ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1393/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърлянето на улов при риболова на някои пелагични видове в северозападните води
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта, заложена в Регламент (ЕС) № 1380/2013, е постепенно да се прекрати изхвърлянето на улов при всички риболовни дейности в ЕС, като се въведе задължение за разтоварване по отношение на видовете, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(2)
С член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, на Комисията се предоставя правомощието чрез делегирани актове да приема планове за премахване на изхвърлянето на улов за период до три години, които се основават на съвместни препоръки, изготвени от държавите членки след допитване до съответните консултативни съвети.
(3)
Пряк управленски интерес към риболова в северозападните води имат Белгия, Ирландия, Испания, Франция, Нидерландия и Обединеното кралство. След допитване до консултативните съвети по пелагичните видове, по флота за далечно плаване и по северозападните води тези държави членки представиха на Комисията съвместна препоръка. Бяха получени също така становищата на съответните научни организации. Мерките, включени в съвместната препоръка, са съобразени с член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 - поради това, в съответствие с член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, те следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(4)
Що се отнася до северозападните води, в съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване следва да се прилага най-късно от 1 януари 2015 г. за всички кораби, извършващи риболов на дребни и едри пелагични видове, когато в рамките на този риболов бъдат уловени екземпляри от посочените видове, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(5)
В съответствие със съвместната препоръка, от 1 януари 2015 г. планът за премахване на изхвърлянето на улов следва да обхваща риболова на някои дребни и едри пелагични видове - по-конкретно скумрия, херинга, сафрид, син меджид, капрова риба, атлантическа аргентина, бял тон и цаца в зони Vb, VI и VII на ICES.
(6)
Въз основа на научни доказателства за висока способност за оцеляване и в съответствие с член 15, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, в съвместната препоръка се предвижда изключение от задължението за разтоварване на скумрия и херинга, уловени с мрежи гъргър при определени условия. Такива научни доказателства в подкрепа на високата способност за оцеляване бяха предоставени от Групата от Схевенинген в нейната съвместна препоръка за план за премахване на изхвърлянето на улов за Северно море, в която се посочва конкретно научно изследване върху оцеляването на изхвърлената риба при риболова с мрежи гъргър. Съгласно изследването процентът на оцеляване зависи от времето за направлявано струпване и гъстотата на рибата в мрежата, които при конкретните риболовни дейности обикновено са ограничени. Предоставената информация бе разгледана от НТИКР, който стигна до извода, че ако резултатите от изследването върху способността за оцеляване бъдат приети за представителни по отношение на процентите на оцеляване при стопанския риболов, има значителна вероятност приблизителният дял на оцелялата освободена скумрия да е 70 %. Що се отнася до гъстотата, тя ще е по-ниска, отколкото регистрираната в случаите на повишена смъртност при херингата. В член 19б, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 850/98 на Съвета (2) се съдържа забрана за освобождаването на скумрия и херинга преди пълното изтегляне на мрежата на борда на риболовния кораб, което води до загуба на мъртвата или умиращата риба. Това изключение, свързано със способността за оцеляване, не засяга действащата забрана, тъй като освобождаването на рибата ще се извършва на етап на риболовната операция, гарантиращ висок процент на оцеляване. Поради тази причина то следва да бъде предвидено в настоящия регламент.
