ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
DIRETIVA (UE) 2015/652 DO CONSELHO
de 20 de abril de 2015
que estabelece métodos de cálculo e requisitos em matéria de apresentação de relatórios nos termos da Diretiva 98/70/CE do Parlamento Europeu e do Conselho relativa à qualidade da gasolina e do combustível para motores diesel
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 98/70/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 13 de outubro de 1998, relativa à qualidade da gasolina e do combustível para motores diesel e que altera a Diretiva 93/12/CEE do Conselho (1), nomeadamente o artigo 7.o-A, n.o 5,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Considerando o seguinte:
(1)
O método de cálculo das emissões de gases com efeito de estufa dos combustíveis e de outras fontes de energia não biológicas, a estabelecer nos termos do artigo 7.o-A, n.o 5, da Diretiva 98/70/CE, deverá produzir relatórios com exatidão suficiente para que a Comissão possa avaliar corretamente o desempenho dos fornecedores no cumprimento das suas obrigações decorrentes do artigo 7.o-A, n.o 2, dessa diretiva. O método de cálculo deverá garantir exatidão, tendo em devida conta a complexidade dos requisitos administrativos afins. Ao mesmo tempo, deverá incentivar os fornecedores a reduzirem a intensidade de emissão de gases com efeito de estufa dos combustíveis que fornecem. Importa também prestar especial atenção ao impacto do método de cálculo nas refinarias da União. Portanto, o método de cálculo deverá basear-se no valor médio da intensidade de emissão de gases com efeito de estufa, que representa uma média no setor, típica de um determinado combustível. Tal teria a vantagem de reduzir os encargos administrativos impostos aos fornecedores e aos Estados-Membros. Além disso, o método de cálculo proposto não deverá exigir a diferenciação da intensidade de emissão de gases com efeito de estufa dos combustíveis em função da fonte da matéria-prima, uma vez que tal afetaria os atuais investimentos em determinadas refinarias da União.
(2)
Na medida do possível e no contexto do artigo 7.o-A, n.o 1, da Diretiva 98/70/CE, os requisitos de prestação de informações deverão ser minimizados para os fornecedores que são pequenas ou médias empresas (PME), segundo a definição da Recomendação 2003/361/CE da Comissão (2). Da mesma forma, os importadores de gasolina e de combustível para motores diesel cuja refinação se processa fora da União não deverão ser obrigados a prestar informações pormenorizadas sobre as fontes de petróleo bruto que utilizam para produzir aqueles combustíveis, uma vez que tais informações podem ser difíceis de obter ou não estar disponíveis.
(3)
Com vista a incentivar uma redução acrescida nas emissões de gases com efeito de estufa, as poupanças declaradas respeitantes às reduções de emissões a montante (REM), inclusive nos processos de queima e purga, deverão ser incluídas no cálculo das emissões de gases com efeito de estufa dos fornecedores ao longo do ciclo de vida. A fim de facilitar a reivindicação de REM por parte dos fornecedores, deverá ser permitido utilizar vários regimes de emissões para calcular e certificar as reduções. Apenas deverão ser elegíveis os projetos de REM com início após a data de estabelecimento das normas mínimas respeitantes aos combustíveis previstas no artigo 7.o-A, n.o 5, alínea b), da Diretiva 98/70/CE, ou seja, 1 de janeiro de 2011.
(4)
Os valores médios ponderados predefinidos de gases com efeito de estufa, que representam o consumo do petróleo bruto da União, constituem um método de cálculo simples para os fornecedores determinarem o teor de gases com efeito de estufa dos combustíveis que fornecem.
(5)
As REM deverão ser estimadas e validadas segundo os princípios e normas identificados em normas internacionais, sobretudo ISO 14064, ISO 14065 e ISO 14066.
