РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 510/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за определяне на търговския режим, приложим за някои стоки, получени от преработката на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1216/2009 и (ЕО) № 614/2009 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Вследствие на влизането в сила на Договора от Лисабон е необходимо да се адаптират Регламент (ЕО) № 1216/2009 на Съвета (3) и Регламент (ЕО) № 614/2009 на Съвета (4), по-специално по отношение на въведеното разграничение между делегирани актове и актове за изпълнение. Необходимо е да се направят и други адаптации за подобряване на яснотата и прозрачността на съществуващите текстове.
(2)
До 31 декември 2013 г. основният инструмент на общата селскостопанска политика („ОСП“), предвидена в Договора за функциониране на Европейския съюз („ДФЕС“), бе Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (5).
(3)
В рамките на реформата на ОСП Регламент (ЕО) № 1234/2007 беше заменен от 1 януари 2014 г. с Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6). Регламенти (ЕО) № 1216/2009 и (ЕС) № 614/2009 следва да бъдат адаптирани, за да се вземе предвид посоченият регламент с цел да се запази съгласуваността на търговския режим с трети страни за селскостопански продукти, от една страна, и за преработени селскостопански продукти, от друга страна.
(4)
Някои селскостопански продукти се използват за производството на преработени селскостопански продукти, а също и за стоки, които не са изброени в приложение I към ДФЕС. Необходимо е да се вземат мерки в рамките на ОСП и Общата търговска политика, за да се отчете въздействието на търговията с посочените продукти и стоки върху постигането на целите на член 39 от ДФЕС, а също и въздействието, което мерките, приети в изпълнение на член 43 от ДФЕС, имат върху икономическата позиция на посочените продукти и стоки, като се има предвид разликите между цените, на които се набавят селскостопански продукти в Съюза и на световния пазар.
(5)
За да бъде отчетено различното положение на селското стопанство и хранително-вкусовата промишленост в Съюза, в Съюза се провежда разграничаване между селскостопански продукти, изброени в приложение I към ДФЕС, и преработени селскостопански продукти, които не са изброени в посоченото приложение. Такова разграничаване може да не е налице в някои трети държави, с които Съюзът сключва споразумения. Поради това следва да се предвиди разширяването на обхвата на общите правила, приложими към преработените селскостопански продукти, които не са изброени в приложение I към ДФЕС, към някои селскостопански продукти, изброени в посоченото приложение, ако съществува международно споразумение, в което се предвижда приравняването на двата типа продукти.
(6)
Когато в настоящия регламент се посочват международни споразумения, които са сключени или се прилагат временно от Съюза в съответствие с ДФЕС, позоваването е на член 218 от ДФЕС.
(7)
С цел да се предотврати неблагоприятното въздействие, което може да причини върху пазара на Съюза и върху ефективността на ОСП вносът на определени преработени селскостопански продукти, или да се противодейства на това въздействие, следва да бъде възможно за вноса на такива продукти да се заплаща допълнително мито, ако са изпълнени определени условия.
(8)
Яйчният албумин и млечният албумин са преработени селскостопански продукти, които не са включени в приложение I към ДФЕС. С оглед на хармонизацията и опростяването общата система за търговия с яйчен албумин и млечен албумин, предвидена в Регламент (ЕО) № 614/2009, следва да се включи в търговския режим, приложим към някои стоки, получени при преработката на селскостопански продукти. С оглед на това, че в голяма степен яйцата могат да бъдат заменени с яйчен албумин и донякъде - с млечен албумин, търговският режим за яйчен албумин и млечен албумин следва да съответства на търговския режим, установен за яйцата.
(9)
Без да се накърняват конкретните разпоредби относно договорености за преференциална търговия съобразно Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7), е необходимо да се предвидят основните правила за регулиране на търговския режим, приложим към преработените селскостопански продукти и към невключените в приложение I стоки, които са получени при преработка на селскостопански продукти, както и други автономни търговски договорености на Съюза. Необходимо е също така да се предвиди фиксирането на намалени вносни мита, тарифни квоти и предоставянето на възстановявания при износ. В посочените правила и разпоредби следва да се вземат предвид ограниченията по отношение на вносните мита и експортните субсидии, произтичащи от ангажиментите, поети от Съюза в рамките на споразуменията за СТО и двустранните споразумения.
(10)
Поради тясната обвързаност между пазара на яйчен албумин и млечен албумин и пазара на яйца следва да е възможно да се изисква представянето на лицензия за внос за вноса на яйчен албумин и млечен албумин и временно преустановяване на режима на активно усъвършенстване на яйчен албумин и млечен албумин в случаите, когато пазарът на Съюза за тези продукти или пазарът на яйца търпи сътресения или е заплашен от такива във връзка с режима на активно усъвършенстване на яйчен албумин и млечен албумин. Следва да бъде възможно издаването на лицензии за внос на яйчен албумин и млечен албумин и допускането за свободно обращение на тези продукти, обхванати от лицензия, да зависят от удовлетворяването на изисквания във връзка с произхода и мястото, откъдето произхожда съответният продукт, както и за автентичност и качествени характеристики.
(11)
За да се вземат предвид развитието на търговията и промените на пазара, нуждите на пазарите на яйчен албумин и млечен албумин или пазара на яйца и резултатите от наблюдението на вноса на яйчен албумин и млечен албумин, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС, за правила относно изискването при вноса на яйчен албумин и млечен албумин за допускане за свободно обращение да се представя лицензия за внос, правила относно правата и задълженията, произтичащи от тази лицензия за внос и нейното правно действие, за случаите на прилагане на толеранс по отношение на задължението, посочено в лицензията, правила относно издаването на лицензии за внос и допускането за свободно обращение да зависи от представянето на документ, издаден от трета държава или лице, която удостоверява, inter alia, произхода, мястото, от което произхожда продукта, автентичността и характеристиките по отношение на качеството на продуктите, правила за прехвърлянето на лицензии за внос или ограничения върху прехвърлянето, в случаите, когато не е необходимо представянето на лицензия за внос, както и тези, в които е или не е необходимо предоставянето на гаранция за това, че продуктите са внесени в рамките на срока на валидност на лицензията.
(12)
Някои преработени селскостопански продукти, които не са изброени в приложение I към ДФЕС, са получени чрез използване на селскостопански продукти, за които се прилага ОСП. Митата, прилагани спрямо вноса на посочените преработени селскостопански продукти, следва да компенсират разликата между цените на световния пазар и цените на пазара на Съюза за селскостопанските продукти, използвани в производството им, като гарантират конкурентоспособността на съответната преработвателна промишленост.
(13)
В рамките на търговската политика на Съюза за селскостопанските компоненти при определени международни режими се предоставят намаления или постепенно премахване на вносните мита за преработените селскостопански продукти, допълнителните мита върху захарта и брашното и адвалорното мито. Тези намаления биха могли да се определят във връзка със селскостопанските компоненти, приложими за непреференциалната търговия.
(14)
Селскостопанските компоненти на вносното мито следва да компенсират разликата между цените на селскостопанските продукти, използвани в производството на съответните преработени селскостопански продукти на световния пазар и на пазара на Съюза. Поради това е необходимо да се поддържа тясна връзка между изчисляването на селскостопанския компонент на вносното мито, приложимо към преработените селскостопански продукти, и същия компонент на вносното мито, приложимо към внесените непреработени продукти.
(15)
С цел изпълняване на международните споразумения, предвиждащи намаляването или постепенното премахване на вносните мита за преработени селскостопански продукти, получени от специфични селскостопански продукти, които са използвани, или се смята, че са били използвани при производството на преработени селскостопански продукти, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС, за да установява списък на тези селскостопански продукти, за които следва да се смята, че са били използвани при производството на преработени селскостопански продукти, да определя равностойните количества и правилата за преобразуване на други селскостопански продукти в еквивалентни количества от специфичните селскостопански продукти, за които се смята, че са били използвани, да определя необходимите елементи за изчисляване на намалените селскостопански компоненти и намалените допълнителни мита и методите за това изчисляване, и незначителните количества, за които намалените селскостопански компоненти и допълнителните мита върху захарта и брашното трябва да се определят със стойност нула.
(16)
Възможно е тарифните отстъпки при внос да бъдат отпускани за неограничени количества от засегнатите стоки или да бъдат отпускани за ограничени количества, попадащи в тарифна квота. Когато при някои международни режими биват отпуснати тарифни отстъпки в рамките на тарифни квоти, квотите следва да се откриват и управляват от Комисията. От практически съображения от съществено значение е управлението на неселскостопанската част от вносните мита на стоки, за които са били договорени преференции, да бъде подчинено на същите правила, които се прилагат към селскостопанската част.
(17)
Поради тясната обвързаност между пазара на яйчен албумин и млечен албумин и пазара на яйца тарифните квоти за яйчен албумин и млечен албумин следва да се откриват и управляват по същия начин, както тези за яйцата съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013. Когато е необходимо, методът за управление следва да взема предвид нуждите от доставки на пазара на Съюза, нуждата от запазване на равновесието на този пазар и следва да се основава на използвани в миналото методи, като се имат предвид правата, които произтичат от споразуменията в СТО.
(18)
За да се гарантира справедлив достъп на операторите до пазара и равното третиране на операторите, да се вземат предвид потребностите от доставки на пазара на Съюза и да се запази равновесието на пазара, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС относно условията, които следва да бъдат изпълнени, за да се подаде заявление в рамките на тарифна квота, както и правилата относно прехвърлянето на права в рамките на тарифна квота, за това участието в тарифната квота да бъде в зависимост от предоставянето на гаранция, както и специфичните особености, изисквания или ограничения, приложими към тарифните квоти.
(19)
С цел да се осигури възможността изнасяните продукти да се ползват от специално третиране при внос в трета държава при определени условия, съгласно международни споразумения, сключени от Съюза в съответствие с ДФЕС, Комисията следва да се оправомощи да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС относно правилата, изискващи компетентните органи на държавите членки да издават, при поискване и след съответните проверки, документ, удостоверяващ, че са спазени изискванията за продукти, които, ако бъдат изнесени, могат да се ползват от специално третиране при внос в трета държава, при положение че са спазени определени условия.
(20)
Възможно е търсенето на селскостопански суровини от страна на преработващите предприятия да не може да бъде задоволено изцяло от суровини от Съюза при конкурентни условия. В Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (8) се предвижда допускането на стоки под режим активно усъвършенстване, при спазване на икономическите условия, определени от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (9). Регламент (ЕИО) № 2913/1992 следва да бъде заменен от Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10), но с действие едва от 1 юни 2016 г. Следователно е целесъобразно посочването на Регламент (ЕИО) № 2913/1992 в настоящия регламент, по-специално с оглед на факта, че в бъдеще позоваванията на Регламент (ЕИО) № 2913/1992 трябва да се считат за позовавания на Регламент (ЕО) № 952/2013. При някои ясно определени обстоятелства следва да се смята, че са изпълнени икономическите условия за приемането на определени количества селскостопански продукти под режим на активно усъвършенстване Тези количества следва да се определят въз основа на оценка на баланса на доставките. Справедливият достъп до наличните количества, равното третиране на операторите и яснотата следва да се гарантират чрез система от сертификати за активно усъвършенстване, издавани от държавите членки.
(21)
За да се гарантира предпазливото и ефективно управление на режимите на активно усъвършенстване, като се взема предвид състоянието на пазара на Съюза за засегнатите стоки и нуждите и практиките на преработващата промишленост, на Комисията следва да делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка със списъка на тези селскостопански продукти, за които могат да се издават сертификати за активно усъвършенстване, произтичащите от сертификатите за активно усъвършенстване права и правните им последици, прехвърлянето на права между операторите и да установява правилата, необходими за надеждността и ефикасността на системата от сертификати за активно усъвършенстване по отношение на автентичността на сертификата, неговото прехвърляне или ограничения относно посоченото прехвърляне.
(22)
Следва да бъде предвиден режим за отпускане на възстановяване при износ в рамките на ангажиментите на Съюза в СТО за някои селскостопански продукти, използвани при производството на стоки, които не са включени в приложение I към ДФЕС, за да не се поставят в неизгодно положение производителите на тези стоки предвид цените, на които те трябва да се снабдяват в резултат на ОСП. Възстановяванията следва да покриват само разликата между цената на даден селскостопански продукт на пазара на Общността и тази на световния пазар. Поради тази причина този режим следва да бъде установен като част от търговския режим, приложим за някои стоки, получени от преработката на селскостопански продукти.
(23)
Списъкът на стоките, които не са включени в приложение I, за които са предвидени възстановявания при износ, следва да се определи, като се взема предвид въздействието на разликата между цените на селскостопанските продукти, използвани за производството им, на пазара на Съюза и на световния пазар и нуждата да се компенсира изцяло или частично тази разлика, с цел да се улесни износът на селскостопански продукти, използвани в стоки, които не са включени в приложение I.
(24)
Необходимо е да се гарантира, че не се предоставя възстановяване при износ за внесени стоки, които не са изброени в приложение I, допуснати за свободно обращение, които повторно се изнасят, изнасят след преработка или влагат в други стоки, които не са изброени в приложение I. По отношение на внесени житни растения, ориз, мляко и млечни продукти или яйца, допуснати за свободно обращение, е необходимо да се гарантира, че не се предоставя възстановяване, когато стоките се изнасят след преработка или влагане в други стоки, които не са включени в приложение I.
(25)
Ставките на възстановяване при износ за селскостопански продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I, следва да се фиксират в съответствие със същите правила и практически условия и в съответствие със същата процедура, както и ставките на възстановяване при износ за селскостопански продукти, изнасяни в непреработено състояние съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013 и Регламент (ЕС) № 1370/2013 (11).
(26)
Като се има предвид тясната взаимовръзка между стоките, които не са включени в приложение I, и селскостопанските продукти, които се използват в производството на тези невключени в приложение I стоки, от една страна, и разликите между тези стоки и продукти, от друга страна, е необходимо да се предвиди прилагането по отношение на стоките, които не са включени в приложение I, на хоризонталните разпоредби относно възстановяванията при износ, предвидени и в Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(27)
За да се вземе предвид специфичният процес на производство на стоките, които не са включени в приложение I и които съдържат определени селскостопански продукти, и търговските изисквания по отношение на тях, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС с оглед на установяване на правилата относно характеристиките на предназначените за износ стоки, които не са включени в приложение I, и селскостопанските продукти, използвани при производството им, правила за определяне на възстановяванията при износ за някои селскостопански продукти, изнасяни след преработка в стоки, които не са включени в приложение I, правила относно необходимите доказателства за доказване на състава на изнасяните стоки, които не са включени в приложение I, правила, според които се изисква деклариране на употребата на някои селскостопански продукти от внос, правила за приравняването на селскостопански продукти към основните продукти и за определянето на референтните количества на всеки от основните продукти, и прилагането на хоризонтални правила за възстановяванията при износ за селскостопански продукти по отношение на стоките, които не са включени в приложение I.
(28)
Спазването на ограниченията за износ, произтичащи от международните споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза в съответствие с ДФЕС, следва да се осигури чрез издаване на удостоверения за възстановяване за предвидените в споразуменията референтни периоди, като се отчита годишната сума, предвидена за малките износители.
(29)
Възстановяванията при износ следва да се предоставят до размера на наличните общи суми, в зависимост от конкретното състояние на търговията със стоки, които не са включени в приложение I. Системата за удостоверения за възстановяване следва да улеснява ефективното управление на сумите по възстановяванията.
(30)
Следва да се предвиди разпоредба, съгласно която удостоверенията за възстановяване, издавани от държавите членки, да бъдат валидни в целия Съюз и за тяхното издаване да е необходимо внасянето на гаранция, с която да се гарантира, че операторът ще подаде заявление за възстановявания. Следва да бъдат установени правила, според които възстановяванията съгласно системата за предварително фиксиране да бъдат предоставяни за всички приложими ставки на възстановяванията, както и за внасянето и освобождаването на гаранциите.
(31)
За да се наблюдават разходите за възстановявания при износ и прилагането на системата за удостоверения за възстановяване, на Комисията следва да се делегира пълномощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на правилата относно правата и задълженията, произтичащи от удостоверенията за възстановяване, правилата или ограниченията във връзка с прехвърлянето им, случаите и положенията, в които не се изисква представянето на удостоверение за възстановяване или внасянето на гаранция, и относно толеранса, в рамките на който не се прилага задължението за подаване на заявление за възстановяване.
(32)
Когато се отчита влиянието на целевите мерки, свързани с възстановяване при износ, следва да се обърне внимание общо на предприятията, преработващи селскостопански продукти, и по-специално на положението на малките и средните предприятия. С оглед на специфичните нужди на малките износители, за тях следва да се определи обща сума за всяка бюджетна година, и те следва да бъдат освободени от изискването да подават удостоверения за възстановяване в съответствие с режимите за възстановяване при износ.
(33)
Когато в съответствие с Регламент (ЕС) № 1308/2013 се приемат мерки по отношение на износа на даден селскостопански продукт, и износът на стоки, които не са изброени в приложение I, имащи високо съдържание на този селскостопански продукт, има вероятност да навреди на осъществяването на целите на посочените мерки, в съответствие с член 290 от ДФЕС на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове за предприемане на равностойни мерки по отношение на износа на стоките, които не са изброени в приложение I, при същевременно спазване на всички задължения, които произтичат от международни споразумения.
(34)
При някои международни режими Съюзът може да ограничава вносните мита и сумите, дължими за износа, за да компенсира - напълно или частично - разликите в цената на селскостопанските продукти, използвани при производството на преработени селскостопански продукти или на засегнатите стоки, които не са включени в приложение I. За преработените селскостопански продукти и стоките, които не са включени в приложение I, е необходимо да се предвиди, че тези суми трябва да бъдат определени съвместно като част на общото мито и да са предназначени да компенсират разликите между цените на селскостопанските продукти, които трябва да се отчетат на пазара на засегнатата държава или регион и на пазара на Съюза.
(35)
Тъй като съставът на преработените селскостопански продукти и стоките, които не са включени в приложение I, могат да са от значение за правилното прилагане на търговския режим, предвиден в настоящия регламент, следва да е възможно да се установят техният състав, като се използват качествени и количествени анализи.
(36)
За да се изпълняват международните споразумения, сключени от Съюза, и да се осигури яснота и последователност спрямо измененията на Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (12) на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на допълване и изменение на определени несъществени елементи от настоящия регламент и приложенията към него.
(37)
Следва да бъде предвидена разпоредба държавите членки да предоставят на Комисията и другите държави членки информацията, необходима за прилагането на търговския режим за преработени селскостопански продукти и за стоки, които не са включени в приложение I.
(38)
За да се гарантира интегритетът на информационните системи и автентичността и четливостта на прехвърляните документи и свързани с тях данни, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с определяне на естеството и вида на информация, която следва да се съобщава, категориите на данните, които подлежат на обработване, максималните срокове за тяхното запазване и целите на обработката, правата за достъп до информацията или информационните системи, както и условията за публикуване на информацията.
(39)
Прилага се правото на Съюза относно защита на физическите лица при обработването на лични данни и относно свободното движение на тези данни, по-специално Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (14).
(40)
За да се избегне ненужната административната тежест за операторите и националните органи, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с определянето на праг, под който не се събират или предоставят суми по отношение на вносни мита, допълнителни вносни мита, намалени вносни мита, възстановявания при износ и суми, които следва да се събират или които са дължими като компенсация по отношение на съвместно определена цена.
(41)
Като се има предвид тясната взаимовръзка между стоките, които не са включени в приложение I, и селскостопанските продукти, които се използват в производството на тези невключени в приложение I стоки, е необходимо да се предвиди прилагането mutatis mutandis по отношение на стоките, които не са включени в приложение I, на хоризонталните разпоредби относно гаранциите, проверките, контрола и санкциите, предвидени в и приети съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(42)
За да се гарантира прилагането на хоризонталните правила, приети на основата на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на лицензиите за внос и тарифните квоти за преработени селскостопански продукти и на възстановяванията при износ и удостоверенията за възстановяване за стоки, които не са включени в приложение I, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на правила, които адаптират, съобразно необходимото, хоризонталните разпоредби относно гаранциите, проверките, контрола и санкциите, приемани въз основа на регламента.
