ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 285/2014 НА КОМИСИЯТА
от 13 февруари 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти във връзка с прякото, значително и предвидимо въздействие на договори в рамките на Съюза и за предотвратяване на заобикалянето на правилата и задълженията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (1), и по-специално член 4, параграф 4 и член 11, параграф 14, буква д) от него,
като има предвид, че:
(1)
поради съществуващото широко разнообразие от договори за извънборсови деривати следва да бъде възприет подход, който се основава на определени критерии, за определянето на обстоятелствата, при които договор за извънборсови деривати може да се счита, че оказва пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, както и на случаите, в които е необходимо или уместно да се вземат мерки за предотвратяване на заобикалянето на правилата и задълженията, произтичащи от разпоредбите на Регламент (ЕС) № 648/2012.
(2)
Като се има предвид, че съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012 разпоредбите на посочения регламент се считат за изпълнени, когато поне един от контрагентите е установен в държава, за която Комисията е приела акт за изпълнение, деклариращ еквивалентност в съответствие с член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, тези регулаторни технически стандарти следва да се прилагат за договори, при които и двамата контрагенти са установени в трета държава, чиито правни, надзорни и правоприлагащи разпоредби все още не са декларирани като еквивалентни на изискванията, установени в посочения регламент.
(3)
Част от информацията за договорите, сключени от субекти от трета държава, продължава да бъде на разположение само на компетентните власти на третата държава. Ето защо компетентните органи от Съюза следва да си сътрудничат тясно с тези органи, за да се гарантира прилагането и изпълнението на съответните разпоредби.
(4)
За правилното разбиране на съответните технически стандарти е необходим технически термин, който следва да бъде определен.
(5)
Договори за извънборсови деривати, сключени от установени в трети държави лица, които са обхванати от гаранция, предоставена от установени в Съюза субекти, създават финансов риск за гаранта, установен в Съюза. Освен това, като се има предвид, че рискът зависи от размера на гаранцията, предоставена от финансовите контрагенти за обезпечаване на договори за извънборсови деривати, както и предвид взаимовръзките между финансовите контрагенти, съпоставени с нефинансови контрагенти, като оказващи пряко, значително и предвидимо въздействие в Съюза следва да бъдат разглеждани договори за извънборсови деривати, сключени от установени в трети държави лица, обезпечени с гаранция, надвишаваща определени количествени прагове и предоставена от установени в Съюза финансови контрагенти.
(6)
Финансовите контрагенти, установени в трети държави, могат да сключват договори за извънборсови деривати чрез свои клонове в Съюза. Като се има предвид влиянието на дейността на тези клонове на пазара на Съюза, следва да се счита, че договорите за извънборсови деривати, сключени между тези клонове в Съюза, имат пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза.
(7)
Договори за извънборсови деривати, сключени от определени контрагенти с основна цел избягване на прилагането на задължението за клиринг или на техниките за намаляване на риска, приложими за субекти, които биха били естествени партньори по договора, следва да се разглеждат като заобикалящи правилата и задълженията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012, тъй като възпрепятстват постигането на целта на този регламент, а именно - намаляване на кредитния риск от контрагента.
(8)
Договори за извънборсови деривати, които са част от договореност, чиито характеристики не се основат на бизнес логика или не са от търговско естество и чиято основна цел е заобикаляне на прилагането на Регламент (ЕС) № 648/2012, включително правила, свързани с условията на освобождаване, следва да се смятат за заобикалящи правилата и задълженията, установени в посочения регламент.
(9)
Ситуации, при които отделните компоненти на договореност са несъвместими с правната същност на договореността като цяло; при които договореността се реализира по начин, обикновено считан за несъвместим с общоприетото разбиране за разумно търговско поведение; при които договореност или поредица от договорености включват елементи, които неутрализират или анулират тяхното реципрочно икономическо естество; при които става въпрос за затворени кръгови сделки, следва да се разглеждат като индикатори на привидна договореност или привидна поредица от договорености.
