ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1125/2014 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2014 година
за допълнение на Директива 2014/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималния паричен размер на сходната гаранция, която трябва да притежават кредитните посредници
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2014/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 февруари 2014 г. относно договорите за кредити за жилищни недвижими имоти за потребители и за изменение на директиви 2008/48/ЕО и 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 1093/2010 (1), и по-специално член 29, параграф 2, буква а), втората алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С член 29, параграф 2, буква а) от Директива 2014/17/ЕС към кредитните посредници се поставя изискването да притежават застраховка „Професионална отговорност“ (ЗПО), която да обхваща териториите, на които те предлагат услуги, или друга сходна гаранция за отговорността за нанесени вреди вследствие на професионална небрежност.
(2)
Макар че изискването кредитните посредници, работещи с ипотечни кредити, да притежават ЗПО или сходна гаранция представлява ново регулаторно изискване на равнището на Съюза, в някои държави членки това изискване вече съществува на национално равнище. Наистина, юрисдикциите с опит в изискванията за ЗПО са и с най-голям дял на продажбите на ипотечни кредити, извършвани чрез посредници, в рамките на Съюза. Кредитните посредници имат сериозно присъствие на тези пазари и следователно също прилагат по-специфични подходи към регулирането на тази сфера. Ето защо правилата на Съюза относно минималната застрахователна сума на ЗПО или минималния паричен размер на сходната гаранция следва да се основават на опита на тези юрисдикции, когато става дума за определяне на най-подходящия подход за изчисляване на тази минимална сума или този минимален размер.
(3)
Този подход би бил подходящ за Съюза като цяло, включително за юрисдикциите с по-малки пазари на ипотечни кредити. Причината е, че исковете спрямо кредитните посредници не са свързани с размерите на базисните ипотечни кредити, които може да се различават значително в отделните държави от Съюза, а се основават на проявената професионална небрежност. Произтичащите от нея вреди варират в много по-малка степен.
(4)
В член 29, параграф 2, буква а), трета алинея от Директива 2014/17/ЕС се изисква редовно преразглеждане на минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималния паричен размер на сходната гаранция. Следователно в бъдеще може да се окаже, че други варианти или методологии са станали по-подходящи за определяне на нивото на тези задължения за кредитните посредници, особено с наличието на допълнителни данни за минали периоди и натрупания надзорен опит, свързан с функционирането на застраховката „Професионална отговорност“.
(5)
С цел ясно определяне на минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималния паричен размер на сходната гаранция, както и за да се осигури по-хармонизиран подход в целия Съюз, би било целесъобразно да се уточни прилагането на тази минимална сума за една застрахователна претенция и годишно. Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) определя изискването за минимален размер на сумата за ЗПО или за сходна гаранция като годишна сума и за отделна застрахователна претенция. Вследствие на това повечето посредници, извършващи застрахователно посредничество, и техните застрахователи са запознати с този подход и следователно е уместно да се установи подобна система за кредитните посредници. Освен това по-голямата част от държавите членки, чиито национални законодателства изискват застраховка „Професионална отговорност“ от страна на кредитните посредници, също използват подобен подход. Ето защо правилата относно ЗПО за кредитните посредници следва също така да предложат подобно разграничение - като годишна сума и за отделна застрахователна претенция.
(6)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(7)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималният паричен размер на сходната гаранция, която трябва да притежават кредитните посредници, както е посочено в член 29, параграф 2, буква а), първа алинея от Директива 2014/17/ЕС, възлиза на:
а)
460 000 EUR за всяка отделна застрахователна претенция;
б)
общо 750 000 EUR за календарна година за всички застрахователни претенции.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2014 година.
REGULAMENTO DELEGADO (UE) N.o 1125/2014 DA COMISSÃO
de 19 de setembro de 2014
que completa a Diretiva 2014/17/UE do Parlamento Europeu e do Conselho no que diz respeito às normas técnicas de regulamentação sobre o montante monetário mínimo do seguro de responsabilidade civil profissional ou garantia equivalente de que os intermediários de crédito devem ser titulares
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 2014/17/UE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 4 de fevereiro de 2014, relativa aos contratos de crédito aos consumidores para imóveis de habitação e que altera as Diretivas 2008/48/CE e 2013/36/UE e o Regulamento (UE) n.o 1093/2010 (1), nomeadamente o artigo 29.o, n.o 2, alínea a), segundo parágrafo,
Considerando o seguinte:
(1)
O artigo 29.o, n.o 2, alínea a), da Diretiva 2014/17/UE exige que os intermediários de crédito sejam titulares de um seguro de responsabilidade civil profissional (a seguir designado «SRCP») que abranja os territórios em que oferecem serviços, ou qualquer outra garantia equivalente, que cubra as responsabilidades resultantes de negligência profissional.
