às regras dos métodos de pagamento das despesas dos participantes com as transferências de conhecimento e ações de informação, às condições específicas para a execução de medidas de desenvolvimento rural, à estrutura e ao funcionamento das redes criadas pelo presente regulamento, aos requisitos de informação e publicidade, à adoção de um sistema de acompanhamento e avaliação e às regras de funcionamento do sistema de informação e às regras relativas à apresentação dos relatórios anuais de execução. Essas competências deverão ser exercidas nos termos do Regulamento (UE) n.o 182/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho (13).
(65)
A Autoridade Europeia para a Proteção de Dados foi consultada e adotou um parecer em 14 de dezembro de 2011 (14).
(66)
Devido à urgência de preparar a boa execução das medidas previstas, o presente regulamento deverá entrar em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
(67)
O novo regime de apoio estabelecido no presente regulamento substitui o regime de apoio criado pelo Regulamento (CE) n.o 1698/2005. Por conseguinte, o Regulamento (CE) n.o 1698/2005 deverá ser revogado,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
TÍTULO I
OBJETIVOS E ESTRATÉGIA
CAPÍTULO I
Objeto e definições
Artigo 1.o
Objeto
1. O presente regulamento estabelece as regras gerais que regulam o apoio da União ao desenvolvimento rural, financiado pelo Fundo Europeu Agrícola de Desenvolvimento Rural (FEADER) e criado pelo Regulamento (UE) n.o 1306/2013. O presente regulamento define os objetivos para os quais a política de desenvolvimento rural deve contribuir e as prioridades específicas da União em matéria de desenvolvimento rural. O presente regulamento descreve o contexto estratégico no qual se inscreve a política de desenvolvimento rural e define as medidas a tomar para aplicar a política de desenvolvimento rural. Além disso, o presente regulamento estabelece as regras relativas à programação, à ligação em rede, à gestão, ao acompanhamento e à avaliação, com base em responsabilidades partilhadas entre os Estados-Membros e a Comissão e as regras que garantem a coordenação do FEADER com outros instrumentos da União.
2. O presente regulamento complementa as disposições da Parte II do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (15).
Artigo 2.o
Definições
1. Para efeitos do presente regulamento, aplicam-se as definições de "programa", "operação", "beneficiário", "estratégia de desenvolvimento local de base comunitária", "despesas públicas", "PME", "operação concluída" e "instrumentos financeiros" estabelecidas ou referidas no artigo 2.o e de "regiões menos desenvolvidas" e "regiões em transição" estabelecidas no artigo 90.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1303/2013.
Aplicam-se ainda as seguintes definições:
a)
"Programação", o processo de organização, de tomada de decisão e de atribuição dos recursos financeiros em várias etapas, com o envolvimento de parceiros, com vista a executar, numa base plurianual, a ação conjunta da União e dos Estados-Membros para a consecução das prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural;
b)
"Região", uma unidade territorial correspondente ao nível 1 ou 2 da nomenclatura das unidades territoriais estatísticas (níveis 1 e 2 da NUTS), na aceção do Regulamento (CE) n.o 1059/2003 do Parlamento Europeu e do Conselho (16);
c)
"Medida", um conjunto de operações que concorrem para a execução de uma ou mais das prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural;
d)
"Taxa de apoio", a taxa da contribuição pública para uma operação;
e)
"Custo de transação": um custo adicional associado ao cumprimento de um compromisso, mas não diretamente imputável à sua execução ou não incluído nos custos ou na perda de rendimentos que são diretamente compensados, e que pode ser calculado com base no custo-padrão;
f)
"Superfície agrícola", qualquer superfície de terras aráveis, prados permanentes e pastagens permanentes, ou culturas permanentes, tal como definida no artigo 4.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013;
g)
"Perdas económicas": quaisquer despesas suplementares efetuadas por um agricultor em consequência de medidas excecionais por ele adotadas com o objetivo de reduzir a oferta no mercado em causa ou qualquer perda substancial de produção;
h)
"Fenómeno climático adverso", condições climáticas que podem ser equiparadas a catástrofes naturais, como a geada, as tempestades e o granizo, o gelo, chuvas fortes ou seca severa;
i)
"Doenças dos animais", doenças mencionadas na lista de doenças dos animais estabelecida pela Organização Mundial da Saúde Animal ou no Anexo da Decisão 2009/470/CE do Conselho (17);
j)
"Incidente ambiental", uma ocorrência específica de poluição, contaminação ou degradação da qualidade do ambiente, que está relacionada com um acontecimento específico e de âmbito geográfico limitado; contudo, não abrange os riscos ambientais gerais não relacionados com um acontecimento específico, como as alterações climáticas ou a poluição atmosférica;
k)
"Catástrofe natural", um acontecimento natural, biótico ou abiótico, que perturba gravemente os sistemas de produção agrícola ou as estruturas florestais, provocando, a prazo, prejuízos económicos importantes para os setores agrícola ou florestal;
l)
"Acontecimento catastrófico", um acontecimento imprevisto, biótico ou abiótico, induzido pela atividade humana, que perturba gravemente os sistemas de produção agrícola ou as estruturas florestais, provocando, a prazo, prejuízos económicos importantes para os setores agrícola ou florestal;
m)
"Cadeia de abastecimento curta", uma cadeia de abastecimento que envolve um número limitado de operadores económicos empenhados na cooperação, o desenvolvimento económico local e relações geográficas e sociais estreitas entre produtores, transformadores e consumidores;
n)
"Jovem agricultor", uma pessoa que não tenha mais de 40 anos no momento da apresentação do pedido, que possua aptidões e competências profissionais adequadas e se instale pela primeira vez numa exploração agrícola na qualidade de responsável dessa exploração;
o)
"Objetivos temáticos", os objetivos temáticos definidos no artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013;
p)
"Quadro Estratégico Comum" (QEC), o quadro estratégico comum referido no artigo 10.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013;
q)
"Polo", um agrupamento de empresas independentes, incluindo empresas em fase de arranque (start-ups), pequenas, médias e grandes empresas, bem como organismos consultivos e/ou organismos de investigação - destinado a incentivar a atividade económica/inovadora, através da promoção de interações intensivas, partilha de instalações e intercâmbio de conhecimentos e experiências e da contribuição efetiva para a transferência de conhecimento, ligação em rede e divulgação da informação entre as empresas que constituem o polo;
r)
"Floresta", um terreno de uma extensão superior a 0,5 hectares com árvores de mais de 5 metros de altura e um coberto florestal de mais de 10 %, ou árvores que possam alcançar esses limiares in situ e estão excluídas as terras predominantemente consagradas a utilização agrícola ou urbana, sob reserva do n.o 2.
2. Um Estados-Membros ou uma região pode optar por aplicar uma definição da noção de "floresta", diferente da que consta do n.o 1, alínea r), baseada no direito ou no sistema de inventário nacional em vigor. Os Estados-Membros ou regiões apresentam essa definição no programa de desenvolvimento rural.
3. A fim de assegurar uma abordagem coerente no tratamento dos beneficiários e de ter em conta a necessidade de um período de adaptação, no que se refere à definição de jovem agricultor estabelecida no n.o 1, alínea n), a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 83.o, no respeitante às condições em que uma pessoa coletiva pode ser considerada "jovem agricultor", e à fixação de um período de tolerância para a aquisição de competências profissionais.
CAPÍTULO II
Missão, objetivos e prioridades
Artigo 3.o
Missão
O FEADER contribui para a realização da estratégia Europa 2020, através da promoção do desenvolvimento rural sustentável em toda a União, em complementaridade com os outros instrumentos da PAC, a política de coesão e a política comum das pescas. Contribui para o desenvolvimento de um setor agrícola da União mais equilibrado sob o ponto de vista territorial e ambiental, menos prejudicial para o clima e mais resistente às alterações climáticas, e mais competitivo e inovador. O FEADER contribui igualmente para o desenvolvimento dos territórios rurais.
Artigo 4.o
Objetivos
No quadro global da PAC, o apoio ao desenvolvimento rural, incluindo às atividades nos setores alimentar e não alimentar e na silvicultura, contribui para atingir os seguintes objetivos:
a)
Incentivar a competitividade da agricultura;
b)
Assegurar a gestão sustentável dos recursos naturais e ações no domínio do clima;
c)
Alcançar um desenvolvimento territorial equilibrado das economias e comunidades rurais, nomeadamente através da criação e manutenção de emprego.
Artigo 5.o
Prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural
Os objetivos do desenvolvimento rural, que contribuem para a consecução da estratégia Europa 2020 para um crescimento inteligente, sustentável e inclusivo, são realizados através das seguintes seis prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural, que refletem os objetivos temáticos pertinentes do QEC:
1)
Fomentar a transferência de conhecimentos e a inovação nos setores agrícola e florestal e nas zonas rurais, com especial incidência nos seguintes domínios:
a)
incremento da inovação, cooperação e desenvolvimento da base de conhecimentos nas zonas rurais;
b)
reforço das ligações entre a agricultura, a produção alimentar e a silvicultura e a investigação e a inovação, inclusive na perspetiva de uma melhor gestão e desempenho ambientais;
c)
incentivo da aprendizagem ao longo da vida e da formação profissional nos setores agrícola e florestal.
2)
Reforçar a viabilidade das explorações agrícolas e a competitividade de todos os tipos de agricultura em todas as regiões e incentivar as tecnologias agrícolas inovadoras e a gestão sustentável das florestas, com especial incidência nos seguintes domínios:
a)
melhoria do desempenho económico de todas as explorações agrícolas e facilitação da restruturação e modernização das explorações agrícolas, tendo em vista nomeadamente aumentar a participação no mercado e a orientação para esse mesmo mercado, assim como a diversificação agrícola;
b)
facilitação da entrada de agricultores com qualificações adequadas no setor agrícola e, particularmente, da renovação geracional;
3)
Promover a organização das cadeias alimentares, nomeadamente no que diz respeito à transformação e à comercialização de produtos agrícolas, o bem-estar animal e a gestão de riscos na agricultura, com especial incidência nos seguintes domínios:
a)
aumento da competitividade dos produtores primários mediante a sua melhor integração na cadeia agroalimentar através de regimes de qualidade, do acrescento de valor aos produtos agrícolas, da promoção em mercados locais e circuitos de abastecimento curtos, dos agrupamentos e organizações de produtores e das organizações interprofissionais;
b)
apoio à prevenção e gestão de riscos das explorações agrícolas.
4)
Restaurar, preservar e melhorar os ecossistemas ligados à agricultura e à silvicultura, com especial incidência nos seguintes domínios:
a)
restauração, preservação e reforço da biodiversidade, inclusivamente nas zonas Natura 2000, e nas zonas sujeitas a condicionantes naturais ou outras condicionantes específicas, e nos sistemas agrários de elevado valor natural, bem como do estado das paisagens europeias;
b)
melhoria da gestão da água, assim como dos adubos e dos pesticidas;
c)
prevenção da erosão e melhoria da gestão dos solos.
5)
Promover a utilização eficiente dos recursos e apoiar a transição para uma economia de baixo teor de carbono e resistente às alterações climáticas nos setores agrícola, alimentar e florestal, com especial incidência nos seguintes domínios:
a)
melhoria da eficiência na utilização da água pelo setor agrícola;
b)
melhoria da eficiência na utilização da energia no setor agrícola e na indústria alimentar;
c)
facilitação do fornecimento e utilização de fontes de energia renováveis, de subprodutos, resíduos e desperdícios e de outras matérias-primas não alimentares para promover a bioeconomia;
d)
redução das emissões de gases com efeito de estufa e de amoníaco provenientes da agricultura;
e)
promoção da conservação e do sequestro de carbono na agricultura e na silvicultura;
6)
Promover a inclusão social, a redução da pobreza e o desenvolvimento económico das zonas rurais, com especial incidência nos seguintes domínios:
a)
facilitação da diversificação, da criação e do desenvolvimento das pequenas empresas, bem como da criação de empregos;
b)
fomento do desenvolvimento local nas zonas rurais;
c)
melhoria da acessibilidade, utilização e qualidade das tecnologias da informação e da comunicação (TIC) em zonas rurais.
Todas estas prioridades contribuem para a realização dos objetivos transversais ligados à inovação, ao ambiente e à atenuação das alterações climáticas e adaptação às mesmas. Os programas podem dar resposta a menos de seis prioridades, desde que tal se justifique com base na análise da situação em termos de pontos fortes e fracos, oportunidades e ameaças (análise SWOT) e na avaliação ex ante. Os programas devem dar resposta a pelo menos quatro prioridades. Se um Estado-Membro apresentar um programa nacional e um conjunto de programas regionais, o programa nacional pode prever menos de quatro prioridades.
Podem ser incluídos nos programas outros domínios a fim de levar a cabo uma das prioridades, se tal for justificado e mensurável.
TÍTULO II
PROGRAMAÇÃO
CAPÍTULO I
Conteúdo da programação
Artigo 6.o
Programas de desenvolvimento rural
1. A ação do FEADER nos Estados-Membros processa-se através de programas de desenvolvimento rural. Esses programas executam uma estratégia destinada a dar resposta às prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural através de um conjunto de medidas tal como definidas no Título III. O apoio do FEADER deve ser solicitado com vista à realização dos objetivos do desenvolvimento rural prosseguidos através das prioridades da União.
2. Os Estados-Membros podem apresentar um programa único para todo o seu território, um conjunto de programas regionais. Em alternativa, em casos devidamente justificados, podem apresentar um programa nacional e um conjunto de programas regionais. Se um Estado-Membro apresentar um programa nacional e um conjunto de programas regionais, as medidas e/ou os tipos de operações serão programados a nível nacional ou a nível regional, sendo assegurada a coerência entre as estratégias dos programas nacionais e regionais.
3. Os Estados-Membros com programas regionais podem também apresentar, para aprovação nos termos do artigo 10.o, n.o 2, um quadro nacional que contenha os elementos comuns para esses programas, sem uma dotação orçamental distinta.
Os quadros nacionais dos Estados-Membros com programas regionais podem igualmente conter um quadro que sintetize, por região e por ano, a contribuição total do FEADER para o Estado-Membro em questão para todo o período de programação.
Artigo 7.o
Subprogramas temáticos
1. Tendo em vista contribuir para a realização das prioridades da União em termos de desenvolvimento rural, os Estados-Membros podem incluir nos seus programas de desenvolvimento rural subprogramas temáticos que deem resposta a necessidades específicas. Esses subprogramas temáticos poderão, nomeadamente, dizer respeito:
a)
A jovens agricultores;
b)
A pequenas explorações agrícolas referidas no artigo 19.o, n.o 2, terceiro parágrafo;
c)
A zonas de montanha referidas no artigo 32.o, n.o 2;
d)
A cadeias de abastecimento curtas;
e)
Às mulheres nas zonas rurais;
f)
À atenuação das alterações climáticas e à adaptação às mesmas, assim como à biodiversidade.
Do Anexo IV consta uma lista indicativa das medidas e dos tipos de operações de particular interesse para cada subprograma temático.
2. Os subprogramas temáticos podem também dar resposta às necessidades específicas ligadas à reestruturação de setores agrícolas que têm um impacto significativo no desenvolvimento de uma zona rural específica.
3. As taxas de apoio fixadas no Anexo II podem ser aumentadas em 10 pontos percentuais adicionais para as operações apoiadas no âmbito de subprogramas temáticos relativas às pequenas explorações agrícolas e às cadeias de abastecimento curtas, à atenuação das alterações climáticas e à adaptação às mesmas, assim como à biodiversidade. No caso dos jovens agricultores e das zonas de montanha, as taxas máximas de apoio podem ser aumentadas em conformidade com o previsto no Anexo II. Contudo, a taxa máxima de apoio combinado não pode ser superior a 90 %.
Artigo 8.o
Conteúdo dos programas de desenvolvimento rural
1. Além dos elementos referidos no artigo 27.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, cada programa de desenvolvimento rural inclui:
a)
A avaliação ex ante referida no artigo 55.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013;
b)
Uma análise SWOT da situação e uma identificação das necessidades a que deve dar resposta na zona geográfica coberta pelo programa.
A análise é estruturada em torno das prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural. As necessidades específicas no que respeita ao ambiente, à atenuação das alterações climáticas e adaptação às mesmas e à inovação são avaliadas no contexto das prioridades da União para o desenvolvimento rural, a fim de identificar as respostas adequadas nestes três domínios, a nível de cada prioridade;
c)
Uma descrição da estratégia que demonstre que:
i)
são estabelecidos objetivos adequados para cada domínio das prioridades da União para o desenvolvimento rural incluídas no programa, com base nos indicadores comuns referidos no artigo 69.o e, quando necessário, nos indicadores específicos do programa;
ii)
são escolhidas combinações pertinentes de medidas para cada um dos domínios das prioridades da União para o desenvolvimento rural que constam do programa, com base numa lógica de intervenção sólida apoiada na avaliação ex ante referida na alínea a) e na análise referida na alínea b);
iii)
a afetação de recursos financeiros às medidas do programa é justificada e adequada para alcançar os objetivos estabelecidos;
iv)
as necessidades particulares ligadas às condições específicas a nível regional ou sub-regional são tidas em conta e abordadas concretamente através de combinações de medidas devidamente concebidas ou de subprogramas temáticos;
v)
é integrada no programa uma abordagem adequada em matéria de inovação, tendo em vista concretizar as prioridades da União para o desenvolvimento rural, incluindo a PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícolas, em matéria de ambiente, incluindo as necessidades específicas das zonas Natura 2000, e em matéria de atenuação das alterações climáticas e adaptação às mesmas;
vi)
foram tomadas medidas destinadas a assegurar a disponibilidade de uma capacidade consultiva suficiente sobre os requisitos regulamentares e sobre as ações relacionadas com a inovação;
d)
Para cada uma das condicionalidades ex ante, definidas nos termos do artigo 19.o e do Anexo XI, parte II, do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, relativamente às condicionalidades ex ante gerais, e nos termos do Anexo V do presente regulamento, uma avaliação que indique quais são as condicionalidades ex ante aplicáveis ao programa e, entre elas, as que estão cumpridas à data da apresentação do Acordo de Parceria e do programa. Nos casos em que as condicionalidades ex ante aplicáveis não estejam cumpridas, o programa deverá incluir uma descrição das medidas a tomar, dos organismos responsáveis e de um calendário dessas medidas, em consonância com a síntese apresentada no Acordo de Parceria;
e)
Uma descrição do quadro de desempenho estabelecido para efeitos de aplicação do artigo 21.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013;
f)
Uma descrição de cada uma das medidas selecionadas;
g)
O plano de avaliação referido no artigo 56.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013. Os Estados-Membros preveem recursos suficientes para dar resposta às necessidades que tiverem sido identificadas e para assegurar um acompanhamento e avaliação adequados;
h)
Um plano de financiamento que compreende:
i)
um quadro que indica, em conformidade com o artigo 58.o, n.o 4, a contribuição total do FEADER prevista para cada ano. Se for caso disso, este quadro indica também, separadamente, as dotações destinadas às regiões menos desenvolvidas e os fundos transferidos para o FEADER em aplicação do artigo 7.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1307/2013. A contribuição anual do FEADER prevista é compatível com o quadro financeiro plurianual;
ii)
um quadro que especifica, para cada medida, para cada tipo de operação que beneficia de uma taxa de contribuição específica do FEADER e para assistência técnica, a contribuição total prevista da União e a taxa de contribuição do FEADER aplicável. Se for caso disso, este quadro indica também, separadamente, a taxa de contribuição do FEADER prevista para as regiões menos desenvolvidas e para outras regiões;
i)
Um plano dos indicadores, discriminados por domínios, que compreende os objetivos referidos no artigo 8.o, n.o 1, alínea c), e os resultados e as despesas previstas para cada medida de desenvolvimento rural escolhida em relação a um domínio correspondente;
j)
Se for caso disso, um quadro relativo ao financiamento nacional adicional por medida, nos termos do artigo 82.o;
k)
Se for caso disso, a lista dos regimes de auxílio abrangidos pelo artigo 81.o, n.o 1, a utilizar para a execução dos programas;
l)
Informações sobre a complementaridade com as medidas financiadas pelos outros instrumentos da política agrícola comum, e pelos Fundos Estruturais e de Investimento Europeus (FEIE);
m)
As disposições de execução do programa, incluindo:
i)
a designação pelo Estado-Membro de todas as autoridades previstas no artigo 65.o, n.o 2, e, a título informativo, uma descrição sucinta da estrutura de gestão e controlo;
ii)
uma descrição dos procedimentos de acompanhamento e avaliação, bem como da composição do comité de acompanhamento;
iii)
as disposições destinadas a assegurar que é dada publicidade ao programa, nomeadamente através da rede rural nacional referida no artigo 54.o;
iv)
uma descrição da abordagem que estabelece os princípios aplicáveis à definição dos critérios de seleção das operações e das estratégias de desenvolvimento local, tendo em conta os objetivos pertinentes; neste contexto, os Estados-Membros podem determinar que seja dada prioridade às PME ligadas ao setor agrícola e florestal.
v)
no que respeita ao desenvolvimento local, se for pertinente, uma descrição dos mecanismos destinados a garantir a coerência entre as atividades previstas ao abrigo das estratégias de desenvolvimento local, a medida de cooperação referida no artigo 35.o e a medida relativa aos serviços básicos e à renovação das aldeias nas zonas rurais referida no artigo 20.o, incluindo as ligações entre zonas urbanas e rurais;
n)
as ações empreendidas no sentido de envolver os parceiros referidos no artigo 5.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 e um resumo dos resultados das consultas aos parceiros;
o)
Se for caso disso, a estrutura da rede rural nacional referida no artigo 54.o, n.o 3, e as disposições relativas à sua gestão, que constituem a base dos planos de ação anuais.