(10)
Желателно е да бъдат предвидени технически стандарти, свързани с договори с пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, както и технически стандарти, свързани с предотвратяване на заобикалянето на правилата и задълженията, предвидени в Регламент (ЕС) № 648/2012, в един инструмент, тъй като и двата вида технически стандарти се отнасят до задължението за клиринг и до техниките за редуциране на риска. Освен това те имат общи характеристики, като например тяхната приложимост към договори между контрагенти, които не изпълняват задължението за клиринг или за прилагане на техники за намаляване на риска, ако не са изпълнени условията на член 4, параграф 1, буква а), подточка v) и член 11, параграф 14, буква д) от Регламент (ЕС) № 648/2012, допълнително уточнени с настоящия регламент.
(11)
Като се има предвид, че засегнатите от тези регулаторни технически стандарти субекти от трети държави, чиито договори за извънборсови деривати отговарят на условията, посочени в тези регулаторни технически стандарти за определяне на въздействието като пряко, значително и предвидимо в рамките на Съюза, се нуждаят от време, за да се съобразят с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012, е целесъобразно прилагането на разпоредбите, съдържащи тези условия, да бъде забавено с шест месеца.
(12)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари.
(13)
Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена по член 37 от същия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилага следното определение:
„гаранция“ означава изрично документирано правно задължение на гарант за обезпечаване на плащанията към бенефициера на дължимите суми или на суми, които могат да станат дължими, по договори за извънборсови деривати, обхванати от тази гаранция и поети от гарантирания субект, в случай на неизпълнение, както е посочено в гаранцията, или в случай, че не е извършено плащане от гарантирания субект.
Член 2
Договори с пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза
1. Счита се, че даден договор за извънборсови деривати има пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, когато поне един субект от трета държава се ползва от гаранция, предоставена от установен в Съюза финансов контрагент, която покрива изцяло или частично неговото задължение, произтичащо от този договор за извънборсов дериват, в степен, при която гаранцията удовлетворява следните две условия:
а)
обхваща цялото задължение на субект от трета държава, произтичащо от един или повече договори за извънборсови деривати за агрегирана условна сума в размер на поне 8 млрд. евро или еквивалентната сума в съответната чуждестранна валута, или покрива само част от задължението на субект от трета държава, произтичащо от един или повече договори за извънборсови деривати за агрегирана условна сума в размер на поне 8 млрд. евро или еквивалентната сума в съответната чуждестранна валута, разделена на процента на покритото задължение;
б)
е най-малко равна на 5 % от сумата на текущите експозиции, както е определено в член 272, точка 17 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), по договори за извънборсови деривати на установения в Съюза финансов контрагент, който издава гаранцията.
Когато гаранцията се издава за максимален размер, който е под прага, посочен в буква а) от първата алинея, договорите, обхванати от тази гаранция, нямат пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, освен ако размерът на гаранцията се увеличава, в който случай в деня на увеличението отново се прави оценка на прякото, значително и предвидимо въздействие от договорите в рамките на Съюза от страна на гаранта по отношение на условията, посочени в букви а) и б) от първата алинея.
Когато задължението, произтичащо от един или повече договори за извънборсови деривати, е под прага, посочен в буква а) от първата алинея, за такива договори не се счита, че оказват пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, дори когато максималният размер на гаранцията, покриваща това задължение, е равен или по-голям от прага, посочен в буква а) от първа алинея, дори когато е спазено условието, посочено в буква б) от първа алинея.
В случай на увеличение на задължението, произтичащо от договори за извънборсови деривати, или на намаляване на текущата експозиция, гарантът прави нова оценка на това дали са спазени условията, посочени в букви а) и б) от първа алинея. Такава оценка се прави съответно в деня на увеличението на задължението за условието по първа алинея, буква а) и на месечна база - за условието по първа алинея, буква б).
Договори за извънборсови деривати в рамките на обща условна сума в размер на поне 8 млрд. евро или еквивалентната сума в съответната чуждестранна валута, сключени преди издаването или увеличението на гаранция и впоследствие обхванати от гаранция, отговаряща на условията, определени в първа алинея, букви а) и б), се считат за оказващи пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза.
2. Смята се, че договор за извънборсови деривати оказва пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, когато двата субекта, установени в трета държава, сключат договор за извънборсови деривати чрез клоновете си в Съюза и биха могли да бъдат определени като финансови контрагенти, ако бяха установени в Съюза.
Член 3
Случаи, в които е необходимо или уместно да се предотвратява заобикалянето на правилата или задълженията, предвидени в Регламент (ЕС) № 648/2012
1. Счита се, че договор за извънборсови деривати е разработен с цел заобикаляне на прилагането на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 648/2012, ако цялостно погледнато и предвид всички съпътстващи обстоятелства може да бъде счетено, че начинът, по който договорът е сключен, има основно за цел избягване на прилагането на разпоредбите на този регламент.