(6)
Convém, além disso, facilitar a aplicação pelos Estados-Membros de legislação relativa às REM, inclusive nos processos de queima e purga. Para o efeito, deverão ser preparadas, sob a égide da Comissão, orientações não legislativas acerca de métodos destinados a quantificar, verificar, validar, monitorizar e comunicar tais REM (ou seja, reduções em processos de queima e purga nos locais de produção) antes do termo do prazo de transposição previsto no artigo 7.o da presente diretiva.
(7)
O artigo 7.o-A, n.o 5, alínea b), da Diretiva 98/70/CE prevê o estabelecimento de um método para determinar a norma mínima respeitante aos combustíveis com base nas emissões de gases com efeito de estufa ao longo do ciclo de vida, por unidade de energia, provenientes de combustíveis fósseis em 2010. A norma mínima dos combustíveis deverá basear-se nas quantidades consumidas de combustível para motores diesel, gasolina, gasóleo não rodoviário, gás de petróleo liquefeito (GPL) e gás natural comprimido (GNC), utilizando os dados comunicados oficialmente em 2010 pelos Estados-Membros às Nações Unidas por força da Convenção-Quadro das Nações Unidas sobre as Alterações Climáticas (UNFCCC). A norma mínima dos combustíveis não deverá ser o valor do combustível fóssil de referência que se utiliza para calcular a redução das emissões de gases com efeito de estufa decorrente do consumo de biocombustíveis, que deverá permanecer conforme o estabelecido no anexo IV da Diretiva 98/70/CE.
(8)
Dado que a composição do cabaz de combustíveis fósseis pertinentes varia pouco de ano para ano, a variação agregada da intensidade de emissão de gases com efeito de estufa dos combustíveis fósseis será igualmente pequena de ano para ano. Justifica-se, pois, que as normas mínimas para os combustíveis se baseiem no valor médio dos dados de consumo da União em 2010 comunicados pelos Estados-Membros à UNFCCC.
(9)
A norma mínima dos combustíveis deverá representar uma intensidade média de emissão de gases com efeito de estufa a montante e uma intensidade média de emissão de gases com efeito de estufa do processo de refinação complexa, para os combustíveis fósseis. Portanto, a norma mínima deverá ser calculada por recurso aos respetivos valores predefinidos. A fim de proporcionar segurança regulamentar aos fornecedores no tocante às suas obrigações de reduzir a intensidade de emissão de gases com efeito de estufa dos combustíveis que fornecem, a norma mínima dos combustíveis deverá permanecer inalterado até 2020.
(10)
O artigo 7.o-A, n.o 5, alínea d), da Diretiva 98/70/CE prevê a adoção de um método de cálculo do contributo dos veículos rodoviários movidos a eletricidade para a redução das emissões de gases com efeito de estufa ao longo do ciclo de vida, o qual deve ser compatível com o disposto no artigo 3.o, n.o 4, da Diretiva 2009/28/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (3). Para assegurar essa compatibilidade, deverá utilizar-se o mesmo fator de ajustamento para a eficiência do grupo motopropulsor.
(11)
A eletricidade fornecida para utilização nos transportes rodoviários pode ser comunicada pelos fornecedores, em conformidade com o artigo 7.o-A, n.o 1, da Diretiva 98/70/CE, no contexto dos seus relatórios anuais aos Estados-Membros. Para limitar os custos administrativos, é adequado que o método de cálculo se baseie numa estimativa, e não na medição real, do consumo de eletricidade de um veículo rodoviário ou motociclo elétrico, para fins de comunicação pelo fornecedor.
(12)
É conveniente incluir uma abordagem pormenorizada para estimar a quantidade e a intensidade de emissão de gases com efeito de estufa dos biocombustíveis nos casos em que a transformação de biocombustíveis e de combustíveis fósseis ocorra durante o mesmo processo. É necessário um método específico, porque a quantidade resultante de biocombustível não é mensurável, como no cotratamento hídrico de óleos vegetais com um combustível fóssil. Nos termos do artigo 7.o-D, n.o 1, da Diretiva 98/70/CE, as emissões de gases com efeito de estufa ao longo do ciclo de vida dos biocombustíveis devem, para efeitos do artigo 7.o-A e do artigo 7.o-B, n.o 2, da mesma diretiva, ser calculadas pelo mesmo método. Por conseguinte, a certificação das emissões de gases com efeito de estufa por regimes voluntários reconhecidos é tão válida para efeitos do artigo 7.o-A como para efeitos do artigo 7.o-B, n.o 2, da Diretiva 98/70/CE.