(43)
От особена важност е при приемането на делегираните актове в съответствие с член 290 ДФЕС Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(44)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на вноса, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за определяне на преработените селскостопански продукти, към които следва да се прилагат допълнителни вносни мита, за да се предотврати неблагоприятно въздействие върху пазара на Съюза или да се противодейства на такова въздействие, мерки за прилагането на допълнителните вносни мита по отношение на сроковете за доказване на вносната цена, за предоставянето на документите, служещи за доказателство, и за определянето на равнището на допълнителни вносни мита, мерки за определяне на представителните цени и праговите обеми за целите на прилагането на допълнителни вносни мита, мерки за формата и съдържанието на лицензия за внос на яйчен албумин и млечен албумин, подаването на заявления за лицензии за внос и за издаване и използване на тези лицензии, за срока им на валидност, за процедурите за внасяне на гаранция във връзка с тези лицензии и нейния размер, за доказателствата, необходими за доказване изпълнението на изискванията за използването на лицензиите, за нивото на толеранс по отношение на спазването на задължението за внос на количеството, посочено в лицензията за внос, и за издаването на заместващи лицензии за внос и на дубликати на лицензиите, за мерки относно третирането на лицензиите за внос от държавите членки, както и за обмена на информация, необходима за управлението на системата от лицензии за внос на яйчен албумин и млечен албумин, включително процедурите, свързани със специалното административно съдействие между държавите членки, при изчисляването на вносни мита и при определяне на равнището на вносни мита за преработени селскостопански продукти при прилагането на международни режими.
(45)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на вноса, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за установяване на определени количества селскостопански продукти, за които се смята, че са използвани в производството на преработени селскостопански продукти за целите на намаляването или постепенното премахване на вносните мита, приложими при преференциалните търговски режими, и установяване на подходящите изисквания за документи, годишните тарифни квоти и метода на администриране, който да се използва за вноса на преработени селскостопански продукти и на някои селскостопански продукти в съответствие с международните ангажименти на Съюза, процедури за прилагането на специфичните разпоредби, предвидени в международните споразумения или актове за приемане на режима на внос или износ, в частност относно гаранциите, които обхващат естеството, източника и произхода на продукта, признаване на документа, използван за проверката на тези гаранции, представянето на документ, издаден от държавата износител, и с местоназначението и употребата на продуктите, мерки за установяване на периода на валидност на лицензиите за внос, процедурите за внасяне на гаранция и нейния размер, правилата за използване на лицензиите за внос и, при необходимост, специфичните мерки по отношение по-специално на условията, при които се подават заявленията за внос и се предоставят разрешения в рамките на тарифните квоти, подходящите изисквания за документите.
(46)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на вноса, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за управление на процеса, които гарантират, че количествата, достъпни в рамките на тарифните квоти, не са надхвърлени, мерки за преразпределяне на неизползваните количества от тарифните квоти, мерки за приемане на защитни мерки срещу внос в Съюза в съответствие с регламенти (ЕО) № 260/2009 (16) и (ЕО) № 625/2009 на Съвета (17) или защитни мерки, предвидени в международни споразумения, мерки по отношение на количеството на селскостопанските продукти, за които могат да се издават сертификати за активно усъвършенстване, мерки за прилагането на системата от сертификати за активно усъвършенстване по отношение на необходимите документи и процедурите за подаване на заявления и издаване на сертификати за активно усъвършенстване, мерки за управлението на сертификатите за активно усъвършенстване от държавите членки, процедурите по отношение на административната помощ между държавите членки, мерки за ограничаване на количествата, за които могат да се издават сертификати за активно усъвършенстване, за отхвърляне на количествата, за които са подадени заявления за посочените сертификати, и за временно преустановяване на приемането на заявления за сертификати за активно усъвършенстване, когато са подадени заявления за големи количества, и мерки за временно преустановяване на използването на режимите на преработка или активно усъвършенстване за яйчен албумин и млечен албумин.
(47)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на износа, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за прилагането на ставките на възстановяване, за изчисляване на възстановяванията при износ, за приравняването на някои продукти към основни продукти и за определянето на референтните количества на основните продукти, за подаването на заявления за, издаването и управлението на сертификатите за износ на някои от стоките, които не са включени в приложение I, към някои местоназначения, когато това е предвидено в международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС, и за третирането на оползотворяването на продукти и количествените загуби при производствения процес и третирането на страничните продукти.
(48)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на износа, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за определяне процедурите по деклариране и необходимите доказателства за доказване състава на изнасяните стоки, които не са изброени в приложение I, необходими за прилагането на системата за възстановявания при износ, опростеното доказване на достигане до местоназначението при диференцираните възстановявания, мерки за прилагането на хоризонталните разпоредби за възстановяванията при износ за стоки, които не са включени в приложение I, мерки за прилагането на системата на удостоверения за възстановяване при износ по отношение на подаването на заявления, формата и съдържанието на тези заявления за издаване на удостоверения за възстановяване, формата, съдържанието и срока на валидност на удостоверенията за възстановяване, процедурите за подаване на заявления и издаването на удостоверения и за тяхното използване, процедурите за внасяне на гаранция и за нейния размер, равнището на толеранс за сумите на възстановяванията при износ, за които не е подадено заявление, и начините за доказване, че задълженията, произтичащи от удостоверения за възстановяване, са изпълнени.
(49)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на износа и на определени общи разпоредби, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за третирането на удостоверения за възстановяване при износ от държавите членки и обмена на информация и специфичните процедури за административна помощ между държавите членки по отношение на удостоверенията за възстановяване, мерки за определянето на общата сума, предоставена на малките износители, и индивидуалния праг за освобождаване от представянето на удостоверения за възстановяване, мерки относно издаването на заместващи удостоверения за възстановяване и дубликати на удостоверения за възстановяване, мерки за ограничаване на количествата, за които могат да се издават удостоверения за възстановяване, за отхвърляне на заявените количества по отношение на посочените удостоверения и временно преустановяване на приемането на заявления за удостоверения за възстановяване, когато са подадени заявления за количества, които надвишават наличните количества, определени въз основа на ангажиментите, произтичащи от международни споразумения, необходимите процедурни правила и технически критерии за прилагането на други мерки по отношение на износа, мерки за установяване на приложимото мито при директно компенсиране при преференциална търговия и свързаните суми, които се плащат за износ към съответната държава или регион, мерки за гарантиране, че преработените селскостопански продукти, обявени за износ при споразумение за преференциална търговия, действително не са изнесени при условията на непреференциално споразумение или обратно, мерки относно методите за качествен и количествен анализ на преработени селскостопански продукти и стоките, които не са включени в приложение I, технически разпоредби, необходими за идентифицирането им, и процедури за целите на класификацията в Комбинираната номенклатура.
(50)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на износа и определени общи разпоредби, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки, необходими за изпълнението на задълженията на Комисията и държавите членки за обмен на информация, свързани с методите на уведомяване, правилата относно информацията, която подлежи на съобщаване, условията за управлението на тази информация, съдържанието, формата, периодичността, честотата и сроковете на уведомленията и условията за прехвърляне или предоставяне на достъп до информацията и документите, с оглед на защитата на личните данни и законния интерес на предприятията за защита на техните търговски тайни, и мерки за прилагането на хоризонталните разпоредби относно гаранциите, проверките, контрола и санкциите, приемани съобразно Регламент (ЕС) № 1306/2013 по отношение на лицензиите за внос и тарифните квоти за преработените селскостопански продукти и възстановяванията за внос и удостоверенията за възстановяване за стоки, които не са включени в приложение I.
(51)
Предвид специалните особености на актовете за изпълнение, които се отнасят до мерките за определяне на представителните цени и праговите обеми за целите на прилагането на допълнителните вносни мита и равнището на вносните мита в съответствие с международните ангажименти на Съюза, мерките за ограничаване на количествата, за които могат да се издават сертификати за активно усъвършенстване и удостоверения за възстановяване, за отхвърляне на количествата, за които са подадени заявленията за сертификати, и мерките за управление на процеса, с които се гарантира, че количествата, достъпни в рамките на тарифните квоти, не са надвишени, и за преразпределяне на неизползваните количества от тарифните квоти, следва да се приемат без да се прилага Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (18). Всички останали актове за изпълнение по настоящия регламент следва да се приемат в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011.
(52)
За приемането на актовете за изпълнение, които се приемат в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011, следва да се използва процедурата по разглеждане, като се има предвид, че тези актове са свързани с ОСП, както е посочено в член 2, параграф 2, буква б), подточка ii) от посочения регламент.
(53)
Комисията следва да приема незабавно приложими актове за изпълнение, когато при надлежно обосновани случаи във връзка със защитните мерки срещу вноса на преработени селскостопански продукти в Съюза или във връзка със смущение на пазара на Съюза или възможност за смущение на пазара на Съюза, налагащо временното преустановяване на използването на режими за преработка или активно усъвършенстване за яйчен албумин и млечен албумин, това се налага от съображения за спешност.
(54)
В съответствие с принципа за пропорционалност, за постигането на целите на настоящия регламент е необходимо и подходящо да се предвидят търговския режим, приложими към някои стоки, получени при преработката на селскостопански продукти. С настоящия регламент не се надхвърля необходимото за постигането на поставените цели в съответствие с член 5, параграф 4 от Договора за Европейския съюз.
(55)
С цел запазване на сегашното положение настоящият регламент следва да включва приложения, които съдържат всяко едно от следните: списък на преработените селскостопански продукти, който заменя приложение II към Регламент (ЕО) № 1216/2009; списък на стоки, които не са включени в приложение I, който заменя приложение II към Регламент (ЕС) № 578/2010 на Комисията (19) и приложение XX към Регламент (ЕО) № 1234/2007; списък на основните продукти, използвани за производството на стоки, които не са включени в приложение I, който заменя приложение I към Регламент (ЕС) № 578/2010; списък на преработени селскостопански продукти, за които могат да се налагат допълнителни вносни мита, който заменя приложение III към Регламент (ЕО) № 1216/2009; списък на селскостопанските продукти, използвани за производството на преработени селскостопански продукти, който заменя приложение I към Регламент (ЕО) № 1216/2009.
(56)
Необходимо е съответно да се отменят регламенти (ЕО) № 1216/2009 и (ЕО) № 614/2009.
(57)
С оглед на факта, че преди влизането в сила на настоящия регламент, необходимото съгласуване е гарантирано чрез преходната разпоредба в член 230, параграф 1, втора алинея, буква и) от Регламент № 1308/2013, настоящият регламент следва да започне да се прилага възможно най-скоро след приемането на пакета от регламенти за реформа на ОСП, при пълно зачитане на интереса за правна сигурност и законните очаквания на икономическите оператори,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се установява търговският режим, приложим към вноса на преработени селскостопански продукти и износа на стоки, които не са включени в приложение I, и селскостопански продукти, вложени в стоките, които не са включени в приложение I.
Настоящият регламент се прилага също и към вноса на селскостопански продукти, които са обхванати от международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС и предвиждащо приравняването на тези продукти към преработени селскостопански продукти, които са обект на преференциална търговия.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„селскостопански продукти“ означава продуктите, посочени в член 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013;
б)
„преработени селскостопански продукти“ означава продуктите, които са изброени в приложение I към настоящия регламент;
в)
„стоки, които не са включени в приложение I“ означава продуктите, които не са изброени в приложение I към ДФЕС и които са изброени в първа и втора колона от приложение II към настоящия регламент.
г)
„основни продукти“ означава селскостопанските продукти, които са изброени в приложение III към настоящия регламент;
д)
„селскостопански компонент“ означава или частта от вносното мито, което се прилага към преработените селскостопански продукти, отговаряща на вносните мита, приложими към селскостопанските продукти, които са посочени в приложение V към настоящия регламент, или, по целесъобразност, намалените мита, приложими за селскостопанските продукти, които произхождат в заинтересованите държави, за количествата селскостопански продукти, които са използвани или за които се счита, че са използвани;
е)
„не-селскостопански компонент“ означава делът от облагането, който съответства на митото от Общата митническа тарифа, намалено с определения в буква д) селскостопански компонент;
ж)
„допълнителни мита върху захарта и брашното“ означава допълнителното мито върху захарта (AD S/Z) и допълнителното мито върху брашното (AD F/M), посочени в част първа, раздел I, точка Б.6 от приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 и установени в част трета, раздел I, приложение 1, таблица 2 от приложение I към посочения регламент;
з)
„адвалорно мито“ означава частта от вносното мито, изразена като процент от митническата стойност;
и)
„продуктова група 1“ означава суроватка на прах, на гранули или в друга твърда форма, без добавка на захар или други подсладители, с код по КН ex 0404 10 02 - ex 0404 10 16;
й)
„продуктова група 2“ означава мляко на прах, гранули или други твърди форми, без прибавка на захар или други подсладители, с тегловно съдържание на мазнини, непревишаващо 1,5 %, различно от това в директни опаковки, с нетно съдържание, непревишаващо 2,5 kg, с код по КН ex 0402 10 19;
к)
„продуктова група 3“ означава мляко на прах, гранули или други твърди форми, без прибавка на захар или други подсладители, с тегловно съдържание на мазнини от 26 %, различно от това в директни опаковки, с нетно съдържание, непревишаващо 2,5 kg, с код по КН ex 0402 21 18;
л)
„продуктова група 6“ означава масло, с тегловно съдържание на мазнини от 82 %, с код по КН ex 0405 10;
ГЛАВА II
ВНОС НА ПРЕРАБОТЕНИ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
РАЗДЕЛ I
Общи разпоредби за вноса
Подраздел I
Вносни мита върху преработените селскостопански продукти
Член 3
Компоненти на вносните мита
1. За преработените селскостопански продукти, изброени в таблица 1 от приложение I, вносните мита, определени в Общата митническа тарифа, се състоят от селскостопански компонент, който не е част от адвалорно мито, и неселскостопански компонент, който е адвалорно мито.
2. За преработените селскостопански продукти, изброени в таблица 2 от приложение I, вносните мита, определени в Общата митническа тарифа, се състоят от адвалорно мито и селскостопански компонент, който е част адвалорното мито. Когато не съществува адвалорно мито за преработените селскостопански продукти, изброени в таблица 2 от приложение I, селскостопанският компонент за такива продукти се счита за част от специфичното мито върху тези продукти.
Член 4
Максимална ставка на вносното мито
1. Когато трябва да се приложи максимална ставка на мито, методът за изчисляване, използван за определяне на максималната ставка на митото, се определя в Общата митническа тарифа по силата на член 31 от ДФЕС.
2. Когато за преработени селскостопански продукти, изброени в таблица 1 от приложение I, максималната ставка на митото се състои от допълнително мито върху захарта или брашното, методът за изчисляване, използван за определяне на допълнителното мито, се определя в Общата митническа тарифа по силата на член 31 от ДФЕС.
Член 5
Допълнителни вносни мита за предотвратяване на неблагоприятно въздействие върху пазара на Съюза или за противодействие на такова въздействие
1. Посредством Комисията може да приеме актове за изпълнение за определяне на изброените в приложение IV преработени селскостопански продукти, които, когато се внасят и към тях се прилага ставката на мито, определена в Общата митническа тарифа, подлежат на облагане с допълнително вносно мито. Тези актове за изпълнение се приемат за да се предотврати неблагоприятно въздействие върху пазара на Съюза или да се противодейства на такова въздействие, което може да произтече от такъв внос, и ако:
а)
вносът е извършен на цена под равнището, нотифицирано от Съюза пред СТО („прагова цена“); или
б)
обемът на вноса в някоя година превишава определено равнище („прагов обем“).
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Допълнителни вносни мита не се налагат в съответствие с параграф 1, когато е малко вероятно вносът да предизвика смущения на пазара на Съюза или когато последиците на допълнителните вносни мита биха били несъразмерни с оглед на поставената цел.
3. За целите на параграф 1, буква а) вносните цени се определят на базата на CIF вносни цени за въпросната пратка.
CIF вносните цени се проверяват спрямо представителните цени за съответния продукт на световния пазар или на пазара на внос на този продукт в Съюза.
Представителните цени се определят редовно въз основа на данните, натрупани в рамките на системата за наблюдение на Общността, създадена в съответствие с член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/1993 на Комисията (20).
4. Праговият обем се основава на възможностите за достъп до пазара, определени като внос в процентно изражение спрямо съответното вътрешно потребление през трите години, които предшестват годината, през която възникват или изглежда вероятно да възникнат посочените в параграф 1 неблагоприятни въздействия.
5. Комисията може да приема актове за изпълнение с необходимите мерки за прилагането на настоящия член по-специално мерките по отношение на сроковете за доказване на вносната цена и предоставянето на доказателствените документи. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
6. Комисията може да приема актове за изпълнение, без прилагане на посочената в член 44, параграф 2 или 3 процедура, по отношение на продуктите, определени в съответствие с параграф 1:
а)
за определяне на представителните цени и праговите обеми за целите на налагането на допълнителни вносни мита;
б)
за определяне на равнището на допълнителните вносни мита в съответствие с правилата, предвидени в международни споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза съгласно ДФЕС.
7. Комисията публикува праговите цени, посочени в параграф 1, буква а), в Официален вестник на Европейския съюз.
Подраздел II
Внос на яйчен албумин и млечен албумин
Член 6
Лицензии за внос на яйчен албумин и млечен албумин
1. Относно вноса за допускане за свободно обращение на яйчен албумин и млечен албумин може да се изисква представяне на лицензия за внос, когато такава лицензия е необходима за управлението на засегнатите пазари и по-специално - за наблюдението на търговията с тези продукти.
2. Без да се засягат мерките, предприети в съответствие с член 14, държавите членки издават посочените в параграф 1 лицензии за внос на всеки заявител, установен в Съюза, независимо от мястото му на установяване, освен ако е предвидено друго в акт, приет акт в съответствие с член 43, параграф 2 от ДФЕС,.
3. Лицензиите за внос, посочени в параграф 1, са валидни в целия Съюз.
4. Към издаването на лицензиите за внос, посочени в параграф 1, и допускането за свободно обращение на стоките, обхванати от лицензията, могат да се прилагат изисквания относно произхода и мястото, от което произхожда съответният продукт, и да се изисква представянето на документ, издаден от трета държава или лице, който удостоверява, наред с другото, произхода, мястото, от което произхожда съответният продукт, автентичността и характеристиките по отношение на качеството на продуктите.
Член 7
Гаранция по отношение на лицензиите за внос
1. За издаването на лицензиите за внос, посочени в член 6, може да се изисква внасянето на гаранция, чрез която се обезпечава, че икономическият оператор ще внесе продуктите в срока на валидност на лицензията за внос.
2. Гаранцията се задържа изцяло или частично, ако продуктите не бъдат внесени в срока на валидност на лицензията за внос.
3. Гаранцията обаче не се задържа, ако продуктите не са били внесени в посочения срок поради форсмажорни обстоятелства или ако количеството, което не е било внесено в посочения срок, е в рамките на допустимия толеранс.
Член 8
Делегирани правомощия
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а)
правила относно поставянето на изискване да се представя лицензия за внос при извършване на внос на яйчен албумин и млечен албумин за допускане за свободно обращение;
б)
правила относно правата и задълженията, които произтичат от лицензията за внос и нейните правни последствия;
в)
случаите, при които се прилага толеранс по отношение на спазването на задължението за внос на количеството, посочено в лицензията, или при които в лицензията трябва да се посочи произходът;
г)
правила относно това, за издаването на лицензия за внос или за допускането до свободно обращение на продуктите, обхванати от лицензията, да се изисква представянето на документ, издаден от трета държава или субект, чрез който се удостоверяват, наред с другото, произходът, мястото, от което произхожда съответният продукт, автентичността и характеристиките по отношение на качеството на продуктите;
д)
правила за прехвърлянето на лицензиите за внос или ограничения относно възможността за такова прехвърляне;
е)
случаите, в които не се изисква представяне на лицензия за внос;
ж)
правила относно това, за издаването на лицензия за внос, посочена в член 6, да се изисква представяне на гаранция;
Член 9
Изпълнителни правомощия
Посредством актове за изпълнение Комисията приема, когато е необходимо мерки относно:
а)
вида и съдържанието на лицензията за внос;
б)
подаването на заявления и издаването на лицензии за внос и тяхното използване;
в)
срока на валидност на лицензията, размера на гаранцията, която следва да бъде предоставена и процедурите за това;
г)
необходимите доказателствата за изпълнение на изискванията за използване на лицензиите;
д)
равнището на толеранс по отношение на спазването на задължението за внос на посоченото в лицензията за внос количество;
д)
издаването на заместващи лицензии и дубликати на лицензии;
ж)
третирането на лицензиите за внос от страна на държавите членки и обмена на информация, необходима за управление на системата, включително процедурите, свързани със специалното административно съдействие между държавите членки.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
РАЗДЕЛ II
Преференциалнa търговия
Подраздел I
Намаляване на вносните мита
Член 10
Намаляване и постепенно премахване на селскостопанските компоненти, адвалорните мита и допълнителните мита
1. Когато в международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС:
а)
е предвидено намаляване или поредица от действия по намаляване, водещи до постепенно премахване на вносните мита за селскостопански продукти; и
б)
се определят продуктите, допустими за такова намаляване, количествата стоки, стойността на квотите, за които се прилагат тези намаления, начинът на изчисляване на тези количества или стойности, или факторите, определящи намалението на селскостопанския компонент, на допълнителните мита върху захарта и брашното или на адвалорното мито,
селскостопанският компонент, допълнителните мита върху захарта и брашното или адвалорното мито, могат да бъдат обект на намаляването или поредица от действия за постепенното премахване като предвиденото за случаите на вносни мита за преработени селскостопански продукти.