2. Sempre que um programa de desenvolvimento rural inclua subprogramas temáticos, cada subprograma compreende:
a)
Uma análise específica da situação com base em metodologia SWOT e a identificação das necessidades a que o subprograma deve dar resposta;
b)
Os objetivos específicos a nível do subprograma e uma seleção de medidas, com base numa definição criteriosa da lógica de intervenção do subprograma, nomeadamente uma avaliação da contribuição esperada das medidas escolhidas para concretizar os objetivos;
c)
Um plano distinto e específico dos indicadores, com os resultados e as despesas previstas para cada medida de desenvolvimento rural escolhida em relação a um domínio correspondente.
3. A Comissão adota atos de execução que estabelecem as regras relativas à apresentação dos elementos descritos nos n.os 1 e 2 nos programas de desenvolvimento rural e as regras relativas ao conteúdo dos quadros nacionais a que se refere o artigo 6.o, n.o 3. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
CAPÍTULO II
Preparação, aprovação e alteração dos programas de desenvolvimento rural
Artigo 9.o
Condicionalidades ex ante
Para além das condicionalidades ex ante gerais, a que se refere o Anexo XI, parte II, do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, as condicionalidades ex ante a que se refere o Anexo V do presente regulamento aplicam-se à programação do FEADER, caso sejam relevantes e aplicáveis aos objetivos específicos visados no âmbito das prioridades do programa.
Artigo 10.o
Aprovação dos programas de desenvolvimento rural
1. Os Estados-Membros apresentam à Comissão uma proposta para cada programa de desenvolvimento rural, com as informações referidas no artigo 8.o.
2. A Comissão aprova cada programa de desenvolvimento rural por meio de um ato de execução.
Artigo 11.o
Alteração dos programas de desenvolvimento rural
Os pedidos apresentados pelos Estados-Membros para alteração de programas são aprovados de acordo com os seguintes procedimentos:
a)
A Comissão toma uma decisão, por meio de atos de execução, sobre pedidos de alteração de programas respeitantes a:
i)
uma alteração da estratégia do programa através de uma alteração superior a 50 % do objetivo quantificado ligado a um domínio;
ii)
uma alteração das taxas de contribuição do FEADER para uma ou várias medidas;
iii)
uma alteração da contribuição total da União ou da sua repartição anual a nível do programa;
b)
Em todos os outros casos, a Comissão aprova, por meio de atos de execução, os pedidos de alteração de programas. Neles se incluem, nomeadamente:
i)
a introdução ou a supressão de medidas ou tipos de operações;
ii)
alterações na descrição de medidas, nomeadamente alterações das condições de elegibilidade.
iii)
uma transferência de fundos entre medidas executadas ao abrigo de diferentes taxas de contribuição do FEADER;
No entanto, para efeitos da alínea b), subalínea i), ii) e iii), quando a transferência de fundos disser respeito a menos de 20 % do montante atribuído a uma medida e a menos de 5 % do total da contribuição do FEADER para o programa, considera-se que a aprovação foi dada se a Comissão não tiver tomado uma decisão sobre o pedido no termo de um período de 42 dias úteis a contar da receção do pedido. Esse período não inclui o período que começa no dia seguinte à data em que a Comissão tenha enviado as suas observações ao Estado-Membro e que termina no dia em que o Estado-Membro tenha respondido às observações;
c)
As correções de natureza puramente material ou editorial que não afetam a execução da política e das medidas não exigem a aprovação da Comissão. Os Estados-Membros comunicam essas alterações à Comissão.
Artigo 12.o
Regras relativas aos procedimentos e calendários
A Comissão adota atos de execução que estabelecem as regras relativas aos procedimentos e calendários para:
a)
A aprovação dos programas de desenvolvimento rural e dos quadros nacionais;
b)
A apresentação e aprovação de propostas de alteração dos programas de desenvolvimento rural e de propostas de alteração dos quadros nacionais, nomeadamente no que respeita à sua entrada em vigor e à frequência da sua apresentação durante o período de programação.
Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
TÍTULO III
APOIO AO DESENVOLVIMENTO RURAL
CAPÍTULO I
Medidas
Artigo 13.o
Medidas
Cada medida de desenvolvimento rural é programada para contribuir especificamente para a realização de uma ou várias prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural. Do Anexo VI consta uma lista indicativa das medidas de particular interesse para as prioridades da União.
Artigo 14.o
Transferência de conhecimentos e ações de informação
1. O apoio no âmbito desta medida abrange as ações de formação profissional e de aquisição de competências, bem como atividades de demonstração e ações de informação. As ações de formação profissional e de aquisição de competências podem incluir cursos de formação, bem como sessões de trabalho e acompanhamento.
Podem também beneficiar de apoio os intercâmbios de curta duração no domínio da gestão agrícola e florestal, assim como as visitas a explorações agrícolas e florestais.
2. O apoio no âmbito desta medida é utilizado em benefício das pessoas ativas nos setores agrícola, alimentar e florestal, dos gestores de terras e de outros agentes económicos que sejam PME operando em zonas rurais.
Os beneficiários do apoio são os prestadores de serviços das ações de formação ou iniciativas no âmbito da transferência de conhecimentos e da informação.
3. O apoio no âmbito desta medida não compreende os cursos de formação ou estágios que façam parte de programas ou sistemas regulares do ensino secundário ou superior.
Os organismos que prestam os serviços de transferência de conhecimentos e de informação devem dispor de capacidades adequadas em termos de qualificações e de formação regular do pessoal para realizar esta tarefa.
4. São elegíveis, no âmbito desta medida, as despesas de organização e realização da transferência de conhecimentos ou das ações de informação. No caso de projetos de demonstração, o apoio pode também cobrir custos de investimento pertinentes. As despesas de deslocação e alojamento e as ajudas de custo dos participantes, bem como os custos de substituição dos agricultores, são também elegíveis. Todos os custos a que se refere o presente número devem ser pagos ao beneficiário.
5. A fim de assegurar que os programas de intercâmbio e as visitas a explorações agrícolas e florestais ficam claramente demarcados de ações similares ao abrigo de outros programas da União, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 83.o, relativamente à duração e ao conteúdo dos programas de intercâmbio e às visitas a explorações agrícolas e florestais.
6. A Comissão adota atos de execução que estabelecem as regras relativas às modalidades de pagamento das despesas dos participantes, nomeadamente através de vales ou outras modalidades similares.
Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
Artigo 15.o
Serviços de aconselhamento e serviços de gestão agrícola e de substituição nas explorações agrícolas
1. É concedido apoio no âmbito desta medida a fim de:
a)
Ajudar os agricultores, os jovens agricultores tal como definidos no presente regulamento, os detentores de zonas florestais, outros gestores de terras e as PME situadas em zonas rurais a tirar proveito da utilização de serviços de aconselhamento de modo a que as suas explorações, empresas e/ou investimentos obtenham melhores resultados económicos e ambientais, e sejam mais amigas do clima e do ambiente e resilientes;
b)
Promover a criação de serviços de gestão agrícola, de substituição na exploração agrícola e de aconselhamento agrícola, bem como de serviços de aconselhamento no setor florestal, incluindo o sistema de aconselhamento agrícola referido nos artigos 12.o a 14.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013;
c)
Promover a formação de conselheiros.
2. Os beneficiários do apoio previsto no n.o 1, alíneas a) e c), são os prestadores dos serviços de aconselhamento ou de formação. O apoio previsto no n.o 1, alínea b), é concedido à autoridade ou organismo selecionado para criar os serviços de gestão agrícola, de substituição na exploração e de aconselhamento agrícola ou florestal.
3. As autoridades ou organismos selecionados para fornecer serviços de aconselhamento devem dispor dos recursos adequados, em termos de pessoal qualificado e com formação regular, bem como de experiência e fiabilidade no que respeita aos domínios em que se propõem intervir. Os beneficiários desta medida são escolhidos na sequência de convite à apresentação de propostas. O procedimento de seleção é regido pela direito dos contratos públicos e é aberto tanto aos organismos públicos como aos privados. O procedimento deve ser objetivo e excluir os candidatos que apresentem conflitos de interesses.
Ao prestarem aconselhamento, os serviços de aconselhamento devem respeitar as obrigações de confidencialidade referidas no artigo 13.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1306/2013.
4. O aconselhamento aos diversos agricultores, aos jovens agricultores tal como definidos no presente regulamento, e a outros gestores de terras está associado a, pelo menos, uma das prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural e abrange, no mínimo, um dos seguintes elementos:
a)
A nível das explorações agrícolas, as obrigações decorrentes dos requisitos legais de gestão e/ou normas em matéria de boas condições agrícolas e ambientais previstos no Título VI, Capítulo 1, do Regulamento (UE) n.o 1306/2013;
b)
Se pertinente, as práticas agrícolas benéficas para o clima e o ambiente, previstas no Título III, Capítulo 3, do Regulamento (UE) n.o 1307/2013 e a manutenção da superfície agrícola ao que se refere o artigo 4.o, n.o 1, alínea c), do Regulamento (UE) n.o 1307/2013;
c)
A nível das explorações agrícolas, as medidas previstas nos programas de desenvolvimento rural que visem a modernização da exploração agrícola, a competitividade, a integração do setor, a inovação e a orientação para o mercado, bem como a promoção do empreendedorismo;
d)
Os requisitos definidos pelos Estados-Membros para a aplicação do artigo 11.o, n.o 3, da Diretiva-Quadro da Água;
e)
Os requisitos definidos pelos Estados-Membros para a aplicação do artigo 55.o do Regulamento (CE) n.o 1107/2009, nomeadamente a conformidade com os princípios gerais da proteção integrada referidos no artigo 14.o da Diretiva 2009/128/CE; ou
f)
Se pertinente, as normas de segurança no trabalho ou as que se relacionam com a exploração agrícola;
g)
Aconselhamento específico aos agricultores que se instalam pela primeira vez.
O aconselhamento pode abranger também outros elementos, nomeadamente as informações relacionadas com as medidas de atenuação e adaptação às alterações climáticas, a biodiversidade e a proteção dos recursos hídricos estabelecidas no Anexo I do Regulamento (UE) n.o 1307/2013, ou ainda questões ligadas ao desempenho económico e ambiental da exploração agrícola, incluindo os aspetos respeitantes à competitividade. Pode ainda ser extensivo ao desenvolvimento de cadeias de abastecimento curtas, à agricultura biológica e aos aspetos sanitários da criação de animais.
5. O aconselhamento aos detentores de zonas florestais abrange, no mínimo, as obrigações pertinentes previstas nas Diretivas 92/43/CEE e 2009/147/CE e na Diretiva-Quadro da Água, podendo incidir igualmente em questões associadas ao desempenho económico e ambiental das explorações florestais.
6. O aconselhamento às PME pode abranger questões associadas ao desempenho económico e ambiental da empresa.
7. Sempre que adequado e devidamente justificado, o aconselhamento pode ser parcialmente prestado em grupo, tendo em conta a situação de cada utilizador dos serviços de aconselhamento.
8. O apoio previsto no n.o 1, alíneas a) e c), é limitado aos montantes máximos estabelecidos no Anexo I. O apoio previsto no n.o 1, alínea b), é degressivo ao longo de um período máximo de cinco anos a contar da sua criação.
Artigo 16.o
Regimes de qualidade para os produtos agrícolas e os géneros alimentícios
1. O apoio concedido no âmbito desta medida abrange os agricultores e agrupamentos de agricultores que participam pela primeira vez em:
a)
Regimes de qualidade criados ao abrigo dos seguintes regulamentos e disposições:
i)
Regulamento (UE) n.o 1151/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho (18);
ii)
Regulamento (CE) n.o 834/2007 do Conselho (19);
iii)
Regulamento (CE) n.o 110/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho (20);
iv)
Regulamento (CE) n.o 1601/91 do Conselho (21);
v)
Parte II, Título II, Capítulo I, Secção 2, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, no que diz respeito aos produtos vitivinícolas;
b)
Regimes de qualidade, nomeadamente regimes de certificação das explorações agrícolas, aplicáveis aos produtos agrícolas, ao algodão ou aos géneros alimentícios que os Estados-Membros reconheçam como cumprindo os seguintes critérios:
i)
A especificidade do produto final obtido ao abrigo desses regimes decorre de obrigações precisas que garantem qualquer dos seguintes elementos:
-
as características específicas do produto,
-
métodos agrícolas ou de produção específicos, ou
-
uma qualidade do produto final que vai significativamente além das normas comerciais correntes em termos de saúde pública, sanidade animal ou fitossanidade, bem-estar animal ou proteção ambiental;
ii)
O regime está aberto a todos os produtores;
iii)
O regime prevê cadernos de especificações obrigatórios, cujo cumprimento é verificado pelas autoridades públicas ou por um organismo de inspeção independente;
iv)
O regime é transparente e assegura total rastreabilidade dos produtos; ou
c)
Regimes voluntários de certificação dos produtos agrícolas que os Estados-Membros reconheçam como cumprindo as orientações da União sobre as melhores práticas para o funcionamento dos regimes voluntários de certificação dos produtos agrícolas e géneros alimentícios.
2. O apoio concedido a título desta medida pode cobrir também os custos decorrentes das ações de informação e promoção desenvolvidas no mercado interno por agrupamentos de produtores relativamente a produtos abrangidos por um regime de qualidade que beneficie de apoio ao abrigo do n.o 1.
3. O apoio prestado a título do n.o 1 é concedido sob a forma de incentivo financeiro anual, cujo nível é determinado em função do nível dos custos fixos decorrentes da participação em regimes que beneficiem de apoio, por um período máximo de cinco anos.
Para efeitos do disposto no presente número, entende-se por "custos fixos" as despesas de participação num regime de qualidade que beneficie de apoio e a contribuição anual para participar nesse regime, incluindo, se for caso disso, as despesas de verificação do cumprimento do caderno de especificações do sistema.
Para efeitos do presente artigo, entende-se por "agricultor" o agricultor ativo na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
4. O apoio é limitado às taxas de apoio e montantes máximos fixados no Anexo II.
5. A fim de ter em conta o novo direito da União suscetível de afetar o apoio concedido a título da presente medida e de garantir que haja coerência com outros instrumentos da União em matéria de promoção das medidas agrícolas, evitando distorções de concorrência, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 83.o, no que respeita aos regimes específicos da União abrangidos pelo n.o 1, alínea a), e às características dos agrupamentos de produtores e aos tipos de ações passíveis de beneficiar de apoio a título do n.o 2, à definição de condições que permitam evitar a discriminação de certos produtos e à definição de condições com base nas quais marcas comerciais sejam excluídas da concessão de apoio.
Artigo 17.o
Investimentos em ativos físicos
1. O apoio concedido a título desta medida abrange os investimentos corpóreos e/ou incorpóreos que:
a)
Melhorem o desempenho geral e a sustentabilidade da exploração agrícola;
b)
Incidam na transformação, comercialização e/ou desenvolvimento dos produtos agrícolas abrangidos pelo Anexo I do Tratado ou do algodão, com exceção dos produtos da pesca. O resultado do processo de produção pode ser um produto que não conste do referido anexo;
c)
Incidam em infraestruturas relacionadas com o desenvolvimento, a modernização ou a adaptação da agricultura e da silvicultura, nomeadamente o acesso a terras agrícolas e florestais, o emparcelamento e o melhoramento de terras, o fornecimento e a poupança de energia e de água; ou
d)
Sejam investimentos não produtivos ligados ao cumprimento de objetivos no domínio agroambiental e climático visados no âmbito do presente regulamento, incluindo a conservação da biodiversidade das espécies e do habitat ou que aumentem o valor de amenidade pública de uma zona Natura 2000 ou de outros sistemas de elevado valor natural a definir no programa.
2. O apoio prestado a título do n.o 1, alínea a), é concedido a agricultores ou agrupamentos de agricultores.
Tratando-se de investimentos destinados a apoiar a reestruturação das explorações agrícolas, os Estados-Membros devem visar a concessão de apoio às explorações conformes com a análise SWOT efetuada em relação à prioridade da União de desenvolvimento rural que consiste em "reforçar a viabilidade das explorações agrícolas e a competitividade de todos os tipos de agricultura na totalidade das regiões e incentivar as tecnologias agrícolas inovadoras e a gestão sustentável das florestas".
3. O apoio previsto no n.o 1, alíneas a) e b), é limitado às taxas máximas de apoio fixadas no Anexo II. Essas taxas máximas podem ser aumentadas no caso dos jovens agricultores, dos investimentos coletivos, nomeadamente daqueles que estejam associados a uma fusão de organizações de produtores, e de projetos integrados que envolvam apoios ao abrigo de várias medidas, dos investimentos em zonas sujeitas a condicionantes naturais e a outras condicionantes específicas referidas no artigo 32.o, dos investimentos ligados às intervenções a que se referem os artigos 28.o e 29.o e às intervenções financiadas no âmbito da PEI que visem a produtividade e sustentabilidade agrícolas, em conformidade com as taxas de apoio fixadas no Anexo II. Contudo, a taxa máxima de apoio combinado não pode ser superior a 90 %.
4. O apoio previsto no n.o 1, alíneas c) e d), fica sujeito às taxas de apoio fixadas no Anexo II.
5. Os jovens agricultores que se instalem pela primeira vez numa exploração agrícola na qualidade de responsáveis da exploração podem beneficiar de apoio aos investimentos destinados a dar cumprimento às normas da União aplicáveis à produção agrícola, designadamente no domínio da segurança no trabalho. Esse tipo de apoio pode ser concedido por um período máximo de vinte e quatro meses a contar da data da instalação.