2. За целите на параграф 1 даден договор се счита, че има за основна цел избягване на прилагането на разпоредби на Регламент (ЕС) № 648/2012, ако основната цел на договореност или поредица от договорености, свързани с договора за извънборсови деривати, е да бъде заобиколен предметът, духът и предназначението на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 648/2012, които иначе биха се прилагали, включително когато става въпрос за част от привидна договореност, или привидна поредица от договорености.
За привидна договореност се счита такава договореност, на която същностно липсва бизнес логика, търговско съдържание или съответната икономическа обосновка и която се състои от какъвто и да било договор, сделка, схема, действие, операция, споразумение, помощ, уговорка, ангажимент, задължение или събитие. Договореността може да включва повече от един етап или една част.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 2 се прилага от 10 октомври 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 февруари 2014 година.
REGULAMENTO DELEGADO (UE) N.o 285/2014 DA COMISSÃO
de 13 de fevereiro de 2014
que complementa o Regulamento (UE) n.o 648/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho no que respeita às normas técnicas de regulamentação sobre a noção de efeito direto, substancial e previsível de certos contratos na União e para evitar a evasão às regras e obrigações
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 648/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 4 de julho de 2012, relativo aos derivados do mercado de balcão, às contrapartes centrais e aos repositórios de transações (1), nomeadamente o artigo 4.o, n.o 4 e o artigo 11.o, n.o 14,
Considerando o seguinte:
(1)
Dada a grande variedade de contratos de derivados OTC, a fim de determinar quando um contrato de derivados OTC pode ser considerado como tendo um efeito direto, substancial e previsível no interior da União, bem como os casos em que é necessário ou adequado evitar a evasão às regras e obrigações decorrentes de qualquer das disposições do Regulamento (UE) n.o 648/2012, há que adotar uma abordagem baseada em critérios.
(2)
Dado que, nos termos do artigo 13.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 648/2012, as disposições desse regulamento devem ser consideradas como cumpridas quando pelo menos uma das contrapartes se encontrar estabelecida num país em relação ao qual a Comissão tenha adotado um ato de execução que declare a equivalência em conformidade com o artigo 13.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 648/2012 (o n.o 2 do mesmo artigo), estas normas técnicas de regulamentação devem aplicar-se aos contratos em que ambas as contrapartes estão estabelecidas num país terceiro cujo regime jurídico, de supervisão e controlo de execução não foram ainda declarados equivalentes aos requisitos estabelecidos no mesmo regulamento.
(3)
Certas informações sobre os contratos celebrados por entidades de países terceiros continuam a só estar em posse das autoridades competentes de países terceiros. Por conseguinte, as autoridades competentes da União devem cooperar estreitamente com essas autoridades, a fim de garantir que as disposições relevantes são aplicadas e respeitadas.
(4)
Dado que é necessário um termo técnico para se ter uma compreensão global das normas técnicas adequadas, há que defini-lo.
(5)
Os contratos de derivados OTC celebrados por entidades estabelecidas em países terceiros e cobertos por uma garantia prestada por entidades estabelecidas na União geram um risco financeiro para o garante estabelecido na União. Além disso, uma vez que o risco depende da amplitude da garantia prestada pelas contrapartes financeiras para cobrir os contratos de derivados OTC e tendo em conta as interligações entre contrapartes financeiras, quando comparadas com contrapartes não-financeiras, apenas os contratos de derivados OTC celebrados por entidades estabelecidas em países terceiros que estejam cobertos por uma garantia que ultrapasse certos limiares quantitativos e seja prestada por contrapartes financeiras estabelecidas na União devem ser considerados como tendo um efeito direto, substancial e previsível na União.
(6)
As contrapartes financeiras estabelecidas em países terceiros podem celebrar contratos de derivados OTC através das suas sucursais na União. Dado o impacto da atividade dessas sucursais sobre o mercado da União, os contratos de derivados OTC celebrados entre essas sucursais na União devem ser considerados como tendo um efeito direto, substancial e previsível na União.
