РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 декември 2013 година
за предоставяне на дерогацията, поискана от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия по отношение на Англия, Шотландия и Уелс по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2013) 9167)
(само текстът на английски език е автентичен)
(2013/781/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално точка 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството оборски тор, което дадена държава членка възнамерява да използва годишно на хектар, е различно от определеното в точка 2, втора алинея, първо изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество следва да бъде определено така, че да не нарушава постигането на целите, определени в член 1 от тази директива, и следва да бъде обосновано с обективни критерии, като дълги периоди на развитие и култури с високо поглъщане на азот.
(2)
На 29 май 2009 г. Комисията прие Решение 2009/431/ЕО за предоставяне на поисканата от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия дерогация по отношение на Англия, Шотландия и Уелс по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (2), която позволява прилагането на оборски тор до максимална стойност от 250 kg азот на хектар на година при определени условия в рамките на програмите за действие в Англия (Регламент 2008 г. № 2349), Шотландия (Регламент 2008 г. № 298, както е изменен) и Уелс (Регламент 2008 г. № 3143) и която изтича на 31 декември 2012 г.
(3)
Дерогацията, предоставена с Решение 2009/431/ЕО, засягаше 433 стопанства през 2010 г. (425 в Англия, 6 в Шотландия и 2 в Уелс), 404 стопанства през 2011 г. (396 в Англия, 7 в Шотландия и 1 в Уелс) и 390 стопанства през 2012 г. (385 в Англия, 4 в Шотландия и 1 в Уелс). Дерогацията, предоставена с Решение 2009/431/ЕО, в периода 2009-2012 г. засягаше около 110 000 животински единици (съответстващи на 0,9 % от общия брой), 45 000 хектара пасища (съответстващи на 0,4 % от общата площ на пасищата) и 5 000 хектара обработваема земя (съответстващи на 0,1 % от общата площ на обработваемата земя) във Великобритания.
(4)
На 20 декември 2012 г. Обединеното кралство внесе в Комисията искане за подновяване на дерогацията по точка 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО, при същите условия като тези, определени в Решение 2009/431/ЕО.
(5)
Обединеното кралство създаде програми за действие за периода 2013-2016 г. в съответствие с член 5 от Директива 91/676/ЕИО, посредством следните регламенти: Nitrate Pollution Prevention Regulations 2008 (SI 2008/2349) и регламенти за изменение SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 и SI 2013/2619 в Англия; Action Programme for Nitrate Vulnerable Zones Regulations 2008 (Scottish SI 2008/298) и регламент за изменение Scottish SI 2013/123 в Шотландия и Nitrate Pollution Prevention (Wales) Regulations 2013 (SI 2013/2506 (W. 245) в Уелс.
(6)
Определените уязвими зони, за които се прилагат програмите за действие в съответствие с Регламент SI 2013/2619 за Англия, Scottish SI 2002 № 276 и Scottish SI 2002 № 546 за Шотландия и Регламент SI 2013/2506 (W. 245) за Уелс, обхващат 58 % от общата площ на Англия, 14 % от общата площ на Шотландия и 2,3 % от общата площ на Уелс.
(7)
Подадените данни относно качеството на водите показват, че за подземните води в Англия 85 % от подземните водни обекти са със средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а 60 % са с концентрация на нитрати под 25 mg/l. За Уелс 95 % от подземните водни обекти са със средна концентрация на нитратите по-ниска от 50 mg/l, а 87 % са с концентрация под 25 mg/l. За Шотландия 87 % от подземните водни обекти са със средна концентрация на нитратите по-ниска от 50 mg/l, а 62 % са с концентрация под 25 mg/l. За повърхностните води в Англия в 59 % от мониторинговите пунктове е отчетена средна концентрация на нитратите под 25 mg/l, а 8 % са с концентрация на нитратите над 50 mg/l. За Шотландия и Уелс в над 95 % от мониторинговите пунктове са със средна концентрация на нитратите под 25 mg/l. В Шотландия няма мониторингови пунктове със средна концентрация на нитратите над 50 mg/l, а в Уелс 1 % от мониторинговите пунктове са с концентрация на нитратите над 50 mg/l.
