РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 октомври 2013 година
за разрешаване на временна мярка, предприета от Френската република в съответствие с член 129 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за ограничаване използването на амониеви соли в изолационни материали от целулозна вата
(нотифицирано под номер C(2013) 6658)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/505/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (1), и по-специално член 129, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 14 август 2013 г. Френската република информира Комисията, Европейската агенция по химикали („Агенцията“) и другите държави членки в съответствие с член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (предпазна клауза), че има основателни причини да счита, че е необходимо спешно действие за защита на гражданите от излагане на амоняк, освободен от амониеви соли в изолационни материали от целулозна вата, използвани в сгради. Френската република е приела временна мярка на 21 юни 2013 г. и я е публикувала в Официален вестник на Френската република на 3 юли 2013 г.
(2)
Наредбата от 21 юни 2013 г. за забрана на пускането на пазара, вноса, продажбата, разпространението и производството на изолационни материали от целулозна вата с амониеви соли като добавка („наредбата“) забранява пускането на пазара, вноса, притежаването с цел продажба или разпространение, продажбата или разпространението и производството на изолационни материали от целулозна вата, които съдържат амониеви соли като добавка. Тези продукти трябва също така да бъдат изтеглени от пазара във Франция и върнати за сметка на лицето, отговорно за първото им пускане на пазара.
(3)
Проектът на наредба е бил първоначално предоставен на Комисията по силата на Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2). В съответствие с член 9, параграф 7 от същата директива Франция заяви, че наредбата е спешна и Комисията изрази становището, че причините за спешност, посочени от Франция, са били задоволителни.
(4)
След покана от страна на Комисията Франция повторно предостави наредбата съгласно член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006. Комисията разгледа наредбата заедно с предоставената научна и техническа информация. Комисията предприе кратки консултации с държавите членки и заинтересованите страни относно наредбата.
(5)
Предвид краткия срок, с който разполага Комисията, за да вземе решение по отношение на временните мерки съгласно член 129, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1907/2006, Комисията трябва да вземе решение предимно въз основа на информацията, която ѝ е предоставена от Франция.
(6)
До септември 2011 г. изолационните материали от целулозна вата във Франция съдържаха борна киселина, която е действала като забавител на горенето и биоцид. След забраната на използването на борна киселина като биоцид и с цел да се запазят свойствата на забавители на горенето на някои изолационни материали (включително целулозна вата), френският сектор е заменил съединенията на бора с амониеви соли.
(7)
Френската мярка се обосновава с инцидентите, регистрирани от националните центрове по токсикология (няколко случая на отравяне на хора от ноември 2011 г.), и жалби, регистрирани от професионалната асоциация на производителите на изолационни материали от целулозна вата (около 150 случая). Френските власти са измерили също концентрацията на амоняк в къщи, за които са получени жалби, от които е видно, че нивата на експозиция на амоняк са по-високи от контролните токсикологични стойности за безопасна продължителна експозиция. Следователно амониевите соли следва да бъдат заменени.
(8)
Информацията, предоставена от Франция, показва, че амониевите соли в изолационни материали от целулозна вата пораждат риск за човешкото здраве, който не може да бъде адекватно контролиран, и е необходимо да бъде отстранен. В този конкретен случай, с цел постигане на бързо хармонизиране на вътрешния пазар, като същевременно се осигури защита на човешкото здраве на високо равнище, мярката, предприета от Франция, би трябвало да се счита за мярка, породена от необходимост за спешно действие съгласно член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006.
(9)
Тъй като временната мярка, предприета от Франция, се състои в ограничаването на пускането на пазара или употребата на вещество, в член 129, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 се предвижда Франция да започне процедура по ограничаване в Съюза, като представи на Агенцията досие в съответствие с приложение XV в срок от три месеца от датата на настоящото решение.
(10)
Поради всички тези причини наредбата следва да бъде разрешена.
(11)
Решението, взето съгласно член 129, параграф 2 относно разрешаване на временна мярка, трябва да предвиди определен период от време за такова разрешение; с оглед на срока за започването на процедура по ограничаване в Съюза, посочен в член 129, параграф 3, и за да се осигури достатъчно време за вземането на решение при нормалния процес на ограничаване, след подаването от страна на Франция на досие по приложение XV, без да е необходимо удължаване на срока на валидност на разрешението, този период от време следва да бъде 21 месеца.