(13)
Os relatórios dos fornecedores que o artigo 7.o-A, n.o 1, da Diretiva 98/70/CE exige deverão ser complementados por um formato e definições harmonizados para os dados a comunicar. A harmonização das definições dos dados é necessária para o cálculo correto da intensidade de emissão de gases com efeito de estufa associado às obrigações de informação de cada fornecedor, porquanto os dados são fundamentais para o método de cálculo harmonizado nos termos do artigo 7.o-A, n.o 5, alínea a), da Diretiva 98/70/CE. Esses dados incluem a identificação do fornecedor, a quantidade de combustível ou de energia colocada no mercado e o tipo de combustível ou de energia colocado no mercado.
(14)
O relatório do fornecedor, nos termos do artigo 7.o-A, n.o 1, da Diretiva 98/70/CE, deverá ser complementado por requisitos harmonizados em matéria de comunicação de informações, de formato e definições e de relatórios dos Estados-Membros à Comissão relativos às emissões de gases com efeito de estufa dos combustíveis consumidos na União. Em particular, estes requisitos de apresentação dos relatórios permitirão atualizar o valor do combustível fóssil de referência mencionado no anexo IV, parte C, ponto 19, da Diretiva 98/70/CE e no anexo V, parte C, ponto 19, da Diretiva 2009/28/CE, facilitarão a elaboração do relatório requerido pelo artigo 8.o, n.o 3, e pelo artigo 9.o, n.o 2, da Diretiva 98/70/CE, bem como a atualização do método de cálculo em função do progresso técnico e científico, a fim de assegurar que cumpre a sua finalidade. Estes dados deverão incluir a quantidade de combustível ou de energia colocada no mercado e o tipo de combustível ou de energia, o local de aquisição e a origem do combustível ou da energia colocados no mercado.
(15)
Para efeitos de apresentação de relatórios, justifica-se que os Estados-Membros autorizem os fornecedores a basear-se em dados equivalentes recolhidos no âmbito de outra legislação da União ou nacional, de modo a reduzir os encargos administrativos, desde que o relatório em causa cumpra o anexo IV e siga as definições constantes dos anexos I e III.
(16)
A fim de facilitar a elaboração de relatórios conjuntos de grupos de fornecedores de acordo com o artigo 7.o-A, n.o 4, da Diretiva 98/70/CE, o artigo 7.o-A, n.o 5, alínea c), da mesma prevê o estabelecimento das medidas necessárias. É desejável facilitar a elaboração desses relatórios para evitar a perturbação da movimentação física de combustível, visto que diferentes fornecedores colocam diferentes combustíveis em diferentes proporções no mercado e, portanto, poderão ter de recorrer a diferentes níveis de recursos para satisfazer o objetivo de redução dos gases com efeito de estufa. É, pois, necessário harmonizar as definições da identificação do fornecedor, a quantidade de combustível ou de energia colocada no mercado, o tipo de combustível ou de energia, o local de aquisição e a origem do combustível ou da energia colocados no mercado. Por outro lado, para evitar contagem dupla em comunicações conjuntas de fornecedores de acordo com o artigo 7.o-A, n.o 4, é conveniente harmonizar a aplicação dos métodos de cálculo e de prestacão de informações nos Estados-Membros, incluindo a apresentação de relatórios à Comissão, a fim de que as informações exigidas de um grupo de fornecedores digam respeito a um Estado-Membro específico.