6. Caso o direito da União imponha novas exigências aos agricultores, pode ser concedido apoio aos investimentos efetuados para dar cumprimento a essas exigências por um período máximo de doze meses a contar da data em que passem a ser obrigatórias para as explorações agrícolas.
Artigo 18.o
Restabelecimento do potencial de produção agrícola afetado por catástrofes naturais e acontecimentos catastróficos e introdução de medidas de prevenção adequadas
1. O apoio concedido no âmbito desta medida abrange:
a)
Os investimentos em medidas de prevenção destinadas a atenuar as consequências de eventuais catástrofes naturais, fenómenos climáticos adversos e acontecimentos catastróficos;
b)
Os investimentos destinados à recuperação de terras agrícolas e ao restabelecimento do potencial de produção agrícola afetado por catástrofes naturais, fenómenos climáticos adversos e acontecimentos catastróficos.
2. O apoio é concedido aos agricultores ou a agrupamentos de agricultores. Pode também ser concedido a entidades públicas se for estabelecida uma relação entre os investimentos realizados por essas entidades e o potencial de produção agrícola.
3. O apoio previsto no n.o 1, alínea b), está sujeito ao reconhecimento oficial, pelas autoridades públicas competentes dos Estados-Membros, da ocorrência de uma catástrofe natural e de que esta, ou as medidas adotadas em conformidade com a Diretiva 2000/29/CE do Conselho (22) para erradicar ou circunscrever uma doença das plantas ou praga, provocou a destruição de, pelo menos, 30 % do potencial agrícola considerado.
4. Não é concedido apoio no âmbito desta medida pela perda de rendimentos decorrente da catástrofe natural ou do acontecimento catastrófico.
Cabe aos Estados-Membros assegurar que da combinação desta medida com outros instrumentos de apoio nacionais ou da União ou com regimes de seguro privados não resulte uma compensação excessiva.
5. O apoio previsto no n.o 1, alínea a), é limitado às taxas máximas de apoio fixadas no Anexo II.
Artigo 19.o
Desenvolvimento das explorações agrícolas e das empresas
1. O apoio concedido no âmbito desta medida abrange:
a)
A ajuda ao arranque da atividade destinada:
i)
a jovens agricultores;
ii)
a atividades não agrícolas em zonas rurais;
iii)
ao desenvolvimento de pequenas explorações agrícolas;
b)
Os investimentos na criação e no desenvolvimento de atividades não agrícolas;
c)
Os pagamentos anuais ou pagamentos únicos aos agricultores elegíveis para o regime da pequena agricultura estabelecido no Título V do Regulamento (UE) n.o 1307/2013 ("regime da pequena agricultura") que cedem, a título permanente, a sua exploração a outro agricultor;
2. O apoio previsto no n.o 1, alínea a), subalínea i), é concedido aos jovens agricultores.
O apoio previsto no n.o 1, alínea a), subalínea ii), é concedido aos agricultores ou membros de um agregado familiar agrícola que procedam a uma diversificação para atividades não agrícolas, às micro e pequenas empresas e a pessoas singulares em zonas rurais.
O apoio previsto no n.o 1, alínea a), subalínea iii), é concedido às pequenas explorações agrícolas, conforme definidas pelos Estados-Membros.
O apoio previsto no n.o 1, alínea b), é concedido a micro e pequenas empresas e a pessoas singulares em zonas rurais, bem como a agricultores ou a membros de um agregado familiar agrícola.
O apoio previsto no n.o 1, alínea c), é concedido a agricultores elegíveis para participar no regime da pequena agricultura que, aquando da apresentação do pedido de apoio, já eram elegíveis há, pelo menos, um ano e que assumam o compromisso de, a título permanente, ceder a totalidade da sua exploração e respetivos direitos a pagamento a outro agricultor. O apoio é pago desde a data da cessão até 31 de dezembro de 2020 ou calculado em relação a esse período e pago sob a forma de pagamento único.
3. Qualquer pessoa singular ou coletiva ou grupo de pessoas singulares ou coletivas, seja qual for o estatuto jurídico que o direito nacional confira ao grupo e aos seus membros, pode ser considerada(o) membro do agregado familiar da exploração agrícola, com exceção dos trabalhadores agrícolas. Se uma pessoa coletiva ou um grupo de pessoas coletivas for considerada(o) membro do agregado familiar da exploração agrícola, esse membro deve exercer uma atividade agrícola na exploração à data do pedido de apoio.
4. O apoio previsto no n.o 1, alínea a), está sujeito à apresentação de um plano de atividades. A execução deste último tem início no prazo de nove meses a contar da data da decisão de concessão da ajuda.
Em relação aos jovens agricultores que beneficiem de apoio a título do n.o 1, alínea a), subalínea i), o plano de atividades deve prever que o jovem agricultor está conforme ao disposto no artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013, relativamente aos agricultores ativos, no prazo de 18 meses a contar da data da sua instalação.
Os Estados-Membros definem os limites máximo e mínimo que garantem às explorações agrícolas a possibilidade de terem acesso ao apoio previsto no n.o 1, alínea a), subalíneas i) e iii). O limite mínimo para o apoio previsto no n.o 1, alínea a), subalínea i), é superior ao limite máximo fixado para o apoio previsto no n.o 1, alínea a), subalínea iii). O apoio é limitado às explorações abrangidas pela definição de micro e pequenas empresas.
5. O apoio previsto no n.o 1, alínea a), é concedido sob a forma de pagamento efetuado em, pelo menos, duas frações num período máximo de cinco anos. As frações podem ser degressivas. O pagamento da última fração, a título do n.o 1, alínea a), subalíneas i) e ii), está sujeito à correta execução do plano de atividades.
6. O montante máximo do apoio previsto no n.o 1, alínea a), é fixado no Anexo II. Os Estados-Membros determinam o montante do apoio a título do n.o 1, alínea a), subalíneas i) e ii), tendo em conta a situação socioeconómica da zona abrangida pelo programa.
7. O apoio previsto no n.o 1, alínea c), corresponde a 120 % do pagamento anual que o beneficiário é elegível para receber ao abrigo do regime da pequena agricultura.
8. A fim de assegurar uma utilização eficiente e eficaz dos recursos do FEADER, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 83.o, que estabeleçam o conteúdo mínimo dos planos de atividade e aos critérios a utilizar pelos Estados-Membros para estabelecer os limites referidos no n.o 4 do presente artigo.
Artigo 20.o
Serviços básicos e renovação das aldeias em zonas rurais
1. O apoio concedido no âmbito desta medida abrange, em especial:
a)
A elaboração e atualização de planos de desenvolvimento dos municípios e aldeias em zonas rurais e dos respetivos serviços básicos, assim como de planos de proteção e gestão relacionados com sítios Natura 2000 e com outras zonas de elevado valor natural;
b)
Os investimentos na criação, melhoria e desenvolvimento de todo o tipo de pequenas infraestruturas, nomeadamente os investimentos em energias renováveis e poupança energética;
c)
As infraestruturas de banda larga, nomeadamente a sua criação, melhoria e expansão, as infraestruturas de banda larga passivas e o fornecimento de acesso à banda larga, bem como soluções para a administração pública em linha;
d)
Os investimentos na criação, melhoria ou desenvolvimento dos serviços básicos locais para a população rural, inclusive nos domínios do lazer e da cultura, e as infraestruturas correspondentes;
e)
Os investimentos para utilização pública efetuados em infraestruturas de recreio, de informação turística e de turismo em pequena escala;
f)
Os estudos e os investimentos associados à manutenção, recuperação e valorização do património cultural e natural das aldeias, das paisagens rurais e dos sítios de elevado valor natural, incluindo os aspetos socioeconómicos, bem como as ações de sensibilização ambiental;
g)
Os investimentos destinados à relocalização de atividades e à reconversão de edifícios ou outras instalações situados dentro ou perto de povoações rurais, com vista à melhoria da qualidade de vida ou ao reforço do desempenho ambiental dessas povoações.
2. O apoio concedido a título desta medida abrange apenas pequenas infraestruturas, conforme definidas por cada Estado-Membro no programa. Contudo, os programas de desenvolvimento rural podem prever derrogações específicas a esta regra para os investimentos em banda larga e em energias renováveis. Nesse caso, devem ser estabelecidos critérios bem definidos que assegurem complementaridade com os apoios concedidos ao abrigo de outros instrumentos da União.
3. Os investimentos referidos no n.o 1 são elegíveis para apoio se as operações em questão forem executadas de acordo com os planos de desenvolvimento dos municípios e aldeias em zonas rurais e dos respetivos serviços básicos - quando tais planos existam - e devem ser coerentes com eventuais estratégias pertinentes de desenvolvimento local.
Artigo 21.o
Investimentos no desenvolvimento das zonas florestais e na melhoria da viabilidade das florestas
1. O apoio concedido no âmbito desta medida abrange:
a)
A florestação e criação de zonas arborizadas;
b)
A implantação de sistemas agroflorestais;
c)
A prevenção e reparação dos danos causados às florestas pelos incêndios florestais, catástrofes naturais e acontecimentos catastróficos, nomeadamente os surtos de pragas e doenças, e as ameaças ligadas ao clima;
d)
Os investimentos destinados a melhorar a resiliência, o valor ambiental e o potencial de atenuação dos ecossistemas florestais;
e)
Os investimentos em tecnologias florestais e na transformação, mobilização e comercialização de produtos florestais.
2. As limitações ligadas à propriedade de florestas, previstas nos artigos 22.o a 26.o, não se aplicam às florestas tropicais ou subtropicais, nem às zonas florestadas dos territórios dos Açores, da Madeira, das Canárias, das ilhas menores do mar Egeu, na aceção do Regulamento (CEE) n.o 2019/93 do Conselho (23), e dos departamentos ultramarinos franceses.
Em relação às explorações que ultrapassem determinada dimensão, a fixar pelos Estados-Membros no programa, o apoio está sujeito à apresentação de informação relevante proveniente de um plano de gestão florestal ou de um instrumento equivalente compatível com uma gestão sustentável das florestas, conforme definida pela Conferência Ministerial para a Proteção das Florestas na Europa de 1993.
Artigo 22.o
Florestação e criação de zonas arborizadas
1. O apoio previsto no artigo 21.o, n.o 1, alínea a), é concedido aos detentores públicos e privados de terras e respetivas associações e inclui os custos de implantação e um prémio anual por hectare para cobrir os custos da perda de rendimentos agrícolas e de manutenção, nomeadamente as limpezas iniciais e posteriores, durante um período máximo de doze anos. No caso das terras pertencentes ao Estado, o apoio só pode ser concedido se a entidade que gere essas terras for um organismo privado ou um município.
O apoio à florestação de terras pertencentes a entidades públicas ou à plantação de árvores de crescimento rápido cobre apenas os custos de implantação.
2. São elegíveis para apoio terras agrícolas e não agrícolas. As espécies plantadas são adaptadas às condições ambientais e climáticas da zona e cumprem requisitos mínimos ambientais. Não é concedido apoio no caso da plantação de árvores para talhadia de rotação curta, das árvores de Natal e das árvores de crescimento rápido utilizadas na produção de energia. Nas zonas em que a florestação é dificultada por condições edafoclimáticas rigorosas, pode ser concedido apoio para plantações de outras espécies lenhosas perenes, como arbustos ou silvados, adequadas às condições locais.
3. A fim de assegurar que a florestação das terras agrícolas é consentânea com os objetivos da política ambiental, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 83.o, no que respeita à definição dos requisitos mínimos ambientais referidos no n.o 2 do presente artigo.
Artigo 23.o
Implantação de sistemas agroflorestais
1. O apoio previsto no artigo 21.o, n.o 1, alínea b), é concedido aos detentores de terras privados, aos municípios e às respetivas associações e inclui os custos de implantação e um prémio anual por hectare para cobrir os custos de manutenção, por um período máximo de cinco anos.
2. Para efeitos do presente artigo, por "sistemas agroflorestais" entende-se os sistemas de utilização das terras que combinam as espécies arbóreas e a agricultura nas mesmas terras. Os Estados-Membros definem os números mínimo e máximo de árvores tendo em conta as condições edafoclimáticas e ambientais locais, as espécies florestais e a necessidade de garantir uma utilização sustentável das terras para fins agrícolas.
3. O apoio é limitado à taxa máxima de apoio fixada no Anexo I.
Artigo 24.o
Prevenção e reparação dos danos causados às florestas por incêndios florestais, catástrofes naturais e acontecimentos catastróficos
1. O apoio previsto no artigo 21.o, n.o 1, alínea c), é concedido aos detentores privados e públicos de zonas florestais e a outros organismos públicos e de direito privado e respetivas associações, cobrindo os custos relacionados com:
a)
A criação de infraestruturas de proteção. No caso dos corta-fogos, o apoio pode também cobrir custos de manutenção. Não é concedido apoio a atividades relacionadas com a agricultura em zonas abrangidas por compromissos agroambientais;
b)
As atividades locais e de pequena escala de prevenção contra os incêndios ou outros riscos naturais, incluindo a utilização de animais de pastoreio;
c)
A criação e a melhoria das estruturas de controlo dos incêndios florestais, das pragas e doenças e dos equipamentos de comunicação; e
d)
O restabelecimento do potencial florestal danificado pelos incêndios e por outras catástrofes naturais, nomeadamente pragas e doenças, bem como por acontecimentos catastróficos e acontecimentos relacionados com as alterações climáticas.
2. No caso das medidas de prevenção de pragas e doenças, o risco de ocorrência de catástrofes importantes deve ser cientificamente comprovado e reconhecido por organismos científicos públicos. Se for caso disso, a lista das espécies de organismos nocivos para as plantas suscetíveis de causar uma catástrofe é incluída no programa.
As operações elegíveis são coerentes com os planos de proteção florestal estabelecidos pelos Estados-Membros. Em relação às explorações que ultrapassem determinada dimensão, a fixar pelos Estados-Membros no programa, o apoio está sujeito à apresentação de informação relevante proveniente de um plano de gestão florestal ou de um instrumento equivalente compatível com uma gestão sustentável das florestas, conforme definida pela Conferência Ministerial para a Proteção das Florestas na Europa de 1993, que especifique os objetivos na área da prevenção.
As zonas florestais classificadas de alto ou médio risco de incêndio de acordo com os planos de proteção florestais estabelecidos pelos Estados-Membros podem beneficiar de apoio com vista à prevenção de incêndios florestais.
3. O apoio previsto no n.o 1, alínea d), está sujeito ao reconhecimento oficial, pelas autoridades públicas competentes dos Estados-Membros, da ocorrência de uma catástrofe natural e de que esta, ou as medidas adotadas em conformidade com a Diretiva 2000/29/CE para erradicar ou circunscrever uma doença das plantas ou praga, provocou a destruição de, pelo menos, 20 % do potencial florestal considerado.
4. Não é concedido apoio a título desta medida pela perda de rendimentos decorrente da catástrofe natural.
Cabe aos Estados-Membros assegurar que da combinação desta medida com outros instrumentos de apoio nacionais ou da União ou com regimes de seguro privados não resulte uma compensação excessiva.
Artigo 25.o
Investimentos para a melhoria da resiliência e do valor ambiental dos ecossistemas florestais
1. O apoio previsto no artigo 21.o, n.o 1, alínea d), é concedido a pessoas singulares, a detentores privados e públicos de zonas florestais e a outros organismos públicos e de direito privado e respetivas associações.
2. Os investimentos destinam-se a satisfazer a concretização de compromissos para fins ambientais, para a prestação de serviços ecossistémicos e/ou para o aumento do valor de amenidade pública das florestas e das terras arborizadas na zona em questão, ou a melhoria do potencial dos ecossistemas para atenuar as alterações climáticas, sem excluir os benefícios económicos a longo prazo.
Artigo 26.o
Investimentos em tecnologias florestais e na transformação, mobilização e comercialização de produtos florestais
1. O apoio previsto no artigo 21.o, n.o 1, alínea e), é concedido aos detentores privados de zonas florestais, municípios e respetivas associações e às PME tendo em vista investimentos destinados a melhorar o potencial florestal ou a aumentar o valor dos produtos florestais através da sua transformação, mobilização e comercialização. Nos territórios dos Açores, da Madeira, das Canárias, das ilhas menores do mar Egeu, na aceção do Regulamento (CEE) n.o 2019/93, e nos departamentos ultramarinos franceses, o apoio pode também ser concedido a empresas que não sejam PME.
2. Os investimentos destinados a melhorar o valor económico das florestas devem ser justificados em relação aos melhoramentos previstos para as florestas em uma ou mais explorações, podendo incluir investimentos destinados a equipamento mecânico e práticas de colheita que respeitem o solo e os recursos.
3. Os investimentos destinados à utilização da madeira como matéria-prima ou fonte de energia são limitados a todas as operações de exploração anteriores à transformação industrial.
4. O apoio é limitado às taxas máximas fixadas no Anexo II.
Artigo 27.o
Criação de agrupamentos e organizações de produtores
1. O apoio no âmbito desta medida é concedido a fim de facilitar a criação de agrupamentos e organizações de produtores nos setores agrícola e florestal para efeitos de:
a)
Adaptação da produção e dos resultados dos membros desses agrupamentos ou organizações às exigências do mercado;
b)
Comercialização conjunta de produtos, incluindo a preparação para a venda, a centralização das vendas e o fornecimento aos grossistas;
c)
Estabelecimento de normas comuns em matéria de informação sobre a produção, em especial no que diz respeito às colheitas e disponibilidades;
d)
Outras atividades que possam ser realizadas por agrupamentos e organizações de produtores, tais como o desenvolvimento de competências empresariais e comerciais e a organização e facilitação de processos de inovação.
2. O apoio é concedido aos agrupamentos e organizações de produtores oficialmente reconhecidos pelas autoridades competentes dos Estados-Membros com base num plano de atividades. Este apoio é limitado aos agrupamentos e organizações de produtores que sejam PME.
Os Estados-Membros verificam se os objetivos do plano de atividades foram alcançados no prazo de cinco anos a contar da data de reconhecimento do agrupamento ou organização de produtores.
3. O apoio é concedido com base num plano de atividades sob a forma de uma ajuda de montante fixo em frações anuais durante cinco anos no máximo, a contar da data em que o agrupamento ou organização de produtores foi reconhecido e é degressivo. Esse apoio é calculado com base na produção anual comercializada pelo agrupamento ou organização. Os Estados-Membros só pagam a última fração após terem verificado a correta execução do plano de atividades.
No primeiro ano, os Estados-Membros podem pagar ao agrupamento ou organização de produtores uma ajuda calculada com base no valor anual médio da produção comercializada dos seus membros durante os três anos anteriores à sua adesão ao agrupamento ou organização. No caso dos agrupamentos e organizações de produtores no setor florestal, o apoio pode ser calculado com base na produção média comercializada pelos membros do agrupamento ou organização durante os últimos cinco anos anteriores ao reconhecimento, excluindo o valor mais elevado e o valor mais baixo.
4. O apoio é limitado às taxas e montantes máximos fixados no Anexo II.
5. Os Estados-Membros podem continuar a prestar apoio ao estabelecimento de agrupamentos de produtores mesmo depois de estes terem sido reconhecidos como organizações de produtores nas condições previstas no Regulamento (UE) n.o 1308/2013 (24).
Artigo 28.o
Agroambiente e clima
1. Os Estados-Membros concedem o apoio ao abrigo da presente medida, no conjunto dos respetivos territórios, de acordo com as suas necessidades e prioridades nacionais, regionais ou locais específicas. A presente medida visa preservar as práticas agrícolas que deem um contributo positivo para o ambiente e o clima e a promover as alterações necessárias para o efeito. A sua integração nos programas de desenvolvimento rural é obrigatória a nível nacional e/ou regional.
