РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 737/2014 НА КОМИСИЯТА
от 24 юни 2014 година
за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от 2-фенилфенол, хлормекват, цифлуфенамид, цифлутрин, дикамба, флуопиколид, флутриафол, фозетил, индоксакарб, изопротиолан, мандипропамид, металдехид, метконазол, фосмет, пиклорам, пропизамид, пирипроксифен, сафлуфенацил, спинозад и трифлоксистробин във или върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) за 2-фенилфенол, индоксакарб и метконазол са определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 396/2005. МДГОВ за хлормекват, цифлутрин, пропизамид и трифлоксистробин са определени в приложение II и в част Б от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. МДГОВ за цифлуфенамид, дикамба, флуопиколид, флутриафол, фозетил, изопротиолан, мандипропамид, металдехид, фосмет, пиклорам, пирипроксифен и спинозад са определени в част А от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. По отношение на сафлуфенацил няма конкретно определени МДГОВ и веществото не е включено в приложение IV към посочения регламент, така че се прилага по подразбиране стойността от 0,01 mg/kg, установена в член 18, параграф 1, буква б) от същия регламент.
(2)
В рамките на процедура по разрешаване използването на продукт за растителна защита, съдържащ активното вещество хлормекват, върху круши, зърнени култури и продукти от животински произход, бе подадено заявление съгласно член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 396/2005 за изменение на съществуващите МДГОВ.
(3)
По отношение на цифлуфенамид такова заявление бе подадено за използването му върху ягоди и пиперки. По отношение на цифлутрин такова заявление бе подадено за използването му върху артишок. По отношение на дикамба такова заявление бе подадено за използването му върху билки и билкови настойки (листа и цвят). По отношение на флуопиколид такова заявление бе подадено за използването му върху хмел. По отношение на фозетил такова заявление бе подадено за използването му върху киви, картофи и подправки. По отношение на индоксакарб такова заявление бе подадено за използването му върху фасул (с шушулките) и синапено семе. По отношение на мандипропамид такова заявление бе подадено за използването му върху домати. По отношение на металдехид такова заявление бе подадено за използването му върху фасул (пресен и сушен) и грах (пресен и сушен). По отношение на метконазол такова заявление бе подадено за използването му върху ечемик и овес. По отношение на фосмет такова заявление бе подадено за използването му върху цитрусови плодове и ябълкови плодове. По отношение на пиклорам такова заявление бе подадено за използването му върху рапично семе и синапено семе. По отношение на пропизамид такова заявление бе подадено за използването му върху билкови настойки (листа, цвят и корени). По отношение на спинозад такова заявление бе подадено за използването му върху ягодови и други малки плодове с код 0154000 и продукти от животински произход. По отношение на трифлоксистробин такова заявление бе подадено за използването му върху хрян, корен от магданоз и тученица.
(4)
В съответствие с член 6, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕО) № 396/2005 бе подадено заявление за използването на сафлуфенацил върху портокали, лимони, грейпфрут, бадем, американски орех, ябълки, круши, праскови, сливи, череши, грозде, банани, манго, картофи, бобови и грахови растения, сладка царевица, царевица, пшеница, ориз, ечемик, овес, ръж, сорго, просо, захарна тръстика, сушен грах, сушен фасул, соя, слънчогледово семе, памуково семе и кафе на зърна. Заявителят твърди, че разрешеното използване на посоченото вещество върху тези култури в Латинска Америка, Съединените щати и Канада води до по-високи остатъчни вещества от предвидените в Регламент (ЕО) № 396/2005 МДГОВ и че е необходимо определянето на по-високи МДГОВ, за да се избегнат пречките пред търговията при вноса на посочените култури.
(5)
Такива заявления бяха подадени и по отношение на използването на флуопиколид върху грудкови и кореноплодни и по отношение на използването на флутриафол върху ябълкови плодове, череши, праскови и сливи. И в двата случая заявителите твърдят, че разрешеното използване на посочените веществата върху тези култури в Съединените щати води до по-високи остатъчни вещества от предвидените в Регламент (ЕО) № 396/2005 МДГОВ и че е необходимо определянето на по-високи МДГОВ, за да се избегнат пречките пред търговията при вноса на посочените култури. По отношение на пирипроксифен такова заявление бе подадено за използването му върху костилкови плодове и чай. Заявителят твърди, че разрешеното използване на посоченото вещество върху тези култури в Съединените щати и Япония води до по-високи остатъчни вещества от предвидените в Регламент (ЕО) № 396/2005 МДГОВ и че е необходимо определянето на по-високи МДГОВ, за да се избегнат пречките пред търговията при вноса на посочените култури.