(8)
След като разгледа искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и в светлината на опита, придобит от дерогацията, предвидена в Решение 2009/431/ЕО, Комисията счита, че количеството оборски тор, предложено от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия - 250 kg азот на хектар на година, няма да попречи на осъществяването на целите на Директива 91/676/ЕИО, при условие че са изпълнени определени строги условия.
(9)
Подкрепящите документи, представени от Обединеното кралство, показват, че предложеното количество от 250 kg азот на хектар на година оборски тор от пасящ добитък в пасищните стопанства е оправдано въз основа на обективни критерии като високо нетно количество на валежите, дълги периоди на развитие и високи добиви на трева със високо поглъщане на азот.
(10)
Срокът на действие на Решение 2009/431/ЕО изтича на 31 декември 2012 г. За да се осигури възможност засегнатите фермери да продължат да се ползват от дерогацията, е целесъобразно срокът на действие на Решение 2009/431/ЕО да се удължи.
(11)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Обединеното кралство по отношение на Англия, Шотландия и Уелс с писмо от 20 декември 2012 г. с цел да се разреши прилагането на по-високо количество оборски тор от предвиденото в точка 2, втора алинея, първо изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, се предоставя при спазване на условията, определени в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„пасищни стопанства“ означава стопанства, в които 80 % или повече от земеделската земя, налична за прилагането на оборски тор, е заета с трева;
б)
„пасящ добитък“ означава едър рогат добитък (с изключение на малки телета), овце, сърни, кози и коне;
в)
„трева“ означава постоянно или временно пасище (под временно се разбира по-малко от четири години);
г)
„парцел“ означава отделен участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене.
Член 3
Обхват
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа към пасищните стопанства и подлежи на условията, определени в членове 4, 5 и 6.
Член 4
Ежегодно кандидатстване и поемане на ангажимент
1. Всяка година фермерите, които искат да се ползват от дерогация по силата на настоящото решение, подават заявление до компетентните органи.
2. Заедно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те писмено се ангажират да спазват условията по членове 5 и 6.
Член 5
Прилагане на оборски тор и други торове
1. Количеството оборски тор от пасящ добитък, което се прилага всяка година в пасищните стопанства, включително и от самите животни, не трябва да надхвърля количеството оборски тор, съдържащо 250 kg азот на хектар, при условията, определени в параграфи 2-7.
2. Общото влагане на азот не трябва да надвишава предвидимата потребност от хранителни вещества на разглежданата култура, трябва да отчита постъплението от почвата и не трябва да надхвърля максималната норма за прилагане, приложима за стопанството, която е установена в програмата за действие за нитратите.
3. За всяко стопанство трябва да се води план за наторяването, в който се описва редуването на културите на земеделската земя и планираното прилагане на оборски тор и други торове. Той трябва да бъде на разположение в стопанството всяка календарна година преди 1 март. Планът за наторяването съдържа най-малко следното:
а)
планът за редуването на културите, който трябва да посочва площта на парцелите с трева и на парцелите с други култури, включително скица, показваща местоположението на отделните парцели;
б)
броят на животните, описание на системата за подслон на животните и системата за съхранение, включително обема на наличните съоръжения за съхранение на оборски тор;
в)
изчисление на произведените в стопанството азот и фосфор от оборски тор;
г)
количеството, видът и характеристиките на оборския тор, доставен извън стопанството или на стопанството;
д)
предвидимите потребности от азот и фосфор на културите във всеки парцел;
е)
резултати от анализа на почвата за състоянието ѝ по отношение на азот и фосфор;
ж)
видът на тора, които ще се използва;
з)
изчисление на приложеното количество азот и фосфор от оборски тор за всеки парцел;
и)
изчисление на приложеното количество азот и фосфор от изкуствени и други торове за всеки парцел.