За целите на настоящия член селскостопанският компонент може да включва и селскостопанския елемент, посочен в част първа, раздел I, точка Б.1, от приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 и предвиден в част трета, раздел I, приложение 1, таблица 2 от приложението към посочения регламент.
2. Когато в международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС, е предвидено намаляване или постепенно премахване на селскостопанските компоненти за продуктите, изброени в таблица 2 от приложение I към настоящия регламент, митото, състоящо се от селскостопанския компонент, който е част от адвалорното мито, се заменя със селскостопански компонент, който не е адвалорен.
Член 11
Действително използвани количества или количества, за които се смята, че са били използвани
1. Намалението или постепенното премахване на селскостопанските компоненти или допълнителните мита за захарта и брашното в съответствие с член 10, параграф 1, се определя въз основа на следното:
а)
количествата селскостопански продукти, изброени в приложение V, които са били действително използвани или за които се смята, че са били използвани при производството на преработения селскостопански продукт;
б)
митата, които се прилагат към селскостопанските продукти, посочени в буква а), и които се използват за изчисляване на намаления селскостопански компонент и допълнителните мита върху захарта и брашното при някои преференциални търговски режими.
2. Селскостопанските продукти, които трябва да се смятат за използвани при производството на преработения селскостопански продукт, се избират между селскостопанските продукти, които се използват при производството на преработения селскостопански продукт, въз основа на тяхната важност за международната търговия и степента, в която техните ценови равнища са представителни за ценовите равнища на всички други селскостопански продукти, използвани при производството на преработения селскостопански продукт.
3. Количествата селскостопански продукти, изброени в приложение V, които действително са били използвани, се преобразуват в равностойни количества специфични селскостопански продукти, за които се смята, че са били използвани.
Член 12
Делегирани правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а)
съставянето списък на селскостопанските продукти, изброени в приложение V, за които въз основа на критериите за избор, посочени в член 11, параграф 2, се смята, че са били използвани при производството на преработените селскостопански продукти;
б)
установяването на равностойните количества и правилата за преобразуване, предвидени в член 11, параграф 3;
в)
елементите, необходими за изчисляването на намаления селскостопански компонент и намалените допълнителни мита върху захарта и брашното, както и да установява методите за това изчисляване;
г)
незначителните количества, за които намалените селскостопански компоненти и допълнителните мита върху захарта и брашното следва да се определят със стойност нула.
Член 13
Изпълнителни правомощия
1. Когато е подходящо Комисията приема актове за изпълнение, които съдържат мерки за изпълнение на международни споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза в съответствие с ДФЕС по отношение на изчисляването на вносните мита за преработени селскостопански продукти, за които могат да се прилагат намаления в съответствие с член 10, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Когато е необходимо Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на:
а)
фиксираните количества от селскостопанските продукти, посочени в член 12, буква а), за които се смята, че са били използвани при производството на преработените селскостопански продукти;
б)
количествата от селскостопанските продукти, посочени в член 12, буква а), за които се смята, че са били използвани при производството на преработени селскостопански продукти, за всеки възможен състав на посочените преработени селскостопански продукти, за които не могат да се определят фиксирани количества от специфичните селскостопански продукти в съответствие с буква а) от настоящата алинея;
в)
изисквания по отношение на документите.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение без прилагане на процедурата, посочена в член 44, параграф 2 или 3 за определяне на равнището на прилаганото вносно мито съгласно правилата, определени в международното споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС, и мерките, приети съгласно параграф 1 от настоящия член.
Подраздел II
Тарифни квоти и специално третиране на внос от трети държави
Член 14
Откриване и управление на тарифни квоти
1. Тарифните квоти за внос на преработени селскостопански продукти и на селскостопански продукти, посочени във втора алинея на член 1, за освобождаване за свободно обращение в Съюза вследствие на международни споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза в съответствие с ДФЕС, се откриват и управляват от Комисията в съответствие с членове 15 и 16.
2. Тарифните квоти, посочени в параграф 1, се управляват по начин, който изключва всякаква дискриминация между операторите и надлежно отчита потребността от доставки на пазара на Съюза, както и необходимостта от запазване на равновесието на този пазар.
3. Тарифните квоти, посочени в параграф 1, се управляват, като се прилага един от следните методи, друг подходящ метод или комбинация от тях:
а)
метод на разпределяне, основан на хронологичния ред на подаване на заявленията (на принципа „пръв пристигнал, пръв обслужен“);
б)
метод на разпределяне на квотите пропорционално на исканите в заявленията количества („метод на едновременно разглеждане“);
в)
метод на разпределяне, основан на традиционните търговски модели („метод на традиционни/нови оператори“);
Член 15
Делегирани правомощия
1. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а)
условията и изискванията за допустимост, които даден оператор трябва да изпълни, за да подаде заявление в рамките на тарифна квота, установена в международно споразумение, посочено в член 14, параграф 1;
б)
правилата относно прехвърляне на права между оператори и когато е необходимо, ограниченията за такова прехвърляне в рамките на управлението на тарифна квота, установена в международно споразумение, посочено в член 14, параграф 1;
в)
разпоредбите, с които участието в тарифна квота, установена в международно споразумение, посочено в член 14, параграф 1, се поставя под условие за представяне на лицензия за внос и внасяне на гаранция;
г)
специфичните особености, изискванията или ограниченията, приложими към тарифната квота, установена в международното споразумение, посочено в член 14, параграф 1.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, съгласно които да се изисква компетентните органи на държавите членки да издават, въз основа на искане и след извършване на съответните проверки, документ, удостоверяващ за даден продукт изпълнението на условията, за ползване на специално третиране при внос в трета държава.
Член 16
Изпълнителни правомощия
1. Комисията приема актове за изпълнение за определяна не:
а)
годишните тарифни квоти, които при необходимост са подходящо разпределени през годината, и метода на управление, който да бъде използван;
б)
процедурите за прилагане на специалните разпоредби, определени в международното споразумение или правен акт за приемане на режима на внос или износ, по-специално относно:
i)
гаранциите във връзка с естеството, мястото, от което произхожда, и произхода на продукта;
ii)
признаването на документа, използван за проверка на гаранциите, посочени в подточка i);
iii)
представянето на документ, издаден от държавата износител;
iv)
местоназначението и употребата на продуктите;
в)
периода на валидност на лицензиите за внос, които трябва да бъдат представени в съответствие с член 15, параграф 1, буква в);
г)
процедурите за внасяне на гаранция, в съответствие с член 15, параграф 1, буква в) и нейния размер;
д)
използването на лицензиите за внос, които трябва да бъдат представени в съответствие с член 15, параграф 1, буква в), и ако е необходимо, специфични мерки по отношение по-специално на условията, в съответствие с които се подават заявления за внос и се предоставят разрешения в рамките на тарифната квота.
е)
изисквания по отношение на документите;
ж)
необходимите мерки относно съдържанието, формата, издаването и употребата на документа, посочен в член 15, параграф 2.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Без прилагане на процедурата, посочена в член 44, параграф 2 или 3, Комисията приема актове за изпълнение за:
а)
управление на процеса, гарантиращ, че наличните количества в рамките на тарифната квота не се надвишават, по-специално чрез определяне на коефициент на разпределяне за всяко заявление, когато наличните количества бъдат достигнати, чрез отхвърляне на чакащите заявления и при необходимост, временно преустановяване на подаването на заявления;
б)
преразпределяне на неизползваната тарифна квота.
РАЗДЕЛ III
Защитни мерки
Член 17
Защитни мерки
1. В съответствие с параграф 3 от настоящия член Комисията приема актове за изпълнение, които съдържат защитни мерки срещу вноса на преработени селскостопански продукти в Съюза. С цел осигуряване на единството на общата търговска политика, посочените актове за изпълнение трябва да са в съответствие с регламенти (ЕО) № 260/2009 и (ЕО) № 625/2009. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Освен ако не е предвидено друго в друг правен акт на Европейския парламент и на Съвета и друг правен акт на Съвета, в съответствие с параграф 3 от настоящия член Комисията приема актове за изпълнение, които съдържат защитни мерки срещу вноса на преработени селскостопански продукти в Съюза, предвидени в международни споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза в съответствие с ДФЕС. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
3. Комисията може да предприеме мерките, посочени в параграфи 1 и 2, по искане на държава членка или по своя инициатива.
Когато Комисията получава искане от държава членка за приемането на актовете за изпълнение, посочени в параграфи 1 и 2, тя приема актове за изпълнение, съдържащи нейното решение по този въпрос в срок от пет работни дни от получаването на искането. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
4. По надлежно обосновани наложителни причини за спешност, свързани със защитните мерки, предвидени в параграфи 1 и 2, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 44, параграф 3.
5. Ако Комисията желае да отмени или измени приетите съгласно параграфи 1 - 4 защитни мерки, тя приема актове за изпълнение с тази цел. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с член 44, параграф 2, освен при надлежно обосновани наложителни причини за спешност, в който случай тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с член 44, параграф 3.
РАЗДЕЛ IV
Активно усъвършенстване
Подраздел I
Активно усъвършенстване без разглеждане на икономическите условия
Член 18
Активно усъвършенстване на селскостопански продукти без разглеждане на икономическите условия
1. Когато стоки, които не са включени в приложение I, са получени от селскостопански продукти, изброени в приложение III към настоящия регламент, под режим на активно усъвършенстване, се смята, че икономическите условия, посочени в член 117, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, са изпълнени, ако бъде представен сертификат за активно усъвършенстване за тези селскостопански продукти.
2. Сертификатите за активно усъвършенстване се издават за селскостопански продукти, използвани при производството на стоки, които не са включени в приложение I, в рамките на определените от Комисията количества.
Количествата се определят, като се взема предвид балансът между задължителните бюджетни ограничения за възстановяванията при износ за стоките, които не са включени в приложение I, от една страна, и очакваните разходи за възстановявания при износ за стоки, които не са включени в приложение I, от друга страна, и по-специално като се взема предвид:
а)
очакваният обем на износа на съответните стоки, които не са включени в приложение I;
б)
положението на пазара на Съюза и на световния пазар на съответните основни продукти, където е приложимо;
в)
икономическите и регулаторните фактори.
Количествата се преразглеждат редовно, за да се отчете развитието на икономическите и регулаторните фактори.
3. Държавите членки издават сертификатите за активно усъвършенстване, посочени в параграф 1, на всеки установен в Съюза заявител за сертификат, независимо от мястото на установяване на въпросния заявител.
Сертификатите за активно усъвършенстване са валидни в целия Съюз.
Член 19
Делегирани правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а)
списък на селскостопански продукти, използвани при производството на стоки, които не са включени в приложение I, за които могат да се издават сертификати за активно усъвършенстване;
б)
правата, които произтичат от сертификата за активно усъвършенстване и неговите правни последствия;
в)
прехвърлянето между операторите на права, произтичащи от сертификатите за активно усъвършенстване;
г)
правилата, необходими за надеждността и ефективността на системата за сертификати за активно усъвършенстване по отношение на автентичността на сертификата, неговото прехвърляне или ограниченията относно неговото прехвърляне.
Член 20
Изпълнителни правомощия
1. Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение относно:
а)
определянето съгласно член 18, параграф 2, на количеството на селскостопанските продукти, за които могат да бъдат издадени сертификати за активно усъвършенстване;
б)
формата и съдържанието на заявленията за сертификати за активно усъвършенстване;
в)
формата, съдържанието и срока на валидност на сертификатите за активно усъвършенстване;
г)
изискваните документи и процедурата за подаване на заявления и за издаване на сертификати за активно усъвършенстване;
д)
управлението на сертификатите за активно усъвършенстване от страна на държавите членки;
е)
процедурите във връзка с административната помощ между държавите членки;
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Когато са подадени заявления за количества, надхвърлящи определените в съответствие с параграф 1, буква а), Комисията може да приеме актове за изпълнение без прилагане на процедурата, посочена в член 44, параграф 2 или 3, за ограничаване на количествата, за които могат да бъдат издадени сертификати за активно усъвършенстване, за отхвърляне количествата, за които са подадени заявления за сертификати за активно усъвършенстване, и за спиране подаването на заявления за сертификати за активно усъвършенстване за съответния продукт.
Подраздел II
Временно преустановяване на режима на активно усъвършенстване
Член 21
Временно преустановяване на режима на активно усъвършенстване за яйчен албумин и млечен албумин
1. Когато поради прилагането на режим на активно усъвършенстване на пазара на Съюза възникнат смущения или има вероятност такива да възникнат, посредством актове за изпълнение Комисията може, по искане на държава членка или по своя собствена инициатива, да приеме акт за изпълнение, който изцяло или отчасти временно преустановява използването на режима на активно усъвършенстване по отношение на яйчен албумин и млечен албумин. посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
Когато Комисията получи искане от държава членка за приемане на актовете за изпълнение, посочени в първа алинея, тя приема актове за изпълнение, които съдържат решението ѝ по постъпилото искане в срок от пет работни дни след получаването му. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. В надлежно обосновани спешни случаи Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение във връзка с временното преустановяване, посочено параграф 1 в съответствие с процедурата, посочена в член 44, параграф 3.
ГЛАВА III
ИЗНОС
РАЗДЕЛ I
Възстановявания при износ
Член 22
Стоки и продукти, които отговарят на условията за възстановяване при износ
1. Когато се изнасят стоки, които не са включени в приложение I, към селскостопанските продукти, изброени в член 196, параграф 1, буква а), подточки i), ii), iii), v) и vii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които са използвани при производството на стоки, които не са включени в приложение I, могат да се прилагат възстановяванията при износ съгласно член 196 от настоящия регламент, както е посочено в приложение II към настоящия регламент, и се прилага член 196, параграф 1, буква б), параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
2. Възстановяванията при износ, посочени в параграф 1, не се предоставят по отношение на:
а)
внесени стоки, които не са включени в приложение I, за които се смята, че се намират в свободно обращение в съответствие с член 29 от ДФЕС и които се реекспортират;
б)
внесени стоки, които не са включени в приложение I, за които се смята, че се намират в свободно обращение в съответствие с член 29 от ДФЕС и които се изнасят след преработка или се влагат в други стоки, които не са включени в приложение I;
в)
внесени житни растения, ориз, мляко и млечни продукти или яйца, за които се смята, че се намират в свободно обращение в съответствие с член 29 от ДФЕС и които се изнасят след преработка или се влагат в стоки, които не са включени в приложение I.
Член 23
Определяне на възстановяванията при износ
1. Възстановяванията при износ, посочени в член 22, се определят от компетентните органи на държавите членки, въз основа на състава на изнасяните стоки и ставката на възстановяванията при износ, определени за всеки от основните продукти, от които са съставени изнасяните стоки.
2. За определяне на възстановяванията при износ, продуктите, изброени в член 196, параграф 1, буква а), подточки i), ii), iii), v) и vii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които не са изброени в приложение III към настоящия регламент, се приравняват към основните продукти или към продукти, получени от преработката на основни продукти.
Член 24
Ставки на възстановяванията при износ
1. Хоризонталните правила за възстановявания при износ на селскостопански продукти, предвидени в член 199, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се прилагат по отношение на стоките, които не са включени в приложение I.
2. В съответствие с член 198 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и член 13 от Регламент (ЕС) № 1370/2013 се предприемат мерки за определяне на възстановяванията за износ за основните продукти.
3. За изчисляването на възстановяванията при износ селскостопанските продукти, изброени в член 196, параграф 1, буква а), подточки i), ii), iii), v) и vii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които не са включени в приложение III към настоящия регламент, и са получени от основни продукти или са приравнени към такива, или към продукти, получени от преработката на основни продукти в съответствие с член 23, параграф 2, се преобразуват в основни продукти.
Член 25
Удостоверения за износ на специфични стоки, които не са включени в приложение I, към определени местоназначения
Когато това се изисква по силата на международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС, по молба на съответната страна компетентните органи на съответната държава членка издават удостоверение, в което се посочва дали са били изплатени възстановявания при износ по отношение на специфични стоки, които не са включени в приложение I, изнесени за определени местоназначения.
Член 26
Делегирани правомощия
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а)
правила за характеристиките на стоки, които не са включени в приложение I и които предстои да бъдат изнесени, и на селскостопанските продукти, използвани при производството им;
б)
правила за определянето на възстановяванията при износ за селскостопански продукти, изнесени след преработка в стоки, които не са включени в приложение I;
в)
правила за доказване на състава на изнасяните стоки, които не са включени в приложение I;
г)
правила, според които се изисква деклариране на употребата на някои селскостопански продукти от внос;
д)
правила относно приравняването на селскостопанските продукти, изброени в член 196, параграф 1, буква а), подточки i), ii), iii), v) и vii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които не са изброени в приложение III към настоящия регламент, към основни продукти и относно определянето на референтното количество на всеки от основните продукти;
е)
прилагането на хоризонталните правила за възстановявания при износ на селскостопански продукти, приети съгласно член 202 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, към стоки, които не са включени в приложение I;
Член 27
Изпълнителни правомощия
Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение относно:
а)
прилагането на ставките за възстановяване, когато е необходимо характеристиките на съставките на продуктите, посочени в буква в) от настоящия член, и на стоките, които не са включени в приложение I, да бъдат взети предвид при изчисляването на възстановяванията при износ;
б)
изчисляването на възстановяванията при износ по отношение на:
i)
основните продукти;
ii)
продуктите, получени от преработката на основни продукти;
iii)
продуктите, приравнени към продуктите, посочени в подточка i) или ii);
в)
приравняването на продуктите, посочени в буква б), подточки ii) и iii), които са изброени в член 196, параграф 1, буква а), подточки i), ii), iii), v) и vii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които не са включени в приложение III към настоящия регламент, към основни продукти;
г)
определянето на референтното количество за всеки от основните продукти, което служи за основа за определяне на възстановяванията при износ на база на количеството продукт, действително използвано за производството на изнасяните стоки, или на фиксирана основа, както е посочено в приложение II;
д)
заявленията за, издаването и управлението на сертификатите, посочени в член 25;
е)
третирането на оползотворяването на продукти и количествените загуби по време на производствения процес и третирането на страничните продукти;
ж)
процедурите за деклариране и доказване на състава на изнасяните стоки, които не са включени в приложение I, необходими за прилагане на системата за възстановявания при износ;
з)
правила за опростено доказване на достигането до местоназначението при диференцираните възстановявания в зависимост от местоназначението;
и)
прилагането на хоризонталните разпоредби за възстановявания при износ на селскостопански продукти, приети съгласно член 203 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, към възстановяванията при износ на стоки, които не са включени в приложение I;
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
РАЗДЕЛ II
Удостоверения за възстановяване
Член 28
Удостоверения за възстановяване
1. Възстановяванията при износ на селскостопанските продукти, вложени в стоки, които не са включени в приложение I, се предоставят, когато е подадено заявление за възстановяване при износ и е представено удостоверение за възстановяване, което е било валидно към момента на износа.
Малките износители, включително притежателите на удостоверения за възстановяване, които подават заявление за възстановяване при износ на ограничени количества, които са твърде малки за да бъдат обхванати от удостоверения за възстановяване и не застрашават съобразяването с бюджетните ограничения, се освобождават от задължението за представяне на удостоверение за възстановяване. Сумата от тези освободени количества не надвишава общия размер, определен за малките износители.
2. Държавите членки издават удостоверение за възстановяване на всеки заявител за удостоверение за възстановяване, установен в Съюза, независимо от мястото на установяване на заявителя. Удостоверенията за възстановяване са валидни в целия Съюз.
Член 29
Приложими ставки на възстановяванията при износ
1. Ставката на възстановяването, което следва да се прилага, е онази, която се прилага в деня, в който декларацията за износ на стоки, които не са включени в приложение I, е приета от митническите органи, освен ако е подадено заявление в съответствие с параграф 2 ставката на възстановяването да се фиксира предварително.
2. Заявление за предварително фиксиране на ставката на възстановяването може да се подаде заедно със заявлението за издаване на удостоверение за възстановяване в деня, в който е издадено удостоверението за възстановяване, а също и по всяко време след този ден, но преди края на периода на валидност на удостоверението за възстановяване.