2. Os pagamentos ligados ao agroambiente e ao clima são concedidos aos agricultores, agrupamentos de agricultores ou agrupamentos de agricultores e outros gestores de terras que empreendam, a título voluntário, operações que consistam num ou mais compromissos ligados ao agroambiente e ao clima em terras agrícolas, a definir pelos Estados-Membros, as quais incluem o conceito de superfície agrícola tal como definida no artigo 2.o do presente regulamento, mas a ele não se limitando. Quando o cumprimento dos objetivos ambientais o justifique, estes pagamentos podem ser concedidos a outros gestores de terras ou grupos de outros gestores de terras.
3. Os pagamentos ligados ao agroambiente e ao clima abrangem apenas os compromissos que ultrapassem as normas obrigatórias pertinentes estabelecidas nos termos do Título VI, Capítulo I, do Regulamento (UE) n.o 1306/2013, os critérios pertinentes e as atividades mínimas nos termos do artigo 4.o, n.o 1, alínea c), subalíneas ii) e iii), do Regulamento (UE) n.o 1307/2013, e os requisitos mínimos relativos à utilização de adubos e produtos fitossanitários e outros requisitos obrigatórios pertinentes estabelecidos no direito nacional. Todos estes requisitos obrigatórios são identificados no programa.
4. Os Estados-Membros procuram garantir que as pessoas que empreendam a realização de operações no âmbito desta medida tenham acesso aos conhecimentos e às informações necessárias para as executar. Podem fazê-lo, entre outros, através de aconselhamento especializado relacionado com os compromissos e/ou pelo condicionamento do apoio no âmbito da presente medida à obtenção de formação adequada.
5. Os compromissos no âmbito desta medida são assumidos por um período de cinco a sete anos. Contudo, se necessário, a fim de obter ou manter os benefícios ambientais pretendidos, os Estados-Membros podem fixar um período mais longo nos seus programas de desenvolvimento rural para determinados tipos de compromissos, nomeadamente prevendo a sua prorrogação anual após o termo do período inicial. No caso dos novos compromissos surgidos na sequência direta do compromisso inicial, os Estados-Membros podem fixar um período mais curto nos seus programas de desenvolvimento rural.
6. Os pagamentos são concedidos anualmente e compensam os beneficiários, total ou parcialmente, pelos custos adicionais e a perda de rendimentos resultantes dos compromissos assumidos. Se necessário, podem também abranger os custos de transação até ao máximo de 20 % do prémio pago pelos compromissos ligados ao agroambiente e ao clima. Caso os compromissos sejam assumidos por agrupamentos de agricultores ou por agrupamentos de agricultores e outros gestores de terras, o nível máximo eleva-se a 30 %.
Ao calcular os pagamentos referidos no primeiro parágrafo, os Estados-Membros deduzem o montante necessário para excluir o duplo financiamento das práticas referidas no artigo 43.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013.
Em casos devidamente justificados de operações relacionadas com a conservação ambiental, pode ser concedido apoio de montante fixo ou sob a forma de um pagamento único por unidade nos casos de compromissos de renúncia à utilização comercial das superfícies, calculado com base nos custos adicionais suportados e na perda de rendimentos.
7. Quando necessário para assegurar a aplicação eficaz da medida, os Estados-Membros podem recorrer ao procedimento referido no artigo 49.o, n.o 3, para a seleção dos beneficiários.
8. O apoio é limitado aos montantes máximos fixados no Anexo II.
Não pode ser concedido apoio no âmbito desta medida para compromissos abrangidos pela medida relativa à agricultura biológica.
9. Pode ser concedido apoio para a conservação e para a utilização e desenvolvimento sustentáveis dos recursos genéticos na agricultura relativamente a operações não abrangidas pelas disposições dos n.os 1 a 8. Esses compromissos podem ser cumpridos por outros beneficiários que não os referidos no n.o 2.
10. A fim de assegurar que os compromissos relativos ao agroambiente e ao clima estejam definidos em consonância com as prioridades da União para o desenvolvimento rural, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 83.o, no que diz respeito:
a)
Às condições aplicáveis aos compromissos respeitantes à extensificação da produção animal;
b)
Às condições aplicáveis aos compromissos respeitantes à criação de raças locais que estejam em risco de abandono ou à preservação dos recursos fitogenéticos ameaçados de erosão genética; e
c)
À definição das operações elegíveis ao abrigo do n.o 9.
11. A fim de assegurar que fique excluída a possibilidade de duplo financiamento, referido no n.o 6, segundo parágrafo, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 83.o que estabeleçam os métodos de cálculo a utilizar, inclusive no caso de medidas equivalentes nos termos do artigo 43.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013.
Artigo 29.o
Agricultura biológica
1. O apoio ao abrigo da presente medida é concedido, por hectare de superfície agrícola, aos agricultores ou aos agrupamentos de agricultores que se comprometam voluntariamente a proceder à reconversão para as práticas e métodos da agricultura biológica, conforme definidas no Regulamento (CE) n.o 834/2007 e sejam agricultores ativos na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
2. O apoio é concedido apenas para os compromissos que ultrapassem as normas obrigatórias pertinentes estabelecidas em conformidade com o Título VI, Capítulo 1, do Regulamento (UE) n.o 1306/2013, os critérios pertinentes e as atividades mínimas estabelecidas no artigo 4.o, n.o 1, alínea c), subalíneas ii) e iii), do Regulamento (UE) n.o PD/2013, os requisitos mínimos relativos à utilização de adubos e produtos fitossanitários e outros requisitos obrigatórios pertinentes estabelecidos no direito nacional. Todos estes requisitos são identificados no programa.
3. Os compromissos ao abrigo da presente medida são assumidos por um período de cinco a sete anos. Quando o apoio for concedido para a conversão à agricultura biológica, os Estados-Membros podem fixar um período inicial mais reduzido, correspondente ao período de conversão. Se o apoio for concedido para a manutenção da agricultura biológica, os Estados-Membros podem prever nos seus programas de desenvolvimento rural uma prorrogação anual após o termo do período inicial. No caso dos novos compromissos relativos à manutenção na sequência direta do compromisso inicial, os Estados-Membros podem fixar um período mais curto nos seus programas de desenvolvimento rural.
4. Os pagamentos são concedidos anualmente e compensam os beneficiários, total ou parcialmente, pelos custos adicionais e a perda de rendimentos resultantes dos compromissos assumidos. Se necessário, podem também abranger os custos de transação até ao máximo de 20 % do prémio pago pelos compromissos. Caso os compromissos sejam assumidos por agrupamentos de agricultores, o nível máximo eleva-se a 30 %.
Ao calcular os pagamentos referidos no primeiro parágrafo, os Estados-Membros deduzem o montante necessário para excluir o duplo financiamento das práticas referidas no artigo 43.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
5. O apoio é limitado aos montantes máximos fixados no Anexo II.
6. A fim de assegurar que fique excluída a possibilidade de duplo financiamento, referido no n.o 4, segundo parágrafo, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 83.o, que estabeleçam os métodos de cálculo a utilizar.
Artigo 30.o
Pagamentos a título da rede Natura 2000 e da Diretiva-Quadro da Água
1. O apoio no âmbito desta medida é concedido anualmente, por hectare de superfície agrícola ou por hectare de floresta, com vista a compensar os beneficiários pelos custos adicionais e pela perda de rendimentos resultantes das desvantagens decorrentes da aplicação das Diretivas 92/43/CEE e 2009/147/CE e da Diretiva-Quadro da Água nas zonas em questão.
Ao calcular os pagamentos referidos no primeiro parágrafo, os Estados-Membros deduzem o montante necessário para excluir o duplo financiamento das práticas referidas no artigo 43.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
2. O apoio é concedido aos agricultores e aos detentores privados de zonas florestais e às associações de detentores privados de zonas florestais. Em casos devidamente justificados, pode também ser concedido a outros gestores de terras.
3. O apoio aos agricultores ligado às Diretivas 92/43/CEE e 2009/147/CE é concedido apenas para as desvantagens resultantes dos requisitos que vão além das boas condições agrícolas e ambientais previstas no artigo 94.o e no anexo II do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 e para os critérios pertinentes e as atividades mínimas estabelecidas, respetivamente, no artigo 4.o, n.o 1, alínea c), subalíneas ii) e iii), do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
4. O apoio aos agricultores ligado à Diretiva-Quadro da Água é concedido apenas em relação a requisitos específicos que:
a)
Tenham sido introduzidos pela Diretiva-Quadro da Água, estejam em conformidade com os programas de medidas previstos nos planos de gestão das bacias hidrográficas para efeitos da concretização dos objetivos ambientais da mesma diretiva e ultrapassem as medidas necessárias à execução de outro direito da União em matéria de proteção dos recursos hídricos;
b)
Vão além dos requisitos legais de gestão e das boas condições agrícolas e ambientais previstos no Título VI, Capítulo 1, do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 e dos critérios pertinentes e atividades mínimas estabelecidas, respetivamente, no artigo 4.o, n.o 1, alínea c), subalíneas ii) e iii), do Regulamento (UE) n.o 1307/2013;
c)
Vão além do nível de proteção do direito da União em vigor no momento em que foi adotada a Diretiva-Quadro da Água, nos termos do artigo 4.o, n.o 9, da mesma diretiva; e
d)
Imponham alterações importantes no tipo de uso do solo e/ou restrições importantes nas práticas agrícolas de que resulte uma perda de rendimentos significativa.
5. Os requisitos referidos nos n.os 3 e 4 são identificados no programa.
6. São elegíveis para pagamentos as seguintes zonas:
a)
As zonas agrícolas e florestais Natura 2000 designadas nos termos das Diretivas 92/43/CEE e 2009/147/CE;
b)
Outras zonas de proteção da natureza delimitadas com restrições ambientais no domínio agrícola ou silvícola que contribuam para a aplicação do artigo 10.o da Diretiva 92/43/CEE, desde que essas zonas não excedam, por programa de desenvolvimento rural, 5 % das zonas Natura 2000 designadas abrangidas pelo seu âmbito de aplicação territorial;
c)
As zonas agrícolas incluídas em planos de gestão de bacias hidrográficas nos termos da Diretiva-Quadro da Água.
7. O apoio é limitado aos montantes máximos fixados no Anexo I.
8. A fim de assegurar que fique excluída a possibilidade de duplo financiamento, referido no n.o 1, segundo parágrafo, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 83.o que estabeleçam os métodos de cálculo a utilizar.
Artigo 31.o
Pagamentos a favor de zonas sujeitas a condicionantes naturais ou a outras condicionantes específicas
1. Os pagamentos aos agricultores de zonas de montanha ou outras zonas sujeitas a condicionantes naturais ou outras condicionantes específicas são concedidos anualmente, por hectare de superfície agrícola, para os compensar pela totalidade ou parte dos custos adicionais e pela perda de rendimentos resultantes das limitações à produção agrícola na zona em causa.
Os custos adicionais e a perda de rendimentos são calculados em relação a zonas que não são afetadas por condicionantes naturais ou outras condicionantes específicas, tendo em conta pagamentos efetuados nos termos do Título III, Capítulo 3, do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
Ao calcular os custos adicionais e a perda de rendimentos, os Estados-Membros podem, quando devidamente justificado, diferenciar o nível de pagamento para ter em conta:
-
a gravidade das condicionantes naturais permanentes que afetem a atividade agrícola,
-
o sistema agrícola.
2. São concedidos pagamentos aos agricultores que se comprometam a prosseguir a sua atividade agrícola em zonas designadas nos termos do artigo 32.o e sejam agricultores ativos na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
3. Os pagamentos são compreendidos entre os montantes mínimo e máximo fixados no Anexo II. Estes pagamentos podem ser aumentados em casos devidamente fundamentados, tendo em conta circunstâncias específicas a justificar nos programas de desenvolvimento rural.
4. Os Estados-Membros preveem que os pagamentos sejam degressivos acima de um determinado limite mínimo de superfície por exploração, a definir no programa, exceto se o subsídio cobrir apenas o pagamento mínimo por hectare e por ano estabelecido no Anexo II.
No caso de pessoa coletiva, ou agrupamento de pessoas singulares ou coletivas, os Estados-Membros podem aplicar a degressividade dos pagamentos a nível dos membros dessas pessoas coletivas ou agrupamentos desde que:
a)
O direito nacional preveja que cada um dos membros assuma direitos e obrigações comparáveis aos dos agricultores individuais que têm estatuto de responsável da exploração, nomeadamente no que respeita ao seu estatuto económico, social e fiscal; e
b)
Cada um dos membros tenha contribuído para fortalecer as estruturas agrícolas das ditas pessoas coletivas ou agrupamentos.
5. Além dos pagamentos previstos no n.o 2, os Estados-Membros podem conceder, entre 2014 e 2020, pagamentos no âmbito desta medida aos beneficiários de zonas que eram elegíveis ao abrigo do artigo 36.o, alínea a), subalínea ii), do Regulamento (CE) n.o 1698/2005 no período de programação 2007-2013. Para os beneficiários de zonas que já não sejam elegíveis na sequência da nova delimitação referida no artigo 32.o, n.o 3, esses pagamentos serão degressivos por um período máximo de quatro anos. Esse período tem início na data em que for completada a delimitação nos termos do artigo 32.o, n.o 3, e o mais tardar em 2018. Esses pagamentos não excedem no início mais de 80 % do pagamento médio fixado no programa para o período de programação 2007-2013, nos termos do artigo 36.o, alínea a), subalínea ii), do Regulamento (CE) n.o 1698/2005, e não excedem no final, em 2020, 20 %. Quando, devido à degressividade, o nível do pagamento atingir 25 EUR, o Estado-Membro pode continuar os pagamentos a esse nível até ao termo do período da eliminação faseada.
Depois de completada a delimitação, os beneficiários de zonas que continuam a ser elegíveis recebem a totalidade dos pagamentos no âmbito desta medida.
Artigo 32.o
Designação das zonas sujeitas a condicionantes naturais e outras condicionantes específicas
1. Os Estados-Membros, com base no disposto nos n.os 2, 3 e 4, designam as zonas elegíveis para os pagamentos previstos no artigo 31.o nas categorias seguintes:
a)
Zonas de montanha;
b)
Zonas, que não as zonas de montanha, sujeitas a condicionantes naturais significativas; e
c)
Outras zonas afetadas por condicionantes específicas.
2. Para serem elegíveis para os pagamentos previstos no artigo 31.o, as zonas de montanha devem caracterizar-se por uma limitação considerável das possibilidades de utilização das terras e por um aumento apreciável dos custos de produção devido a:
a)
Condições climáticas muito difíceis, decorrentes da altitude, que se traduzam por um encurtamento sensível do período vegetativo;
b)
Em altitudes inferiores, presença na maior parte da zona em questão de fortes declives que impeçam o uso de máquinas ou exijam o uso de equipamento específico muito oneroso, ou uma combinação destes dois fatores, quando as condicionantes resultantes de cada um deles considerado separadamente sejam menos severas, mas a sua combinação dê lugar a uma condicionante equivalente.
As zonas situadas a norte do paralelo 62.o e certas zonas adjacentes são consideradas zonas de montanha.
3. Para efeitos de elegibilidade para os pagamentos previstos no artigo 31.o, zonas, que não as zonas de montanha, são consideradas sujeitas a condicionantes naturais significativas se, pelo menos, 60 % da superfície agrícola satisfizer, no mínimo, um dos critérios enumerados no Anexo III, no valor-limiar indicado.
O cumprimento destas condições é assegurado ao nível das unidades administrativas locais (nível UAL 2) ou ao nível de uma unidade local claramente delineada que abranja uma única zona geográfica contígua inequívoca com uma identidade económica e administrativa definível.
Ao delimitar as zonas abrangidas pelo presente número, os Estados-Membros devem proceder a um ajustamento preciso, com base em critérios objetivos, a fim de excluir as zonas em que foram documentadas condicionantes naturais importantes, a que se refere o primeiro parágrafo, que, no entanto, tenham sido ultrapassadas graças a investimentos ou a atividades económicas ou a uma produtividade comprovadamente normal das terras ou a métodos de produção ou a sistemas agrícolas que compensem a perda de rendimentos ou os custos adicionais referidos no artigo 31.o, n.o 1.
4. As zonas, que não as referidas nos n.os 2 e 3, são elegíveis para pagamentos a título do artigo 31.o se forem afetadas por condicionantes específicas e sempre que seja necessário prosseguir a gestão das terras para conservar ou melhorar o ambiente, manter o espaço rural e preservar o seu potencial turístico ou proteger a orla costeira.
As zonas afetadas por condicionantes específicas são constituídas por zonas agrícolas dentro das quais as condições de produção naturais são similares e cuja extensão total não pode ser superior a 10 % da superfície do Estado-Membro em questão.
Além disso, as zonas também podem ser elegíveis para pagamentos ao abrigo do presente número, quando:
-
pelo menos 60 % da superfície agrícola cumprir pelo menos dois dos critérios enumerados no Anexo III, cada um dentro de uma margem não superior a 20 % do valor-limiar indicado, ou
-
pelo menos 60 % da superfície agrícola for composta por áreas que cumpram pelo menos um dos critérios enumerados no Anexo III no valor-limiar indicado, e áreas que cumpram pelo menos dois dos critérios enumerados no Anexo III, cada um dentro de uma margem não superior a 20 % do valor-limiar indicado.
O cumprimento destas condições é assegurado ao nível UAL 2 ou ao nível de uma unidade local claramente delineada que abranja uma única zona geográfica contígua inequívoca com uma identidade económica e administrativa definível. Ao delimitar as zonas abrangidas pelo presente número, os Estados-Membros procedem a um ajustamento preciso, tal como descrito no artigo 32.o, n.o 3. As zonas consideradas elegíveis nos termos do presente número são tidas em conta para calcular o limite de 10 % referido no segundo parágrafo.
Em derrogação, o primeiro parágrafo não se aplica aos Estados-Membros cujo território é considerado, na totalidade, como zona afetada por desvantagens específicas, nos termos dos Regulamentos (CE) n.o 1698/2005 e (CE) n.o 1257/1999.
5. Os Estados-Membros juntam aos seus programas de desenvolvimento rural:
a)
A delimitação existente ou alterada em conformidade com os n.os 2 e 4;
b)
A nova delimitação das zonas referidas no n.o 3.
Artigo 33.o
Bem-estar dos animais
1. Os pagamentos relacionados com o bem-estar dos animais no âmbito desta medida são concedidos aos agricultores que se comprometam, a título voluntário, a realizar operações que consistam num ou mais compromissos em matéria de bem-estar dos animais e sejam agricultores ativos na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
2. Os pagamentos relacionados com o bem-estar dos animais abrangem apenas os compromissos que ultrapassem as normas obrigatórias pertinentes estabelecidas nos termos do Título VI, Capítulo I, do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 e outros requisitos obrigatórios pertinentes. Estes requisitos são identificados no programa.
Tais compromissos são assumidos durante um período renovável de um a sete anos.
3. Os pagamentos são concedidos anualmente e compensam os agricultores pela totalidade ou por parte dos custos adicionais e pela perda de rendimentos resultantes do compromisso assumido. Se necessário, estes pagamentos podem abranger também os custos de transação até, no máximo, 20 % do prémio pago pelos compromissos assumidos em matéria de bem-estar dos animais.
O apoio é limitado ao montante máximo fixado no Anexo II.
4. A fim de assegurar que os compromissos relacionados com o bem-estar dos animais estão em consonância com a política global da União nesse domínio, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 83.o, no respeitante à definição das zonas em que os compromissos relacionados com o bem-estar dos animais preveem normas reforçadas dos métodos de produção.