Плановете се преработват най-късно до седем дни след настъпването на каквито и да било промени в селскостопанските практики, за да се осигури съответствие между тях и действителните селскостопански практики.
4. Всеки фермер води отчет за наторяването, включително информация, свързана с управлението на вложените количества азот и фосфор. Отчетите се предават на компетентните органи за всяка календарна година.
5. За всяко пасищно стопанство, ползващо се от дерогация, фермерът приема, че заявлението, посочено в член 4, параграф 1, планът за наторяването и отчетите за наторяването могат да бъдат обект на проверка.
6. Всеки фермер, на който е предоставена дерогация, периодично извършва анализ на азота и фосфора в почвата за правилно наторяване.
Вземането на проби и анализът трябва да се извършват най-малко веднъж на всеки четири години за всяка хомогенна площ от стопанството, като се отчитат редуването на културите и почвените характеристики.
Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
Резултатите от анализа на азота и фосфора в почвата са на разположение в стопанството, ползващо се от дерогация.
7. Оборски тор не се разпръсква през есента преди култивирането на трева.
Член 6
Управление на земята
1. 80 % или повече от площта на стопанствата, налична за прилагането на оборски тор, се култивират с трева.
2. Фермерите, ползващи се от индивидуална дерогация, изпълняват следните мерки:
а)
временните тревни пасища върху песъчливи почви се орат напролет;
б)
на разораните тревни площи, независимо от вида на почвата, веднага следва култура с висока потребност от азот;
в)
редуването на култури не включва зеленчукови и други растения, които фиксират атмосферния азот.
3. Параграф 2, буква в) обаче не се отнася за детелината в тревни площи, в които тя заема под 50 %, нито за други зеленчукови растения, засети заедно с тревата.
Член 7
Мониторинг
1. Компетентният орган гарантира, че за всяка област се изготвят и актуализират ежегодно карти с процента на пасищните стопанства, процента на животните и процента на земеделската земя, обхванати от индивидуална дерогация, както и карти на местното земеползване.
2. На почвата, повърхностните води и подземните води се извършва мониторинг, за да се осигурят данни за концентрацията на азот и фосфор във водата в почвата, за минералния азот в почвения профил и концентрацията на нитрати в подземните и повърхностните води, както с дерогация, така и без дерогация. Мониторингът се извършва на ниво земеделски участък и в селскостопанските водосбори, обект на мониторинг. Мониторинговите пунктове обхващат главните видове почви, практики за наторяване и култури.
3. Засилен мониторинг на водите се извършва в селскостопанските водосбори, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти.
4. В стопанствата, ползващи се от индивидуални дерогации, се извършват проучвания за местното земеползване, редуването на културите и селскостопанските практики. Събраната информация и данните от анализа на хранителните вещества, посочени в член 5, параграф 6, и от мониторинга, посочен в параграф 2 от настоящия член, се използват за изчисляване по съответния модел на количеството на изпуснатите нитрати и фосфор от стопанствата, ползващи се от дерогация.
Член 8
Проверки
1. Компетентните органи гарантират, че всички заявления за дерогация преминават през административна проверка. Когато от проверката стане ясно, че условията по членове 5 и 6 не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението се счита за отхвърлено.
2. Въвежда се програма за инспекции на място, които се основават на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общи проверки на случаен принцип на прилагането на законодателството, което изпълнява Директива 91/676/ЕИО. Инспекциите на място обхващат най-малко 5 % от стопанствата, ползващи се от индивидуална дерогация, по отношение на условията, посочени в членове 5 и 6 от настоящото решение. Когато проверката покаже несъответствие, фермерът се уведомява за това. В такъв случай искането за дерогация за следващата година се счита за отхвърлено.
3. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на дерогацията, предоставена съгласно настоящото решение.
Член 9
Докладване
Компетентните органи представят всяка година най-късно до месец юни доклад, съдържащ следната информация:
а)
карти с процента на стопанствата, процента на добитъка и процента на земеделската земя, обхванати от индивидуални дерогации за всяка област, както и картите на местното земеползване, посочени в член 7, параграф 1;
б)
резултатите от мониторинга на подземните и повърхностните води по отношение на концентрацията на нитрати, включително информация за тенденциите в качеството на водите както с дерогация, така и без дерогация, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите съгласно член 7, параграф 2 от настоящото решение;
в)
резултатите от мониторинга на почвите по отношение на концентрацията на азот и фосфор във водата в почвата и минералния азот в почвения профил, както с дерогация, така и без дерогация, както е посочено в член 7, параграф 2;
г)
резюме и оценка на данните, получени от засиления мониторинг на водите, посочен в член 7, параграф 3;
д)
резултатите от проучванията на местното земеползване, редуването на културите и на селскостопанските практики съгласно член 7, параграф 4;
е)
резултатите от изчисленията по съответен модел на количеството изпуснат азот и фосфор в стопанствата, ползващи се от индивидуална дерогация, съгласно член 7, параграф 4;
ж)
оценка на изпълнението на условията на дерогацията въз основа на проверките, извършени на равнище стопанство, както и информация относно неизрядните стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и инспекциите на място съгласно член 8, параграфи 1 и 2.
Член 10
Прилагане
Настоящото решение се прилага в контекста на регламентите за определяне на уязвимите зони в Англия (SI 2013/2619), Шотландия (Scottish SI 2002 № 276 и Scottish SI 2002 № 546) и Уелс (SI 2013/2506 (W. 245) и в контекста на регламентите за изпълнение на програмата за действие в Англия (SI 2008/2349 и регламенти за изменение SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 и SI 2013/2619), Шотландия (Scottish SI 2008/298 и регламент за изменение Scottish SI 2013/123) и Уелс (SI 2013/2506 (W. 245).
Настоящото решение изтича на 31 декември 2016 г.
Член 11
Адресат на настоящото решение е Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2013 година.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 18 de dezembro de 2013
que concede uma derrogação solicitada pelo Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte em relação à Inglaterra, à Escócia e ao País de Gales, nos termos da Diretiva 91/676/CEE do Conselho relativa à proteção das águas contra a poluição causada por nitratos de origem agrícola
[notificada com o número C(2013) 9167]
(Apenas faz fé o texto na língua inglesa)
(2013/781/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 91/676/CEE do Conselho, de 12 de dezembro de 1991, relativa à proteção das águas contra a poluição causada por nitratos de origem agrícola (1), nomeadamente o anexo III, ponto 2, terceiro parágrafo,
Considerando o seguinte:
(1)
Se a quantidade de estrume que um Estado-Membro pretende aplicar anualmente por hectare for diferente das especificadas no anexo III, ponto 2, segundo parágrafo, primeira frase e alínea a), da Diretiva 91/676/CEE, essa quantidade deve ser fixada por forma a não prejudicar a realização dos objetivos enunciados no artigo 1.o da mesma diretiva e deve ser justificada com base em critérios objetivos, nomeadamente períodos de crescimento longos e culturas com elevada absorção de azoto.
(2)
Em 29 de maio de 2009, a Comissão adotou a Decisão 2009/431/CE que concede uma derrogação solicitada pelo Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte em relação à Inglaterra, à Escócia e ao País de Gales, nos termos da Diretiva 91/676/CEE do Conselho relativa à proteção das águas contra a poluição causada por nitratos de origem agrícola (2), a qual, sob determinadas condições, autoriza a aplicação de estrume animal até ao limite anual de 250 kg de azoto por hectare, no quadro dos programas de ação em Inglaterra (Regulation 2008 No. 2349), na Escócia (Regulation 2008 No. 298, alterado) e no País de Gales (Regulation 2008 No. 3143), caducando em 31 de dezembro de 2012.