(7)
В съвместната препоръка се предвиждат четири минимални изключения от задължението за разтоварване за някои риболовни дейности и до определени равнища. НТИКР разгледа предоставените от държавите членки доказателства и стигна до заключението, че съвместните препоръки съдържат обосновани аргументи, свързани с повишаване на разходите за обработка на нежелания улов, които в някои случаи са подкрепени от качествена оценка на разходите. В контекста на гореизложеното и при липса на научна информация за противното е целесъобразно да се установят минимални изключения в съответствие с процента, предложен в съвместната препоръка, и при равнища, ненадвишаващи разрешените съгласно член 15, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(8)
Минималното изключение за син меджид (Micromesistius poutassou), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов на този вид при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към запасите от този вид в зона VIII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими, се основава на невъзможността за подобряване на селективността и на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Според НТИКР изключението е достатъчно добре обосновано. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(9)
Минималното изключение за бял тон (Thunnus alalunga), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов на целевия риболов за този вид с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM), в зона VII на ICES, се основава на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Това са разходите за съхранение и обработка както в морето, така и на брега. В оценката си НТИКР посочва риска от селективно изхвърляне с цел повишаване на качеството. Това изключение не засяга разпоредбите на член 19а от Регламент (ЕО) № 850/98. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(10)
За да се избегнат прекомерните разходи за обработка на нежелания улов (например складиране, охлаждане и разходи за работна ръка) и предвид затрудненията при подобряване на селективността в пелагичния риболов на скумрия, сафрид и херинга в участък VIId на ICES, в съвместната препоръка се предвижда минимално изключение от задължението за разтоварване за този смесен риболов. Това изключение се основава на научни доказателства, които бяха предоставени от държавите членки, изготвили съвместната препоръка, и бе разгледано от НТИКР. НТИКР установи, че съвместната препоръка съдържа обосновани качествени аргументи в подкрепа на това изключение въз основа на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Поради тази причина изключението следва да бъде предвидено в настоящия регламент.
(11)
Минималното изключение, което през 2015 г. не може да надвишава 1 %, а през 2016 г. - 0,75 % от ОДУ за капрова риба (Caproidae) при риболова на сафрид (Trachurus spp.) с пелагични хладилни траулери, използващи пелагични тралове в зони VI и VII на ICES, се основава на затрудненията, свързани с подобряване на селективността, и с прекомерните разходи за обработка (отделяне на желания от нежелания улов). Становището на НТИКР е, че изключението се основава на издържани качествени аргументи, свързани със затрудненията при подобряване на селективността при този риболов, и на разумни аргументи относно допълнителните разходи за обработка. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(12)
С цел да се осигури подходящ контрол, следва да се установят специфични изисквания по отношение на документирането на улова, който попада в обхвата на посоченото в настоящия регламент изключение, свързано със способността за оцеляване.
(13)
Настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му, тъй като предвидените в него мерки оказват пряко въздействие върху икономическите дейности и планирането на риболовния сезон на корабите на Съюза. Той следва да се прилага от 1 януари 2015 г. с цел да се спазят сроковете, посочени в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент настоящият регламент следва да се прилага за не повече от три години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят подробностите по прилагането от 1 януари 2015 г. на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължение за разтоварване по отношение на северозападните води, определени в член 4, параграф 2, буква в) от същия регламент, при риболовните дейности, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Изключение, свързано със способността за оцеляване
1. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване не се прилага по отношение на риболова на скумрия и херинга, извършван с мрежи гъргър в зона VI на ICES, ако е изпълнено всяко от следните условия:
-
уловът е освободен преди затварянето на определен процент (посочен в параграфи 2 и 3 по-долу) от мрежата гъргър („точка на вдигане“);
-
мрежата гъргър е снабдена с шамандури, които ясно ограничават точката на вдигане;
-
корабът и мрежата гъргър са снабдени с електронна система за записване и документиране на времето, мястото и степента на изтегляне на мрежата за всички риболовни операции.
2. За риболова на скумрия точката на вдигане е при 80 % затваряне на мрежата гъргър, а за риболова на херинга - при 90 %.
3. Ако обграденият рибен пасаж е съставен от двата посочени вида, точката на вдигане е при 80 % затваряне на мрежата гъргър.
4. Забранява се освобождаването на улов на скумрия и херинга след точката на вдигане.
5. Преди освобождаването на обградения рибен пасаж от него се вземат проби, с които се прави оценка на неговия видов състав, на състава му по отношение на размера на екземплярите и на количеството.
Член 3
Минимални изключения
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се разрешава изхвърлянето на улов в следните количества:
а)
син меджид (Micromesistius poutassou) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към този вид в зони Vb, VI и VII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими;
б)
бял тон (Thunnus alalunga) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при целевия риболов за този вид в зона VII на ICES, който се извършва с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM);
в)
скумрия (Scomber scombrus), сафрид (Trachurus spp.), херинга (Clupea harengus) и меджид (Merlangius merlangus) - през 2015 г. количествата не могат да надвишават 3 %, а през 2016 г. - 2 % от общия годишен улов на тези видове при риболова с пелагични тралове в зона VIId на ICES, извършван с кораби с обща дължина до 25 метра, използващи пелагични тралове (OTM) за улов на скумрия, сафрид и херинга;
г)
капрова риба (Caproidae) - през 2015 г. количествата не могат да надвишават 1 %, а през 2016 г. - 0,75 % от ОДУ при риболова на сафрид (Trachurus spp.) с пелагични хладилни траулери в зони VI и VII на ICES, при който се използват пелагични тралове.