(12)
Настоящото решение следва да не засяга по никакъв начин решение на Комисията по силата на член 73 от Регламент (ЕО) № 1907/2006, когато условията, посочени в член 68 от посочения регламент, са спазени.
(13)
Настоящото решение е в съответствие със становището на Комитета, учреден съгласно член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. При условие че са спазени разпоредбите на параграф 2, временната мярка, нотифицирана от Френската република на 14 август 2013 г., се разрешава за период от време от 21 месеца, считано от датата, от която настоящото решение поражда действие.
2. Разрешението изтича на по-ранната от следните дати, ако някоя от тях предхожда изтичането на срока, посочен в параграф 1:
-
датата, от която се прилага адаптирането на приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 по начина, който се цели с разрешената временна мярка, или
-
шест месеца след приключване на процедурата за ограничаване, посочена в членове 69-73 от Регламент (ЕО) № 1907/2006, без Комисията да е предложила проект за ограничение.
Член 2
Настоящото решение поражда действие от 15 октомври 2013 г.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 14 октомври 2013 година.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 14 de outubro de 2013
que autoriza a medida provisória tomada pela República Francesa, em conformidade com o artigo 129.o do Regulamento (CE) n.o 1907/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho relativo ao registo, avaliação, autorização e restrição dos produtos químicos (REACH), no sentido de limitar a utilização de sais de amónio em materiais de isolamento em pasta (ouate) de celulose
[notificada com o número C(2013) 6658]
(Apenas faz fé o texto em língua francesa)
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2013/505/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1907/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de dezembro de 2006, relativo ao registo, avaliação, autorização e restrição dos produtos químicos (REACH), que cria a Agência Europeia dos Produtos Químicos, que altera a Diretiva 1999/45/CE e revoga o Regulamento (CEE) n.o 793/93 do Conselho e o Regulamento (CE) n.o 1488/94 da Comissão, bem como a Diretiva 76/769/CEE do Conselho e as Diretivas 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE e 2000/21/CE da Comissão (1), nomeadamente o artigo 129.o, n.o 2,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 14 de agosto de 2013, a República Francesa informou a Comissão, a Agência Europeia dos Produtos Químicos («Agência») e os restantes Estados-Membros, em conformidade com o artigo 129.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1907/2006 (cláusula de salvaguarda), de que dispunha de razões fundamentadas para crer ser essencial uma intervenção urgente para proteger a população contra a exposição ao amoníaco libertado pelos sais de amónio presentes em materiais de isolamento em pasta (ouate) de celulose utilizados nos edifícios. A República Francesa adotou uma medida provisória em 21 de junho de 2013 e publicou-a no Jornal Oficial da República Francesa em 3 de julho de 2013.
(2)
O decreto de 21 de junho de 2013 relativo à proibição de colocação no mercado, importação, venda e distribuição e fabricação de materiais de isolamento em pasta (ouate) de celulose com sais de amónio como adjuvantes («decreto») proíbe a colocação no mercado, a importação, a posse com vista à venda ou distribuição, a venda ou a distribuição e a produção de materiais de isolamento em pasta (ouate) de celulose contendo sais de amónio como aditivos. Além disso, os referidos produtos devem ser retirados do mercado em França a expensas do responsável pela sua primeira colocação no mercado.
(3)
O projeto de decreto foi apresentado pela primeira vez à Comissão em conformidade com a Diretiva 98/34/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (2). Em conformidade com o artigo 9.o, n.o 7, da referida diretiva, a França alegou que a decisão era urgente e a Comissão considerou que as razões apresentadas pela França para a reivindicação de urgência eram satisfatórias.
(4)
No seguimento do convite da Comissão, a França voltou a apresentar o decreto em conformidade com o artigo 129.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1907/2006. A Comissão examinou o decreto, juntamente com as informações científicas e técnicas também apresentadas. A Comissão empreendeu uma breve consulta com os Estados-Membros e as partes interessadas relativamente ao decreto.