(3)
A derrogação concedida pela Decisão 2009/431/CE abrangeu 433 explorações agrícolas em 2010 (425 em Inglaterra, seis da Escócia e duas no País de Gales), 404 em 2011 (396 em Inglaterra, sete na Escócia e uma no País de Gales) e 390 em 2012 (385 em Inglaterra, quatro na Escócia e uma no País de Gales). A derrogação concedida por essa decisão abrangeu na Grã-Bretanha, no período 2009-2012, cerca de 110 000 cabeças normais (0,9% do total), 45 000 hectares de prados e pastagens (0,4% do total) e 5 000 hectares de terras aráveis (0,1% do total).
(4)
Em 20 de dezembro de 2012, o Reino Unido apresentou à Comissão um pedido de renovação da derrogação, ao abrigo do anexo III, ponto 2, terceiro parágrafo, da Diretiva 91/676/CEE, subordinado a condições idênticas às estabelecidas na Decisão 2009/431/CE.
(5)
Em conformidade com o artigo 5.o da Diretiva 91/676/CEE, o Reino Unido estabeleceu, pelos seguintes regulamentos, programas de ação para o período 2013-2016: Nitrate Pollution Prevention Regulations 2008 (SI 2008/2349) e regulamentos de alteração SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 e SI 2013/2619, relativamente à Inglaterra, Action Programme for Nitrate Vulnerable Zones Regulations 2008 (Scottish SI 2008/298) e regulamentos de alteração Scottish SI 2013/123, relativamente à Escócia, e Nitrate Pollution Prevention (Wales) Regulations 2013 [SI 2013/2506 (W. 245)], relativamente ao País de Gales.
(6)
De acordo com os documentos Regulation SI 2013/2619, referente à Inglaterra, Scottish SI 2002 No. 276 e Scottish SI 2002 No. 546, referentes à Escócia, e Regulation SI 2013/2506 (W. 245), referente ao País de Gales, as zonas vulneráveis designadas às quais se aplicam os programas de ação correspondem a 58% da superfície total da Inglaterra, 14% da superfície total da Escócia e 2,3% da superfície total do País de Gales.
(7)
Os dados apresentados sobre a qualidade da água mostram que, em Inglaterra, 85% das massas de água subterrâneas apresentam concentrações médias de nitratos inferiores a 50 mg/l e 60% dessas massas de água concentrações de nitratos inferiores a 25 mg/l. No País de Gales, 95% das massas de água subterrâneas apresentam concentrações médias de nitratos inferiores a 50 mg/l e 87% dessas massas de água concentrações de nitratos inferiores a 25 mg/l. Na Escócia, 87% das massas de água subterrâneas apresentam concentrações médias de nitratos inferiores a 50 mg/l e 62% dessas massas de água concentrações de nitratos inferiores a 25 mg/l. No que respeita às águas de superfície, em Inglaterra, 59% dos sítios de monitorização apresentam concentrações médias de nitratos inferiores a 25 mg/l e 8% desses sítios concentrações superiores a 50 mg/l. Na Escócia e no País de Gales, mais de 95% dos sítios de monitorização apresentam concentrações médias de nitratos inferiores a 25 mg/l. Na Escócia, nenhum sítio de monitorização apresenta concentrações médias de nitratos superiores a 50 mg/l. No País de Gales, 1% dos sítios de monitorização apresentam concentrações de nitratos superiores a 50 mg/l.
(8)
Após examinar o pedido do Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte, e com base na experiência adquirida com a derrogação concedida pela Decisão 2009/431/CE, a Comissão considera que a quantidade de estrume proposta pelo Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte (250 kg de azoto anuais por hectare) não prejudicará a realização dos objetivos da Diretiva 91/676/CEE, desde que sejam satisfeitas determinadas condições estritas.