3. Ставката ще бъде фиксирана предварително в размера, приложим в деня на подаване на заявлението за предварително фиксиране. Ставките на възстановяване, които са били фиксирани предварително, се прилагат от този ден към всички ставки на възстановяване, обхванати от удостоверението за възстановяване.
4. Възстановяванията при износ на стоки, които не са включени в приложение I, се отпускат въз основа на:
а)
приложимите в съответствие с параграф 1 ставки на възстановяване за основните продукти, вложени в стоките, които не са включени в приложение I, когато ставките на възстановяване не са били фиксирани предварително; или
б)
фиксираните предварително в съответствие с параграф 3 ставки на възстановяване за основни продукти, вложени в стоките, които не са включени в приложение I.
Член 30
Гаранция по отношение на удостоверенията за възстановяване
1. Издаването на удостоверения за възстановяване е обвързано с внасянето на гаранция, която дава сигурност, че икономическият оператор ще подаде заявление за възстановявания при износ до компетентните органи на съответната държава членка по отношение на износа на стоки, които не са включени в приложение I, извършен в рамките на периода на валидност на удостоверението за възстановяване.
2. Гаранцията се задържа изцяло или частично, ако не е било подадено заявление за възстановяване при износ или е било подадено само за част от износа, извършван в рамките на срока на валидност на удостоверението за възстановяване.
Независимо от първата алинея, гаранцията не се задържа, ако
а)
поради форсмажорни обстоятелства стоките не са изнесени или са само отчасти изнесени, или ако не е подадено заявление за възстановяване при износ или такова е подадено само за част от износа,
б)
сумите на възстановяванията при износ, за които не е подадено заявление, са в рамките на допустимия толеранс.
Член 31
Делегирани правомощия
В съответствие с член 42 Комисията се оправомощава да приема делегирани актове относно:
а)
правила относно правата и задълженията, произтичащи от удостоверението за възстановяване, включително гаранцията, която, при изпълнени всички условия, се плаща за възстановяванията при износ и задължението да се подават заявления за възстановяване при износ на селскостопански продукти, които се изнасят след преработка в стоки, които не са включени в приложение I;
б)
правилата за прехвърляне на удостоверение за възстановяване или ограниченията за такова прехвърляне;
в)
случаите и ситуациите, при които по силата на член 28, параграф 1 не се изисква представянето на удостоверение за възстановяване, като се имат предвид целта на действието, съответните суми, както и общия размер който може да бъде отпуснат на малките износители;
г)
случаите и ситуациите, при които чрез дерогация от член 30, не се изисква внасянето на гаранция;
д)
правилата относно допустимия толеранс, посочен в буква б) от втората алинея на член 30, параграф 2, що се отнася до необходимостта за спазване на бюджетните ограничения.
Член 32
Изпълнителни правомощия
1. Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение относно:
а)
внасянето, формата и съдържанието на заявлението за удостоверение за възстановяване;
б)
формата, съдържанието и срока на валидност на удостоверенията за възстановяване;
в)
процедурата за подаване на заявления, както и за издаване на удостоверения за възстановяване и за тяхното използване;
г)
процедурата за предоставяне на гаранцията и за определяне на нейния размера;
д)
допустимият толеранс, посочен в буква б) от втората алинея на член 30, параграф 2, що се отнася до необходимостта за спазване на бюджетните ограничения;
е)
начините за доказване, че задълженията, произтичащи от удостоверенията за възстановяване, са изпълнени;
ж)
третирането на удостоверенията за възстановяване от страна на държавите членки и обмена на информация, необходима за управление на системата, включително процедурите във връзка със специалното административно съдействие между държавите членки.
з)
мерки за определянето на общия размер, предоставен на малките износители, и индивидуалният праг за освобождаване от представянето на удостоверения за възстановяване в съответствие с втора алинея от член 28, параграф 1;
и)
издаването на заместващи удостоверения за възстановяване и дубликати на удостоверения за възстановяване.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Когато са подадени заявления за количества, надхвърлящи разполагаемите количества, определени въз основа на задълженията, произтичащи от международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, Комисията може да приеме актове за изпълнение без да прилага процедурата, посочена в член 44, параграф 2 или 3, като ограничи количествата, за които могат да бъдат издадени удостоверения за възстановяване, отхвърли количествата, за които са подадени заявления за удостоверения за възстановяване, и временно преустанови подаването на заявления за удостоверения за възстановяване.
РАЗДЕЛ III
Други мерки по отношение на износа
Член 33
Други мерки по отношение на износа
1. Когато в съответствие с Регламент (ЕС) № 1308/2013 се приемат мерки по отношение на износа на даден селскостопански продукт, изброен в приложение III, и износът на стоки, които не са изброени в приложение I, имащи високо съдържание на този селскостопански продукт, има вероятност да навреди на осъществяването на целите на посочените мерки, на Комисията се делегира правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42 от настоящия регламент във връзка с равностойни мерки по отношение на стоките, които не са изброени в приложение I, при условие че посочените делегирани актове съответстват на всички задължения, произтичащи от международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС. Делегираните актове се приемат само ако съществуващите мерки, които са на разположение съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013 изглеждат недостатъчни.
Когато в случаите, посочени в първа алинея, спешните обстоятелства налагат това, процедурата, предвидена в член 43, се прилага за делегираните актове, приети съгласно настоящия параграф.
Тези наложителни причини за спешни действия могат да включват необходимостта да се предприемат незабавни действия за справяне или за предотвратяване на смущенията на пазара, когато заплахите от смущения на пазара се появяват толкова бързо или неочаквано, че са необходими незабавни действия с цел ефективно и ефикасно справяне с положението, или когато действията биха попречили на тези заплахи от смущения на пазара да се осъществят, да продължат или да се превърнат в по-тежки или продължителни смущения, или когато отлагането на незабавните действия би довело до настъпване или утежняване на смущенията или до разширяване на обхвата на мерките, които ще бъдат необходими по-късно за преодоляване на заплахата или смущението или ще бъдат в ущърб на производствените или пазарните условия.
2. Посредством актове за изпълнение, когато е необходимо, Комисията приема процедури и технически критерии за прилагането на параграф 1.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
ГЛАВА IV
МЕРКИ, КОИТО СЕ ПРИЛАГАТ КЪМ ВНОСА И ИЗНОСА
Член 34
Пряко компенсиране при преференциална търговия
1. Когато това е предвидено в международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС, митото, приложимо при внос на селскостопански продукти, може да се замени със сума, определена въз основа на разликата между цените на селскостопанските продукти в Съюза и тези в страната или региона, за който се отнася споразумението, или със сума, която компенсира съвместно установена цена за държавата или региона.
В този случай сумите, които се дължат за износа за държавата или региона, за който се отнася споразумението, се определят съвместно и на същата основа като селскостопанския компонент на вносното мито при условията, определени в споразумението.
2. Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение, с които:
а)
фиксира приложимото мито, посочено в параграф 1, и свързаните с това суми, дължими за износ за държава или регион, за който се отнася споразумението;
б)
гарантира, че преработените селскостопански продукти, декларирани за износ в рамките на преференциален режим, не са изнесени в действителност под непреференциален режим или обратното.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
Член 35
Методи за анализ
1. За целите на търговския режим, обхванат от настоящия регламент, когато това е необходимо за преработени селскостопански продукти или за стоки, които не са включени в приложение I, характеристиките и съставът на тези продукти и стоки се определят чрез анализ на техните съставни елементи.
2. Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение във връзка с продуктите и стоките, посочени в параграф 1, относно
а)
методите за качествен и количествен анализ;
б)
техническите разпоредби, необходими за тяхното идентифициране;
в)
процедурите за класификацията им по КН.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
Член 36
Адаптиране на настоящия регламент
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а) адаптирането на приложения I- V, включително заличаване на преработени селскостопански продукти и стоки, които не са включени в приложение I, и включване на нови преработени селскостопански продукти и стоки, които не са включени в приложение I, към международни споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза в съответствие с член ДФЕС;
б) адаптирането на член 2, букви и)- л), член 25 и приложения I - V към измененията на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 37
Обмен на информация
1. Когато е необходимо за прилагането на настоящия регламент, при поискване държавите членки предоставят на Комисията информация за:
а)
вноса на преработени селскостопански продукти;
б)
износа на стоки, които не са включени в приложение I;
в)
заявленията за сертификати за активно усъвършенстване за селскостопански продукти, посочени в член 18, издаването и използването на такива;
г)
заявленията за удостоверенията за възстановяване, посочени в член 28, параграф 1, и за издаването и употребата на такива;
д)
плащанията на и покриването на разходите при възстановявания при износ на посочените в член 22, параграф 1 стоки, които не са включени в приложение I;
е)
приетите административни мерки за изпълнение;
ж)
друга съответна информация.
Когато заявленията за възстановявания при износ се подават в държава членка, различна от онази, където са били произведени стоките, които не са включени в приложение I, информацията относно производството и състава на стоките, които не са включени в приложение I, посочени в буква д), се съобщават на тази друга държава членка по нейно искане.
2. Комисията може да предаде информацията, предоставена в съответствие с параграф 1, букви а) - ж), на всички държави членки.
3. С оглед да се осигури интегритетът на информационните системи, както и автентичността и четливостта на документите и свързаните с тях подавани данни, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 за определяне на:
а)
естеството и вида на информацията, която трябва да бъде съобщена в съответствие с параграф 1;
б)
категориите обработвани данни, максималните срокове за тяхното съхранение и целта на тяхното обработване, по-специално в случай на публикуване на тези данни и предаването им на трети държави;
в)
правилата, свързани с правата за достъп до информацията или информационните системи, предоставени при надлежно зачитане на професионалната тайна и поверителността;
г)
условията за публикуване на информацията.
4. Комисията може да приема актове за изпълнение, необходими за прилагане на настоящия член, относно:
а)
методите на уведомяване;
б)
видовете информация, подлежаща на съобщаване;
в)
реда и условията за управление на информацията, която следва да се съобщава, както и за съдържанието, формата, времето на публикуване, честотата и крайните срокове на уведомленията;
г)
реда и условията за предаване или осигуряване на достъп на държавите членки, Европейския парламент, Съвета, международните организации, компетентните органи в трети държави или на обществеността до информацията и документите, при спазване на условията за защита на личните данни и законния интерес на предприятията от опазване на търговските им тайни.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
Член 38
Обработване и защита на личните данни
1. Държавите членки и Комисията събират лични данни за целите, посочени в член 37, параграф 1, и не обработват данните по начин, който надхвърля необходимото за тези цели.
2. Когато лични данни се обработват за целите, посочени в член 37, параграф 1, те се правят анонимни и се обработват единствено в обобщен вид.
3. Личните данни се обработват в съответствие с правилата на Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001. По-конкретно такива данни не се съхраняват във вид, който да позволява идентифицирането на субектите на данни, за период, по-дълъг от необходимото за целите, за които са събрани или за които са подложени на допълнителна обработка, като се имат предвид минималните срокове за съхранение на данни, предвидени в приложимото национално законодателство и законодателство на Съюза.
4. Държавите членки информират субектите на данни, че личните им данни могат да бъдат обработвани от национални органи и органи на Съюза в съответствие с параграф 1 и че във връзка с това те се ползват с правата, предвидени в правилата за защита на данните съответно в Директива 95/46/ЕО и в Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 39
Незначителни суми
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 по отношение на праговете, под които държавите членки могат да се въздържат от събиране или предоставяне на сумите съгласно членове 3, 5, 10, 22 и 34. Прагът се определя на равнище, под което съответните административни разходи ще бъдат несъразмерни спрямо събираните или предоставяните суми.
Член 40
Гаранции, проверки, контрол и санкции
1. В случаите, когато това е релевантно, хоризонталните правила относно гаранциите, проверките, контрола и санкциите и относно използването на еврото, определени в членове 58 - 66, 79 - 88 и 105 - 108 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и в правните актове, приети въз основа на тези членове, се прилагат mutatis mutandis по отношение на лицензиите за внос и тарифните квоти за преработени селскостопански продукти и на възстановяванията при износ и на удостоверенията за възстановяване за стоки, които не са включени в приложение I.
2. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 по отношение на правила, които адаптират, съобразно необходимото, разпоредбите приети въз основа на членовете, посочени в параграф 1, за целите на настоящия регламент.
3. Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение относно прилагането на разпоредбите, приети въз основа на членовете, посочени в параграф 1, за целите на настоящия регламент. Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
Член 41
Международни задължения и приложими стандарти
При приемането на делегирани актове и актове за изпълнение Комисията взема предвид международните задължения на Съюза и приложимите стандарти на Съюза в социалната област и в областта на опазването на околната среда и хуманното отношение към животните, необходимостта от мониторинг на развитието на търговията и пазарите, необходимостта от стабилно управление на пазара и необходимостта от намаляване на административната тежест.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЕ И ПРОЦЕДУРА НА КОМИТЕТ
Член 42
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в членове 8, 12, 15, 19, 26, 31, член 33, параграф 1, член 36, член 37, параграф 3, член 39 и член 40, параграф 2 се предоставя на Комисията за срок от седем години от датата на влизане в сила на настоящия регламент. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния период. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 8, 12, 15, 19, 26, 31, член 33, параграф 1, член 36, член 37, параграф 3, член 39 и член 40, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 8, 12, 15, 19, 26, 31, член 33, параграф 1, член 36, член 37, параграф 3, член 39 и член 40, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не представят възражения в срок от два месеца от нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 43
Процедура по спешност
1. Делегираните актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В уведомлението до Европейския парламент и до Съвета относно делегиран акт, приет съгласно настоящия член, се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт, приет съгласно настоящия член, в съответствие с процедурата, посочена в член 42, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението на Европейския парламент или на Съвета, с което се представят възражения.
Член 44
Процедура на комитет
1. За целите на член 13, член 17, параграфи 1, 2, 4 и 5, член 20, параграф 1, член 27, член 32, параграф 1, член 33, параграф 2, член 34, параграф 2 и член 37, параграф 4 и що се отнася до преработените селскостопански продукти и стоките, различни от яйчен албумин и млечен албумин, за целите на член 5, параграф 1 и параграф 5, и член 16, параграф 1 и по отношение на лицензиите за износ и тарифните квоти за преработените селскостопански продукти, различни от яйчен и млечен албумин, възстановяванията при износ и удостоверенията за възстановяване за продукти, които не са включени в приложение I, за целите на член 40, параграф 3, Комисията се подпомага от комитет, наричан Комитет за хоризонтални въпроси, засягащи търговията с преработени селскостопански продукти, които не са изброени в приложение I. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
За целите на член 9, параграф 1 и член 21, параграфи 1 и 2, по отношение на яйчния албумин и млечния албумин, за целите на член 5, параграф 1 и параграф 5, и член 16, параграф 1, и по отношение на лицензиите за износ и тарифните квоти за преработените селскостопански продукти, различни от яйчен и млечен албумин, за целите на член 40, параграф 3, Комисията се подпомага от Комитета за общата организация на селскостопанските пазари, създаден съгласно член 229, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
За целите на член 35, параграф 2 Комисията се подпомага от Комитета по Митническия кодекс, създаден с член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
4. Когато становището на комитета трябва да бъде получено по писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, ако в рамките на срока за даване на становище председателят на комитета вземе такова решение или най-малко една четвърт от членовете на комитета отправят такова искане.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 45
Отмяна
Регламент (ЕО) № 614/2009 и Регламент (ЕО) № 1216/2009 се отменят.
Позоваванията на отменените регламенти се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 46
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 510/2014 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 16 de abril de 2014
que estabelece o regime de trocas aplicável a certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas e que revoga os Regulamentos (CE) n.o 1216/2009 e (CE) n.o 614/2009 do Conselho
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 43.o, n.o 2, e o artigo 207.o, n.o 2,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (1),
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
É necessário adaptar o Regulamento (CE) n.o 1216/2009 do Conselho (3) e o Regulamento (CE) n.o 614/2009 do Conselho (4) em consequência da entrada em vigor do Tratado de Lisboa, e, em especial, devido à introdução no mesmo da distinção entre atos delegados e atos de execução. São necessárias novas adaptações para melhorar a clareza e a transparência dos textos existentes.
(2)
Até 31 de dezembro de 2013, o principal instrumento da política agrícola comum (PAC) previsto no Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE) era o Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho (5).
(3)
No quadro da reforma da PAC, o Regulamento (CE) n.o 1234/2007 foi substituído, com efeitos desde 1 de janeiro de 2014, pelo Regulamento (UE) n.o 1308/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (6). Os Regulamentos (CE) n.o 1216/2009 e (CE) n.o 614/2009 deverão ser adaptados para ter em conta esse regulamento, a fim de manter a coerência do regime de trocas comerciais com os países terceiros, por um lado, de produtos agrícolas por outro lado, de mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas.
(4)
Certos produtos agrícolas são utilizados para a produção quer de produtos agrícolas transformados quer de mercadorias não incluídas no anexo I do TFUE. É necessário tomar medidas tanto ligadas à PAC como à política comercial comum para ter em consideração, por um lado, a incidência do comércio destas mercadorias no cumprimento dos objetivos do artigo 39.o do TFEU e, por outro lado, os efeitos das medidas adotadas para aplicar o artigo 43.o do TFUE à situação económica dos referidos produtos e mercadorias, dadas as diferenças entre os custos do abastecimento em produtos agrícolas na União e no mercado mundial.
(5)
A fim de ter em conta as diferentes situações da agricultura e da indústria alimentar na União, é feita uma distinção, na União, entre os produtos agrícolas incluídos no anexo I do TFUE e os produtos agrícolas transformados não incluídos nesse anexo. A mesma distinção pode não ser feita em determinados países terceiros com os quais a União tenha celebrado acordos. Por conseguinte, deverão ser previstas disposições para alargar as regras gerais aplicáveis aos produtos agrícolas transformados não incluídos no anexo I do TFUE a determinados produtos agrícolas incluídos nesse anexo, quando um acordo internacional preveja a equiparação desses dois tipos de produtos.
(6)
Sempre que, no presente regulamento, se faça referência a acordos internacionais celebrados ou aplicados pela União a título provisório nos termos do TFUE, essa referência deve ser considerada como sendo feita ao artigo 218.o do TFUE.
(7)
A fim de evitar ou de contrariar os efeitos adversos que as importações de certos produtos agrícolas transformados possam ter no mercado da União e na eficácia da PAC, deverá ser possível aplicar às importações destes produtos o pagamento de um direito adicional, se estiverem reunidas certas condições.
(8)
A ovalbumina e a lactalbumina são produtos agrícolas transformados não incluídos no anexo I do TFUE. Por razões de harmonização e de simplificação, o regime comum de trocas comerciais para a ovalbumina e para a lactalbumina estabelecido no Regulamento (CE) n.o 614/2009 deverá ser integrado no regime de trocas aplicável a certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas. Tendo em conta o facto de os ovos poderem ser substituídos, em grande medida, por ovalbumina e, em certa medida, por lactalbumina, o regime de trocas comerciais para a ovalbumina e para a lactalbumina deverá corresponder ao previsto para os ovos.
(9)
Sem prejuízo de disposições específicas relativas a regimes comerciais preferenciais previstos pelo Regulamento (UE) n.o 978/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho (7) e a outros regimes comerciais autónomos da União, é necessário estabelecer as principais regras que regem o regime de trocas comerciais aplicável aos produtos agrícolas transformados e às mercadorias não incluídas no anexo I resultantes da transformação de produtos agrícolas. É igualmente necessário prever a fixação de direitos de importação reduzidos e de contingentes pautais, e a concessão de restituições à exportação, em conformidade com essas regras. Essas regras e disposições deverão ter em conta os condicionalismos sobre os direitos de importação e as subvenções à exportação decorrentes dos compromissos assumidos pela União no quadro dos acordos da OMC e de acordos bilaterais.
(10)
Devido às ligações estreitas existentes entre o mercado da ovalbumina e da lactalbumina e o mercado dos ovos, deverá ser possível exigir a apresentação de um certificado de importação para importações de ovalbumina e de lactalbumina e suspender o regime de aperfeiçoamento ativo para a ovalbumina e a lactalbumina, se o mercado da União para esses produtos ou o mercado dos ovos for perturbado ou correr o risco de ser perturbado pelos regimes de transformação ou de aperfeiçoamento ativo da ovalbumina e da lactalbumina. Deverá ser possível sujeitar a emissão de certificados de importação de ovalbumina e de lactalbumina, e a sua introdução em livre prática coberta por um certificado, a requisitos relativos à sua origem, proveniência, autenticidade e características de qualidade.