(17)
Nos termos do artigo 8.o, n.o 3, da Diretiva 98/70/CE, os Estados-Membros devem apresentar anualmente um relatório sobre os dados nacionais relativos à qualidade dos combustíveis no ano civil precedente, utilizando o formulário estabelecido na Decisão 2002/159/CE da Comissão (4). De forma a abranger as alterações introduzidas na Diretiva 98/70/CE pela Diretiva 2009/30/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (5), bem como os subsequentes requisitos adicionais aplicáveis aos Estados-Membros em matéria de apresentação de relatórios e por razões de eficácia e harmonização, é necessário especificar que dados deverão ser comunicados, e adotar também um modelo para a apresentação dos dados pelos fornecedores e pelos Estados-Membros.
(18)
A Comissão apresentou em 23 de fevereiro de 2012 um projeto de medida ao comité instituído pela Diretiva 98/70/CE. O comité não logrou emitir parecer pela necessária maioria qualificada, pelo que se justifica que a Comissão apresente ao Conselho uma proposta nos termos do artigo 5.o-A, n.o 4, da Decisão 1999/468/CE do Conselho (6),
ADOTOU A PRESENTE DIRETIVA:
Artigo 1.o
Objeto e âmbito de aplicação
1. A presente diretiva estabelece métodos de cálculo e requisitos em matéria de apresentação de relatórios nos termos da Diretiva 98/70/CE.
2. A presente diretiva aplica-se aos combustíveis utilizados para a tração de veículos rodoviários e máquinas móveis não rodoviárias (incluindo embarcações de navegação interior quando não em mar), tratores agrícolas e florestais, embarcações de recreio quando não em mar, bem como à eletricidade para utilização em veículos rodoviários.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos da presente diretiva, são aplicáveis, para além das que constam da Diretiva 98/70/CE, as seguintes definições:
1) «Emissões a montante»: todas as emissões de gases com efeito de estufa que ocorrem antes de a matéria-prima entrar na refinaria ou unidade de transformação em que o combustível, tal como referido no anexo I, é produzido;
2) «Betume natural»: uma fonte de matéria-prima para refinação:
a)
cuja densidade API (American Petroleum Institute) não supera 10 graus na jazida do local de extração, definida segundo o método de ensaio D287 da American Society for Testing and Materials (ASTM) (7);
b)
cuja viscosidade média anual, à temperatura da jazida, é superior à calculada pela seguinte equação: Viscosidade (centipoise) = 518,98e-0,038T, em que T é a temperatura em graus Celsius;
c)
abrangida pela definição de areias betuminosas do código NC 2714 da Nomenclatura Combinada que consta do Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho (8); e
d)
em que a mobilização da fonte da matéria-prima é efetuada por extração ou por drenagem gravítica térmica nos casos em que a energia térmica provém essencialmente de fontes distintas da matéria-prima em causa;
3) «Xisto betuminoso»: uma fonte de matéria-prima para refinação situada numa formação rochosa que contenha querogénio sólido e correspondente à definição de xisto betuminoso do código NC 2714 que consta do Regulamento (CEE) n.o 2658/87. A mobilização da fonte da matéria-prima é efetuada por extração ou por drenagem gravítica térmica;
4) «Norma mínima dos combustíveis»: uma norma mínima dos combustíveis baseada nas emissões de gases com efeito de estufa ao longo do ciclo de vida, por unidade de energia, provenientes de combustíveis fósseis em 2010;
5) «Petróleo bruto tradicional»: uma matéria-prima para refinação com densidade API superior a 10 graus na jazida de origem, medida de acordo com o método de ensaio ASTM D287, e não correspondente à definição do código NC 2714 que consta do Regulamento (CEE) n.o 2658/87.