(9)
Os documentos de apoio apresentados pelo Reino Unido mostram que se justifica a quantidade proposta de 250 kg de azoto anuais por hectare provenientes de estrume de animais em pastoreio em explorações pratícolas, com base em critérios objetivos, como precipitação líquida elevada, períodos de crescimento longos e rendimento elevado de pratenses com elevada absorção de azoto.
(10)
A Decisão 2009/431/CE caduca a 31 de dezembro de 2012. Para que os agricultores em causa possam continuar a beneficiar da derrogação, torna-se necessário prorrogar o período de eficácia da Decisão 2009/431/CE.
(11)
As medidas previstas na presente decisão são conformes com o parecer do Comité Nitratos instituído nos termos do artigo 9.o da Diretiva 91/676/CEE,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
É concedida, subordinando-se às condições estabelecidas na presente decisão, a derrogação solicitada pelo Reino Unido em relação à Inglaterra, à Escócia e ao País de Gales por ofício de 20 de dezembro de 2012, com vista à autorização de uma quantidade de estrume animal superior às previstas no anexo III, ponto 2, segundo parágrafo, primeira frase e alínea a), da Diretiva 91/676/CE.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos da presente decisão, entende-se por:
a)
«Explorações pratícolas», as explorações em que os prados e pastagens ocupam, pelo menos, 80% da superfície agrícola disponível para aplicação de estrume;
b)
«Animais em pastoreio», os bovinos (com exceção dos vitelos), os ovinos, os cervídeos, os caprinos e os equídeos;
c)
«Prados e pastagens», os prados e pastagens permanentes ou temporários (sendo temporários os mantidos durante períodos inferiores a quatro anos);
d)
«Parcela», um terreno ou grupo de terrenos, homogéneo em termos de culturas, tipo de solo e práticas de fertilização.
Artigo 3.o
Âmbito de aplicação
A presente decisão aplica-se individualmente às explorações pratícolas e subordina-se às condições estabelecidas nos artigos 4.o, 5.o e 6.o.
Artigo 4.o
Pedido e compromisso anuais
1. Os agricultores que pretendam beneficiar de uma derrogação nos termos da presente decisão devem solicitá-lo anualmente às autoridades competentes.
2. Juntamente com o pedido anual referido no n.o 1, os agricultores terão de assumir, por escrito, o compromisso de satisfazer as condições estabelecidas nos artigos 5.o e 6.o
Artigo 5.o
Aplicação de estrume e de outros fertilizantes
1. A quantidade de estrume de animais em pastoreio aplicada anualmente no solo em explorações pratícolas, incluindo a depositada pelos próprios animais, não pode exceder, por hectare, a quantidade de estrume que contenha 250 kg de azoto, no respeito das condições estabelecidas nos n.os 2 a 7.
2. O aporte de azoto não pode exceder as necessidades previsíveis de nutrientes da cultura em causa, tendo em conta a disponibilidade de azoto no solo. Não pode ainda exceder a norma de aplicação máxima prevista para a exploração, estabelecida no programa de ação para os nitratos.
3. Cada exploração deve ter um plano de fertilização que descreva a rotação das culturas nos terrenos agrícolas e as aplicações previstas de estrume e de outros fertilizantes. Esse plano deve estar disponível na exploração antes de 1 de março de cada ano. O plano de fertilização deve incluir, pelo menos, os seguintes elementos:
a)
o plano de rotação das culturas, do qual devem constar a superfície das parcelas de prados e pastagens e das parcelas com outras culturas, bem como um esboço cartográfico com a localização de cada parcela;
b)
o número de animais e uma descrição dos sistemas de estabulação e de armazenamento, mencionando o volume disponível para o armazenamento de estrume;
c)
um cálculo do azoto e do fósforo que o estrume produzido na exploração agrícola contém;
d)
a quantidade, o tipo e as características do estrume entregue na exploração agrícola ou levado para fora dela;
e)
as necessidades previsíveis das culturas, em termos de azoto e de fósforo, por parcela;
f)
os resultados da análise do teor de azoto e de fósforo do solo;
g)
a natureza do fertilizante a utilizar;
h)
um cálculo do azoto e do fósforo provenientes da aplicação de estrume, em cada parcela;
i)
um cálculo do azoto e do fósforo provenientes da aplicação de fertilizantes químicos ou outros, em cada parcela.