Член 4
Документиране на улова
Количествата риба, освободени по силата на предвиденото в член 2 изключение, и резултатите от пробите, взети съгласно член 2, параграф 5, се вписват в риболовния дневник.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
REGULAMENTO DELEGADO (UE) N.o 1393/2014 DA COMISSÃO
de 20 de outubro de 2014
que estabelece um plano de devoluções para certas pescarias de pelágicos nas águas ocidentais norte
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 1380/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 11 de dezembro de 2013, relativo à política comum das pescas, que altera os Regulamentos (CE) n.o 1954/2003 e (CE) n.o 1224/2009 do Conselho e revoga os Regulamentos (CE) n.o 2371/2002 e (CE) n.o 639/2004 do Conselho e a Decisão 2004/585/CE do Conselho (1), nomeadamente o artigo 15.o, n.o 6, e o artigo 18.o, n.os 1 e 3,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (UE) n.o 1380/2013 procura eliminar gradualmente as devoluções em todas as pescarias da União através da introdução de uma obrigação de desembarque das capturas de espécies sujeitas a limites de captura.
(2)
O artigo 15.o, n.o 6, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013 habilita a Comissão a adotar planos de devoluções por meio de um ato delegado, pelo prazo máximo de três anos, com base nas recomendações comuns elaboradas pelos Estados-Membros em consulta com os conselhos consultivos pertinentes.
(3)
A Bélgica, a Irlanda, a Espanha, a França, os Países Baixos e o Reino Unido têm um interesse direto de gestão em pescarias nas águas ocidentais norte. Após consulta do Conselho Consultivo para as unidades populacionais pelágicas, do Conselho Consultivo para a frota de longa distância e do Conselho Consultivo para as águas ocidentais norte, os Estados-Membros acima referidos apresentaram à Comissão uma recomendação comum. Foi obtida uma contribuição científica dos organismos científicos pertinentes. As medidas constantes da recomendação comum estão em conformidade com o artigo 15.o, n.o 6, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013 e, por conseguinte, e de acordo com o artigo 18.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, devem ser incluídas no presente regulamento.
(4)
No respeitante às águas ocidentais norte, em conformidade com o artigo 15.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, a obrigação de desembarque deve aplicar-se, o mais tardar a partir de 1 de janeiro de 2015, a todos os navios que participam em pescarias de pequenos pelágicos e de grandes pelágicos em relação às espécies capturadas nessas pescarias e sujeitas a limites de captura.
(5)
Em conformidade com a recomendação comum, o plano de devoluções deve abranger determinadas pescarias de pequenos pelágicos e de grandes pelágicos, nomeadamente pescarias de sarda, de arenque, de carapau, de verdinho, de pimpim, de argentina-dourada, de atum-voador e de espadilha nas zonas CIEM Vb, VI e VII a partir de 1 de janeiro de 2015.
(6)
A recomendação comum inclui uma isenção da obrigação de desembarque para a sarda e o arenque capturados com redes de cerco com retenida, em certas condições, com base em provas científicas de uma elevada capacidade de sobrevivência, em conformidade com o artigo 15.o, n.o 4, alínea b), do Regulamento (UE) n.o 1380/2013. Essas provas foram fornecidas pelo Grupo de Scheveningen, na recomendação comum de um plano de devoluções para o mar do Norte, que referia um estudo científico específico sobre a sobrevivência do pescado libertado em pescarias com redes de cerco com retenida. De acordo com esse estudo, as taxas de sobrevivência dependem do tempo de concentração dos cardumes e da densidade do pescado dentro da rede, normalmente limitados nestas pescarias. Estas informações foram examinadas pelo CCTEP. O CCTEP concluiu que, partindo do princípio de que os resultados dos estudos sobre a sobrevivência são representativos das taxas de sobrevivência em operações de pesca comercial, a percentagem de sarda que sobrevive depois de libertada seria provavelmente de cerca de 70 %. As densidades seriam igualmente inferiores àquela em que se observou um aumento da mortalidade do arenque. O artigo 19.o-B, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 850/98 do Conselho (2) proíbe a devolução ao mar de sarda/cavala e arenque antes de a rede ser inteiramente içada para bordo de um navio de pesca, causando a perda de peixes mortos ou moribundos. A isenção ligada à capacidade de sobrevivência não afeta essa proibição em vigor, uma vez que a libertação do pescado no mar ocorrerá numa fase da operação de pesca em que a sua taxa de sobrevivência após libertação é elevada. Por conseguinte, esta isenção deve ser incluída no presente regulamento.