(7)
Os contratos de derivados OTC que são celebrados por contrapartes específicas com o objetivo primordial de evitar a aplicação da obrigação de compensação ou das técnicas de atenuação de risco aplicáveis às entidades que seriam as contrapartes naturais para os mesmos, devem ser considerados como contratos que evadem as regras e obrigações previstas no Regulamento (UE) n.o 648/2012, na medida em que dificultam a realização de um dos seus objetivos, a saber, a atenuação do risco de crédito de contraparte.
(8)
Os contratos de derivados OTC que fazem parte de um acordo cujas características não tenham um fundamento empresarial ou careçam de substância comercial e tenham como objetivo principal contornar a aplicação do Regulamento (UE) n.o 648/2012, nomeadamente das regras respeitantes às condições de isenção, devem ser considerados como contratos que evadem as regras e obrigações previstas nesse regulamento.
(9)
As situações em que as componentes individuais do acordo sejam incoerentes com a substância jurídica do acordo no seu conjunto, em que o acordo seja celebrado de uma forma que não seria normalmente utilizada no âmbito do que se considera uma conduta comercial razoável, em que o acordo ou a série de acordos incluam elementos que tenham por efeito compensar ou anular a sua substância económica recíproca, ou em que as transações tenham natureza circular, devem ser consideradas como indícios de um acordo artificial ou de uma série artificial de acordos.
(10)
É conveniente prever normas técnicas relativas aos contratos que tenham um efeito direto, substancial e previsível na União, bem como normas técnicas relativas à prevenção da evasão às regras e obrigações previstas no Regulamento (UE) n.o 648/2012 num instrumento único, uma vez que as duas séries de normas técnicas dizem respeito à obrigação de compensação e às técnicas de atenuação do risco. Além disso, partilham características comuns, como o facto de se aplicarem a contratos cujas contrapartes não estariam sujeitas à obrigação de compensação ou às técnicas de redução do risco se as condições previstas no artigo 4.o, n.o 1, alínea a), subalínea v), e no artigo 11.o, n.o 14, alínea e), do Regulamento (UE) n.o 648/2012, melhor especificadas no presente regulamento, não fossem preenchidas.
(11)
Uma vez que as entidades de países terceiros afetadas por estas normas técnicas de regulamentação necessitam de tempo para assegurar a conformidade com os requisitos do Regulamento (UE) n.o 648/2012, quando os seus contratos de derivados OTC preenchem as condições estabelecidas nestas normas para serem considerados como tendo um efeito direto, substancial e previsível na União, convém diferir por seis meses a aplicação da disposição que contém essas condições.
(12)
O presente regulamento tem por base os projetos de normas técnicas de regulamentação apresentados pela Autoridade Europeia dos Valores Mobiliários e dos Mercados à Comissão.
(13)
Em conformidade com o artigo 10.o do Regulamento (UE) n.o 1095/2010 do Parlamento Europeu e do Conselho (2), a Autoridade Europeia dos Valores Mobiliários e dos Mercados realizou consultas públicas abertas sobre os projetos de normas técnicas de regulamentação, analisou os seus potenciais custos e benefícios e solicitou o parecer do Grupo de Interessados do Setor dos Valores Mobiliários e dos Mercados, criado nos termos do artigo 37.o do mesmo regulamento.
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
«Garantia», uma obrigação jurídica, explicitamente documentada, que assegura os pagamentos, ao beneficiário, dos montantes devidos ou suscetíveis de se tornarem devidos a título dos contratos de derivados OTC cobertos pela mesma garantia e celebrados pela entidade garantida, caso se verifique um incumprimento, tal como definido na garantia, ou caso não tenha sido efetuado qualquer pagamento por parte da entidade garantida.
Artigo 2.o
Contratos com um efeito direto, substancial e previsível na União
1. Considera-se que um contrato de derivados OTC tem um efeito direto, substancial e previsível na União quando uma entidade de um país terceiro, pelo menos, beneficia de uma garantia prestada por uma contraparte financeira estabelecida na União que cobre a totalidade ou uma parte das suas responsabilidades decorrentes desse contrato de derivados OTC, na medida em que tal garantia preencha ambas as seguintes condições:
a)
Cobre todas as responsabilidades de uma entidade de um país terceiro decorrentes de um ou mais contratos de derivados OTC com um montante nocional agregado de, pelo menos, 8 mil milhões de EUR, ou o montante equivalente na moeda estrangeira relevante, ou cobre apenas uma parte das responsabilidades de uma entidade de um país terceiro decorrentes de um ou mais contratos de derivados OTC com um montante nocional agregado de, pelo menos, 8 mil milhões de EUR, ou o montante equivalente na moeda estrangeira relevante, dividido pela percentagem das responsabilidades cobertas;
b)
É, pelo menos, igual a 5 % da soma das posições em risco correntes, tal como definidas no artigo 272.o, ponto 17, do Regulamento (UE) n.o 575/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (3), em contratos de derivados OTC da contraparte financeira estabelecida na União que emite a garantia.