Para que sejam coerentes com as práticas agrícolas efetivas, os planos devem ser revistos no prazo máximo de sete dias após qualquer alteração das práticas agrícolas.
4. Cada agricultor deve ter um registo de fertilização. Esse registo deve conter elementos relativos à gestão dos aportes de azoto e de fósforo e ser apresentado anualmente às autoridades competentes.
5. O agricultor aceita que o pedido a que se refere o artigo 4.o, n.o 1, o plano de fertilização e o registo de fertilização de cada exploração pratícola beneficiária da derrogação possam ser objeto de controlo.
6. Para que a fertilização seja correta, cada agricultor beneficiário da derrogação deve proceder a análises periódicas do teor de azoto e de fósforo no solo.
Pelo menos uma vez de quatro em quatro anos, são obrigatoriamente colhidas amostras em cada superfície homogénea da exploração, em termos de rotação das culturas e de características do solo, e efetuadas as correspondentes análises.
Deve efetuar-se, pelo menos, uma análise por cada cinco hectares de terrenos agrícolas.
Os resultados das análises do teor de azoto e de fósforo do solo devem estar disponíveis na própria exploração agrícola beneficiária da derrogação.
7. Não é autorizada a aplicação de estrume animal no outono antes da sementeira das pratenses.
Artigo 6.o
Gestão dos solos
1. Pelo menos 80% da superfície disponível para aplicação de estrume na exploração agrícola devem ser cultivados com pratenses.
2. Os agricultores beneficiários de uma derrogação individual devem proceder do seguinte modo:
a)
devem efetuar a lavoura dos prados ou pastagens temporários em solos arenosos na primavera;
b)
à lavoura dos prados ou pastagens deve seguir-se de imediato, em todos os tipos de solo, uma cultura com elevada exigência de azoto;
c)
a rotação das culturas não deve incluir leguminosas nem outras plantas fixadoras de azoto atmosférico.
3. A alínea c) do n.o 2 não é, porém, aplicável ao trevo em prados ou pastagens com menos de 50% de trevo nem a outras leguminosas em consociação com pratenses.
Artigo 7.o
Monitorização
1. Compete às autoridades competentes providenciar a elaboração, e a atualização anual, de cartas que mostrem a percentagem das explorações pratícolas, dos animais e das terras agrícolas abrangidos pelas derrogações individuais em cada circunscrição administrativa («district»), bem como cartas locais do uso do solo.
2. O solo, as águas de superfície e as águas subterrâneas devem ser monitorizados, a fim de ser obtidos dados sobre a concentração de azoto e de fósforo na água do solo, o azoto mineral no perfil do solo e a concentração de nitratos nas águas de superfície e nas águas subterrâneas, tanto em condições de derrogação como de não derrogação. A monitorização deve ser efetuada nas terras agrícolas de cada exploração e nas bacias hidrográficas agrícolas definidas para essa finalidade. Os locais de monitorização devem abranger os tipos de solo, práticas de fertilização e culturas principais.
3. A monitorização das águas deve ser reforçada nas bacias hidrográficas agrícolas situadas na proximidade das massas de água mais vulneráveis.