(7)
A recomendação comum inclui quatro isenções de minimis da obrigação de desembarque para determinadas pescarias e dentro de determinados limites. Os elementos de prova apresentados pelos Estados-Membros foram examinados pelo CCTEP, que concluiu que as recomendações comuns continham argumentos fundamentados relacionados com o aumento dos custos na manipulação das capturas indesejadas, corroborados em alguns casos por uma avaliação qualitativa dos custos. Atento o exposto e na ausência de informações científicas divergentes, é conveniente fixar as isenções de minimis de forma a que correspondam ao nível percentual proposto na recomendação comum, dentro dos limites permitidos no artigo 15.o, n.o 5, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013.
(8)
A isenção de minimis para o verdinho (Micromesistius poutassou), de, no máximo, 7 % em 2015 e 2016 e 6 % em 2017 do total anual de capturas na pesca industrial com arrastões da pesca pelágica que dirigem a pesca a essa espécie na subzona CIEM VIII e a transformam a bordo para obter pasta de surimi, baseia-se na impossibilidade de se obter uma maior seletividade e nos custos desproporcionados de manipulação das capturas indesejadas. O CCTEP concluiu que a isenção assenta em argumentos suficientemente sólidos, pelo que deve ser incluída no presente regulamento.
(9)
A isenção de minimis para o atum-voador (Thunnus alalunga), de, no máximo, 7 % em 2015 e 2016 e 6 % em 2017 do total anual de capturas na pescaria dirigida ao atum-voador com redes de arrasto pelágico de parelha (PTM) na subzona CIEM VII, baseia-se nos custos desproporcionados de manipulação das capturas indesejadas. Trata-se de custos de armazenagem e de manipulação no mar e em terra. Na sua avaliação, o CCTEP mencionou o risco de sobrepesca de seleção. No entanto, esta isenção não prejudica o artigo 19.o-A do Regulamento n.o 850/98, pelo que deve ser incluída no presente regulamento.
(10)
A recomendação comum inclui uma isenção de minimis da obrigação de desembarque para esta pescaria mista, a fim de evitar custos desproporcionados de manipulação das capturas indesejadas, como os custos de armazenamento, de trabalho e de colocação em gelo, e tendo em conta a dificuldade para aumentar a seletividade na pesca pelágica dirigida à sarda, ao carapau e ao arenque na divisão CIEM VIId. Essa isenção assenta em provas científicas facultadas pelos Estados-Membros que contribuíram para a recomendação comum e foi examinada pelo CCTEP. O CCTEP considerou que a recomendação comum contem argumentos qualitativos fundamentados a favor desta isenção, tendo em conta os custos desproporcionados de manipulação das capturas indesejadas. Por conseguinte, esta isenção deve ser incluída no presente regulamento.
(11)
A isenção de minimis de, no máximo, 1 % em 2015 e 0,75 % em 2016 do TAC de pimpim (Caproidae) na pesca dirigida ao carapau (Trachurus spp.) com arrastões congeladores que utilizam redes de arrasto pelágico nas subzonas CIEM VI e VII baseia-se na dificuldade para aumentar a seletividade e nos custos desproporcionados de manipulação (separação das capturas desejadas das não desejadas). O CCTEP concluiu que a isenção é apoiada por argumentos qualitativos fundamentados sobre a dificuldade para melhorar a seletividade nesta pescaria e por argumentos razoáveis no que toca aos custos de manipulação adicionais, pelo que deve ser incluída no presente regulamento.
(12)
A fim de garantir um controlo adequado, devem ser estabelecidos requisitos específicos para a documentação das capturas objeto da isenção com base na elevada capacidade de sobrevivência abrangida pelo presente regulamento.