Quando a garantia é emitida para um montante máximo que se situa abaixo do limiar definido na alínea a) do primeiro parágrafo, não se considera que os contratos abrangidos por essa garantia tenham um efeito direto, substancial e previsível na União, a menos que o montante da garantia seja aumentado, caso em que a existência de um efeito direto, substancial e previsível dos contratos na União deve ser reapreciada pelo garante, com referência às condições estabelecidas nas alíneas a) e b) do primeiro parágrafo, no dia em que se verifica o aumento.
Quando as responsabilidades decorrentes de um ou mais contratos de derivados OTC são inferiores ao limiar definido na alínea a) do primeiro parágrafo, não se considera que esses contratos tenham um efeito direto, substancial e previsível na União, mesmo que o montante máximo da garantia que cobre essas responsabilidades seja igual ou superior ao limiar estabelecido na alínea a) do primeiro parágrafo, e mesmo que a condição estabelecida na alínea b) do primeiro parágrafo seja preenchida.
Caso se verifique um aumento nas responsabilidades decorrentes dos contratos de derivados OTC ou um decréscimo da posição em risco corrente, o garante deve verificar de novo se as condições estabelecidas nas alíneas a) e b) do primeiro parágrafo são preenchidas. Essa verificação deve ser feita, respetivamente, no dia em que se verifica o aumento das responsabilidades, para a condição estabelecida na alínea a) do primeiro parágrafo, e mensalmente, para a condição estabelecida na alínea b) do primeiro parágrafo.
Os contratos de derivados OTC com um montante nocional agregado de, pelo menos, 8 mil milhões de EUR, ou montante equivalente na moeda estrangeira relevante, celebrados antes de ser emitida ou aumentada uma garantia, e posteriormente cobertos por uma garantia que preencha as condições estabelecidas nas alíneas a) e b) do primeiro parágrafo, devem ser considerados como tendo um efeito direto, substancial e previsível na União.
2. Um contrato de derivados OTC deve ser considerado como tendo um efeito direto, substanciais e previsíveis na União, caso as duas entidades estabelecidas num país terceiro celebrem esse contrato de derivados OTC através das suas sucursais na União e seriam consideradas como contrapartes financeiras se tivessem a sua sede na União.
Artigo 3.o
Casos em que é necessário ou adequado evitar a evasão às regras ou obrigações previstas no Regulamento (UE) n.o 648/2012
1. Considera-se que um contrato de derivados OTC foi concebido para contornar a aplicação de uma disposição do Regulamento (UE) n.o 648/2012 se a forma como esse contrato foi celebrado for considerada, quando apreciada em termos globais e tendo em conta todas as circunstâncias, como tendo por principal objetivo evitar a aplicação de uma disposição do referido regulamento.
2. Para efeitos do n.o 1, considera-se que um contrato tem por principal objetivo evitar a aplicação de uma disposição do Regulamento (UE) n.o 648/2012 se o objetivo principal de um acordo ou de uma série de acordos relacionados com o contrato de derivados OTC for contrário à essência, ao espírito e à finalidade de uma disposição do Regulamento (UE) n.o 648/2012 que de outro modo se aplicaria, inclusive no caso de fazer parte de um acordo artificial ou de uma série artificial de acordos.
Um acordo que intrinsecamente careça de fundamento empresarial, substância comercial ou justificação económica relevante, e consista num contrato, transação, regime, ação, operação, acordo, subvenção, entendimento, promessa, compromisso ou evento deve ser considerado como um acordo artificial. O acordo pode incluir diversas etapas ou partes.
Artigo 4.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O artigo 2.o é aplicável a partir de 10 de outubro de 2014.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 13 de fevereiro de 2014.