4. Devem ser efetuados inquéritos locais sobre o uso do solo, a rotação das culturas e as práticas agrícolas nas explorações beneficiárias de derrogações individuais. As informações e dados resultantes das análises de nutrientes referidas no artigo 5.o, n.o 6, e da monitorização referida no n.o 2 do presente artigo devem ser utilizados para quantificar, com base em modelos, as perdas de nitratos e de fósforo provenientes das explorações beneficiárias das derrogações.
Artigo 8.o
Controlo
1. As autoridades competentes devem garantir que todos os pedidos de derrogação são objeto de controlo administrativo. Se o controlo revelar que as condições estabelecidas nos artigos 5.o e 6.o não são satisfeitas, o requerente deve ser informado disso. Nesse caso, considera-se o pedido indeferido.
2. Deve ser definido um programa de inspeções no local com base numa análise de risco, nos resultados do controlo dos anos anteriores e nos resultados do controlo aleatório genérico da aplicação da legislação de execução da Diretiva 91/676/CEE. A observância das condições estabelecidas nos artigos 5.o e 6.o deve ser inspecionada no local em pelo menos 5% das explorações beneficiárias da derrogação individual. Se esta verificação revelar incumprimentos, o agricultor deve ser informado disso. Nesse caso, considera-se o pedido de derrogação do ano seguinte indeferido.
3. Devem ser concedidos às autoridades competentes os poderes e meios necessários para verificar a observância das condições a que se subordina a derrogação concedida nos termos da presente decisão.
Artigo 9.o
Apresentação de relatórios
As autoridades competentes devem apresentar anualmente, até junho, um relatório com as seguintes informações:
a)
as cartas, referidas no artigo 7.o, n.o 1, que mostram a percentagem das explorações, dos animais e das terras agrícolas abrangidos pelas derrogações individuais em cada circunscrição administrativa («district»), bem como as cartas locais do uso do solo referidas na mesma disposição;
b)
os resultados da monitorização da concentração de nitratos nas águas subterrâneas e nas águas de superfície, incluindo elementos sobre a evolução da qualidade das águas, tanto em condições de derrogação como de não derrogação, bem como o impacto da derrogação na qualidade das águas, conforme referido no artigo 7.o, n.o 2;
c)
os resultados da monitorização da concentração de azoto e de fósforo na água do solo e do azoto mineral no perfil do solo, tanto em condições de derrogação como de não derrogação, conforme referido no artigo 7.o, n.o 2;
d)
uma síntese e uma avaliação dos dados obtidos na monitorização reforçada das águas referida no artigo 7.o, n.o 3;
e)
os resultados dos inquéritos locais, referidos no artigo 7.o, n.o 4, sobre o uso do solo, a rotação das culturas e as práticas agrícolas;
f)
os resultados da quantificação a que se refere o artigo 7.o, n.o 4, com base em modelos, das perdas de nitratos e de fósforo provenientes das explorações beneficiárias das derrogações individuais;
g)
uma avaliação da observância das condições da derrogação, com base no controlo efetuado ao nível das explorações agrícolas, e informações sobre as explorações que não satisfazem essas condições, com base nos resultados do controlo administrativo e das inspeções no local, conforme referido no artigo 8.o, n.os 1 e 2.
Artigo 10.o
Aplicação
A presente decisão aplica-se no contexto dos regulamentos que designam as zonas vulneráveis de Inglaterra (SI 2013/2619), da Escócia (Scottish SI 2002 No. 276 e Scottish SI 2002 No. 546) e do País de Gales [SI 2013/2506 (W. 245)] e dos regulamentos que executam o programa de ação em Inglaterra (SI 2008/2349 e regulamentos de alteração SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 e SI 2013/2619), na Escócia (Scottish SI 2008/298 e regulamentos de alteração Scottish SI 2013/123) e no País de Gales [SI 2013/2506 (W. 245)].
A presente decisão caduca a 31 de dezembro de 2016.
Artigo 11.o
O destinatário da presente decisão é o Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte.
Feito em Bruxelas, em 18 de dezembro de 2013.