Artigo 34.o
Serviços silvoambientais e climáticos e conservação das florestas
1. O apoio no âmbito desta medida é concedido, por hectare de floresta, aos detentores públicos e privados de zonas florestais e a outros organismos públicos e de direito privado e respetivas associações que empreendam, a título voluntário, operações que consistam num ou mais compromissos silvoambientais e climáticos. No caso das florestas pertencentes ao Estado, o apoio só pode ser concedido se a entidade que gere essas florestas for um organismo privado ou um município.
Para as explorações florestais que ultrapassam um determinado limiar, a fixar pelos Estados-Membros nos seus programas de desenvolvimento rural, o apoio previsto no n.o 1 está sujeito à apresentação de informação pertinente proveniente de um plano de gestão florestal ou de um instrumento equivalente compatível com uma gestão sustentável das florestas, conforme definida pela Conferência Ministerial para a Proteção das Florestas na Europa, de 1993.
2. Os pagamentos abrangem apenas os compromissos que vão além dos requisitos obrigatórios aplicáveis estabelecidos na legislação nacional relativa às florestas ou noutra legislação nacional aplicável. Todos estes requisitos são identificados no programa.
Os compromissos são assumidos por um período de cinco a sete anos. Contudo, desde que necessário e devidamente justificado, os Estados-Membros podem estabelecer um período mais longo nos seus programas de desenvolvimento rural para determinados tipos de compromissos.
3. Os pagamentos compensam os beneficiários pela totalidade ou por parte dos custos adicionais e da perda de rendimentos resultantes dos compromissos assumidos. Se necessário, podem também abranger os custos de transação até ao máximo de 20 % do prémio pago pelos compromissos silvoambientais. O apoio é limitado ao montante máximo fixado no Anexo II.
Em casos devidamente justificados de operações relacionadas com a conservação ambiental, pode ser concedido um apoio de montante fixo ou sob a forma de um pagamento único por unidade nos casos em que são assumidos compromissos de renúncia à utilização comercial das árvores e florestas, sendo o montante calculado com base nos custos adicionais suportados e na perda de rendimentos.
4. Pode ser concedido apoio a entidades públicas e privadas para a conservação e promoção dos recursos genéticos florestais no caso de operações não abrangidas pelos n.os 1, 2 e 3.
5. A fim de assegurar uma utilização eficaz dos recursos orçamentais do FEADER, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 83.o, no que respeita aos tipos de operações elegíveis para o apoio previsto no n.o 4 do presente artigo.
Artigo 35.o
Cooperação
1. O apoio no âmbito desta medida é concedido para a promoção de formas de cooperação que envolvam pelo menos duas entidades e, em especial:
a)
Abordagens de cooperação entre os diferentes intervenientes no setor agrícola, no setor florestal e na cadeia alimentar da União e outros agentes que contribuam para concretizar os objetivos e as prioridades da política de desenvolvimento rural, nomeadamente os agrupamentos de produtores, as cooperativas e as organizações interprofissionais;
b)
A criação de polos e redes;
c)
A criação e o funcionamento dos grupos operacionais da PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícolas, referidos no artigo 56.o.
2. A cooperação prevista no n.o 1 abrange, em especial, os seguintes domínios:
a)
Projetos-piloto;
b)
O desenvolvimento de novos produtos, práticas, processos e tecnologias nos setores agrícola, alimentar e florestal;
c)
A cooperação entre pequenos operadores para a organização de processos de trabalho comuns e a partilha de instalações e de recursos e para o desenvolvimento e/ou a comercialização de serviços turísticos relacionados com o turismo rural;
d)
A cooperação horizontal e vertical entre todos os intervenientes da cadeia de abastecimento para a criação e desenvolvimento de cadeias de abastecimento curtas e os mercados locais;
e)
As atividades de promoção num contexto local relacionadas com o desenvolvimento de cadeias de abastecimento curtas e de mercados locais;
f)
Intervenções conjuntas destinadas à atenuação das alterações climáticas e adaptação às mesmas;
g)
As abordagens conjuntas relativas a projetos ambientais e práticas ambientais em curso, nomeadamente a gestão eficiente dos recursos hídricos, a utilização de energias renováveis e a preservação da paisagem agrícola;
h)
A cooperação horizontal e vertical entre todos os intervenientes da cadeia de abastecimento para o fornecimento sustentável de biomassa a utilizar na produção alimentar e energética e nos processos industriais;
i)
A execução, em especial através de grupos de parceiros públicos e privados, que não os referidos no artigo 32.o, n.o 2, alínea b), do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, de estratégias de desenvolvimento local, que não as referidas no artigo 2.o, n.o 19, do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, que abordem uma ou várias prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural;
j)
A elaboração de planos de gestão florestal ou de instrumentos equivalentes;
k)
A diversificação das atividades agrícolas para atividades de cuidados de saúde, integração social, agricultura apoiada pela comunidade e educação ambiental e alimentar.
3. O apoio previsto no n.o 1, alínea b), é concedido apenas a polos e redes recentemente criados e aos que comecem uma atividade que seja nova para eles.
O apoio a operações previstas no n.o 2, alíneas a) e b), pode também ser concedido a intervenientes a título individual, quando esta possibilidade estiver prevista no programa de desenvolvimento rural.
4. Os resultados dos projetos-piloto referidos no n.o 2, alínea a), e das operações referidas no n.o 2, alínea b), realizados pelos intervenientes individuais nos termos do n.o 3 são objeto de divulgação.
5. Os custos a seguir enumerados, associados às formas de cooperação referidas no n.o 1, são elegíveis para apoio no âmbito desta medida:
a)
O custo de estudos sobre a zona em causa, de estudos de viabilidade e de elaboração de um plano de atividades ou de um plano de gestão florestal ou equivalente, ou de uma estratégia de desenvolvimento local que não a prevista no artigo 33.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013;
b)
O custo de animação da zona em causa de forma a viabilizar um projeto territorial coletivo, ou um projeto a executar por um grupo operacional da PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícola, tal como referido no artigo 56.o; no caso de polos, a animação pode também envolver a organização de ações de formação, a ligação em rede dos membros e o recrutamento de novos membros;
c)
Os custos operacionais da cooperação;
d)
Os custos diretos de projetos específicos ligados à execução de um plano de atividades, de um plano ambiental, de um plano de gestão florestal ou equivalente, de uma estratégia de desenvolvimento local que não a prevista no artigo 33.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, ou custos diretos de outras ações direcionadas para a inovação, incluindo ensaios;
e)
O custo de atividades de promoção.
6. No caso da execução de um plano de atividades ou um plano ambiental ou de um plano de gestão florestal ou equivalente ou de uma estratégia de desenvolvimento, os Estados-Membros podem conceder ajuda sob a forma de um montante global que cubra os custos de cooperação e os custos dos projetos realizados, ou abranger apenas os custos da cooperação e recorrer a fundos provenientes de outras medidas ou de outros fundos da União para a execução do projeto.
Quando o apoio for pago sob a forma de um montante global e o projeto executado for de um tipo abrangido por outra medida do presente regulamento, serão aplicados o montante máximo ou a taxa de apoio pertinentes.
7. A cooperação entre vários intervenientes de diferentes regiões ou de diferentes Estados-Membros é também elegível para apoio.
8. O apoio é limitado a um período máximo de sete anos, com exceção das ações coletivas a favor do ambiente em casos devidamente justificados.
9. A cooperação no âmbito desta medida pode ser combinada com projetos apoiados por fundos da União que não o FEADER no mesmo território. Os Estados-Membros asseguram que a combinação desta medida com outros instrumentos de apoio nacionais ou da União não resulta numa compensação excessiva.
10. A fim de assegurar a utilização eficaz dos recursos orçamentais do FEADER, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 83.o, no que respeita à especificação das características dos projetos-piloto, dos polos, das redes, das cadeias de abastecimento curtas e dos mercados locais elegíveis para apoio, bem como no que respeita às condições de concessão da ajuda e aos tipos de operações enumerados no n.o 2 do presente artigo.
Artigo 36.o
Gestão de riscos
1. O apoio no âmbito desta medida abrange:
a)
As contribuições financeiras para prémios de seguro de colheitas, de animais e de plantas contra perdas económicas causadas aos agricultores por fenómenos climáticos adversos, doenças dos animais ou das plantas, por pragas, ou por um incidente ambiental;
b)
As contribuições financeiras para os fundos mutualistas para pagamento das compensações financeiras aos agricultores por perdas económicas causadas por fenómenos climáticos adversos ou pelo surto de doenças dos animais ou das plantas ou pragas ou por um incidente ambiental;
c)
Um instrumento de estabilização dos rendimentos, sob a forma de contribuições financeiras para fundos mutualistas, para compensar os agricultores por uma diminuição acentuada dos seus rendimentos.
2. Para efeitos do presente artigo, entende-se por "agricultor" o agricultor ativo na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013.
3. Para efeitos do n.o 1, alíneas b) e c), entende-se por "fundo mutualista" um regime, reconhecido pelo Estado-Membro em conformidade com a legislação nacional, de autosseguro dos agricultores filiados, através do qual são efetuados pagamentos compensatórios aos agricultores filiados por perdas económicas causadas por fenómenos climáticos adversos, por um surto de doença dos animais ou das plantas, por pragas, por um incidente ambiental ou por uma diminuição acentuada dos seus rendimentos.
4. Os Estados-Membros asseguram que a combinação desta medida com outros instrumentos de apoio nacionais ou da União ou regimes de seguro privados não resulta numa compensação excessiva.
5. A fim de assegurar uma utilização eficiente dos recursos orçamentais do FEADER, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 83.o, no que respeita à duração mínima e máxima dos empréstimos comerciais concedidos aos fundos mutualistas referidos no artigo 38.o, n.o 3, alínea b), e no artigo 39.o, n.o 4.
A Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre a aplicação do presente artigo, até 31 de dezembro de 2018.
Artigo 37.o
Seguro de colheitas, animais e plantas
1. O apoio previsto no artigo 36.o, n.o 1, alínea a), só é concedido para os contratos de seguro que cubram as perdas resultantes de um fenómeno climático adverso, de uma doença dos animais ou das plantas, de uma praga ou de um incidente ambiental ou de uma medida adotada em conformidade com a Diretiva 2000/29/CE para erradicar ou circunscrever uma doença das plantas ou praga que destrua mais de 30 % da produção anual média do agricultor nos três anos anteriores ou da sua produção média em três dos cinco anos anteriores, excluindo o valor mais alto e o valor mais baixo. Podem ser utilizados índices para calcular a produção anual do agricultor. O método de cálculo utilizado deverá permitir determinar a perda efetivamente sofrida por cada agricultor em determinado ano.
A avaliação da extensão das perdas causadas pode ser adaptada às características específicas de cada tipo de produto mediante:
a)
Índices biológicos (quantidade de biomassa perdida) ou índices de perda de rendimento equivalentes estabelecidos a nível da exploração ou a nível local, regional ou nacional, ou
b)
Índices climáticos (nomeadamente pluviosidade e temperatura), estabelecidos a nível local, regional ou nacional.
2. A ocorrência de um fenómeno climático adverso, de um surto de doença dos animais ou das plantas, de uma praga ou de um incidente ambiental tem de ser oficialmente reconhecida como tal pela autoridade competente do Estado-Membro em causa.
Os Estados-Membros podem, se adequado, estabelecer antecipadamente critérios que permitam considerar concedido o referido reconhecimento oficial.
3. No que respeita às doenças dos animais, a compensação financeira prevista no artigo 36.o, n.o 1, alínea a), só pode ser concedida em caso de doenças mencionadas na lista de doenças dos animais estabelecida pela Organização Mundial da Saúde Animal e/ou no Anexo da Decisão 2009/470/CE.
4. Os pagamentos do seguro não podem compensar mais do que o custo total da substituição das perdas referidas no artigo 36.o, n.o 1, alínea a), nem implicam qualquer exigência ou especificação relativamente ao tipo ou à quantidade da produção futura.
Os Estados-Membros podem limitar o montante do prémio elegível para apoio mediante a aplicação de limites máximos adequados.
5. O apoio é limitado à taxa máxima fixada no Anexo II.
Artigo 38.o
Fundos mutualistas para fenómenos climáticos adversos, doenças dos animais e das plantas, pragas e incidentes ambientais
1. Para serem elegíveis para apoio, os fundos mutualistas em causa:
a)
São acreditados pela autoridade competente de acordo com a legislação nacional;
b)
Conduzem uma política transparente em relação aos pagamentos destinados aos fundos e aos levantamentos dos mesmos;
c)
Dispõem de regras claras sobre a atribuição de responsabilidades por eventuais dívidas contraídas.
2. Os Estados-Membros definem as regras que regem a constituição e gestão dos fundos mutualistas, em especial quanto à concessão de pagamentos compensatórios e à elegibilidade dos agricultores em caso de crise bem como à administração e ao acompanhamento do cumprimento dessas regras. Os Estados-Membros asseguram que as disposições do fundo prevejam sanções em caso de negligência por parte do agricultor.
A ocorrência dos incidentes referidos no artigo 36.o, n.o 1, alínea b), tem de ser oficialmente reconhecida como tal pela autoridade do Estado-Membro em causa.
3. As contribuições financeiras referidas no artigo 36.o, n.o 1, alínea b), só podem incidir:
a)
Nos custos administrativos da criação do fundo mutualista, repartidos por um período máximo de três anos e de forma degressiva;
b)
Nos montantes pagos pelo fundo mutualista a título de compensação financeira aos agricultores. Além disso, a contribuição financeira pode dizer respeito aos juros de empréstimos comerciais contraídos pelo fundo mutualista para pagamento de compensações financeiras aos agricultores em caso de crise.
O apoio previsto no artigo 36.o, n.o 1, alínea b), só é concedido para cobrir as perdas causadas por fenómenos climáticos adversos, doenças dos animais ou das plantas, pragas ou por uma medida adotada em conformidade com a Diretiva 2000/29/CE para erradicar ou circunscrever uma doença das plantas ou praga que destrua mais de 30 % da produção anual média do agricultor nos três anos anteriores ou da sua produção média em três dos cinco anos anteriores, excluindo o valor mais alto e o valor mais baixo. Podem ser utilizados índices para calcular a produção anual do agricultor. O método de cálculo utilizado deverá permitir determinar a perda efetivamente sofrida por cada agricultor em determinado ano.
Não se pode contribuir para o capital social inicial com fundos públicos.
4. No que respeita às doenças dos animais, a compensação financeira prevista no artigo 36.o, n.o 1, alínea b), só pode ser concedida em caso de doenças mencionadas na lista de doenças dos animais estabelecida pela Organização Mundial da Saúde Animal ou no Anexo da Decisão 2009/470/CE.
5. O apoio é limitado à taxa máxima fixada no Anexo II.
Os Estados-Membros podem limitar as despesas elegíveis para apoio através da aplicação de:
a)
Limites máximos por fundo;
b)
Limites máximos unitários adequados.
Artigo 39.o
Instrumento de estabilização dos rendimentos
1. O apoio previsto no artigo 36.o, n.o 1, alínea c), só é concedido se a diminuição do rendimento exceder 30 % do rendimento anual médio do agricultor nos três anos anteriores ou da sua produção média em três dos cinco anos anteriores, excluindo o valor mais alto e o valor mais baixo. Para efeitos do artigo 36.o, n.o 1, alínea c), entende-se por "rendimento" a soma das receitas que o agricultor obtém do mercado, incluindo qualquer forma de apoio público, deduzidos os custos dos fatores de produção. Os pagamentos efetuados aos agricultores pelo fundo mutualista compensam menos de 70 % da perda de rendimento do produtor durante o ano em que este se tenha tornado elegível para beneficiar dessa ajuda.
2. Para serem elegíveis para apoio, os fundos mutualistas em causa:
a)
São acreditados pela autoridade competente de acordo com a legislação nacional;
b)
Conduzem uma política transparente em relação aos pagamentos destinados aos fundos e aos levantamentos dos mesmos;
c)
Dispõem de regras claras sobre a atribuição de responsabilidades por eventuais dívidas contraídas.
3. Os Estados-Membros definem as regras que regem a constituição e gestão dos fundos mutualistas, em especial quanto à concessão de pagamentos compensatórios aos agricultores em caso de crise e à administração e ao acompanhamento do cumprimento dessas regras. Os Estados-Membros asseguram que as disposições do fundo prevejam sanções em caso de negligência por parte do agricultor.
4. As contribuições financeiras referidas no artigo 36.o, n.o 1, alínea c), só podem incidir:
a)
Nos custos administrativos da criação do fundo mutualista, repartidos por um período máximo de três anos e de forma degressiva;
b)
Nos montantes pagos pelo fundo mutualista a título de compensação financeira aos agricultores. Além disso, a contribuição financeira pode dizer respeito aos juros de empréstimos comerciais contraídos pelo fundo mutualista para pagamento de compensações financeiras aos agricultores em caso de crise. Não se pode contribuir para o capital social inicial com fundos públicos.
5. O apoio é limitado à taxa máxima fixada no Anexo I.
Artigo 40.o
Financiamento dos pagamentos diretos nacionais complementares destinados à Croácia
1. Pode ser concedido apoio aos agricultores elegíveis para os pagamentos diretos nacionais complementares ao abrigo do artigo 19. do Regulamento (UE) n.o 1307/2013. As condições estabelecidas nesse artigo aplicam-se igualmente ao apoio a conceder ao abrigo do presente artigo.
2. O apoio concedido a um agricultor relativamente a 2014, 2015 e 2016 não pode ser superior à diferença entre:
a)
O nível de pagamentos diretos aplicável na Croácia no ano em causa em conformidade com o artigo 17.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013, e
b)
45 % do nível correspondente dos pagamentos diretos aplicado a partir de 2022.
3. A contribuição da União para o apoio concedido ao abrigo deste artigo na Croácia, relativamente a 2014, 2015 e 2016, não pode ser superior a 20 % da respetiva dotação anual total do FEADER.
4. A taxa de contribuição do FEADER para os complementos aos pagamentos diretos não pode ser superior a 80 %.
Artigo 41.o
Regras relativas à execução das medidas
A Comissão adota atos de execução que estabelecem regras relativas à execução das medidas previstas na presente secção relacionadas com:
a)
Os procedimentos de seleção das autoridades ou dos organismos que prestam serviços de aconselhamento agrícola e florestal, serviços de gestão agrícola ou de substituição na exploração agrícola, bem como a degressividade da ajuda no âmbito da medida relativa aos serviços de aconselhamento referidos no artigo 15.o;
b)
A avaliação pelos Estados-Membros da evolução do plano de atividades, as opções de pagamento, bem como as modalidades de acesso dos jovens agricultores a outras medidas no âmbito da medida de desenvolvimento das explorações agrícolas e das empresas referida no artigo 19.o;
c)
A conversão para unidades diferentes das utilizadas no Anexo II e as taxas de conversão de animais em cabeças normais (CN) segundo as medidas referidas nos artigos 28.o, 29.o, 33.o e 34.o;
d)
A possibilidade de utilizar hipóteses-padrão de custos adicionais e perda de rendimentos no quadro das medidas previstas nos artigos 28.o a 31.o, 33.o e 34.o e os critérios para o respetivo cálculo;
e)
O cálculo do montante do apoio, no caso de uma operação ser elegível para apoio no âmbito de várias medidas.
Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
LEADER
Artigo 42.o
Grupos de ação local LEADER
1. Para além das tarefas referidas no artigo 34.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, os grupos de ação local podem desempenhar tarefas suplementares neles delegadas pela autoridade de gestão e/ou pelo organismo pagador.
2. Os grupos de ação local podem solicitar ao organismo pagador competente o pagamento de um adiantamento, caso essa possibilidade esteja prevista no programa de desenvolvimento rural. O montante dos adiantamentos não pode ultrapassar 50 % do apoio público relativo aos custos operacionais e de animação.