Artigo 3.o
Método para o cálculo da intensidade de emissão de gases com efeito de estufa dos combustíveis e da energia fornecidos, com exclusão dos biocombustíveis, e para a apresentação de relatórios pelos fornecedores
1. Para efeitos do artigo 7.o-A, n.o 2, da Diretiva 98/70/CE, os Estados-Membros devem assegurar que os fornecedores utilizam o método de cálculo previsto no anexo I da presente diretiva, para determinar a intensidade de emissão de gases com efeito de estufa dos combustíveis que fornecem.
2. Para efeitos do artigo 7.o-A, n.os 1 e 2, da Diretiva 98/70/CE, os Estados-Membros devem exigir aos fornecedores que comuniquem os dados utilizando as definições e o método de cálculo que constam do anexo I da presente diretiva. Os dados devem ser comunicados anualmente de acordo com o modelo constante do anexo IV da presente diretiva.
3. Para efeitos do artigo 7.o-A, n.o 4, da Diretiva 98/70/CE, os Estados-Membros devem garantir que um grupo de fornecedores que opte por ser considerado como um fornecedor único cumpre a obrigação estabelecida no artigo 7.o-A, n.o 2, dentro do Estado-Membro em causa.
4. Em relação aos fornecedores que são PME, os Estados-Membros devem aplicar o método simplificado descrito no anexo I da presente diretiva.
Artigo 4.o
Cálculo da norma mínima dos combustíveis e da redução da intensidade de emissão de gases com efeito de estufa
Para efeitos de verificar o cumprimento da obrigação estabelecida no artigo 7.o-A, n.o 2, da Diretiva 98/70/CE por parte dos fornecedores, os Estados-Membros devem exigir-lhes que comparem as suas reduções de emissões de gases com efeito de estufa ao longo do ciclo de vida provenientes dos combustíveis e da eletricidade com a norma mínima dos combustíveis que consta do anexo II da presente diretiva.
Artigo 5.o
Apresentação de relatórios pelos Estados-Membros
1. Ao apresentarem à Comissão os seus relatórios por força do artigo 8.o, n.o 3, da Diretiva 98/70/CE, os Estados-Membros devem igualmente comunicar-lhe os dados relativos ao cumprimento do artigo 7.o-A daquela diretiva, definidos no anexo III da presente diretiva.
2. Os Estados-Membros devem utilizar as ferramentas ReportNet da Agência Europeia do Ambiente, disponibilizadas nos termos do Regulamento (CE) n.o 401/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho (9), para a apresentação dos dados referidos no anexo III da presente diretiva. Os dados devem ser transmitidos pelos Estados-Membros, por transferência eletrónica, ao repositório central de dados administrado pela Agência Europeia do Ambiente.
3. Os dados devem ser fornecidos anualmente, utilizando o modelo previsto no anexo IV. Os Estados-Membros devem notificar à Comissão a data de transmissão e o nome da pessoa de contacto da autoridade competente responsável pela verificação e comunicação dos dados à Comissão.
Artigo 6.o
Sanções
Os Estados-Membros estabelecem o regime de sanções aplicável à violação das disposições nacionais adotadas para efeitos da presente diretiva e tomam as medidas necessárias para garantir a sua aplicação. As sanções previstas devem ser efetivas, proporcionadas e dissuasivas. Os Estados-Membros devem comunicar essas disposições à Comissão até 21 de abril de 2017, notificando-a sem demora de quaisquer alterações subsequentes que as afetem.
Artigo 7.o
Transposição
1. Os Estados-Membros põem em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente diretiva até 21 de abril de 2017. Do facto informam imediatamente a Comissão.
2. Quando os Estados-Membros adotarem essas disposições, estas incluem uma referência à presente diretiva ou são acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência são estabelecidas pelos Estados-Membros.
3. Os Estados-Membros comunicam à Comissão o texto das principais disposições de direito interno que adotarem nas matérias reguladas pela presente diretiva.
Artigo 8.o
Entrada em vigor
A presente diretiva entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 9.o
Destinatários
Os destinatários da presente diretiva são os Estados-Membros.
Feito no Luxemburgo, em 20 de abril de 2015.