(5)
Dado o curto prazo de que a Comissão dispõe para tomar uma decisão em relação às medidas provisórias nos termos do artigo 129.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1907/2006, a Comissão tem de basear a sua decisão essencialmente nas informações que lhe foram apresentadas pela França.
(6)
Até setembro de 2011, os materiais de isolamento em pasta (ouate) de celulose em França continham ácido bórico que agia como retardante de chama e biocida. Na sequência da proibição do ácido bórico para utilizações biocidas, e a fim de manter as propriedades de retardante de chama de certos materiais de isolamento [incluindo a pasta (ouate) de celulose], a indústria francesa substituiu os compostos de boro por sais de amónio.
(7)
A medida francesa justifica-se com base em incidentes registados pelos centros nacionais antiveneno (vários casos de pessoas intoxicadas, desde novembro de 2011) e queixas registadas pela associação profissional de produtores de materiais de isolamento em pasta (ouate) de celulose (cerca de 150 casos). As autoridades francesas também mediram a concentração de amoníaco no interior de casas relativamente às quais tinham sido recebidas reclamações, o que demonstrou que os níveis de exposição ao amoníaco são superiores aos valores toxicológicos de referência em termos de segurança de uma exposição a longo prazo. Por conseguinte, os sais de amónio devem ser substituídos.
(8)
As informações apresentadas pela França indicam que os sais de amónio em materiais de isolamento em pasta (ouate) de celulose dão origem a um risco para a saúde humana que pode não ser devidamente controlado e que tem de ser enquadrado. Neste caso específico, com o objetivo de conseguir a rápida harmonização do mercado interno e proteger a saúde humana a um nível elevado, a medida adotada pela França deve ser consideradas como tendo a urgência exigida pelo artigo 129.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1907/2006.
(9)
Dado que a medida provisória tomada pela França é constituída por uma restrição à colocação no mercado ou à utilização de uma substância, o artigo 129.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 1907/2006 prevê que a França dê início a um procedimento de restrição da União mediante a apresentação de um processo à Agência, em conformidade com o anexo XV, no prazo de três meses a contar da data da presente decisão.
(10)
Por todas estas razões, o decreto deve ser autorizado.
(11)
Uma decisão nos termos do artigo 129.o, n.o 2, que autoriza uma medida provisória deve fixar um período de duração determinado para uma tal autorização; tendo em conta o prazo para a introdução de um procedimento de restrição da União, fixado no artigo 129.o, n.o 3, e a fim de proporcionar tempo suficiente para a tomada de uma decisão no âmbito do procedimento normal para a introdução de restrições após a apresentação pela França de um processo de acordo com o anexo XV, sem a necessidade de prolongar a autorização, este período deve ser de 21 meses.
(12)
A presente decisão não deve afetar, de forma alguma, uma decisão da Comissão nos termos do artigo 73.o do Regulamento (CE) n.o 1907/2006 no caso de serem cumpridas as condições previstas no artigo 68.o do referido regulamento.
(13)
A presente decisão está em conformidade com o parecer do comité instituído nos termos do artigo 133.o do Regulamento (CE) n.o 1907/2006,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
1. Sob reserva do n.o 2, a medida provisória notificada pela República Francesa em 14 de agosto de 2013 é autorizada por um período de 21 meses a contar da data de entrada em vigor da presente decisão.
2. A autorização termina na primeira das seguintes ocasiões se qualquer delas ocorrer antes do termo do período indicado no n.o 1:
-
na data em que se tornar aplicável uma adaptação do anexo XVII do regulamento (CE) n.o 1907/2006, de uma forma pretendida pela medida provisória autorizada, ou
-
seis meses após o termo do procedimento de restrição, definido nos artigos 69.o a 73.o do Regulamento (CE) n.o 1907/2006, sem que a Comissão proponha um projeto de restrição.
Artigo 2.o
A presente decisão produz efeitos a partir de 15 de outubro de 2013.
Artigo 3.o
A destinatária da presente decisão é a República Francesa.
Feito em Bruxelas, em 14 de outubro de 2013.