Artigo 43.o
Kit de arranque LEADER
O apoio ao desenvolvimento local a título do LEADER pode incluir também um "Kit de arranque LEADER" destinado às comunidades locais que não executaram o LEADER no período de programação de 2007-2013. O "Kit de arranque LEADER" consiste na concessão de apoio ao reforço de capacidades e a pequenos projetos-piloto. O apoio no âmbito do "Kit de arranque LEADER" não fica condicionado à apresentação de uma estratégia de desenvolvimento local no âmbito do LEADER.
Artigo 44.o
Atividades de cooperação LEADER
1. O apoio referido no artigo 35.o, n.o 1, alínea c), do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 é concedido para:
a)
Projetos de cooperação no interior de um Estado-Membro (cooperação interterritorial) ou projetos de cooperação entre territórios de vários Estados-Membros ou com territórios de países terceiros (cooperação transnacional);
b)
Apoio técnico preparatório para projetos de cooperação interterritorial e transnacional, desde que os grupos de ação local possam demonstrar que estão determinados a executar um projeto concreto.
2. Os parceiros de um grupo de ação local no âmbito do FEADER podem ser, para além de outros grupos de ação local:
a)
Um grupo de parceiros locais públicos e privados num território rural que executa uma estratégia de desenvolvimento local dentro ou fora da União;
b)
Um grupo de parceiros locais públicos e privados num território não rural que executa uma estratégia de desenvolvimento local.
3. Nos casos em que os projetos de cooperação não são selecionados pelos grupos de ação local, os Estados-Membros estabelecem um sistema de candidaturas permanente.
Os Estados-Membros tornam públicos os procedimentos administrativos a nível nacional ou regional relativos à seleção dos projetos de cooperação transnacional, bem como uma lista dos custos elegíveis, o mais tardar, dois anos após a data de aprovação dos seus programas de desenvolvimento rural.
A aprovação dos projetos de cooperação pela autoridade competente tem lugar, o mais tardar, quatro meses após a data da apresentação da candidatura do projeto.
4. Os Estados-Membros comunicam à Comissão os projetos de cooperação transnacional aprovados.
CAPÍTULO II
Disposições comuns aplicáveis a várias medidas
Artigo 45.o
Investimentos
1. Para serem elegíveis para o apoio do FEADER, as operações de investimento são precedidas de uma avaliação do impacto ambiental esperado, de acordo com o direito específico aplicável a este tipo de investimentos, se este for suscetível de ter efeitos negativos no ambiente.
2. As despesas elegíveis para o apoio do FEADER estão limitadas:
a)
À construção, aquisição, incluindo locação financeira, ou melhoramento de bens imóveis;
b)
À compra ou locação-compra de máquinas e equipamentos novos até ao valor de mercado do bem;
c)
Aos custos gerais relacionados com as despesas indicadas nas alíneas a) e b), como honorários de arquitetos, engenheiros e consultores, despesas de aconselhamento em matéria de sustentabilidade ambiental e económica, incluindo os estudos de viabilidade. Os estudos de viabilidade continuam a ser despesas elegíveis mesmo se, com base nos seus resultados, não forem efetuadas despesas ao abrigo das alíneas a) e b);
d)
Aos seguintes investimentos incorpóreos: aquisição ou desenvolvimento de programas informáticos e aquisição de patentes, licenças, direitos de autor ou marcas comerciais;
e)
Aos custos da elaboração de planos de gestão florestal ou de instrumentos equivalentes.
3. No que respeita aos investimentos agrícolas, a compra de direitos de produção agrícola, de direitos ao pagamento, de animais e de plantas anuais e sua plantação não são elegíveis para o apoio ao investimento. No entanto, no caso de restabelecimento do potencial de produção agrícola afetado por catástrofes naturais ou acontecimentos catastróficos, nos termos do artigo 18.o, n.o 1, alínea b), as despesas para compra de animais podem constituir despesas elegíveis.
4. Os beneficiários de apoio ligado ao investimento podem solicitar aos organismos pagadores competentes o pagamento de um adiantamento de, no máximo, 50 % da ajuda pública ligada ao investimento, se essa possibilidade for prevista no programa de desenvolvimento rural.
5. Os fundos de maneio acessórios e ligados a novo investimento no setor agrícola ou florestal que recebe apoio do FEADER através de um instrumento financeiro estabelecido nos termos do artigo 37.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 podem constituir despesas elegíveis. Essas despesas elegíveis não devem exceder 30 % do montante total das despesas elegíveis para o investimento. O pedido correspondente deve ser devidamente fundamentado.
6. A fim de atender às características específicas de determinados tipos de investimentos, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 83.o, que estabeleçam as condições em que outros custos relacionados com os contratos de locação financeira, equipamentos em segunda mão podem ser considerados despesas elegíveis, e que especifiquem os tipos de infraestruturas de energias renováveis elegíveis para apoio.
Artigo 46.o
Investimentos em irrigação
1. Sem prejuízo do artigo 45.o do presente artigo, no caso da irrigação de novas zonas a irrigar ou de zonas já irrigadas, apenas são considerados despesas elegíveis os investimentos que cumprirem as condições do presente artigo.
2. Deve ser notificado à Comissão um plano de gestão de bacias hidrográficas, tal como exigido nos termos da Diretiva-Quadro da Água, para toda a zona que é alvo do investimento e para quaisquer outras zonas cujo ambiente possa ser afetado pelo investimento. Devem ser especificadas nos programas de medidas pertinentes as medidas que devam ser aplicadas ao abrigo do plano de gestão das bacias hidrográficas nos termos do artigo 11.o da Diretiva-Quadro da Água e que sejam relevantes para o setor agrícola.
3. Devem estar ou ser instalados como parte do investimento contadores de água que permitam medir o consumo de água a nível do investimento apoiado.
4. Os investimentos para melhorar instalações de rega ou elementos de infraestruturas de rega existentes só são elegíveis se ficar demonstrado numa avaliação ex ante que oferecem uma poupança de água potencial situada, no mínimo, entre 5 % e 25 % de acordo com os parâmetros técnicos da instalação ou infraestrutura existentes.
Se o investimento afetar as massas de água subterrâneas ou superficiais cujo estado foi identificado como inferior a bom no plano de gestão de bacias hidrográficas pertinente, por motivos ligados à quantidade de água:
a)
O investimento assegura uma redução efetiva do consumo de água, a nível do investimento, de pelo menos 50 % da poupança de água potencial tornada possível pelo investimento;
b)
Em caso de investimento numa única exploração agrícola, também resulta do mesmo uma redução do total da água utilizada na exploração de pelo menos 50 % da poupança de água potencial tornada possível pelo investimento. O total da água utilizada da exploração inclui a água vendida pela exploração.
Nenhuma das condições previstas no n.o 4 se aplica a investimentos em instalações existentes que incidam unicamente na eficiência energética ou a investimentos na criação de um reservatório ou a investimentos na utilização de águas recicladas que não afetam a massa de água subterrânea ou superficial;
5. Os investimentos que resultam num aumento líquido da superfície irrigada que afeta uma dada massa de água subterrânea ou superficial só são elegíveis se:
a)
O estado da massa de água não tiver sido identificado como inferior a bom no plano de gestão de bacias hidrográficas pertinente, por motivos ligados à quantidade de água; e
b)
Uma análise ambiental revelar que o investimento não tem um impacto ambiental negativo significativo; essa análise do impacto ambiental deve ser efetuada ou aprovada pela autoridade competente e pode também referir-se a grupos de explorações.
As superfícies que não são irrigadas mas onde uma instalação de irrigação funcionou recentemente, a determinar e justificar no programa, podem ser consideradas superfícies irrigadas para efeitos de determinação do aumento líquido das superfícies irrigadas.
6. Em derrogação do n.o 5, alínea a), um investimento que resulta num aumento líquido da superfície irrigada da exploração agrícola continua a ser elegível se:
a)
O investimento for combinado com um investimento numa instalação de irrigação ou elemento de infraestrutura de irrigação existente que, segundo uma avaliação ex ante, oferece uma potencial poupança de água no mínimo entre 5 % e 25 %, de acordo com os parâmetros técnicos da instalação ou infraestrutura existentes; e
b)
O investimento assegurar uma redução efetiva do consumo de água, a nível de todo o investimento, de pelo menos 50 % da poupança de água potencialmente alcançável graças ao investimento na instalação ou elemento da infraestrutura de irrigação existente.
Além disso, a título de derrogação, a condição estabelecida no n.o 5, alínea a), não se aplica aos investimentos na criação de uma nova instalação de irrigação abastecida com água proveniente de um reservatório existente, aprovado pelas autoridades competentes antes de 31 de outubro de 2013, se estiverem reunidas as seguintes condições:
-
o reservatório em questão ter sido assinalado no plano de gestão da bacia hidrográfica em causa e estar sujeito aos requisitos de controlo constantes do artigo 11.o, n.o 3, alínea e), da Diretiva-Quadro da Água;
-
em 31 de outubro de 2013, estar em vigor um limite máximo para as captações totais de água do reservatório ou um nível mínimo exigido de fluxo nas massas de águas afetadas pelo reservatório;
-
esse limite máximo ou nível mínimo exigido de fluxo deve preencher as condições estabelecidas no artigo 4.o da Diretiva-Quadro da Água; e
-
os investimentos em causa não resultam em captações que ultrapassem o limite máximo em vigor em 31 de outubro de 2013 nem numa redução do nível de fluxo nas massas de águas afetadas abaixo do limite mínimo obrigatório em vigor em 31 de outubro de 2013.
Artigo 47.o
Regras relativas aos pagamentos por superfície
1. O número de hectares ao qual se aplica um compromisso a título dos artigos 28.o, 29.o e 34.o pode variar de ano para ano se:
a)
Esta possibilidade estiver prevista no programa de desenvolvimento rural;
b)
O compromisso em questão não se aplicar a parcelas fixas; e
c)
A concretização do objetivo do compromisso não for comprometida.
2. Se, durante a vigência de um compromisso, a totalidade ou parte das terras a que se refere esse compromisso, ou toda a exploração, for cedida a outra pessoa, esta pode retomar o compromisso ou a parte do compromisso que corresponde às terras cedidas durante o período remanescente, ou o compromisso pode cessar, não sendo exigido o reembolso relativamente ao período em que o compromisso era aplicável.
3. Quando o beneficiário não puder continuar a cumprir os compromissos assumidos pelo facto de a sua exploração ou parte da mesma ser objeto de emparcelamento ou de intervenções de ordenamento fundiário públicas ou aprovadas pelas autoridades públicas competentes, os Estados-Membros tomam as medidas necessárias para adaptar os compromissos à nova situação da exploração. Se essa adaptação se revelar impossível, o compromisso cessa, não sendo exigido o reembolso relativamente ao período em que o compromisso era aplicável.
4. O reembolso da ajuda recebida não é exigido em casos de força maior e nas circunstâncias excecionais referidas no artigo 2.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013.
5. O n.o 2, nos casos de cessão da totalidade da exploração, e o n.o 4 são também aplicáveis aos compromissos assumidos nos termos do artigo 33.o.
6. A fim de assegurar a execução eficiente das medidas "superfície" e preservar os interesses financeiros da União, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 83.o que estabeleçam condições aplicáveis à conversão ou ajustamento dos compromissos assumidos no âmbito das medidas referidas nos artigos 28.o, 29.o, 33.o e 34.o e que especifiquem outras situações em que o reembolso da ajuda não é exigido.
Artigo 48.o
Cláusula de revisão
É prevista uma cláusula de revisão aplicável às operações empreendidas em conformidade com os artigos 28.o, 29.o, 33.o e 34.o, com vista a permitir a sua adaptação no caso de alterações das normas obrigatórias, requisitos ou obrigações pertinentes referidos nos mesmos artigos que os compromissos devem ultrapassar. A cláusula de revisão abrange igualmente as adaptações necessárias para evitar o duplo financiamento das práticas a que se refere o artigo 43.o do Regulamento (UE) n.o 1307/2013 em caso de alterações dessas práticas.
As operações empreendidas nos termos dos artigos 28.o, 29.o, 33.o e 34.o que se prolonguem para além do termo do período de programação em curso preveem uma cláusula de revisão para permitir a sua adaptação ao enquadramento jurídico do período de programação seguinte.
Se essa adaptação não for aceite pelo beneficiário, o compromisso cessa, não sendo exigido o reembolso relativamente ao período em que o compromisso era aplicável.
Artigo 49.o
Seleção das operações
1. Sem prejuízo do disposto no artigo 34.o, n.o 3, alínea d), do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, a autoridade de gestão do programa de desenvolvimento rural define os critérios de seleção das operações, depois de consultado o comité de acompanhamento. Os critérios de seleção destinam-se a garantir a igualdade de tratamento dos requerentes, uma melhor utilização dos recursos financeiros e o direcionamento das medidas de acordo com as prioridades da União em matéria de desenvolvimento rural. Para definir e aplicar os critérios de seleção, é tido em conta o princípio da proporcionalidade em relação à dimensão da operação.
2. A autoridade do Estado-Membro responsável pela seleção das operações assegura que as operações, com exceção das operações ao abrigo dos artigos 28.o a 31.o, 33.o a 34.o e 36.o a 39.o, são selecionadas de acordo com os critérios de seleção referidos no n.o 1 segundo um procedimento transparente e devidamente documentado.
3. Se for caso disso, os beneficiários podem ser selecionados com base em convites à apresentação de propostas, segundo critérios de eficiência económica e ambiental.
Artigo 50.o
Definição de zona rural
Para efeitos da aplicação do presente regulamento, a autoridade de gestão define a "zona rural" a nível do programa. Os Estados-Membros podem estabelecer essa definição para uma medida ou tipo de operação, desde que devidamente justificado.
CAPÍTULO III
Assistência técnica e ligação em rede
Artigo 51.o
Financiamento da assistência técnica
1. Nos termos do artigo 6.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013, o FEADER pode utilizar até 0,25 % da sua dotação anual para financiamento das tarefas previstas no artigo 58.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, incluindo os custos de criação e de funcionamento da rede europeia de desenvolvimento rural prevista no artigo 52.o e da rede PEI prevista no artigo 53.o, por iniciativa da Comissão e/ou em seu nome.
O FEADER pode também financiar as ações previstas no artigo 41.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1151/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho (25), relativas às indicações e símbolos do sistema de qualidade da União.
Estas ações são realizadas nos termos do artigo 58.o do Regulamento (UE, Euratom) n.o 966/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho (26), e de quaisquer outras disposições desse regulamento e das suas regras de execução aplicáveis a esta forma de execução do orçamento.
2. Por iniciativa dos Estados-Membros, pode ser dedicado um máximo de 4 % do montante total de cada programa de desenvolvimento rural às tarefas previstas no artigo 59.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 e aos custos relacionados com os trabalhos preparatórios de delimitação de zonas sujeitas a condicionantes naturais ou outras condicionantes específicas referidas no artigo 32.o.
Os custos relacionados com o organismo de certificação referido no artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 não são elegíveis ao abrigo do presente número.
Dentro do limite dos 4 %, é reservado um montante para a criação e o funcionamento da rede rural nacional referida no artigo 54.o.
3. No caso dos programas de desenvolvimento rural que abrangem tanto as regiões menos desenvolvidas como outras regiões, a taxa de contribuição do FEADER para a assistência técnica referida no artigo 59.o, n.o 3, pode ser determinada tendo em conta o tipo predominante de regiões, por número, no programa.
Artigo 52.o
Rede europeia de desenvolvimento rural
1. É criada, nos termos do artigo 51.o, n.o 1, uma rede europeia de desenvolvimento rural com vista à ligação em rede das redes, organizações e administrações nacionais ativas no domínio do desenvolvimento rural ao nível da União.
2. A ligação em rede através da rede europeia de desenvolvimento rural tem como objetivo:
a)
Aumentar a participação de todas as partes interessadas, nomeadamente dos setores da agricultura e da floresta e outros atores ligados ao desenvolvimento rural, na execução do desenvolvimento rural;
b)
Melhorar a qualidade dos programas de desenvolvimento rural;
c)
Contribuir para a informação do grande público sobre os benefícios da política de desenvolvimento rural;
d)
Apoiar a avaliação dos programas de desenvolvimento rural.
3. As tarefas da rede são as seguintes:
a)
Recolher, analisar e divulgar informações sobre a ação no domínio do desenvolvimento rural;
b)
Prestar apoio nos processos de avaliação e na recolha e gestão de dados;
c)
Recolher, consolidar e divulgar, a nível da União, as boas práticas de desenvolvimento rural, inclusive em matéria de metodologias e instrumentos de avaliação;
d)
Criar e animar grupos temáticos e/ou sessões de trabalho, com vista a facilitar o intercâmbio de competências e a apoiar a execução, o acompanhamento e o desenvolvimento da política de desenvolvimento rural;
e)
Disponibilizar informações sobre a evolução das zonas rurais da União e de países terceiros;
f)
Organizar reuniões e seminários, a nível da União, para pessoas ativamente envolvidas no desenvolvimento rural;
g)
Apoiar as redes nacionais e as iniciativas de cooperação transnacional, bem como o intercâmbio relativo a experiências sobre ações no domínio do desenvolvimento rural com redes em países terceiros;
h)
Cabe especificamente aos grupos de ação local:
i)
criar sinergias com as atividades realizadas, a nível nacional ou regional, ou a ambos os níveis, pelas respetivas redes no que respeita às ações de reforço das capacidades e de intercâmbio de experiências;
ii)
cooperar com os organismos encarregues da ligação em rede e do apoio técnico para o desenvolvimento local instituídos pelo FEDER, FSE e FEAMP, no que respeita às suas atividades de desenvolvimento local e à cooperação transnacional.
4. A Comissão adota atos de execução que estabelecem a estrutura organizacional e regras de funcionamento da rede europeia de desenvolvimento rural. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
Artigo 53.o
Rede Parceria Europeia de Inovação (PEI)
1. É criada, nos termos do artigo 51.o, n.o 1, uma rede Parceria Europeia de Inovação (PEI) destinada a prestar apoio à PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícolas referida no artigo 55.o. Esta rede permite a ligação em rede de grupos operacionais, serviços de aconselhamento e investigadores.
2. Os objetivos da rede PEI são os seguintes:
a)
Facilitar o intercâmbio de competências e de boas práticas;
b)
Instituir o diálogo entre os agricultores e os investigadores e facilitar a inclusão de todas as partes interessadas no processo de intercâmbio de conhecimentos.
3. As tarefas da rede PEI são as seguintes:
a)
Prestar um serviço de assistência e fornecer informações sobre a PEI aos principais intervenientes;
b)
Incentivar a criação de grupos operacionais e prestar informações sobre as oportunidades oferecidas pelas políticas da União;
c)
Facilitar a criação de polos e projetos-piloto ou de demonstração que podem incidir nomeadamente sobre:
i)
o aumento da produtividade, viabilidade económica, sustentabilidade e produção agrícolas e a utilização mais eficiente dos recursos;
ii)
a inovação ao serviço da bioeconomia;
iii)
a biodiversidade, os serviços ecossistémicos, a funcionalidade dos solos e a gestão sustentável da água;
iv)
produtos e serviços inovadores para a cadeia de abastecimento integrada;
v)
a abertura para novos produtos e oportunidades de mercado para os produtores primários;
vi)
a qualidade e segurança dos alimentos e um regime alimentar saudável;
vii)
a redução das perdas pós-colheita e do desperdício de alimentos.
d)
Recolher e divulgar informações no domínio da PEI, incluindo os resultados da investigação e as novas tecnologias pertinentes para a inovação e o intercâmbio de conhecimentos, bem como os intercâmbios com países terceiros no domínio da inovação.