(11)
A fim de ter em conta a evolução do comércio e do mercado, as necessidades dos mercados de ovalbumina e de lactalbumina ou do mercado dos ovos, e os resultados do controlo das importações de ovalbumina e de lactalbumina, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito às regras que sujeitam a importação de ovalbumina e de lactalbumina para introdução em livre prática à apresentação de um certificado de importação, às regras relativas aos direitos e obrigações decorrentes do certificado de importação e aos seus efeitos jurídicos, aos casos em que se aplica uma tolerância no que respeita à obrigação mencionada no certificado, às regras que sujeitam a emissão de certificados de importação e a introdução em livre prática à apresentação de um documento emitido por um país terceiro ou por uma entidade que certifique, nomeadamente, a origem, a proveniência, a autenticidade e as características de qualidade dos produtos, às regras relativas à transferência dos certificados de importação ou às restrições a essa transferência, aos casos em que a apresentação de um certificado de importação não é necessária, e aos casos em que a constituição da garantia que assegura que os produtos são importados durante o prazo de validade do certificado é ou não é necessária.
(12)
Certos produtos agrícolas transformados não incluídos no anexo I do TFUE são obtidos a partir de produtos agrícolas sujeitos à PAC. Por conseguinte, os direitos aplicáveis às importações desses produtos agrícolas transformados deverão compensar a diferença entre os preços no mercado mundial e os preços no mercado da União para os produtos agrícolas utilizados na sua produção, assegurando ao mesmo tempo a competitividade da indústria transformadora em causa.
(13)
No quadro de certos acordos internacionais, a redução ou a supressão gradual dos direitos de importação para os produtos agrícolas transformados é concedida no que respeita a elementos agrícolas, aos direitos adicionais sobre o açúcar e a farinha e ao direito ad valorem no âmbito da política comercial da União. Deverá ser possível estabelecer essas reduções em relação aos elementos agrícolas aplicáveis às trocas não preferenciais.
(14)
O elemento agrícola do direito de importação deverá compensar a diferença entre os preços dos produtos agrícolas utilizados na produção dos produtos agrícolas transformados em causa no mercado mundial e no mercado da União. Por isso, é necessário manter uma ligação estreita entre o cálculo do elemento agrícola do direito de importação aplicável aos produtos agrícolas transformados e o cálculo aplicável aos produtos agrícolas importados no seu estado inalterado.
(15)
A fim de aplicar os acordos internacionais que prevejam a redução ou a supressão dos direitos de importação para os produtos agrícolas transformados, a partir de determinados produtos agrícolas utilizados ou considerados como tendo sido utilizados no fabrico dos produtos agrícolas transformados, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito ao estabelecimento de uma lista dos produtos agrícolas que devem ser considerados como tendo sido utilizados no fabrico dos produtos agrícolas transformados, ao estabelecimento das quantidades equivalentes e das regras de conversão de outros produtos agrícolas em quantidades equivalentes dos produtos agrícolas específicos considerados como tendo sido utilizados, aos elementos necessários para o cálculo dos elementos agrícolas reduzidos e dos direitos adicionais reduzidos e à determinação dos métodos desse cálculo, e aos montantes desprezáveis para os quais os elementos agrícolas reduzidos e os direitos adicionais sobre o açúcar e a farinha devem ser fixados em zero.
(16)
É possível conceder concessões pautais de importação para quantidades ilimitadas das mercadorias em causa ou para quantidades limitadas classificadas ao abrigo de um contingente pautal. Sempre que, no quadro de certos acordos internacionais, sejam concedidas concessões pautais no âmbito de contingentes pautais, os contingentes deverão ser abertos e geridos pela Comissão. Por razões de ordem prática, importa que a gestão da parte não agrícola dos direitos de importação das mercadorias relativamente às quais as preferências pautais tenham sido acordadas seja sujeita às mesmas regras que a gestão do elemento agrícola.
(17)
Devido às ligações estreitas existentes entre o mercado da ovalbumina e da lactalbumina e o mercado dos ovos, os contingentes pautais para a ovalbumina e a lactalbumina deverão ser abertos e geridos do mesmo modo que os contingentes pautais para os ovos no âmbito do Regulamento (UE) n.o 1308/2013. Se necessário, o método de gestão deverá tomar em consideração as necessidades de abastecimento do mercado da União e a necessidade de salvaguardar o seu equilíbrio, e deverá basear-se em métodos aplicados no passado, tendo em conta os direitos decorrentes dos acordos da OMC.
(18)
A fim de assegurar a igualdade de acesso ao mercado para os operadores e a igualdade de tratamento dos operadores, de ter em conta as necessidades de abastecimento do mercado da União e de salvaguardar o equilíbrio desse mercado, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão, no que diz respeito às condições a cumprir para apresentar um pedido no âmbito do contingente pautal e às regras relativas à transferência de direitos no âmbito do contingente pautal, à sujeição da participação no contingente pautal à constituição de uma garantia e às características específicas, aos requisitos ou às restrições aplicáveis aos contingentes pautais.
(19)
A fim de garantir que os produtos exportados possam beneficiar de um tratamento especial na importação para países terceiros em certas condições, em conformidade com os acordos internacionais celebrados pela União nos termos do TFUE, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito às regras que exijam que as autoridades competentes dos Estados-Membros emitam, mediante pedido e depois de realizados os controlos adequados, um documento que certifique que as condições se encontram satisfeitas no caso dos produtos que, se forem exportados, podem beneficiar de um tratamento especial na importação para países terceiros caso sejam respeitadas certas condições.
(20)
É possível que a procura das indústrias transformadoras de matérias-primas agrícolas não possa ser completamente assegurada pelas matérias-primas da União em condições concorrenciais. O Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho (8) prevê a admissão dessas mercadorias sob o regime de aperfeiçoamento ativo, sob reserva do cumprimento das condições económicas definidas pelo Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão (9). O Regulamento (CEE) n.o 2913/1992 deverá ser substituído pelo Regulamento (UE) n.o 952/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (10), mas com efeitos apenas a partir de 1 de junho de 2016. Portanto, é conveniente fazer referência ao Regulamento (CEE) n.o 2913/1992 no presente regulamento, especialmente tendo em conta que, no futuro, as referências feitas ao Regulamento (CEE) n.o 2913/1992 deverão ser entendidas como sendo referências ao Regulamento (UE) n.o 952/2013. Em circunstâncias bem definidas, as condições económicas deverão ser consideradas cumpridas para a colocação de determinadas quantidades de produtos agrícolas sob o regime de aperfeiçoamento ativo. Essas quantidades deverão ser determinadas com base num equilíbrio de abastecimento. O acesso equitativo às quantidades disponíveis, a igualdade de tratamento dos operadores e a clareza deverão ser assegurados por um sistema de certificados de aperfeiçoamento ativo emitidos pelos Estados-Membros.
(21)
A fim de assegurar uma gestão prudente e eficiente do regime de aperfeiçoamento ativo, tendo em conta a situação no mercado da União no que se refere aos produtos de base em causa, bem como as necessidades e as práticas das indústrias transformadoras, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito à lista dos produtos agrícolas para os quais podem ser emitidos certificados de aperfeiçoamento ativo, aos direitos decorrentes dos certificados de aperfeiçoamento ativo e os seus efeitos jurídicos, às disposições relativas à transferência de direitos entre os operadores e às regras necessárias à fiabilidade e eficiência do sistema de certificados de aperfeiçoamento ativo, no que respeita à autenticidade do certificado, à sua transferência ou às restrições a essa transferência.
(22)
Dentro dos limites decorrentes dos compromissos assumidos no quadro da OMC, deverá prever-se um regime de concessão de restituições à exportação para determinados produtos agrícolas utilizados no fabrico de mercadorias não incluídas no anexo I do TFUE, a fim de não penalizar os produtores dessas mercadorias tendo em conta os preços a que têm de se abastecer devido à PAC. Essas restituições deverão cobrir apenas a diferença entre o preço dos produtos agrícolas no mercado da União e no mercado mundial. Por conseguinte, é conveniente que esse regime seja estabelecido no âmbito do regime comercial para certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas.
(23)
A lista de mercadorias não incluídas no anexo I que podem beneficiar de restituições à exportação deverá ser estabelecida tendo em conta o impacto da diferença entre os preços dos produtos agrícolas utilizados na sua produção no mercado da União e no mercado mundial e a necessidade de compensar total ou parcialmente essa diferença, a fim de facilitar a exportação dos produtos agrícolas utilizados nas mercadorias em causa não incluídas no anexo I.
(24)
É necessário assegurar que não sejam concedidas restituições à exportação para as mercadorias não incluídas no anexo I, importadas e introduzidas em livre prática, que sejam reexportadas, exportadas após transformação ou incorporadas noutras mercadorias não incluídas no anexo I. No que diz respeito às importações de cereais, arroz, leite e produtos lácteos ou ovos introduzidos em livre prática, é necessário assegurar que não sejam concedidas restituições para mercadorias exportadas após transformação ou incorporação em mercadorias não incluídas no anexo I.
(25)
As taxas de restituição à exportação para os produtos agrícolas exportados sob a forma de mercadorias não incluídas no anexo I deverão ser fixadas de acordo com as mesmas regras e modalidades, e pelo mesmo processo, que as taxas de restituição à exportação aplicáveis aos produtos agrícolas exportados no seu estado inalterado, por força do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 e do Regulamento (UE) n.o 1370/2013 do Conselho (11).
(26)
Dadas, por um lado, a estreita relação entre as mercadorias não incluídas no anexo I e os produtos agrícolas utilizados no fabrico dessas mercadorias e, por outro, as diferenças entre essas mercadorias e esses produtos, é necessário prever a aplicação das disposições horizontais sobre as restituições à exportação, previstas no Regulamento (UE) n.o 1308/2013, às mercadorias não incluídas no anexo I.
(27)
A fim de ter em conta as necessidades específicas dos processos de fabrico e do comércio das mercadorias não incluídas no anexo I que integrem certos produtos agrícolas, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito às regras relativas às características das mercadorias não incluídas no anexo I para exportação e dos produtos agrícolas utilizados no seu fabrico; às regras relativas à determinação das restituições à exportação para certos produtos agrícolas exportados após transformação em mercadorias não incluídas no anexo I; às regras relativas aos meios necessários para provar a composição das mercadorias não incluídas no anexo I exportadas; às regras que exigem uma declaração de utilização de certos produtos agrícolas importados; às regras relativas à equiparação de produtos agrícolas aos produtos de base e à determinação da quantidade de referência de cada um dos produtos de base; e à aplicação das regras horizontais em matéria de restituições à exportação dos produtos agrícolas, às mercadorias não incluídas no anexo I.
(28)
O cumprimento dos limites de exportação decorrentes dos acordos internacionais celebrados ou aplicados a título provisório pela União nos termos do TFUE deverá ser assegurado através da emissão de certificados de restituição para os períodos de referência previstos nos acordos, tendo em conta o montante anual previsto para os pequenos exportadores.
(29)
As restituições à exportação deverão ser concedidas, até ao montante total disponível, em função da situação específica do comércio das mercadorias não incluídas no anexo I. O sistema de certificados de restituição deverá facilitar a gestão eficiente dos montantes das restituições.
(30)
É conveniente prever que os certificados de restituição emitidos pelos Estados-Membros sejam válidos em toda a União e que a sua emissão seja subordinada à constituição de uma garantia que assegure que o operador vai pedir restituições. Deverão ser estabelecidas regras para a concessão das restituições com base no regime de fixação antecipada de todas as taxas de restituição aplicáveis, e para a constituição e a liberação de garantias.
(31)
A fim de controlar as despesas relativas às restituições à exportação e à execução do sistema de certificados de restituição, o poder de adotar atos delegados nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito às regras relativas aos direitos e obrigações decorrentes dos certificados de restituição, às regras relativas à sua transferência ou às restrições a essa transferência, aos casos e situações em que não é exigida a apresentação de um certificado de restituição ou a constituição de uma garantia, e ao nível de tolerância dentro do qual a obrigação de pedir restituições não se aplica.
(32)
Ao ter em conta o impacto das medidas específicas respeitantes às restituições à exportação, deverão ser tidas em consideração as empresas que transformam produtos agrícolas, em geral, e a situação das pequenas e médias empresas, em particular. Tendo em conta as necessidades específicas dos pequenos exportadores, deverá ser-lhes atribuído um montante global para cada exercício orçamental, e deverão ser dispensados da obrigação de apresentar certificados de restituição no âmbito do sistema de concessão de restituições à exportação.
(33)
Caso sejam adotadas medidas, nos termos do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, no que diz respeito à exportação de um produto agrícola, e a exportação de mercadorias não incluídas no anexo I com um teor elevado desse produto agrícola seja suscetível de prejudicar a realização dos objetivos dessas medidas, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão para que sejam previstas medidas equivalentes relativamente às exportações dessas mercadorias não incluídas no anexo I, no cumprimento das obrigações decorrentes dos acordos internacionais.
(34)
Ao abrigo de certos acordos internacionais, a União pode limitar os direitos de importação e os montantes a pagar no que respeita às exportações, a fim de compensar, total ou parcialmente, as diferenças de preço dos produtos agrícolas utilizados no fabrico dos produtos agrícolas transformados ou das mercadorias não incluídas no anexo I em questão. Para esses produtos agrícolas transformados e para essas mercadorias não incluídas no anexo I, é necessário prever que esses montantes sejam determinados conjuntamente como um elemento do direito global e compensem as diferenças entre os preços dos produtos agrícolas a tomar em consideração no mercado do país ou da região em causa e no mercado da União.
(35)
Dado que a composição dos produtos agrícolas transformados e das mercadorias não incluídas no anexo I pode ser relevante para a aplicação correta do regime comercial previsto no presente regulamento, deverá ser possível estabelecer a sua composição recorrendo a análises qualitativas e quantitativas.
(36)
A fim de aplicar os acordos internacionais celebrados pela União e de assegurar a clareza e a coerência com as alterações do Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho (12), o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão para completar e alterar certos elementos não essenciais do presente regulamento e os seus anexos para esse efeito.
(37)
Deverão ser adotadas disposições para que os Estados-Membros prestem à Comissão e troquem entre si as informações necessárias para a execução do regime comercial aplicável aos produtos agrícolas transformados e às mercadorias não incluídas no anexo I.
(38)
A fim de assegurar a integridade dos sistemas de informação e a autenticidade e legibilidade dos documentos e dos dados conexos transmitidos, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito à definição da natureza e do tipo de informações a notificar, às categorias de dados a tratar, aos prazos máximos de conservação e à finalidade do tratamento, aos direitos de acesso à informação e aos sistemas de informação, e às condições de publicação das informações.
(39)
É aplicável o direito da União em matéria de proteção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais e à livre circulação desses dados, nomeadamente a Diretiva 95/46/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (13) e o Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho (14).
(40)
A fim de evitar encargos administrativos desnecessários para os operadores e para as autoridades nacionais, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito à fixação de um limiar abaixo do qual os montantes não devem ser cobrados ou concedidos no que se refere aos direitos de importação, aos direitos de importação adicionais, à redução dos direitos de importação, às restituições à exportação e aos montantes a cobrar ou a pagar aquando de uma compensação relativamente ao nível de preços estabelecido em comum.
(41)
Dada a estreita relação entre as mercadorias não incluídas no anexo I e os produtos agrícolas utilizados no fabrico dessas mercadorias, é necessário prever a aplicação, com as necessárias adaptações, das disposições horizontais sobre garantias, controlos, verificação e sanções previstas e adotadas nos termos do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (15), às mercadorias não incluídas no anexo I.
(42)
A fim de garantir a aplicação das regras horizontais adotadas com base do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 aos certificados de importação, aos contingentes pautais para os produtos agrícolas transformados, às restituições à exportação e aos certificados de restituição relativos às mercadorias não incluídas no anexo I, o poder de adotar atos nos termos do artigo 290.o do TFUE deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito às regras de adaptação, se necessário, das disposições horizontais em matéria de garantias, controlos, verificação e sanções adotadas com base no referido regulamento.
(43)
Quando adotar atos delegados nos termos do artigo 290.o, é particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios antes de adotar atos delegados, inclusive ao nível de peritos. Ao preparar e redigir atos delegados, a Comissão deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
(44)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do presente regulamento no que se refere às importações, deverão ser atribuidas competências de execução à Comissão no que diz respeito à adoção de medidas que determinem os produtos agrícolas transformados aos quais devem ser aplicados direitos de importação adicional a fim de evitar ou de contrariar os efeitos adversos para o mercado da União; de medidas relativas à aplicação desses direitos adicionais de importação no que se refere aos prazos para comprovar o preço de importação, à apresentação de provas documentais e à determinação do nível dos direitos adicionais de importação; de medidas que fixem os preços representativos e os volumes de desencadeamento para efeitos da aplicação de direitos de importação adicionais; de medidas relativas ao formato e ao conteúdo dos certificados de importação para a ovalbumina e para a lactalbumina, à apresentação de pedidos e à emissão e utilização desses certificados de importação, ao seu prazo de validade, ao procedimento para a constituição de uma garantia no que se refere a esses certificados e ao seu montante, aos meios necessários para provar que os requisitos para a utilização desses certificados foram cumpridos, ao nível de tolerância no que se refere ao cumprimento da obrigação de importar a quantidade mencionada no certificado de importação, e à emissão de certificados de importação duplicados e de substituição; de medidas relativas ao tratamento dos certificados de importação pelos Estados-Membros e ao intercâmbio das informações necessárias para a gestão do sistema de certificados de importação para a ovalbumina e para a lactalbumina, incluindo os procedimentos relativos à assistência administrativa específica entre Estados-Membros ao cálculo dos direitos de importação e à determinação do nível dos direitos de importação para os produtos agrícolas transformados na aplicação de acordos internacionais.
(45)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do presente regulamento no que se refere às importações, deverão ser também conferidas competências de execução à Comissão no que diz respeito à adoção de medidas que estabeleçam as quantidades fixas dos produtos agrícolas considerados como tendo sido utilizados no fabrico dos produtos agrícolas transformados para efeitos da redução ou supressão progressiva dos direitos de importação aplicáveis no comércio preferencial, e os requisitos adequados a nível documental, os contingentes pautais anuais e o método de gestão a aplicar na importação de produtos agrícolas transformados e de certos produtos agrícolas em conformidade com os compromissos internacionais da União, as modalidades de aplicação das disposições específicas previstas em acordos internacionais ou em atos que adotem o regime de importação ou exportação, nomeadamente sobre as garantias relativas à natureza, à proveniência e à origem do produto, ao reconhecimento do documento utilizado para a verificação dessas garantias, à apresentação de um documento emitido pelo país exportador e ao destino e utilização dos produtos; de medidas que estabeleçam o prazo de validade dos certificados de importação, o procedimento para a constituição de uma garantia e o seu montante, a utilização desses certificados de importação e, se necessário, as medidas específicas referentes, em especial, às condições segundo as quais os pedidos de importação devem ser apresentados e à autorização concedida no âmbito do contingente pautal, e aos requisitos necessários a nível documental.
(46)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do presente regulamento no que se refere às importações e ao regime de aperfeiçoamento ativo, deverão ser também conferidas competências de execução à Comissão no que diz respeito à adoção de medidas para gerir o processo que garantam que não sejam excedidas as quantidades disponíveis no âmbito dos contingentes pautais e para reafetação de quantidades não utilizadas do contingente pautal; de medidas de salvaguarda contra importações para a União nos termos do Regulamento (CE) n.o 260/2009 do Conselho (16) e do Regulamento (CE) n.o 625/2009 do Conselho (17) ou de medidas de salvaguarda previstas em acordos internacionais; de medidas respeitantes à quantidade de produtos agrícolas para os quais podem ser emitidos certificados de aperfeiçoamento ativo; de medidas relativas à execução e gestão do sistema de certificados de aperfeiçoamento ativo no que respeita aos documentos e aos procedimentos requeridos para a apresentação de pedidos e à emissão de certificados de restituição; de medidas relativas à gestão dos certificados do regime de aperfeiçoamento ativo pelos Estados-Membros e aos procedimentos relativos a assistência administrativa entre Estados-Membros; de medidas destinadas a limitar as quantidades relativamente às quais podem ser emitidos certificados de aperfeiçoamento ativo, a rejeitar quantidades requeridas relativamente a esses certificados e a suspender a apresentação de pedidos de certificados de aperfeiçoamento ativo caso sejam solicitadas grandes quantidades; e de medidas de suspensão da utilização dos regimes de transformação ou de aperfeiçoamento ativo da ovalbumina e da lactalbumina.