(2)
Apesar de a obrigação de os intermediários de crédito no setor do crédito hipotecário serem titulares de um SRCP ou de uma garantia equivalente constituir um novo requisito regulamentar a nível da União, esse requisito vigora já a nível nacional em alguns Estados-Membros. Com efeito, os países com experiência quanto à imposição de requisitos em matéria de SRCP são aqueles que apresentam, em toda a União, as percentagens mais elevadas de negociação de crédito hipotecário através de intermediários, em que se verifica uma penetração significativa no mercado por parte dos intermediários de crédito há longa data e que adotaram, por conseguinte, uma abordagem mais específica para regulamentar este setor. As regras da União sobre o montante mínimo do SRCP ou garantia equivalente devem basear-se, portanto, na experiência desses países para determinar o método mais adequado para calcular o montante mínimo em causa.
(3)
Esta abordagem seria adequada para a União no seu conjunto, incluindo os países com mercados hipotecários de menor dimensão. Tal deve-se ao facto de os pedidos de ressarcimento contra os intermediários de crédito não estarem relacionados com o montante de crédito hipotecário em causa, que pode variar numa medida significativa em toda a União, mas decorrerem de negligência profissional, sendo os danos daí resultantes muito menos divergentes.
(4)
O artigo 29.o, n.o 2, alínea a), terceiro parágrafo, da Diretiva 2014/17/UE exige uma revisão do montante monetário mínimo do seguro de responsabilidade civil profissional ou garantia equivalente a intervalos regulares. Assim sendo, é possível que outras opções ou metodologias se tornem mais adequadas no futuro para determinar o nível desse tipo de obrigações que recaem sobre os intermediários de crédito, nomeadamente com a disponibilidade de novos dados e uma maior experiência de supervisão em matéria de funcionamento do seguro de responsabilidade civil profissional.
(5)
Para uma definição clara do montante mínimo do SRCP ou garantia equivalente e a fim de garantir uma abordagem mais harmonizada em toda a União, impõe-se precisar as modalidades de aplicação desse montante mínimo por sinistro e por ano. A Diretiva 2002/92/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (2) estabelece um requisito quanto a um montante mínimo por ano e por sinistro em termos de SRCP ou garantia equivalente. Por conseguinte, a maioria dos intermediários que realiza atividades de mediação e as respetivas seguradoras têm conhecimento desta abordagem, pelo que convém instituir um sistema semelhante para os intermediários de crédito. Além disso, a maioria dos Estados-Membros cuja legislação nacional exige a subscrição de um seguro de responsabilidade civil profissional pelos intermediários de crédito também segue esta abordagem. Deste modo, as regras em matéria de SRCP para os intermediários de crédito devem também propor essa distinção por ano e por sinistro.
(6)
O presente regulamento baseia-se nos projetos de normas técnicas de regulamentação apresentadas pela Autoridade Bancária Europeia à Comissão.
(7)
A Autoridade Bancária Europeia realizou consultas públicas abertas sobre o projeto de normas técnicas de regulamentação em que se baseia o presente regulamento, analisou os potenciais custos e benefícios a ele inerentes e solicitou o parecer do Grupo de Partes Interessadas do setor bancário, criado em conformidade com o artigo 37.o do Regulamento (UE) n.o 1093/2010 do Parlamento Europeu e do Conselho (3),
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O montante mínimo do seguro de responsabilidade civil profissional ou garantia equivalente de que os intermediários de crédito devem ser titulares, conforme referido no artigo 29.o, n.o 2, alínea a), primeiro parágrafo, da Diretiva 2014/17/UE, ascenderá a:
a)
460 000 EUR por cada sinistro individual;
b)
750 000 EUR no total, por ano civil, para todos os sinistros.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 19 de setembro de 2014.