4. A Comissão adota atos de execução que estabelecem a estrutura organizacional e as regras de funcionamento da rede PEI. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
Artigo 54.o
Rede rural nacional
1. Cada Estado-Membro cria uma rede rural nacional que reúne as organizações e as administrações envolvidas no desenvolvimento rural. A parceria referida no artigo 5.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 faz igualmente parte da rede rural nacional.
Os Estados-Membros com programas regionais podem apresentar um programa específico para a criação e o funcionamento da sua rede rural nacional.
2. A ligação em rede através da rede rural nacional destina-se a:
a)
Aumentar a participação das partes interessadas na execução do desenvolvimento rural;
b)
Melhorar a qualidade da execução dos programas de desenvolvimento rural;
c)
Informar o público em geral e os potenciais beneficiários sobre a política de desenvolvimento rural e as possibilidades de financiamento;
d)
Fomentar a inovação na agricultura, na produção alimentar, nas florestas e nas zonas rurais.
3. O apoio do FEADER previsto no artigo 51.o, n.o 3, é concedido para:
a)
As estruturas necessárias ao funcionamento da rede;
b)
A preparação e execução de um plano de ação que abranja pelo menos os seguintes elementos:
i)
atividades relativas à recolha de exemplos de projetos que abrangem todas as prioridades dos programas de desenvolvimento rural,
ii)
atividades relativas à facilitação dos intercâmbios temáticos e analíticos entre as partes interessadas no desenvolvimento rural, bem como a partilha e divulgação dos resultados,
iii)
atividades relativas à prestação de formação e fornecimento de ligação em rede destinadas aos grupos de ação local e, em especial, assistência técnica à cooperação interterritorial e transnacional, facilitação da cooperação entre os grupos de ação local e procura de parceiros para a medida referida no artigo 36.o,
iv)
atividades relativas ao fornecimento de ligação em rede para os conselheiros e serviços de apoio à inovação;
v)
as atividades relativas à partilha e divulgação dos resultados do acompanhamento e da avaliação;
vi)
um plano de comunicação que inclua publicidade e informação sobre o programa de desenvolvimento rural em articulação com as autoridades de gestão, bem como atividades de informação e comunicação destinadas ao grande público,
vii)
a possibilidade de atividades relativas à participação nas atividades dna rede europeia de desenvolvimento rural e à contribuição para essa atividade.
4. A Comissão adota atos de execução que estabelecem regras relativas à criação e ao funcionamento das redes rurais nacionais e ao conteúdo dos programas específicos a que se refere o n.o 1. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
TÍTULO IV
PEI PARA A PRODUTIVIDADE E SUSTENTABILIDADE AGRÍCOLAS
Artigo 55.o
Objetivos
1. A PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícolas:
a)
Promove um setor agrícola e florestal eficiente na utilização dos recursos, economicamente viável, produtivo, competitivo, com baixo nível de emissões, respeitador do clima e resiliente às alterações climáticas, que trabalhe para sistemas de produção agroecológicos e funcione em harmonia com os recursos naturais essenciais dos quais a agricultura e a silvicultura dependem;
b)
Contribui para garantir um abastecimento seguro e sustentável de alimentos para consumo humano e animal e de biomateriais, incluindo tipos existentes e novos;
c)
Melhora os processos destinados à conservação do ambiente e à atenuação das alterações climáticas e adaptação às mesmas;
d)
Constrói elos de ligação entre a investigação e a tecnologia de ponta e os agricultores, os gestores florestais, as comunidades rurais, as empresas, as ONG e os serviços de aconselhamento.
2. A PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícolas procura concretizar os seus objetivos:
a)
Criando valor acrescentado através de uma melhor relação entre a investigação e as práticas agrícolas e incentivando uma utilização mais generalizada das medidas de inovação disponíveis;
b)
Promovendo uma concretização mais rápida e alargada das soluções inovadoras;
c)
Informando a comunidade científica sobre as necessidades de investigação em matéria de práticas agrícolas.
3. O FEADER contribui para a concretização dos objetivos da PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícolas através de apoio, em conformidade com o artigo 35.o, aos grupos operacionais da PEI referidos no artigo 56.o e à rede PEI prevista no artigo 53.o.
Artigo 56.o
Grupos operacionais
1. Os grupos operacionais da PEI fazem parte da PEI para a produtividade e sustentabilidade agrícolas. Estes grupos são criados pelos intervenientes interessados, nomeadamente agricultores, investigadores, conselheiros e empresas dos setores agrícola e alimentar que são pertinentes para alcançar os objetivos da PEI.
2. Os grupos operacionais da PEI estabelecem procedimentos internos que asseguram a transparência do seu funcionamento e tomada de decisões e evitam situações de conflito de interesses.
3. Os Estados-Membros decidem no âmbito dos respetivos programas em que medida apoiarão os grupos operacionais.
Artigo 57.o
Tarefas dos grupos operacionais
1. Os grupos operacionais da PEI elaboram um plano que contém os seguintes elementos:
a)
Uma descrição do projeto inovador a desenvolver, ensaiar, adaptar ou executar;
b)
Uma descrição dos resultados esperados e da contribuição para o objetivo da PEI de reforço da produtividade e gestão sustentável dos recursos.
2. Ao executar os seus projetos inovadores, os grupos operacionais:
a)
Tomam decisões sobre a elaboração e execução de ações inovadoras;
b)
Executam as ações inovadoras através de medidas financiadas pelos programas de desenvolvimento rural.
3. Os grupos operacionais divulgam os resultados dos seus projetos, nomeadamente através da rede PEI.
TÍTULO V
DISPOSIÇÕES FINANCEIRAS
Artigo 58.o
Recursos e sua distribuição
1. Sem prejuízo dos n.os 5, 6 e 7 do presente artigo, o montante total do apoio da União ao desenvolvimento rural ao abrigo do presente regulamento no período compreendido entre 1 de janeiro de 2014 e 31 de dezembro de 2020 é de 84 936 milhões EUR, a preços de 2011, em conformidade com o quadro financeiro plurianual para o período 2014 a 2020.
2. Uma percentagem de 0,25 % dos recursos referidos no n.o 1 é dedicada à assistência técnica para a Comissão, em conformidade com o artigo 51.o, n.o 1.
3. Para efeitos da sua programação e subsequente inscrição no orçamento geral da União, os montantes referidos no n.o 1 são indexados à taxa anual de 2 % por ano.
4. A repartição anual por Estado-Membro dos montantes referidos no n.o 1, após dedução do montante referido no n.o 2, consta do Anexo I.
5. Os fundos transferidos por um Estado-Membro ao abrigo do artigo 14.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 são deduzidos dos montantes atribuídos a esse Estado-Membro nos termos do n.o 4.
6. Os fundos transferidos para o FEADER em aplicação do artigo 7.o, n.o 2, e do artigo 14.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1307/2013 e os fundos transferidos para o FEADER em aplicação dos artigos 10.o-B e 136.o do Regulamento (CE) n.o 73/2009 do Conselho (27) no respeitante ao ano civil de 2013 devem ser igualmente incluídos na repartição anual referida no n.o 4.
7. A fim de ter em conta a evolução relativa à repartição anual referida no n.o 4, incluindo as transferências referidas nos n.os 5 e 6; de proceder a ajustamentos técnicos sem alterar as dotações globais; ou de ter em conta qualquer outra alteração prevista num ato legislativo após a adoção do presente regulamento, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 83.o, n.o 5, para rever os limites máximos fixados no Anexo I.
8. Para efeitos da atribuição da reserva de eficácia referida no artigo 22.o, n.os 3 e 4, do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, as receitas afetadas disponíveis cobradas em conformidade com o artigo 43.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 para o FEADER são aditadas aos montantes referidos no artigo 20.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013. São repartidas entre os Estados-Membros proporcionalmente à parte que lhes cabe do montante total de apoio do FEADER.
Artigo 59.o
Contribuição do FEADER
1. A decisão de aprovação de um programa de desenvolvimento rural fixa a contribuição máxima do FEADER para o programa. A decisão identifica claramente, se for caso disso, as dotações atribuídas às regiões menos desenvolvidas.
2. A contribuição do FEADER é calculada com base no montante das despesas públicas elegíveis.
3. Os programas de desenvolvimento rural estabelecem uma taxa única de contribuição do FEADER aplicável a todas as medidas. Se for caso disso, é estabelecida uma outra taxa de contribuição do FEADER para as regiões menos desenvolvidas, para as regiões ultraperiféricas e para as ilhas menores do mar Egeu na aceção do Regulamento (CEE) n.o 2019/93, bem como para as regiões em transição. A taxa máxima de contribuição do FEADER é de:
a)
85 % das despesas públicas elegíveis nas regiões menos desenvolvidas, nas regiões ultraperiféricas e nas ilhas menores do mar Egeu na aceção do Regulamento (CEE) n.o 2019/93;
b)
75 % das despesas públicas elegíveis em todas as regiões cujo PIB per capita no período de 2007-2013 tenha sido inferior a 75 % da média da UE-25 no período de referência, mas seja superior a 75 % da média do PIB da UE-27;
c)
63 % das despesas públicas elegíveis nas regiões em transição não referidas na alínea b) do presente número;
d)
53 % das despesas públicas elegíveis nas outras regiões.
A taxa mínima de contribuição do FEADER é de 20 %.
4. Em derrogação do n.o 3, a contribuição máxima do FEADER é:
a)
De 80 % para as medidas referidas nos artigos 14.o, 27.o e 35.o, para o desenvolvimento local LEADER referido no artigo 32.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 e para as operações a título do artigo 19.o, n.o 1, alínea a), subalínea i). Essa taxa pode aumentar para um máximo de 90 % no que diz respeito aos programas das regiões menos desenvolvidas, das regiões ultraperiféricas, das ilhas menores do mar Egeu, na aceção do Regulamento (CEE) n.o 2019/93, e das regiões em transição a que se refere o n.o 3, alíneas b) e c);
b)
De 75 % para as operações que contribuem para os objetivos da atenuação e adaptação às alterações ambientais e climáticas nos termos do artigo 17.o, artigo 21, n.o 1, alíneas a) e b), artigos 28.o, 29.o, 30.o, 31.o e 34.o;
c)
De 100 % para os instrumentos financeiros a nível da União referidos no artigo 38.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 1303/2013;
d)
A taxa de contribuição aplicável à medida em causa aumentada em 10 pontos percentuais adicionais para as contribuições para os instrumentos financeiros referidos no artigo 38.o, n.o 1, alínea b), do Regulamento (UE) n.o 1303/2013;
e)
De 100 % para as operações financiadas pelos fundos transferidos para o FEADER em aplicação do artigo 7.o, n.o 2, e do artigo 14.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1306/2013;
f)
De 100 % para um montante de 500 milhões EUR, a preços de 2011, atribuídos a Portugal, e para um montante de 7 milhões EUR, a preços de 2011, atribuídos a Chipre, na condição de que estes Estados-Membros estejam a receber assistência financeira ao abrigo dos artigos 136.o e 143.o do TFUE em 1 de janeiro de 2014 ou posteriormente, até 2016, ano em que a aplicação desta disposição é reavaliada;
g)
Em relação aos Estados-Membros que estejam a receber em 1 de janeiro de 2014 ou posteriormente assistência financeira ao abrigo dos artigos 136.o e 143.o do TFUE, a taxa de contribuição do FEADER resultante da aplicação do artigo 24.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 pode ser aumentada num máximo de 10 pontos percentuais adicionais, até um total máximo de 95 % das despesas a pagar por esses Estados-Membros nos primeiros dois anos da aplicação do programa de desenvolvimento rural. A taxa de contribuição do FEADER que seria aplicável sem esta derrogação deve, no entanto, ser respeitada para as despesas públicas totais incorridas durante o período de programação.
5. Pelo menos 5 % e, no caso da Croácia, 2,5 % do montante total da contribuição do FEADER para o programa de desenvolvimento rural são reservados para a LEADER.
6. Pelo menos 30 % do total da contribuição do FEADER para o programa do desenvolvimento rural é reservado para medidas ao abrigo dos seguintes artigos: artigo 17.o, para os investimentos relacionados com o ambiente e o clima, artigos 21.o, 28.o, 29.o e 30.o, com exceção dos pagamentos relativos à Diretiva-Quadro da Água, e artigos 31.o, 32.o e 34.o.
O primeiro parágrafo não se aplica às regiões ultraperiféricas nem aos territórios ultramarinos dos Estados-Membros.
7. Se um Estado-Membro apresentar um programa nacional e um conjunto de programas regionais, os n.os 5 e 6 não se aplicam ao programa nacional. A contribuição do FEADER para o programa nacional é tomada em consideração para o cálculo da percentagem referida nos os n.os 5 e 6 para cada programa regional, na proporção da parte do programa regional na dotação nacional.
8. Uma despesa cofinanciada pelo FEADER não pode ser cofinanciada através de uma contribuição dos fundos estruturais, do Fundo de Coesão ou de qualquer outro instrumento financeiro da União.
9. As despesas públicas de ajuda a empresas cumprem os limites fixados em matéria de auxílios estatais, salvo disposição em contrário do presente regulamento.
Artigo 60.o
Elegibilidade das despesas
1. Em derrogação do artigo 65.o, n.o 9, do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, no caso de medidas de emergência tomadas na sequência de catástrofes naturais, os programas de desenvolvimento rural podem prever que o período de elegibilidade das despesas relativas a alterações dos programas começa a partir da data em que ocorreu a catástrofe natural.
2. São elegíveis para uma contribuição do FEADER unicamente as despesas incorridas para a realização de operações decididas pela autoridade de gestão do programa em questão ou sob a sua responsabilidade, de acordo com os critérios de seleção referidos no artigo 49.o.
Com exceção dos custos gerais referidos no artigo 45.o, n.o 2, alínea c), no que respeita às operações de investimento no quadro de medidas abrangidas pelo âmbito de aplicação do artigo 42.o do TFUE, são consideradas elegíveis unicamente as despesas incorridas após a apresentação de um pedido à autoridade competente.
Os Estados-Membros podem prever nos seus programas que só são elegíveis as despesas incorridas após a aprovação do pedido de apoio pela autoridade competente.
3. Os n.os 1 e 2 não são aplicáveis ao artigo 51.o, n.os 1 e 2.
4. Os pagamentos efetuados pelos beneficiários são documentados por faturas e documentos comprovativos do pagamento. Se tal não for possível, os pagamentos são comprovados por documentos de valor probatório equivalente, exceto no que respeita aos tipos de apoio previstos no artigo 67.o, n.o 1, alíneas b), c) e d), do Regulamento (UE) n.o 1303/2013.
Artigo 61.o
Despesas elegíveis
1. Se os custos operacionais estiverem cobertos pelo apoio previsto no presente regulamento, são elegíveis os seguintes tipos de custos:
a)
Custos de funcionamento;
b)
Despesas com o pessoal;
c)
Custos de formação;
d)
Custos ligados às relações públicas;
e)
Custos financeiros;
f)
Custos de ligação em rede.
2. Os estudos só constituem despesas admissíveis caso estejam associados a uma operação específica no âmbito do programa ou a objetivos e metas específicos do programa.
3. As contribuições em espécie sob forma de fornecimento de obras, bens, serviços, terrenos e imóveis, para os quais não tenha sido efetuado qualquer pagamento em dinheiro, comprovado por faturas ou outros documentos de valor probatório equivalente, podem ser consideradas elegíveis para apoio desde que as condições previstas no artigo 69.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 sejam satisfeitas.
Artigo 62.o
Verificabilidade e controlabilidade das medidas
1. Os Estados-Membros velam por que todas as medidas de desenvolvimento rural que tencionam aplicar sejam verificáveis e controláveis. Para tal, a autoridade de gestão e o organismo pagador de cada programa de desenvolvimento rural realizam uma avaliação ex ante da verificabilidade e controlabilidade das medidas a serem incluídas no programa de desenvolvimento rural. A autoridade de gestão e o organismo pagador efetuam também uma avaliação da verificabilidade e controlabilidade das medidas durante a execução do programa de desenvolvimento rural. A avaliação ex ante e a avaliação realizada durante o período de execução têm em conta os resultados dos controlos realizados no período de programação em curso e no anterior. Se a avaliação revelar que os requisitos de verificabilidade e controlabilidade não são respeitados, as medidas em questão são ajustadas em conformidade.
2. Se o auxílio for concedido em função de custos-padrão ou de custos adicionais e perda de rendimentos, os Estados-Membros asseguram que os métodos de cálculo correspondentes são adequados e exatos e estabelecidos previamente com base num cálculo justo, equitativo e verificável. Para o efeito, um organismo funcionalmente independente das autoridades responsáveis pela execução do programa, dotado de competências adequadas, efetua os cálculos ou confirma a sua adequação e exatidão. Uma declaração confirmando a adequação e a exatidão dos cálculos deve ser incluída no programa de desenvolvimento rural.
Artigo 63.o
Adiantamentos
1. O pagamento de adiantamentos está sujeito à constituição de uma garantia bancária ou de uma garantia equivalente que corresponda a 100 % do montante do adiantamento. No que respeita aos beneficiários públicos, esses adiantamentos são concedidos aos municípios, às autoridades regionais e respetivas associações e aos organismos de direito público.
Um instrumento apresentado como garantia por uma autoridade pública é considerado equivalente à garantia referida no primeiro parágrafo, desde que a mesma autoridade se comprometa a pagar o montante coberto por essa garantia no caso de não ter sido comprovado o direito ao adiantamento.
2. A garantia pode ser liberada assim que o organismo pagador competente determinar que o montante das despesas reais correspondentes à contribuição pública relativa à operação ultrapassa o montante do adiantamento.
TÍTULO VI
GESTÃO, CONTROLO E PUBLICIDADE
Artigo 64.o
Responsabilidades da Comissão
Para assegurar, no contexto da gestão partilhada, uma boa gestão financeira nos termos do artigo 317.o do TFUE, a Comissão executa as medidas e os controlos previstos no Regulamento (UE) n.o 1306/2013.
Artigo 65.o
Responsabilidades dos Estados-Membros
1. Os Estados-Membros adotam todas as disposições legislativas, regulamentares e administrativas em conformidade com o artigo 58.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1306/2013, a fim de assegurar uma proteção eficaz dos interesses financeiros da União.
2. Para cada programa de desenvolvimento rural, os Estados-Membros designam as seguintes autoridades:
a)
A autoridade de gestão, que pode ser um organismo público ou privado que atue ao nível nacional ou regional, ou o próprio Estado-Membro quando este assuma a execução dessa tarefa, que fica encarregada da gestão do programa em questão;
b)
O organismo pagador acreditado, na aceção do artigo 7.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013;
c)
O organismo de certificação, na aceção do artigo 9.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013.
3. Para cada programa de desenvolvimento rural, os Estados-Membros asseguram que tenha sido criado o devido sistema de gestão e controlo, de forma a assegurar a clara atribuição e separação de funções entre a autoridade de gestão e os outros organismos. Os Estados-Membros são responsáveis por assegurar que os sistemas funcionem eficazmente ao longo de todo o período de execução do programa.
4. Os Estados-Membros definem claramente as tarefas da autoridade de gestão, do organismo pagador e dos grupos de ação local no âmbito da LEADER, no que respeita à aplicação dos critérios de elegibilidade e de seleção e ao procedimento de seleção dos projetos.