(47)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do presente regulamento no que se refere às exportações, deverão ser atribuídas competências de execução à Comissão no que diz respeito à adoção de medidas relativas à aplicação das taxas de restituição, ao cálculo das restituições à exportação, à equiparação de certos produtos a produtos de base e à determinação da quantidade de referência de produtos de base, ao pedido, emissão e gestão dos certificados de exportação de certas mercadorias não incluídas no anexo I para determinados destinos, quando previsto num acordo internacional celebrado ou aplicado a título provisório pela União nos termos do TFUE, ao tratamento do desaparecimento de produtos e de perdas de quantidade durante o processo de fabrico, e ao tratamento dos subprodutos.
(48)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do presente regulamento no que se refere às exportações, deverão ser também conferidas competências de execução à Comissão no que diz respeito à adoção de medidas que definam os procedimentos de declaração e os meios necessários para provar a composição das mercadorias não incluídas no anexo I exportadas, requeridos para aplicar o sistema de restituições à exportação; de medidas que definam os meios simplificados para provar a chegada ao destino em caso de restituições diferenciadas; de medidas relativas à aplicação de disposições horizontais sobre as restituições à exportação às mercadorias não incluídas no anexo I; e de medidas relativas à aplicação do sistema de certificados de restituição à exportação no que respeita à apresentação, ao formato e ao conteúdo do pedido de certificado de restituição, ao formato, ao conteúdo e ao prazo de validade do certificado de restituição, ao procedimento de apresentação dos pedidos e da emissão de certificados de restituição e à respetiva utilização, ao procedimento de constituição de uma garantia e ao respetivo montante, ao nível de tolerância para os montantes de restituição à exportação que não tenham sido pedidos e aos meios necessários para provar que as obrigações decorrentes do certificado de restituição foram cumpridas.
(49)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do presente regulamento no que se refere às exportações e a determinadas disposições gerais, deverão ser também atribuidas competências de execução à Comissão no que diz respeito à adoção de medidas relativas ao tratamento dos certificados de restituição pelos Estados-Membros, e ao intercâmbio de informações e à assistência administrativa específica entre os Estados-Membros no que se refere aos certificados de restituição; medidas relativas à fixação do montante total atribuído aos pequenos exportadores e ao limiar individual de isenção da apresentação de certificados de restituição; medidas relativas à emissão de certificados de substituição e de segundas vias de certificados de restituição; medidas que limitem os montantes para os quais podem ser emitidos certificados de restituição, que rejeitem montantes requeridos em relação a esses certificados e que suspendam a apresentação de pedidos de certificados de restituição caso sejam solicitados montantes que excedam os montantes disponíveis fixados com base nos compromissos resultantes de acordos internacionais; às regras processuais e aos critérios técnicos necessários para a aplicação de outras medidas no que respeita às exportações; medidas relativas à fixação da taxa dos direitos aplicáveis em caso de compensação direta nas trocas preferenciais e aos montantes conexos a pagar sobre as exportações para o país ou a região em causa; medidas destinadas a assegurar que os produtos agrícolas transformados declarados para exportação ao abrigo de um acordo comercial preferencial não sejam efetivamente exportados ao abrigo de um acordo não preferencial, ou vice-versa; medidas relativas aos métodos de análise qualitativa e quantitativa dos produtos agrícolas transformados e das mercadorias não incluídas no anexo I, às disposições técnicas necessárias para a sua identificação e aos procedimentos destinados à classificação na Nomenclatura Combinada.
(50)
A fim de assegurar condições uniformes para a execução do presente regulamento no que se refere às exportações e a determinadas disposições gerais, deverão ser também atribuídas competências de execução à Comissão no que diz respeito à adoção das medidas necessárias para a execução das obrigações de a Comissão e os Estados-Membros procederem ao intercâmbio de informações e referentes aos métodos de notificação, às regras sobre as informações a notificar, às disposições para a gestão das informações a comunicar, ao conteúdo, à forma, ao calendário, à periodicidade e aos prazos das notificações e ao regime de transmissão ou disponibilização das informações e documentos sob reserva da proteção de dados pessoais e dos legítimos interesses das empresas na proteção do seu sigilo comercial e das medidas sobre a aplicação de disposições horizontais sobre garantias, controlos, verificação e sanções adotadas nos termos do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 aos certificados de importação e aos contingentes pautais para os produtos agrícolas transformados, e às restituições à exportação e aos certificados de restituição para as mercadorias não incluídas no anexo I.
(51)
Atendendo à sua natureza especial, os atos de execução relativos às medidas destinadas a fixar os preços representativos e os volumes de desencadeamento para efeitos da aplicação de direitos de importação adicionais e o nível dos direitos de importação de acordo com os compromissos internacionais da União, às medidas que limitem as quantidades relativamente às quais podem ser emitidos certificados de aperfeiçoamento ativo e certificados de restituição, rejeitem quantidades pedidas relativamente a esses certificados e suspendam a apresentação de pedidos para tais certificados; e medidas para gerir o processo que garanta que as quantidades disponíveis no âmbito do contingente pautal não sejam excedidas e para reafetar as quantidades não utilizadas do contingente pautal, deverão ser adotadas sem aplicar o Regulamento (UE) n.o 182/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho (18). Todos os outros atos de execução ao abrigo do presente regulamento deverão ser adotados nos termos do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
(52)
O procedimento de exame deverá ser utilizado para a adoção dos atos de execução a adotar nos termos do Regulamento (UE) n.o 182/2011, dado que esses atos estão relacionados com a PAC, conforme referido no artigo 2.o, n.o 2, alínea b), subalínea ii), desse regulamento.
(53)
A Comissão deverá adotar atos de execução imediatamente aplicáveis se, em casos devidamente justificados, relativos a medidas de salvaguarda contra as importações de produtos agrícolas transformados para a União ou a uma perturbação existente ou potencial do mercado da União que exija a suspensão da utilização da transformação sob controlo aduanerio ou do regime de aperfeiçoamento ativo para a ovalbumina e para a lactalbumina, imperativos de urgência imperiosos assim o exigirem.
(54)
De acordo com o princípio da proporcionalidade, é necessário e adequado para a consecução dos objetivos do presente regulamento fixar o regime de trocas aplicável a certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas. O presente regulamento não excede o necessário para atingir os objetivos visados, nos termos do artigo 5.o, n.o 4, do Tratado da União Europeia.
(55)
A fim de manter o status quo, o presente regulamento deverá incluir anexos que contenham o seguinte: uma lista de produtos agrícolas transformados que substitui o anexo II do Regulamento (CE) n.o 1216/2009; uma lista de mercadorias não incluídas no anexo I, que substitui o anexo II do Regulamento (UE) n.o 578/2010 da Comissão (19) e o anexo XX do Regulamento (CE) n.o 1234/2007; uma lista de produtos de base utilizados no fabrico de mercadorias não incluídas no anexo I, que substitui o anexo I do Regulamento (UE) n.o 578/2010; uma lista de produtos agrícolas transformados sobre os quais podem ser cobrados direitos de importação adicionais, que substitui o anexo III do Regulamento (CE) n.o 1216/2009; e uma lista de produtos agrícolas utilizados no fabrico de produtos agrícolas transformados, que substitui o anexo I do Regulamento (CE) n.o 1216/2009.
(56)
Os Regulamentos (CE) n.o 1216/2009 e (CE) n.o 614/2009 deverão, consequentemente, ser revogados.
(57)
Tendo em conta que, antes da entrada em vigor do presente regulamento, foi assegurada a necessária coerência através da disposição transitória prevista pelo artigo 230.o, n.o 1, segundo parágrafo, alínea i), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, o presente regulamento deverá ser aplicável o mais rapidamente possível após a adoção do pacote regulamentar de medidas de reforma da PAC, no pleno respeito da segurança jurídica e das legítimas expectativas dos operadores económicos,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
OBJETO, ÂMBITO DE APLICAÇÃO E DEFINIÇÕES
Artigo 1.o
Objeto e âmbito de aplicação
O presente regulamento estabelece o regime de trocas comerciais aplicável às importações de produtos agrícolas transformados e às exportações de mercadorias não incluídas no anexo I e de produtos agrícolas incorporados nessas mercadorias não incluídas no anexo I.
O presente regulamento é igualmente aplicável às importações de produtos agrícolas abrangidas por um acordo internacional, celebrado ou aplicado a título provisório pela União nos termos do TFUE, e que preveja a equiparação desses produtos a produtos agrícolas transformados objeto de comércio preferencial.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
a)
«Produtos agrícolas», os produtos referidos no artigo 1.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013;
b)
«Produtos agrícolas transformados», os produtos enumerados no anexo I do presente regulamento;
c)
«Mercadorias não incluídas no anexo I», os produtos não incluídos no anexo I do TFUE, enumerados no anexo II, primeira e segunda colunas, do presente regulamento;
d)
«Produtos de base», os produtos agrícolas enumerados no anexo III do presente regulamento;
e)
«Elemento agrícola», a parte do direito de importação aplicável aos produtos agrícolas transformados correspondente aos direitos de importação aplicáveis aos produtos agrícolas enumerados no anexo V do presente regulamento ou, se for caso disso, o direito reduzido aplicável aos produtos agrícolas originários dos países em causa para as quantidades de produtos agrícolas utilizadas ou consideradas como tendo sido utilizadas;
f)
«Elemento não agrícola», a parte do encargo correspondente aos direitos da Pauta Aduaneira Comum, deduzido do elemento agrícola definido na alínea e);
g)
«Direitos adicionais sobre o açúcar e a farinha», o direito adicional sobre o açúcar (AD S/Z) e o direito adicional sobre a farinha (AD F/M) referidos no anexo I, Primeira Parte, Título I, Secção I, ponto B. 6, do Regulamento (CEE) n.o 2658/87, e estabelecidos no anexo I, Terceira Parte, Secção I, Quadro 2, do referido regulamento;
h)
«Direito ad valorem», a parte do direito de importação, expressa em percentagem do valor aduaneiro;
i)
«Grupo de produtos 1», soro de leite em pó, grânulos ou outras formas sólidas, sem adição de açúcar ou de outros edulcorantes do código NC ex 0404 10 02 a ex 0404 10 16;
j)
«Grupo de produtos 2», leite em pó, grânulos ou outras formas sólidas, sem adição de açúcar ou de outros edulcorantes, com um teorde matérias gordas, em peso, não superior a 1,5 %, exceto em embalagens imediatas de conteúdo líquido não superior a 2,5 kg do código NC ex 0402 10 19;
k)
«Grupo de produtos 3», leite em pó, grânulos ou outras formas sólidas, sem adição de açúcar ou de outros edulcorantes, com um teor de matérias gordas, em peso, não superior a 26 %, exceto em embalagens imediatas de conteúdo líquido não superior a 2,5 kg do código NC ex 0402 21 18;
l)
«Grupo de produtos 6», manteiga com um teor de matérias gordas, em peso, de 82 %, do código NC ex 0405 10.
CAPÍTULO II
IMPORTAÇÕES DE PRODUTOS AGRÍCOLAS TRANSFORMADOS
SECÇÃO I
Disposições gerais de importação
Subsecção I
Direitos de importação sobre produtos agrícolas transformados
Artigo 3.o
Elementos dos direitos de importação
1. Para os produtos agrícolas transformados enumerados no quadro 1 do anexo I, os direitos de importação fixados na pauta aduaneira comum são compostos por um elemento agrícola que não faz parte de um direito ad valorem e um elemento não agrícola, que é um direito ad valorem.
2. Para os produtos agrícolas transformados enumerados no quadro 2 do anexo I, os direitos de importação fixados na pauta aduaneira comum são compostos por um direito ad valorem e um elemento agrícola que faz parte do direito ad valorem. Se não existir um direito ad valorem para os produtos agrícolas transformados enumerados no quadro 2 do anexo I, o elemento agrícola para esses produtos é considerado parte do direito específico sobre esses produtos.
Artigo 4.o
Taxa máxima do direito de importação
1. Caso deva aplicar-se uma taxa máxima do direito, o método de cálculo para determinar a taxa máxima do direito é fixado pela Pauta Aduaneira Comum por força do artigo 31.o do TFUE.
2. Caso, para os produtos agrícolas transformados enumerados no quadro 1 do anexo I, a taxa máxima do direito seja constítuida por um direito adicional sobre o açúcar e a farinha, o método de cálculo para determinar o direito adicional é ser fixado pela Pauta Aduaneira Comum por força do artigo 31.o do TFUE.
Artigo 5.o
Direitos de importação adicionais destinados a evitar ou contrariar os efeitos adversos no mercado da União
1. A Comissão pode, através de atos de execução, determinar os produtos agrícolas transformados enumerados no anexo IV aos quais, quando importados e sujeitos à taxa do direito da Pauta Aduaneira Comum, é aplicável um direito de importação adicional. Os referidos atos de execução são adotados exclusivamente a fim de evitar ou de contrariar os efeitos adversos no mercado da União que possam resultar dessas importações, e se:
a)
As importações forem efetuadas a um preço inferior ao nível notificado pela União à Organização Mundial do Comércio («preço de desencadeamento»); ou
b)
O volume das importações exceder em qualquer ano um determinado nível («volume de desencadeamento»).
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
2. Não são impostos direitos de importação adicionais nos termos do n.o 1, se for improvável que as importações perturbem o mercado da União ou se os efeitos de tais direitos de importação forem desproporcionados em relação ao objetivo pretendido.
3. Para efeitos do n.o 1, alínea a), os preços de importação são determinados com base nos preços de importação c.i.f. da remessa em causa.
Os preços de importação c.i.f. são confrontados com os preços representativos do produto em causa no mercado mundial ou no mercado de importação do produto na União.
Os preços representativos são determinados a intervalos regulares com base nos dados recolhidos no âmbito do sistema de vigilância comunitária estabelecido por força do artigo 308.o-D do Regulamento (CEE) n.o 2454/1993 da Comissão (20).
4. O volume de desencadeamento baseia-se nas oportunidades de acesso ao mercado, definidas como as importações em percentagem do consumo interno correspondente durante os três anos anteriores ao ano em que os efeitos adversos referidos no n.o 1 tenham ocorrido ou possam e ocorrer.
5. A Comissão pode adotar atos de execução que contenham as medidas necessárias para a aplicação do presente artigo, em particular as que respeitem aos prazos para comprovar o preço de importação e apresentar provas documentais. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
6. A Comissão pode adotar atos de execução sem aplicar o procedimento a que se refere o artigo 44.o, n.os 2 ou 3, no que diz respeito aos produtos identificados nos termos do n.o 1:
a)
Que fixem os preços representativos e os volumes de desencadeamento para efeitos da aplicação de direitos de importação adicionais;
b)
Que fixem o nível dos direitos de importação adicionais em conformidade com as regras estabelecidas em acordos internacionais celebrados ou aplicados a título provisório pela União nos termos do TFUE.
7. A Comissão deve publicar os preços de desencadeamento referidos no n.o 1, alínea a), no Jornal Oficial da União Europeia.
Subsecção II
Importação de ovalbumina e de lactalbumina
Artigo 6.o
Certificados de importação para a ovalbumina e a lactalbumina
1. A importação para introdução em livre prática de ovalbumina e de lactalbumina pode estar sujeita à apresentação de um certificado de importação, caso tal certificado seja necessário para a gestão dos mercados em causa e, em especial, para a fiscalização do comércio destes produtos.
2. Sem prejuízo das medidas tomadas nos termos do artigo 14.o, os Estados-Membros emitem os certificados de importação referidos no n.o 1 a qualquer requerente estabelecido na União, independentemente do seu local de estabelecimento, salvo disposição em contrário de um ato adotado nos termos do artigo 43.o, n.o 2, do TFUE.
3. Os certificados de importação referidos no n.o 1 são válidos em toda a União.
4. A emissão dos certificados de importação referidos no n.o 1 e a introdução em livre prática das mercadorias abrangidas pelo certificado podem ser sujeitas a requisitos relativos à origem e à proveniência dos produtos em causa e à apresentação de um documento emitido por um país terceiro ou por uma entidade que certifique, nomeadamente, a origem, a proveniência, a autenticidade e as características de qualidade dos produtos.
Artigo 7.o
Garantia relativa aos certificados de importação
1. A emissão dos certificados de importação referidos no artigo 6.o pode ser sujeita à constituição de uma garantia que assegure que o operador económico vai importar os produtos durante o prazo de validade do certificado de importação.
2. A garantia é executada, no todo ou em parte, caso os produtos não sejam importados durante o prazo de validade do certificado de importação.
3. No entanto, a garantia não fica perdida se os produtos não foram importados durante o referido prazo por motivos de força maior, ou se a quantidade que não foi importada nesse prazo estiver dentro do nível de tolerância.
Artigo 8.o
Poderes delegados
A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 42.o:
a)
Às regras que sujeitam a importação de ovalbumina e de lactalbumina para a sua introdução em livre prática à apresentação de um certificado de importação;
b)
Às regras relativas aos direitos e obrigações decorrentes do certificado de importação e aos seus efeitos jurídicos;
c)
Aos casos em que se aplique uma tolerância no que se refere ao cumprimento da obrigação de importar a quantidade indicada no certificado, ou em que a origem deva ser indicada no certificado;
d)
Às regras relativas à emissão do certificado de importação ou às que sujeitam a introdução em livre prática das mercadorias abrangidas pelo certificado à apresentação de um documento emitido por um país terceiro ou por uma entidade que certifique, nomeadamente, a origem, a proveniência, a autenticidade e as características de qualidade dos produtos;
e)
Às regras sobre a transferência do certificado de importação ou as restrições a essa transferência;
f)
Aos casos em que a apresentação de um certificado de importação não é exigida;
g)
Às regras que sujeitam a emissão dos certificados de importação referidos no artigo 6.o à constituição de uma garantia.
Artigo 9.o
Competências de execução
Se necessário, a Comissão adota atos de execução no que diz respeito:
a)
Ao formato e conteúdo do certificado de importação;
b)
À apresentação dos pedidos de certificados de importação, à emissão e utilização desses certificados;
c)
Ao prazo de validade do certificado de importação, ao montante da garantia a constituir e ao procedimento de constituição da mesma;
d)
Aos meios necessários para provar o cumprimento dos requisitos relativos à utilização dos certificados de importação;
e)
Ao nível de tolerância no que se refere ao cumprimento da obrigação de importar a quantidade mencionada no certificado de importação;
f)
À emissão de certificados de importação de substituição e de segundas vias de certificados de importação;
g)
Ao tratamento dos certificados de importação pelos Estados-Membros e ao intercâmbio das informações necessárias para a gestão do sistema, incluindo os procedimentos relativos à assistência administrativa específica entre Estados-Membros.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
SECÇÃO II
Trocas comerciais preferenciais
Subsecção I
Redução dos direitos de importação
Artigo 10.o
Redução e supressão gradual de elementos agrícolas, direitos ad valorem e direitos adicionais
1. Caso um acordo internacional, celebrado ou aplicado a título provisório pela União nos termos do TFUE:
a)
Preveja uma redução ou reduções consecutivas levando a uma supressão progressiva dos direitos de importação para os produtos agrícolas transformados; e
b)
Defina os produtos que beneficiam dessas reduções, as quantidades de mercadorias, o valor dos contingentes a que essas reduções são aplicáveis, o método de determinação dessas quantidades ou valores, os fatores que determinam a redução do elemento agrícola nos direitos adicionais sobre o açúcar e a farinha ou no direito ad valorem,
o elemento agrícola, os direitos adicionais sobre o açúcar e a farinha e o direito ad valorem podem ser sujeitos à redução ou reduções consecutivas que conduzam a uma supressão progressiva, previstas para os direitos de importação aplicáveis aos produtos agrícolas transformados.
Para efeitos do presente artigo, o elemento agrícola pode incluir também o elemento agrícola referido no Anexo I, Primeira Parte, secção I, ponto B.1, do Regulamento (CEE) n.o 2658/87, fixado no Anexo I, Terceira parte, secção I, anexo 1, quadro 2, desse regulamento.
2. Caso um acordo internacional celebrado ou aplicado a título provisório pela União, nos termos do TFUE, preveja uma redução ou uma supressão progressiva dos elementos agrícolas no que respeita aos produtos que constam do anexo I, quadro 2, do presente regulamento, o direito que consiste no elemento agrícola, que faz parte do direito ad valorem, deve ser substituído por um elemento agrícola não-ad valorem.
Artigo 11.o
Quantidades efetivamente utilizadas ou consideradas como tendo sido utilizadas
1. As reduções ou a supressão progressiva de elementos agrícolas ou de direitos adicionais sobre o açúcar e a farinha, nos termos do artigo 10.o, n.o 1, devem ser determinadas com base no seguinte:
a)
As quantidades dos produtos agrícolas enumerados no anexo V efetivamente utilizados ou considerados como tendo sido utilizados no fabrico dos produtos agrícolas transformados;
b)
Os direitos aplicáveis aos produtos agrícolas a que se refere a alínea a), utilizados para o cálculo dos elementos agrícolas reduzidos e dos direitos adicionais sobre o açúcar e a farinha, no caso de certos acordos comerciais preferenciais.