(13)
Uma vez que as medidas previstas no presente regulamento têm um impacto direto nas atividades económicas ligadas à campanha de pesca dos navios da União e no planeamento desta, o presente regulamento deve entrar em vigor imediatamente após a sua publicação. O presente regulamento deve ser aplicável a partir de 1 de janeiro de 2015 a fim de respeitar o calendário estabelecido no artigo 15.o do Regulamento (UE) n.o 1380/2013. Em conformidade com o artigo 15.o, n.o 6, do mesmo regulamento, o presente regulamento deve ser aplicável por um período não superior a três anos,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Objeto
O presente regulamento determina as regras de execução da obrigação de desembarque, prevista no artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, a partir de 1 de janeiro de 2015 nas águas ocidentais norte, conforme definidas no artigo 4.o, n.o 2, alínea d), do mesmo regulamento, nas pescarias constantes do anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
Isenção ligada à capacidade de sobrevivência
1. Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, a obrigação de desembarque não é aplicável às capturas de sarda e de arenque efetuadas nas pescarias com redes de cerco com retenida na subzona CIEM VI, na condição de estarem satisfeitas todas as condições seguintes:
-
as capturas são libertadas antes de fechada uma determinada percentagem (fixada nos n.os 2 e 3 abaixo) da rede de cerco com retenida («ponto de recuperação»),
-
a rede de cerco com retenida tem montadas boias visíveis que assinalem claramente o limite correspondente ao ponto de recuperação,
-
o navio e a rede de cerco com retenida estão equipados com um sistema eletrónico de registo e documentação que indica quando, onde e até que ponto a rede de cerco com retenida foi alada, para todas as operações de pesca.
2. O ponto de recuperação corresponde a um encerramento de 80 % da rede de cerco com retenida nas pescarias de sarda e de 90 % nas pescarias de arenque.
3. Se o cardume cercado for constituído por uma mistura de ambas as espécies, o ponto de recuperação corresponderá a um encerramento de 80 % da rede de cerco com retenida.
4. É proibido libertar capturas de sarda e de arenque depois de ultrapassado o ponto de recuperação.
5. Antes de o pescado ser libertado, o cardume cercado deve ser objeto de amostragem com vista a uma estimativa da sua composição por espécies e por tamanho e da sua quantidade.
Artigo 3.o
Isenções de minimis
Em derrogação do artigo 15.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1380/2013, podem ser objeto de devolução as seguintes quantidades:
a)
para o verdinho (Micromesistius poutassou), até, no máximo, 7 % em 2015 e 2016 e 6 % em 2017 do total anual de capturas na pescaria industrial com arrastões da pesca pelágica que dirigem a pesca a essa espécie nas zonas CIEM Vb, VI e VII e a transformam a bordo para obter pasta de surimi;
b)
para o atum-voador (Thunnus alalunga), até, no máximo, 7 % em 2015 e 2016 e 6 % em 2017 do total anual de capturas na pescaria dirigida ao atum-voador com redes de arrasto pelágico de parelha (PTM) na subzona CIEM VII;
c)
até, no máximo, 3 % em 2015 e 2 % em 2016 do total anual de capturas de sarda (Scomber scombrus), carapau (Trachurus spp.), arenque (Clupea harengus) e badejo (Merlangius merlangus) na pesca de pelágicos com arrastões de pesca pelágica de comprimento máximo de 25 metros de fora a fora que utilizem redes de arrasto pelágico (OTM) e dirijam a pesca à sarda, ao carapau e ao arenque na divisão CIEM VIId;
d)
até, no máximo, 1 % em 2015 e 0,75 % em 2016 do TAC de pimpim (Caproidae) na pesca dirigida ao carapau (Trachurus spp.) com arrastões congeladores que utilizam redes de arrasto pelágico nas subzonas CIEM VI e VII.
Artigo 4.o
Documentação das capturas
As quantidades de peixe libertado no âmbito da isenção prevista no artigo 2.o e os resultados da amostragem exigida por força do artigo 2.o, n.o 5, devem ser indicados no diário de bordo.
Artigo 5.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável de 1 de janeiro de 2015 a 31 de dezembro de 2017.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 20 de outubro de 2014.