Artigo 66.o
Autoridade de gestão
1. A autoridade de gestão é responsável pela gestão e execução do programa de forma eficiente, eficaz e correta e, em especial, por:
a)
Garantir a existência de um sistema eletrónico seguro e adequado, para registar, conservar, gerir e fornecer a informação estatística sobre o programa e a sua execução necessária para fins de acompanhamento e avaliação, nomeadamente as informações necessárias para acompanhar os progressos realizados em relação aos objetivos e prioridades estabelecidos;
b)
Fornecer à Comissão, até 31 de janeiro e 31 de outubro em cada ano do programa, dados pertinentes dos indicadores sobre as operações selecionadas para financiamento, nomeadamente informações sobre resultados e indicadores financeiros;
c)
Assegurar que os beneficiários e outros organismos envolvidos na execução das operações:
i)
estejam informados das suas obrigações decorrentes da ajuda concedida e mantenham um sistema de contabilidade separado ou uma codificação contabilística adequada para todas as transações referentes à operação;
ii)
estejam conscientes dos requisitos referentes à apresentação de dados à autoridade de gestão e ao registo das realizações e resultados;
d)
Assegurar que a avaliação ex ante referida no artigo 55.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 esteja em conformidade com o sistema de acompanhamento e avaliação e proceder à sua aceitação e apresentação à Comissão;
e)
Velar por que o plano de avaliação referido no artigo 56.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 seja elaborado e por que a avaliação ex post referida no artigo 57.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 seja realizada no prazo estabelecido nesse regulamento, garantindo que tais avaliações sejam conformes com o sistema de acompanhamento e avaliação, e apresentá-los ao comité de acompanhamento e à Comissão;
f)
Fornecer ao comité de acompanhamento todas as informações e documentos necessários para o acompanhamento da execução do programa em função dos seus objetivos específicos e das suas prioridades;
g)
Elaborar o relatório anual de execução e, após aprovação pelo comité de acompanhamento, apresentá-lo à Comissão acompanhado dos quadros de acompanhamento agregados;
h)
Garantir que o organismo pagador recebe todas as informações necessárias, em especial sobre os procedimentos aplicados e todos os controlos executados relativamente às operações selecionadas para financiamento, antes de os pagamentos serem autorizados;
i)
Assegurar a publicidade do programa, nomeadamente através da rede rural nacional, informando os potenciais beneficiários, organizações profissionais, parceiros económicos e sociais, organismos envolvidos na promoção da igualdade entre homens e mulheres e organizações não governamentais interessadas, incluindo as organizações ambientais, acerca das possibilidades proporcionadas pelo programa e das regras de acesso ao respetivo financiamento, bem como informar os beneficiários da contribuição da União Europeia e o público em geral sobre o papel desempenhado pela União no programa.
2. O Estado-Membro ou a autoridade de gestão pode designar um ou mais organismos intermédios, incluindo autoridades locais, organismos de desenvolvimento regional ou organizações não governamentais, para assegurar a gestão e a execução das operações de desenvolvimento rural.
Caso uma parte das suas tarefas seja delegada noutro organismo, a autoridade de gestão continuará a ser plenamente responsável pela eficiência e rigor da gestão e execução dessas tarefas. A autoridade de gestão assegura que são estabelecidas as disposições necessárias de modo a permitir que o outro organismo obtenha todos os dados e informações necessários para a execução dessas tarefas.
3. No caso de o programa de desenvolvimento rural prever um subprograma temático, como referido no artigo 7.o, a autoridade de gestão pode designar um ou mais organismos intermédios, nomeadamente autoridades locais, grupos de ação local ou organizações não governamentais, para assegurar a gestão e a execução desta estratégia. Neste caso, aplica-se o n.o 2.
A autoridade de gestão assegura que as operações e os resultados do subprograma temático em causa são identificados separadamente para fins do sistema de acompanhamento e avaliação referido no artigo 67.o.
4. Tendo em conta o papel dos organismos pagadores e dos outros organismos previstos no Regulamento (UE) n.o 1306/2013, nos casos em que os Estados-Membros tenham mais de um programa, pode ser designado um organismo de coordenação a fim de assegurar a coerência na gestão dos fundos e estabelecer uma ligação entre a Comissão e as autoridades nacionais de gestão.
5. A Comissão adota atos de execução que estabelecem as condições uniformes para a aplicação dos requisitos em matéria de informação e de publicidade referidos no n.o 1, alínea i).
TÍTULO VII
ACOMPANHAMENTO E AVALIAÇÃO
CAPÍTULO I
Disposições gerais
Secção 1
Estabelecimento e objetivos de um sistema de acompanhamento e avaliação
Artigo 67.o
Sistema de acompanhamento e avaliação
Em conformidade com as disposições do presente título, é elaborado um sistema comum de acompanhamento e avaliação no quadro da cooperação entre a Comissão e os Estados-Membros que é adotado pela Comissão por meio de atos de execução. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
Artigo 68.o
Objetivos
O sistema de acompanhamento e avaliação tem como objetivo:
a)
Demonstrar os progressos e resultados da política de desenvolvimento rural e avaliar o impacto, a eficácia, a eficiência e a pertinência das intervenções no domínio da política de desenvolvimento rural;
b)
Contribuir para direcionar melhor o apoio ao desenvolvimento rural;
c)
Apoiar um processo de aprendizagem comum relativo ao acompanhamento e à avaliação.
Secção 2
Disposições técnicas
Artigo 69.o
Indicadores comuns
1. A fim permitir a agregação de dados a nível da União, o sistema de acompanhamento e avaliação previsto no artigo 67.o contém uma lista de indicadores comuns, aplicável a cada programa, relativos à situação inicial, bem como à execução financeira, às realizações, aos resultados e ao impacto dos programas.
2. Os indicadores comuns baseiam-se nos dados disponíveis e estão associados à estrutura e aos objetivos do quadro estratégico para o desenvolvimento rural e permitem a avaliação dos progressos, da eficiência e da eficácia da execução da política de desenvolvimento rural em relação aos objetivos e metas fixados a nível da União, a nível nacional e a nível dos programas. Os indicadores de impacto comuns baseiam-se em dados disponíveis.
3. O avaliador quantifica o impacto do programa com base nos indicadores de impacto. A partir de elementos concretos obtidos com base nas avaliações respeitantes à PAC, designadamente em avaliações sobre os programas de desenvolvimento rural, a Comissão deve, coadjuvada pelos Estados-Membros, apreciar o impacto conjunto de todos os instrumentos da PAC.
Artigo 70.o
Sistema eletrónico de informação
As informações essenciais sobre a execução do programa, sobre cada operação selecionada para financiamento e sobre as operações concluídas, necessárias para efeitos de acompanhamento e avaliação, nomeadamente as principais informações sobre cada beneficiário e projeto, são registadas e conservadas em suporte eletrónico.
Artigo 71.o
Prestação de informações
Os beneficiários de apoio no âmbito das medidas de desenvolvimento rural e os grupos de ação local comprometem-se a fornecer às autoridades de gestão e/ou aos avaliadores designados, ou a outros organismos em que delegam o desempenho das suas funções, todas as informações necessárias para o acompanhamento e a avaliação do programa, em especial no que diz respeito à concretização de objetivos e prioridades especificados.
CAPÍTULO II
Acompanhamento
Artigo 72.o
Procedimento de acompanhamento
1. A autoridade de gestão e o comité de acompanhamento referido no artigo 47.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 acompanham a qualidade da execução do programa.
2. A autoridade de gestão e o comité de acompanhamento efetuam o acompanhamento de cada programa de desenvolvimento rural por meio de indicadores financeiros, de realização e de objetivos.
Artigo 73.o
Comité de acompanhamento
Os Estados-Membros com programas regionais podem criar um comité de acompanhamento nacional para coordenar a execução desses programas em relação ao quadro nacional e à utilização dos recursos financeiros.
Artigo 74.o
Responsabilidades do comité de acompanhamento
O comité de acompanhamento certifica-se do desempenho do programa de desenvolvimento rural e da eficácia da sua execução. Para o efeito, além das funções referidas no artigo 49.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, o comité de acompanhamento:
a)
É consultado e emite um parecer, no prazo de quatro meses a contar da decisão de aprovação do programa, sobre os critérios de seleção das operações a financiar, que são revistos de acordo com as necessidades da programação;
b)
Examina as atividades e as realizações ligadas aos progressos registados na execução do plano de avaliação do programa;
c)
Examina, em especial, as ações previstas no programa relativamente ao cumprimento das condicionalidades ex ante, que são da responsabilidade da autoridade de gestão, e é informado sobre as ações relacionadas com o cumprimento de outras condicionalidades ex ante;
d)
Participa na rede rural nacional para o intercâmbio de informações sobre a execução do programa; e
e)
Analisa e aprova os relatórios anuais de execução antes do seu envio à Comissão.
Artigo 75.o
Relatório anual de execução
1. Até 30 de junho de 2016 e até 30 de junho de cada ano subsequente, até 2024 inclusive, os Estados-Membros apresentam à Comissão um relatório anual relativo à execução do programa de desenvolvimento rural no ano civil anterior. O relatório apresentado em 2016 abrange os anos civis de 2014 e 2015.
2. Para além de cumprirem os requisitos do artigo 50.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, os relatórios anuais de execução devem incluir informações sobre, nomeadamente, os compromissos financeiros e as despesas por medida e uma síntese das atividades empreendidas relacionadas com o plano de avaliação.
3. Para além de cumprir os requisitos do artigo 50.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, o relatório anual de execução apresentado em 2017 deve conter igualmente uma descrição da execução de todos os subprogramas incluídos no programa.
4. Para além de cumprir os requisitos do artigo 50.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013, o relatório anual de execução apresentado em 2019 deve conter igualmente uma descrição da execução de quaisquer subprogramas incluídos no programa e uma avaliação dos progressos alcançados no sentido de uma abordagem integrada da utilização do FEADER e de outros instrumentos financeiros da UE a favor do desenvolvimento territorial das zonas rurais, nomeadamente através de estratégias de desenvolvimento local.
5. A Comissão adota atos de execução que estabelecem regras relativas à apresentação dos relatórios anuais de execução. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
CAPÍTULO III
Avaliação
Artigo 76.o
Disposições gerais
1. A Comissão pode adotar atos de execução que especifiquem os elementos que devem constar das avaliações ex ante e ex post referidas nos artigos 55.o e 57.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013 e estabelecem os requisitos mínimos aplicáveis ao plano de avaliação referido no artigo 56.o do Regulamento (UE) n.o 1303/2013. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
2. Os Estados-Membros asseguram que as avaliações estejam em conformidade com a abordagem comum de avaliação acordada nos termos do artigo 67.o, organizam a produção e recolha dos dados necessários e apresentam aos avaliadores os vários elementos de informação fornecidos pelo sistema de acompanhamento.
3. Os relatórios de avaliação são disponibilizados pelos Estados-Membros na Internet e pela Comissão no seu sítio Web.
Artigo 77.o
Avaliação ex ante
Os Estados-Membros asseguram que o avaliador ex ante seja envolvido numa fase muito precoce no processo de elaboração do programa de desenvolvimento rural, nomeadamente no desenvolvimento da análise referida no artigo 8.o, n.o 1, alínea b), na conceção da lógica de intervenção do programa e na definição dos objetivos do programa.
Artigo 78.o
Avaliação ex post
Em 2024, os Estados-Membros preparam um relatório da avaliação ex post para cada um dos seus programas de desenvolvimento rural. Esse relatório é apresentado à Comissão até 31 de dezembro de 2024.
Artigo 79.o
Sínteses das avaliações
São elaboradas, sob a responsabilidade da Comissão, sínteses a nível da União dos relatórios de avaliação ex ante e ex post.
As sínteses dos relatórios de avaliação devem estar concluídas até 31 de dezembro do ano seguinte à apresentação das avaliações em questão.
TÍTULO VIII
DISPOSIÇÕES RELATIVAS AO DIREITO DA CONCORRÊNCIA
Artigo 80.o
Regras aplicáveis às empresas
O apoio previsto no presente regulamento destinado a formas de cooperação entre empresas é concedido unicamente a formas de cooperação que respeitem as regras de concorrência aplicáveis nos termos dos artigos 206.o a 210.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013.
Artigo 81.o
Auxílios estatais
1. Salvo disposição em contrário do presente título, os artigos 107.o, 108.o e 109.o do TFUE são aplicáveis ao apoio ao desenvolvimento rural pelos Estados-Membros.
2. No âmbito da aplicação do artigo 42.o do TFUE, os artigos 107.o, 108.o e 109.o do TFUE não são aplicáveis aos pagamentos efetuados pelos Estados-Membros a título do presente regulamento e nos termos das suas disposições, nem ao financiamento nacional adicional referido no artigo 82.o.
Artigo 82.o
Financiamento nacional adicional
Os pagamentos efetuados pelos Estados-Membros em relação às operações abrangidas pelo âmbito de aplicação do artigo 42.o do TFUE destinados a fornecer um financiamento adicional a medidas de desenvolvimento rural que beneficiem de apoio da União em qualquer momento do período de programação são incluídos pelos Estados-Membros no programa de desenvolvimento rural conforme previsto no artigo 8.o, n.o 1, alínea j) e, quando respeitem os critérios do presente regulamento, são aprovados pela Comissão.
TÍTULO IX
PODERES DA COMISSÃO, DISPOSIÇÕES COMUNS E DISPOSIÇÕES TRANSITÓRIAS E FINAIS
CAPÍTULO I
Poderes da Comissão
Artigo 83.o
Exercício da delegação
1. O poder de adotar atos delegados referido no artigo 2.o, n.o 3, no artigo 14.o, n.o 5, no artigo 16.o, n.o 5, no artigo 19.o, n.o 8, no artigo 22.o, n.o 3, no artigo 28.o, n.os 10 e 11, no artigo 29.o, n.o 6, no artigo 30.o, n.o 8, no artigo 33.o, n.o 4, no artigo 34.o, n.o 5, no artigo 35.o, n.o 10, no artigo 36.o, n.o 5, no artigo 45.o, n.o 6, no artigo 47.o, n.o 6, e no artigo 89.o é conferido à Comissão nas condições estabelecidas no presente artigo.
2. O poder de adotar atos delegados referido no artigo 2.o, n.o 3, no artigo 14.o, n.o 5, no artigo 16, n.o 5, no artigo 19.o, n.o 8, no artigo 22.o, n.o 3, no artigo 28.o, n.os 10 e 11, no artigo 29.o, n.o6, no artigo 30.o, n.o 8, no artigo 33.o, n.o 4, no artigo 34.o, n.o 5, no artigo 35.o, n.o 10, no artigo 36.o, n.o 5, no artigo 45.o, n.o 6, no artigo 47.o, n.o 6, e no artigo 89.o é conferido à Comissão por um prazo de sete anos a contar da data de entrada em vigor do presente regulamento. A Comissão elabora um relatório relativo à delegação de poderes pelo menos nove meses antes do final do prazo de sete anos. A delegação de poderes é tacitamente prorrogada por prazos de igual duração, salvo se o Parlamento Europeu ou o Conselho a tal se opuserem pelo menos três meses antes do final de cada prazo.
3. A delegação de poderes referida no artigo 2.o, n.o 3, no artigo 14.o, n.o 5, no artigo 16, n.o 5, no artigo 19.o, n.o 8, no artigo 22.o, n.o 3, no artigo 28.o, n.os 10 e 11, no artigo 29.o, n.o6, no artigo 30.o, n.o 8, no artigo 33.o, n.o 4, no artigo 34.o, n.o 5, no artigo 35.o, n.o 10, no artigo 36.o, n.o 5, no artigo 45.o, n.o 6, no artigo 47.o, n.o 6, e no artigo 89.o pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação dos poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afeta os atos delegados já em vigor.
4. Assim que adotar um ato delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os atos delegados adotados nos termos do artigo 2.o, n.o 3, do artigo 14.o, n.o 5, do artigo 16, n.o 5, do artigo 19.o, n.o 8, do artigo 22.o, n.o 3, do artigo 28.o, n.os 10 e 11, do artigo 29.o, n.o6, do artigo 30.o, n.o 8, do artigo 33.o, n.o 4, do artigo 34.o, n.o 5, do artigo 35.o, n.o 10, do artigo 36.o, n.o 5, do artigo 45.o, n.o 6 e do artigo 47.o, n.o 6, e do artigo 89.o só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objeções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da notificação desse ato ao Parlamento Europeu e ao Conselho, ou se, antes do termo desse prazo, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que não têm objeções a formular. O referido prazo é prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.
Artigo 84.o
Procedimento de comité
1. A Comissão é assistida por um comité denominado "Comité do Desenvolvimento Rural". Esse comité deve ser entendido como comité na aceção do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
2. Caso se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 5.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
CAPÍTULO II
Disposições comuns
Artigo 85.o
Intercâmbio de informações e documentos
1. A Comissão, em colaboração com os Estados-Membros, cria um sistema de informação que permite o intercâmbio seguro de dados de interesse comum entre a Comissão e cada Estado-Membro. A Comissão adota atos de execução que estabelecem as regras de funcionamento desse sistema. Esses atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 84.o.
2. A Comissão assegura a existência de um sistema eletrónico seguro e adequado para registar, conservar e gerir as informações essenciais e relatórios sobre o acompanhamento e a avaliação.
Artigo 86.o
Tratamento e proteção de dados pessoais
1. Os Estados-Membros e a Comissão recolhem dados pessoais para finalidades de cumprimento das suas obrigações em matéria de controlo de gestão, acompanhamento e avaliação, previstas nos termos do presente regulamento, nomeadamente nos Títulos VI e VII, e não tratam esses dados de forma incompatível com essas finalidades.
2. Em caso de tratamento de dados pessoais para efeitos de acompanhamento e avaliação nos termos do Título VII com recurso ao sistema eletrónico seguro referido no artigo 85.o, estes dados devem ser tornados anónimos e tratados apenas de forma agregada.
3. Os dados pessoais são tratados nos termos das regras definidas na Diretiva 95/46/CE e no Regulamento (CE) n.o 45/2001. Mais concretamente, os dados em questão não devem ser armazenados sob uma forma que permita a identificação das pessoas em causa por um período mais longo do que o necessário para a prossecução das finalidades para que são recolhidos ou para que são tratados posteriormente, tendo em conta os prazos mínimos de conservação previstos no direito nacional e da União aplicável.
4. Os Estados-Membros informam as pessoas em causa de que os seus dados pessoais podem ser tratados por organismos nacionais e da União nos termos do n.o 1, e de que, a este respeito, elas gozam dos direitos estabelecidos pelas regras em matéria de proteção de dados constantes da Diretiva 95/46/CE e do Regulamento (CE) n.o 45/2001.
5. Os artigos 111.o a 114.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 aplicam-se ao presente artigo.
Artigo 87.o
Disposições gerais relativas à PAC
O Regulamento (UE) n.o 1306/2013 e as disposições adotadas em conformidade com o mesmo aplicam-se às medidas previstas no presente regulamento.
CAPÍTULO III
Disposições transitórias e finais
Artigo 88.o
Regulamento (CE) n.o 1698/2005
O Regulamento (CE) n.o 1698/2005 é revogado.
O Regulamento (CE) n.o 1698/2005 continua a aplicar-se às operações executadas em aplicação dos programas aprovados pela Comissão nos termos desse regulamento antes de 1 de janeiro de 2014.
Artigo 89.o
Disposições transitórias
A fim de facilitar a transição do regime estabelecido pelo Regulamento (CE) n.o 1698/2005 para o estabelecido pelo presente regulamento, a Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 83.o que estabeleçam condições em que o apoio aprovado pela Comissão, ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 1698/2005, pode ser integrado no apoio previsto ao abrigo do presente regulamento, incluindo no que se refere à assistência técnica e às avaliações ex post. Esses atos delegados podem também prever condições de transição do apoio ao desenvolvimento rural para a Croácia ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 1085/2006 para o apoio previsto pelo presente regulamento.
Artigo 90.o
Entrada em vigor e aplicação
O presente regulamento entra em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável com efeitos desde 1 de janeiro de 2014.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 17 de dezembro de 2013.