2. Os produtos agrícolas que devem ser considerados como tendo sido utilizados no fabrico do produto agrícola transformado são selecionados entre os produtos agrícolas efetivamente utilizados no fabrico do produto agrícola transformado em função da sua importância no comércio internacional e da medida em que o nível dos seus preços é representativo do nível dos preços dos outros produtos agrícolas utilizados no fabrico do referido produto agrícola transformado.
3. As quantidades de produtos agrícolas enumerados no anexo V efetivamente utilizados devem ser convertidas em quantidades equivalentes dos produtos agrícolas específicos considerados como tendo sido utilizados.
Artigo 12.o
Poderes delegados
A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 42.o no que diz respeito:
a)
Ao estabelecimento de uma lista dos produtos agrícolas enumerados no anexo V que devem ser considerados como tendo sido utilizados no fabrico dos produtos agrícolas transformados, com base nos critérios de seleção estabelecidos no artigo 11.o, n.o 2;
b)
Ao estabelecimento das quantidades equivalentes e das regras de conversão previstas no artigo 11.o, n.o 3;
c)
Aos elementos necessários para o cálculo dos elementos agrícolas reduzidos e dos direitos adicionais sobre o açúcar e a farinha reduzidos, e à determinação dos métodos desse cálculo;
d)
Aos montantes desprezáveis para os quais os elementos agrícolas reduzidos e os direitos adicionais sobre o açúcar e a farinha devem ser fixados em zero.
Artigo 13.o
Competências de execução
1. Se adequado, a Comissão adota atos de execução que incluam medidas para aplicar os acordos internacionais celebrados ou aplicados a título provisório pela União nos termos do TFUE, no que diz respeito ao cálculo dos direitos de importação para os produtos agrícolas transformados sujeitos a redução nos termos do artigo 10.o, n.os 1 e 2, do presente regulamento.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
2. Se necessário, a Comissão pode adotar atos de execução para estabelecer:
a)
As quantidades fixas dos produtos agrícolas referidos no artigo 12.o, alínea a), considerados como tendo sido utilizados para o fabrico dos produtos agrícolas transformados;
b)
As quantidades dos produtos agrícolas referidos no artigo 12.o, alínea a), considerados como tendo sido utilizados para o fabrico dos produtos agrícolas transformados, em relação a cada possível composição desses produtos agrícolas transformados para os quais as quantidades fixas de produtos agrícolas específicos não podem ser estabelecidas nos termos da alínea a) do presente parágrafo;
c)
Os requisitos de documentação.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
3. A Comissão pode adotar atos de execução sem aplicar o procedimento a que se refere o artigo 44.o, n.os 2 ou 3, para fixar, em conformidade com as regras estabelecidas num acordo internacional celebrado ou aplicado a título provisório pela União nos termos do TFUE, e com as regras adotadas nos termos do n.o 1 do presente artigo, o nível dos direitos de importação a aplicar.
Subsecção II
Contingentes pautais e tratamento especial de importações por países terceiros
Artigo 14.o
Abertura e gestão de contingentes pautais
1. Os contingentes pautais para a importação de produtos agrícolas transformados e dos produtos agrícolas referidos no artigo 1.o, segundo parágrafo, para a sua colocação em livre prática na União, decorrentes de acordos internacionais celebrados ou aplicados a título provisório pela União nos termos do TFUE, são abertos e geridos pela Comissão nos termos dos artigos 15.o e 16.o.
2. Os contingentes pautais referidos no n.o 1 devem ser geridos de modo a evitar discriminações entre os operadores, tendo devidamente em conta as necessidades de abastecimento do mercado da União e a necessidade de salvaguardar o seu equilíbrio.
3. Os contingentes pautais referidos no n.o 1 devem ser geridos mediante a aplicação de um dos seguintes métodos, de outro método adequado, ou de uma combinação desses vários métodos:
a)
Um método de atribuição baseado na ordem cronológica de apresentação dos pedidos (segundo o princípio do «primeiro a chegar, primeiro a ser servido»);
b)
Um método de atribuição de contingentes proporcional às quantidades solicitadas nos pedidos (método da «análise simultânea»);
c)
Um método de atribuição baseado em padrões comerciais tradicionais (método dos «operadores tradicionais/novos operadores»).
Artigo 15.o
Poderes delegados
1. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 42.o no que diz respeito:
a)
Às condições e aos requisitos de elegibilidade que um operador tem de reunir para apresentar um pedido no âmbito do contingente pautal estabelecido num acordo internacional, tal como referido no artigo 14.o, n.o 1;
b)
Às regras relativas à transferência de direitos entre os operadores e, se necessário, às limitações dessa transferência no âmbito da gestão do contingente pautal estabelecido num acordo internacional, tal como referido no artigo 14.o, n.o 1;
c)
Às disposições que tornam a participação no contingente pautal estabelecido num acordo internacional, tal como referido no artigo 14.o, n.o 1, sujeita à apresentação de um certificado e à constituição de uma garantia;
d)
Às característiccas específicas, aos requisitos ou às restrições aplicáveis ao contingente pautal estabelecido no acordo internacional, tal como referido no artigo 14.o, n.o 1.
2. A Comissão fica habilitada a dotar atos delegados nos termos do artigo 42.o que imponham às autoridades competentes dos Estados-Membros a emissão, mediante pedido e depois de realizados os controlos adequados, de um documento que um produto preenche as condições para beneficiar de um tratamento especial na importação para um país terceiro.
Artigo 16.o
Competências de execução
1. A Comissão adota atos de execução que estabelecem:
a)
Os contingentes pautais anuais que, se necessário, devem ser introduzidos de acordo com um escalonamento adequado ao longo do ano, e o método de gestão a aplicar;
b)
Os procedimentos a seguir para a aplicação das disposições específicas estabelecidas no acordo internacional ou ato jurídico que adota o regime de importação ou de exportação, designadamente respeitantes:
i)
às garantias relativas à natureza, proveniência e origem do produto,
ii)
ao reconhecimento do documento utilizado para verificar as garantias referidas na subalínea i),
iii)
à apresentação de um documento emitido pelo país de exportação,
iv)
ao destino e à utilização dos produtos;
c)
O prazo de validade dos certificados de importação a apresentar, nos termos do artigo 15.o, n.o 1, alínea c);
d)
Os procedimentos aplicáveis à constituição de uma garantia, nos termos do artigo 15.o, n.o 1, alínea c), e o montante da mesma;
e)
As regras para o uso de certificados de importação a apresentar nos termos do artigo 15.o, n.o 1, alínea c), e, se necessário, as medidas específicas referentes, nomeadamente, às condições segundo as quais os pedidos de importação devem ser apresentados e a autorização concedida no âmbito do contingente pautal;
f)
Os requisitos de documentação;
g)
As medidas necessárias no que respeita ao conteúdo, formato, emissão e utilização do documento referido no artigo 15.o, n.o 2.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
2. A Comissão adota atos de execução, sem aplicar o procedimento a que se refere o artigo 44.o, n.os 2 ou 3, para:
a)
Gerir o processo que garanta que as quantidades disponíveis no âmbito do contingente pautal não são excedidas, designadamente fixando um coeficiente de atribuição para cada pedido quando se atingem as quantidades disponíveis, rejeitando pedidos pendentes e, se necessário, suspendendo a apresentação de pedidos;
b)
Reatribuir as quantidades não utilizadas do contingente pautal.
SECÇÃO III
Medidas de salvaguarda
Artigo 17.o
Medidas de salvaguarda
1. A Comissão deve adotar, sob reserva do n.o 3 do presente artigo, atos de execução que contenham medidas de salvaguarda contra as importações de produtos agrícolas transformados para a União. A fim de assegurar a uniformidade da política comercial comum, os referidos atos de execução devem ser conformes com os Regulamentos (CE) n.o 260/2009 e (CE) n.o 625/2009. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
2. Salvo disposição em contrário de outros atos jurídicos do Parlamento Europeu e do Conselho ou de outros atos jurídicos do Conselho, a Comissão deve adotar, sob reserva do n.o 3 do presente artigo, atos de execução que contenham medidas de salvaguarda contra as importações de produtos agrícolas transformados para a União previstas em acordos internacionais celebrados ou aplicados a título provisório pela União nos termos do TFUE. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
3. A Comissão pode adotar as medidas referidas nos n.os 1 e 2 a pedido de um Estado-Membro ou por sua própria iniciativa.
Caso receba um pedido de um Estado-Membro para adotar atos de execução a que se referem os n.os 1 ou 2, ou ambos, a Comissão adota os atos de execução que contenham a sua decisão sobre o assunto no prazo de cinco dias úteis a contar da receção do pedido. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
4. Por imperativos de urgência devidamente justificados, relacionados com as medidas de salvaguarda previstas pelos n.os 1 e 2, a Comissão adota atos de execução imediatamente aplicáveis pelo procedimento a que se refere o artigo 44.o, n.o 3.
5. Se tencionar revogar ou alterar as medidas de salvaguarda adotadas nos termos dos n.os 1 a 4, a Comissão deve adotar atos de execução para o efeito. Os referidos atos de execução são adotados nos termos do artigo 44.o, n.o 2, exceto por imperativos de urgência devidamente justificados, em cujo caso os referidos atos de execução são adotados nos termos do artigo 44.o, n.o 3.
SECÇÃO IV
Aperfeiçoamento ativo
Subsecção I
Aperfeiçoamento ativo sem exame das condições económicas
Artigo 18.o
Aperfeiçoamento ativo de produtos agrícolas sem exame das condições económicas
1. Quando mercadorias não incluídas no anexo I são obtidas a partir de produtos agrícolas enumerados no Anexo III do presente regulamento sob o regime de aperfeiçoamento ativo, as condições económicas referidas no artigo 117.o, alínea c), do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 devem ser consideradas como tendo sido cumpridas mediante a apresentação de um certificado de aperfeiçoamento ativo para esses produtos agrícolas.
2. Os certificados de aperfeiçoamento ativo devem ser emitidos para produtos agrícolas utilizados no fabrico das mercadorias não incluídas no anexo I no limite das quantidades determinadas pela Comissão.
Essas quantidades devem ser determinadas através da ponderação, por um lado, dos limites orçamentais obrigatórios para as restituições à exportação de mercadorias não incluídas no anexo I e, por outro, das necessidades de despesas esperadas relativas às restituições à exportação para as mercadorias não incluídas no anexo I, tendo em conta, designadamente:
a)
O volume estimado de exportações das mercadorias não incluídas no anexo I em causa;
b)
O mercado da União e a situação do mercado mundial de produtos de base relevantes, quando aplicável;
c)
Fatores económicos e regulamentares.
As quantidades são revistas regularmente a fim de se tomar em consideração a evolução dos fatores económicos e regulamentares.
3. Os Estados-Membros emitem os certificados de aperfeiçoamento ativo referidos no n.o 1 a qualquer requerente de um certificado estabelecido na União Europeia, independentemente do seu local de estabelecimento.
Os certificados de aperfeiçoamento ativo são válidos em toda a União.
Artigo 19.o
Poderes delegados
A Comissão fica habilitda a adotar atos delegados nos termos do artigo 42.o no que diz respeito:
a)
À lista dos produtos agrícolas utilizados no fabrico de mercadorias não incluídas no anexo I, em relação aos quais podem ser emitidos certificados de aperfeiçoamento ativo;
b)
Aos direitos derivados do certificado de aperfeiçoamento ativo e os seus efeitos jurídicos;
c)
À transferência de direitos derivados dos certificados de aperfeiçoamento ativo entre operadores;
d)
Às regras necessárias à fiabilidade e eficiência do sistema de certificados de aperfeiçoamento ativo no que respeita à autenticidade do certificado, à sua transferência ou às restrições a esta última.
Artigo 20.o
Competências de execução
1. Se necessário, a Comissão adota atos de execução relativos:
a)
À determinação, por força do artigo 18.o, n.o 2, da quantidade de produtos agrícolas para os quais podem ser emitidos certificados de aperfeiçoamento ativo;
b)
Ao formato e conteúdo dos pedidos de certificados de aperfeiçoamento ativo;
c)
Ao formato, conteúdo e prazo de validade dos certificados de aperfeiçoamento ativo;
d)
Aos documentos necessários para a apresentação de pedidos e ao procedimento de apresentação de pedidos e de emissão de certificados de aperfeiçoamento ativo;
e)
À gestão dos certificados de aperfeiçoamento ativo pelos Estados-Membros;
f)
Aos procedimentos relativos à assistência administrativa entre Estados-Membros;
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
2. Sempre que sejam solicitadas quantidades que excedam as fixadas nos termos do n.o 1, alínea a), a Comissão pode adotar atos de execução, sem aplicar o procedimento referido no artigo 44.o, n.os 2 ou 3, que limitem as quantidades para as quais podem ser emitidos certificados de aperfeiçoamento ativo, que rejeitem quantidades solicitadas no âmbito de certificados de aperfeiçoamento ativo e que suspendam a apresentação de pedidos de certificados de aperfeiçoamento ativo para o produto em causa.
Subsecção II
Suspensão dos regimes de aperfeiçoamento activo
Artigo 21.o
Suspensão dos regimes de aperfeiçoamento ativo para a ovalbumina e para a lactalbumina
1. Caso o mercado da União seja perturbado ou seja suscetível de ser perturbado pelos regimes de aperfeiçoamento ativo, a Comissão pode, a pedido de um Estado-Membro ou por sua própria iniciativa, adotar atos de execução que suspendam total ou parcialmente a utilização dos regimes de aperfeiçoamento ativo para a ovalbumina e para a lactalbumina. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
Caso receba um pedido de um Estado-Membro para adotar os atos de execução referidos no primeiro parágrafo, a Comissão adota os atos de execução contendo a sua decisão sobre o assunto, no prazo de cinco dias úteis a contar da receção do pedido. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
2. Por imperativos de urgência devidamente justificados, a Comissão adota atos de execução imediatamente aplicáveis respeitantes à suspensão referida no n.o 1 pelo procedimento a que se refere o artigo 44.o, n.o 3.
CAPÍTULO III
EXPORTAÇÕES
SECÇÃO I
Restituições à exportação
Artigo 22.o
Mercadorias e produtos elegíveis
1. Caso sejam exportadas mercadorias não incluídas no anexo I, os produtos agrícolas enumerados no artigo 196.o, n.o 1, alínea a), subalíneas i), ii), iii), v) e vii), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, utilizados no fabrico das referidas mercadorias não incluídas no anexo I podem beneficiar de restituições à exportação, ao abrigo do artigo 196.o do referido regulamento, tal como estabelecido no anexo II do presente regulamento, e é aplicável o artigo 196.o, n.o 1, alínea b), e n.os 2 e 3, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013.
2. As restituições à exportação referidas no n.o 1 não podem ser concedidas para:
a)
As mercadorias não incluídas no anexo I importadas que sejam consideradas em livre prática, nos termos do artigo 29.o do TFUE, e que sejam reexportadas;
b)
As mercadorias não incluídas no anexo I importadas que sejam consideradas em livre prática, nos termos do artigo 29.o do TFUE, e que sejam exportadas após transformação ou incorporadas noutras mercadorias não incluídas no anexo I;
c)
Importações de cereais, arroz, leite e produtos lácteos ou ovos que sejam consideradas em livre prática, nos termos do artigo 29.o do TFUE, e que sejam exportadas após transformação ou incorporadas em mercadorias não incluídas no anexo I.
Artigo 23.o
Determinação das restituições à exportação
1. As restituições à exportação referidas no artigo 22.o devem ser determinadas pelas autoridades competentes dos Estados-Membros em função da composição das mercadorias exportadas e das taxas de restituição à exportação fixadas para cada produto de base que constituem as mercadorias exportadas.
2. Para a determinação das restituições à exportação, os produtos enumerados no artigo 196.o, n.o 1, alínea a), subalíneas i), ii), iii), v) e vii), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 que não estão incluídos no anexo III do presente regulamento, devem ser equiparados a produtos de base ou a produtos derivados da transformação de produtos de base.
Artigo 24.o
Regras horizontais e taxas de restituição à exportação
1. As regras horizontais sobre as restituições à exportação dos produtos agrícolas, previstas no artigo 199.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, aplicam-se às mercadorias não incluídas no anexo I.
2. Devem ser tomadas medidas, nos termos do artigo 198.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 e do artigo 13.o do Regulamento (UE) n.o 1370/2013 para fixar as taxas de restituição à exportação para os produtos de base.
3. Para o cálculo das restituições à exportação, devem ser convertidos em produtos de base os produtos agrícolas enumerados no artigo 196.o, n.o 1, alínea a), subalíneas i), ii), iii), v) e vii), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 e não incluídos no anexo III do presente regulamento, que sejam derivados de ou equiparados a produtos de base, nos termos do artigo 23.o, n.o 2.
Artigo 25.o
Certificados relativos a exportações de mercadorias não incluídas no anexo I específicas para destinos específicos
Caso um acordo internacional celebrado ou aplicado a título provisório pela União nos termos do TFUE o exija, as autoridades competentes do Estado-Membro interessado devem, a pedido da parte em causa, emitir um certificado indicando se foram pagas restituições à exportação relativas a mercadorias não incluídas no anexo I específicas exportadas para destinos específicos.
Artigo 26.o
Poderes delegados
A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 42.o no que diz respeito:
a)
Às regras relativas às características das mercadorias não incluídas no anexo I a exportar e dos produtos agrícolas utilizados no seu fabrico;
b)
Às regras relativas à determinação das restituições à exportação para os produtos agrícolas exportados após transformação em mercadorias não incluídas no anexo I;
c)
Às regras relativas aos meios necessários para provas a composição das mercadorias não incluídas no anexo I exportadas;
d)
Às regras que requerem uma declaração de utilização de certos produtos agrícolas importados;
e)
Às regras relativas à equiparação de produtos agrícolas enumerados no artigo 196.o, n.o 1, alínea a), subalíneas i), ii), iii), v) e vii), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, não incluídos no anexo III do presente regulamento, a produtos de base e à determinação da quantidade de referência de cada produto de base;
f)
À aplicação das regras horizontais sobre as restituições à exportação dos produtos agrícolas, adotadas nos termos do artigo 202.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, às mercadorias não incluídas no anexo I.
Artigo 27.o
Competências de execução
Se necessário, a Comissão adota atos de execução relativos:
a)
À aplicação das taxas de restituição quando é necessário ter em conta as características dos componentes dos produtos referidos na alínea c) do presente artigo e das mercadorias não incluídas no anexo I para o cálculo das restituições à exportação;
b)
Ao cálculo das restituições à exportação para:
i)
produtos de base,
ii)
produtos derivados da transformação de produtos de base,
iii)
produtos equiparados aos produtos referidos nas subalíneas i) ou ii);
c)
À equiparação a produtos de base dos produtos referidos na alínea b), subalíneas ii) e iii), enumerados no artigo 196.o, n.o 1, alínea a), subalíneas i), ii), iii), v) e vii) do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, não incluídos no anexo III do presente regulamento;
d)
À determinação, para cada produto de base, da quantidade de referência que serve de base para a determinação das restituições à exportação, em função da quantidade do produto efetivamente utilizada para o fabrico das mercadorias exportadas ou numa base fixa, como previsto no anexo II;
e)
Ao pedido, à emissão e à gestão dos certificados referidos no artigo 25.o;
f)
Ao tratamento de desaparecimentos de produtos e de perdas de quantidade durante o processo de fabrico e o tratamento dos subprodutos;
g)
Aos procedimentos de declaração e aos meios necessários para provar a composição das mercadorias não incluídas no anexo I exportadas, necessários à aplicação do sistema das restituições à exportação;
h)
Aos meios simplificados necessários para provar a chegada ao destino em caso de restituições diferenciadas em função do destino;
i)
À aplicação das disposições horizontais sobre as restituições à exportação dos produtos agrícolas, adotadas nos termos do artigo 203.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, às restituições à exportação de mercadorias não incluídas no anexo I.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
SECÇÃO II
Certificados de restituição
Artigo 28.o
Certificados de restituição
1. As restituições à exportação dos produtos agrícolas incorporados em mercadorias não incluídas no anexo I são concedidas sempre que tenha sido entregue um pedido de restituições à exportação e tenha sido apresentado um certificado de restituição válido no momento da exportação.
Os pequenos exportadores, incluindo os titulares de certificados de restituição, que solicitem montantes limitados de restituições à exportação, excessivamente reduzidos para serem cobertos pelos certificados de restituição e que não ponham em perigo o cumprimento das limitações orçamentais, ficam isentos da apresentação de um certificado de restituição. Essas isenções não podem exceder um montante global atribuído a pequenos exportadores.
2. Os Estados-Membros devem emitir um certificado de restituição a qualquer requerente de um certificado de restituição estabelecido na União, independentemente do local de estabelecimento do requerente. Os certificados de restituição são válidos em toda a União.
Artigo 29.o
Taxas de restituição aplicáveis
1. A taxa de restituição a aplicar é a taxa aplicável no dia em que a declaração de exportação das mercadorias não incluídas no anexo I for aceite pelas autoridades aduaneiras, a menos que tenha sido apresentado um pedido nos termos do n.o 2 para a prefixação da taxa de restituição.
2. Um pedido de prefixação da taxa de restituição pode ser apresentado aquando do pedido de certificado de restituição, no dia da concessão do certificado de restituição ou em qualquer altura após esse dia, mas antes do termo do prazo de validade do certificado de restituição.
3. A taxa deve ser prefixada à taxa aplicável no dia de apresentação do pedido de prefixação. As taxas de restituição prefixadas são aplicáveis a partir desse dia a todas as taxas de restituição abrangidas pelo certificado de restituição.
4. As restituições à exportação para as mercadorias não incluídas no anexo I são concedidas com base nas:
a)
Taxas de restituição a aplicar nos termos do n.o 1 para os produtos de base incorporados nessas mercadorias não incluídas no anexo I, caso as taxas de restituição não tenham sido prefixadas; ou
b)
Taxas de restituição prefixadas nos termos do n.o 3 para os produtos de base incorporados nessas mercadorias não incluídas no anexo I.
Artigo 30.o
Garantia relativa aos certificados de restituição
1. A emissão dos certificados de restituição fica sujeita à constituição de uma garantia que assegure que o operador económico apresentará um pedido para restituições à exportação às autoridades competentes dos Estados-Membros interessados no que se refere às exportações de mercadorias não incluídas no anexo I realizadas durante o prazo de validade do certificado de restituição.
2. A garantia é executada, no todo ou em parte, se a restituição à exportação não tiver sido pedida ou tiver sido pedida apenas parcialmente em relação às exportações realizadas durante o prazo de validade do certificado de restituição.
Não obstante o primeiro parágrafo, a garantia não fica perdida se:
a)
As mercadorias não tiverem sido exportadas ou tiverem sido exportadas apenas parcialmente, ou se a restituição à exportação não tiver sido pedida ou tiver sido pedida apenas parcialmente por motivo de força maior;
b)
Os montantes de restituição à exportação que não foram pedidos estão dentro do nível de tolerância.
Artigo 31.o
Poderes delegados
A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 42.o no que diz respeito:
a)
Às regras relativas aos direitos e obrigações decorrentes do certificado de restituição, incluindo a garantia, sob reserva do respeito de todas as obrigações, do pagamento das restituições à exportação, e à obrigação de pedir restituições à exportação para os produtos agrícolas exportados após transformação em mercadorias não incluídas no anexo I;
b)
Às regras relativas à transferência do certificado de restituição ou às restrições a tal transferência;
c)
Aos casos e situações em que a apresentação de um certificado de restituição não é exigido por força do artigo 28.o, n.o 1, tendo em conta a finalidade da operação, os montantes envolvidos e o montante global que pode ser concedido aos pequenos exportadores;
d)
Aos casos e situações em que, em derrogação ao artigo 30.o, a constituição de uma garantia não é exigida;
e)
Às regras relativas à tolerância referida no artigo 30.o, n.o 2, segundo parágrafo, alínea b), tendo em conta a necessidade de respeitar as restrições orçamentais.
Artigo 32.o
Competências de execução
1. Se necessário, a Comissão adota atos de execução relativos:
a)
À apresentação, formato e conteúdo do pedido de certificado de restituição;
b)
Ao formato, conteúdo e prazo de validade do certificado de restituição;
c)
Ao procedimento de apresentação do pedido de certificados de restituição, ao procedimento de emissão de tais certificados e da respetiva utilização;
d)
Aos procedimentos de coonstituição de garantia e ao seu montante;
e)
Ao nível de tolerância referido no artigo 30.o, n.o 2, segundo parágrafo, alínea b), tendo em conta a necessidade de respeitar as restrições orçamentais;
f)
Aos meios de prova do cumprimento das obrigações decorrentes de certificados de restituição;
g)
Ao tratamento dos certificados de restituição pelos Estados-Membros e o intercâmbio das informações necessárias para a gestão do sistema, incluindo os procedimentos relativos à assistência administrativa específica entre Estados-Membros;
h)
À fixação do montante total atribuído aos pequenos exportadores e o limiar individual de isenção da apresentação de certificados de restituição nos termos do artigo 28.o, n.o 1, segundo parágrafo;
i)
À emissão de certificados de substituição e de segundas vias de certificados de restituição.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
2. Caso que sejam solicitados montantes que excedam os montantes disponíveis fixados com base nos compromissos decorrentes de acordos internacionais celebrados nos termos do TFUE, a Comissão pode adotar atos de execução sem aplicar o procedimento previsto no artigo 44.o, n.os 2 ou 3, que limitem os montantes para os quais podem ser emitidos certificados de restituição, rejeitem montantes solicitados no âmbito de certificados de restituição e suspendam a apresentação de pedidos de certificados de restituição.
SECÇÃO III
Outras medidas no que respeita às exportações
Artigo 33.o
Outras medidas no que respeita às exportações
1. Caso, nos termos do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, sejam adotadas medidas no que respeita à exportação de um produto agrícola incluído no anexo III sob a forma de direitos niveladores ou encargos, e caso a exportação de mercadorias não incluídas no anexo I com um teor elevado desse produto agrícola seja suscetível de prejudicar a consecução dos objetivos de tais medidas, a Comissão fica habilitda a adotar atos delegados nos termos do artigo 42.o do presente regulamento respeitantes a medidas equivalentes relativamente a essas mercadorias não incluídas no anexo I, desde que tais atos delegados respeitem todas as obrigações decorrentes de acordos internacionais celebrados nos termos do TFUE. Esses atos delegados só podem ser adotados se as medidas vigentes ao abrigo do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 se revelarem insuficientes.
Se, nos casos referidos no primeiro parágrafo, imperativos de urgência o exijam, aplica-se o procedimento previsto no artigo 43.o aos atos delegados adotados ao abrigo do presente número.
Os referidos imperativos de urgência podem incluir a necessidade de tomar medidas imediatas para corrigir ou evitar a perturbação do mercado, caso tais ameaças surjam de forma tão célere e inesperada que justifiquem uma ação imediata para corrigir concreta e eficientemente a situação, ou caso a tomada de medidas seja suscetível de impedir que tais ameaças de perturbação do mercado se concretizem, prossigam ou se transformem numa perturbação mais grave ou prolongada, ou ainda caso o atraso na tomada de medidas implique a verificação ou o agravamento da perturbação ou implique que a tomada de medidas futuras para fazer face à ameaça ou à perturbação seja de maior amplitude ou prejudicial à produção e às condições de mercado.
2. Se necessário, a Comissão adota atos de execução que estabeleçam os procedimentos e os critérios técnicos necessários à aplicação do n.o 1.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
CAPÍTULO IV
MEDIDAS APLICÁVEIS ÀS IMPORTAÇÕES E ÀS EXPORTAÇÕES
Artigo 34.o
Compensação direta nas trocas comerciais preferenciais
1. Caso um acordo internacional celebrado ou aplicado a título provisório pela União, nos termos do TFUE, preveja expressamente essa possibilidade, o direito aplicável à importação dos produtos agrícolas pode ser substituído por um montante estabelecido com base na diferença entre os preços dos produtos agrícolas na União e os do país ou da região em causa, ou por montante que compense um preço estabelecido conjuntamente para o país ou a região em questão.
Nesse caso, os montantes a pagar sobre as exportações para o país ou a região em causa devem ser determinados conjuntamente e na mesma base que a utilizada para a determinação do elemento agrícola do direito de importação, em conformidade com as condições estabelecidas no acordo.
2. Se necessário, a Comissão adota atos de execução que:
a)
Fixem o direito aplicável a que se refere o n.o 1 e os montantes correspondentes a pagar sobre as exportações para o país ou a região em causa;
b)
Assegurem que os produtos agrícolas transformados declarados para exportação ao abrigo de um regime preferencial não são efetivamente exportados sob um regime não preferencial ou vice-versa.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
Artigo 35.o
Métodos de análise
1. Para efeitos dos acordos sobre trocas comerciais ao abrigo do presente regulamento, caso os produtos agrícolas transformados ou as mercadorias não incluídas no anexo I o requeiram, as características e a composição desses produtos e mercadorias são determinadas por análise dos seus elementos constituintes.
2. Se necessário, a Comissão adota atos de execução para os produtos e mercadorias referidas no n.o 1, relativos:
a)
Aos métodos de análise qualitativa e quantitativa;
b)
Às disposições técnicas necessárias para a sua identificação;
c)
Aos procedimentos para a sua classificação NC.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
Artigo 36.o
Adaptação do presente regulamento
A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados nos termos do artigo 42.o no que diz respeito:
a)
Às adaptações dos anexos I a V, incluindo a supressão de produtos agrícolas transformados e de mercadorias não incluídas no anexo I e a inclusão de novos produtos agrícolas transformados e mercadorias não incluídas no anexo I, aos acordos internacionais celebrados ou aplicados a título provisório pela União, nos termos do TFUE;
b)
À adaptação dos artigos 2.o, alíneas i) a l), do artigo 25.o e dos anexos I a V a alterações ao anexo I do Regulamento (CEE) n.o 2658/87.
Artigo 37.o
Intercâmbio de informações
1. Se necessário para a aplicação do presente regulamento, os Estados-Membros fornecem à Comissão, a pedido, informações sobre o seguinte:
a)
Importações de produtos agrícolas transformados;
b)
Exportações de mercadorias não incluídas no anexo I;
c)
Pedidos de emissão, emissão e utilização de certificados de aperfeiçoamento ativo para os produtos agrícolas referidos no artigo 18.o;
d)
Pedidos de emissão, emissão e utilização de certificados de restituição referidos no artigo 28.o, n.o 1;
e)
Pagamentos e reembolsos das restituições à exportação para mercadorias não incluídas no anexo I referidas no artigo 22.o, n.o 1;
f)
Medidas de execução administrativa adotadas;
g)
Outros elementos relevantes.
Caso sejam pedidas restituições à exportação num Estado-Membro diferente daquele em que as mercadorias não incluídas no anexo I foram produzidas, as informações sobre a produção e a composição dessas mercadorias não incluídas no anexo I referidas na alínea e) devem ser notificadas a esse outro Estado-Membro a pedido do mesmo.
2. A Comissão pode comunicar as informações que lhe forem fornecidas nos termos do n.o 1, alíneas a) a g), a todos os Estados-Membros.
3. A fim de preservar a integridade dos sistemas de informação e a autenticidade e legibilidade dos documentos e dos dados conexos transmitidos, a Comissão fica habilitada a adotar nos termos do artigo 42.o atos delegados que estabeleçam:
a)
A natureza e o tipo de informações que devem ser notificadas nos termos do n.o 1;
b)
As categorias de dados a tratar, os prazos máximos de conservação, e a finalidade do tratamento, em especial em caso de publicação de tais dados e da sua transferência para países terceiros;
c)
Os direitos de acesso à informação ou aos sistemas de informação disponibilizados no respeito do sigilo profissional e da confidencialidade;
d)
Às condições de publicação das informações.
4. A Comissão pode adotar os atos de execução que sejam necessários para a aplicação do presente artigo, relativos:
a)
Aos métodos de notificação;
b)
Às regras pormenorizadas sobre as informações a notificar;
c)
Às disposições para a gestão das informações a notificar, bem como sobre o teor, a forma, calendário, a frequência e os prazos das notificações;
d)
Às disposições relativas à transmissão ou disponibilização de informações e documentos aos Estados-Membros, ao Parlamento Europeu, ao Conselho, às organizações internacionais e às autoridades competentes de países terceiros ou ao público, assegurando a proteção de dados pessoais e do interesse legítimo das empresas na proteção dos seus segredos comerciais.
Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame a que se refere o artigo 44.o, n.o 2.
Artigo 38.o
Tratamento e proteção de dados pessoais
1. Os Estados-Membros e a Comissão recolhem dados pessoais para efeitos do artigo 37.o, n.o 1, e não tratam esses dados de forma que exceda o necessário para essess efeitos.
2. Em caso de tratamento de dados pessoais para os efeitos de do artigo 37.o, n.o 1, estes dados devem ser tornados anónimos e ser tratados apenas de forma agregada.
3. Os dados pessoais são tratados de acordo com as regras estabelecidas na Diretiva 95/46/CE e no Regulamento (CE) n.o 45/2001. Em especial, os dados em questão não podem ser armazenados sob uma forma que permita a identificação das pessoas a que se referem por um período mais longo do que o necessário para os fins para que foram recolhidos ou para que serão posteriormente tratados, tendo em conta os prazos mínimos de conservação previstos nos direitos nacional e da União aplicáveis.
4. Os Estados-Membros informam as pessoas a que os dados se referem de que os seus dados pessoais podem ser tratados por organismos nacionais e da União nos termos do n.o 1, e de que, a esse respeito, elas gozam dos direitos estabelecidos pelas regras em matéria de proteção de dados constantes da Diretiva 95/46/CE e do Regulamento (CE) n.o 45/2001.
Artigo 39.o
Montantes desprezáveis
A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 42.o, no que diz respeito aos limiares abaixo dos quais os Estados-Membros podem não aplicar os montantes a cobrar ou a conceder nos termos dos artigos 3.o, 5.o, 10.o, 22.o e 34.o. Esses limiares devem ser estabelecidos a um nível abaixo do qual as despesas administrativas decorrentes da aplicação dos montantes seriam desproporcionadas em relação aos montantes cobrados ou concedidos.
Artigo 40.o
Garantias, controlos, verificação e sanções
1. Se adequado, as regras horizontais sobre garantias, controlos, verificação e sanções, e sobre a utilização do euro, previstas nos artigos 58.o a 66.o, 79.o a 88.o e 105.o a 108.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013, e os atos adotados com base nesses artigos, aplicam-se, com as necessárias adaptações, aos certificados de importação e aos contingentes pautais para os produtos agrícolas transformados, e às restituições à exportação e aos certificados de restituição para as mercadorias não incluídas no anexo I.
2. A Comissão fica habilitada a adotar atos delegados, nos termos do artigo 42.o, no que diz respeito às regras de adaptação, se necessário, das disposições adotadas com base nos artigos referidos no n.o 1 para efeitos do presente regulamento.
3. Se necessário, a Comissão adota atos de execução relativos à aplicação das disposições adotadas com base nos artigos referidos no n.o 1 para efeitos do presente regulamento. Os referidos atos de execução são adotados pelo procedimento de exame referido no artigo 44.o, n.o 2.
Artigo 41.o
Obrigações internacionais e normas aplicáveis
Na adoção de atos delegados e de atos de execução, a Comissão deve ter em conta as obrigações internacionais da União e as normas da União aplicáveis no domínio da política social e ambiental e do bem-estar animal, a necessidade de acompanhar a evolução do comércio e do mercado, a necessidade de uma boa gestão dos mercados e a necessidade de reduzir os encargos administrativos.
CAPÍTULO V
DELEGAÇÃO DE PODERES E PROCEDIMENTO DE COMITÉ
Artigo 42.o
Exercício da delegação
1. O poder de adotar atos delegados é conferido à Comissão, nas condições estabelecidas no presente artigo.
2. O poder de adotar os atos delegados referidos nos artigos 8.o, 12.o, 15.o, 19.o, 26.o, 31.o, no artigo 33.o, n.o 1, no artigo 36.o, no artigo 37.o, n.o 3, no artigo 39.o e no artigo 40.o, n.o 2, é conferido à Comissão por um prazo de sete anos a contar da entrada em vigor do presente regulamento. A Comissão elabora um relatório sobre a delegação de poderes pelo menos nove meses antes do final do prazo de sete anos. A delegação de poderes é tacitamente prorrogada por prazos de igual duração, salvo se o Parlamento Europeu ou o Conselho a tal se opuserem pelo menos três meses antes do final de cada prazo.
3. A delegação de poderes a que se referem os artigos 8.o, 12.o, 15.o, 19.o, 26.o, 31.o, o artigo 33.o, n.o 1, o artigo 36.o, o artigo 37.o, n.o 3, o artigo 39.o e o artigo 40.o, n.o 2, pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação dos poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afeta os atos delegados já em vigor.
4. Assim que adotar um ato delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os atos delegados adotados nos termos dos artigos 8.o, 12.o, 15.o, 19.o, 26.o, 31.o, do artigo 33.o, n.o 1, do artigo 36.o, do artigo 37.o, n.o 3, do artigo 39.o e do artigo 40.o, n.o 2, só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objeções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da notificação do ato ao Parlamento Europeu e ao Conselho ou se, antes do termo desse prazo, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que não têm objeções a formular. O referido prazo é prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.
Artigo 43.o
Procedimento de urgência
1. Os atos delegados adotados por força do presente artigo entram em vigor sem demora e são aplicáveis desde que não tenha sido formulada qualquer objeção ao abrigo do n.o 2. Na notificação de um ato delegado adotado nos termos do presente artigo ao Parlamento Europeu e ao Conselho devem expor-se os motivos que justificam o recurso ao procedimento de urgência.
2. O Parlamento Europeu ou o Conselho podem formular objeções aos atos delegados adotados nos termos do presente artigo pelo procedimento a que se refere o artigo 42.o, n.o 5. Nesse caso, a Comissão revoga sem demora o ato, após a notificação da decisão pela qual o Parlamento Europeu ou o Conselho tiverem formulado objeções.
Artigo 44.o
Procedimento de comité
1. Para efeitos da aplicação do artigo 13.o, do artigo 17.o, n.os 1, 2, 4 e 5, do artigo 20.o, n.o 1, do artigo 27.o, do artigo 32.o, n.o 1, do artigo 33.o, n.o 2, do artigo 34.o, n.o 2, e do artigo 37.o, n.o 4, e, no que respeita aos produtos agrícolas transformados, com exceção da ovalbumina e da lactalbumina, para efeitos do artigo 5.o, n.os 1 e 5, e do artigo 16.o, n.o 1, e, no que respeita aos certificados de importação e aos contingente pautais para produtos agrícolas transformados, com exceção da ovalbumina e da lactalbumina, e às restituições à exportação e aos certificados de restituição para mercadorias não incluídas no anexo I, e para efeitos da aplicação do artigo 40.o, n.o 3, a Comissão é assistida por um comité designado Comité das Questões Horizontais relativas às trocas de produtos agrícolas transformados não incluídos no anexo I. Esse comité deve ser entendido como comité na aceção do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
Para efeitos da aplicação do artigo 9.o, n.o 1, e do artigo 21.o, n.os 1 e 2, no que respeita à ovalbumina e à lactalbumina, para efeitos do artigo 5.o, n.os 1 e 5, e do artigo 16.o, n.o 1, e no que respeita aos certificados de importação e aos contingentes pautais para a ovalbumina e a lactalbumina, para efeitos da aplicação do artigo 40.o, n.o 3, a Comissão é assistida pelo Comité para a Organização Comum dos Mercados Agrícolas criado pelo artigo 229.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013. Esse comité deve ser entendido como comité na aceção do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
Para efeitos do artigo 35.o, n.o 2, a Comissão é assistida pelo Comité do Código Aduaneiro criado pelo artigo 247.o-A do Regulamento (CEE) n.o 2913/92. Esse comité deve ser entendido como um comité na aceção do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
2. Caso se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 5.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011.
3. Caso se faça referência ao presente número, aplica-se o artigo 8.o do Regulamento (UE) n.o 182/2011, em conjugação com o artigo 5.o.
4. Caso o parecer do Comité deva ser aprovado por procedimento escrito, considera-se esse procedimento encerrado sem resultados se, no prazo fixado para dar parecer, o presidente assim o decidir ou pelo menos um quarto dos seus membros assim o requerer.
CAPÍTULO VI
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 45.o
Revogação
Os Regulamentos (CE) n.o 614/2009 e (CE) n.o 1216/2009 são revogados.
As referências aos regulamentos revogados devem entender-se como sendo referências ao presente regulamento e devem ser lidas de acordo com a tabela de correspondência constante do anexo VI.
Artigo 46.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Estrasburgo, em 16 de abril de 2014.