(6)
В съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 396/2005 посочените заявления бяха подложени на оценка от съответните държави членки и докладите за оценка бяха препратени на Комисията.
(7)
Европейският орган за безопасност на храните, наричан по-долу „Органът“, направи оценка на заявленията и на докладите за оценка, като обърна специално внимание на рисковете за потребителите и където е целесъобразно - за животните, и даде мотивирани становища относно предложените МДГОВ (2). Той препрати тези становища на Комисията и на държавите членки и ги направи обществено достояние.
(8)
В своите мотивирани становища Органът стигна до заключението, че по отношение на използването на фозетил върху картофи, пропизамид върху корени за билкови настойки, пирипроксифен върху кайсии и трифлоксистробин върху тученица предоставените данни не са достатъчни, за да се определи нова МДГОВ. Поради това съществуващите МДГОВ следва да останат непроменени.
(9)
По отношение на използването на спинозад върху ягодови и други малки плодове Органът стигна до заключението, че предоставените данни са достатъчни, за да се определи нова МДГОВ въз основа на употребата на открито.
(10)
По отношение на хлормекват в круши МДГОВ бе определена до 31 юли 2014 г., за да се вземе предвид прехвърлянето на остатъчни вещества от хлормекват, дължащи се на разрешени преди това употреби върху крушови дървета. Тъй като данните от наблюденията показват, че остатъчните вещества продължават да бъдат на ниво, по-високо от границата на установяване, целесъобразно е валидността на МДГОВ да се удължи до влизането в сила на регламента за преразглеждане на съществуващите МДГОВ за хлормекват.
(11)
По отношение на фозетил Органът основа своето мотивирано становище на приложимите определения за остатъчно вещество, предложени в рамките на преразглеждането на съществуващите МДГОВ в съответствие с член 12 от Регламент (ЕО) № 396/2005. Тъй като други вещества, чиито МДГОВ са в процес на преразглеждане, имат общ метаболит с фозетил, целесъобразно е съществуващото определение за остатъчно вещество да се запази непроменено до приключване на преразглеждането на тези вещества. Поради това Комисията поиска от Органа да препоръча МДГОВ, които са в съответствие с приложимото понастоящем определение за остатъчно вещество. Органът препоръча определянето на МДГОВ от 150 mg/kg за киви и 400 mg/kg за подправки.
(12)
По отношение на всички останали заявления Органът стигна до заключението, че всички изисквания във връзка с данните са изпълнени и че измененията на МДГОВ, поискани от заявителите, са приемливи с оглед на безопасността на потребителите въз основа на оценка на експозицията на потребителите за 27 конкретни европейски групи потребители. Той взе предвид най-актуалната информация относно токсикологичните свойства на веществата. Нито дългосрочната експозиция на посочените вещества чрез консумация на всички хранителни продукти, които биха могли да ги съдържат, нито краткосрочната експозиция, дължаща се на прекомерна консумация на съответните култури и продукти, не показаха, че има риск от превишаване на допустимата дневна доза (ДДД) или на острата референтна доза (ОРД).
(13)
По отношение на 2-фенилфенол в цитрусови плодове МДГОВ бяха определени до 30 септември 2014 г. в очакване на представянето и оценяването на две допълнителни проби от остатъчни вещества върху цитрусови плодове и на валидни проучвания за стабилността при съхранение. Посочените проби и данни бяха предоставени на Испания - докладваща държава членка за това вещество, през месец март 2012 г. Испания направи оценка на данните и изготви доклад за оценка, който бе представен на Комисията на 18 юли 2012 г. За да може Органът да разполага с достатъчно време, за да направи оценка на посочения доклад, а Комисията - да вземе решение, е целесъобразно валидността на посочените МДГОВ да бъде удължена до влизането в сила на регламента за преразглеждане на съществуващите МДГОВ за 2-фенилфенол.
(14)
По отношение на изопротиолан в ориз от заявителя бе поискано да предостави до 31 декември 2013 г. на извършващата оценката държава членка, Органа и Европейската комисия проучвания относно естеството на изопротиолан при условия на печене/варене. Тези данни бяха подадени в рамките на съответния срок и извършващата оценката държава членка и Органът стигнаха до заключението, че не е необходимо изменение на съществуващата МДГОВ.
(15)
На 7 юли 2012 г. Комисията по Codex Alimentarius (3) прие максимално допустими граници на остатъчни вещества по Codex Alimentarius (CXL) за сафлуфенацил върху годна за консумация карантия (от бозайници) и рапично семе. Тези CXL са безопасни за потребителите в Съюза и поради това следва да бъдат включени в Регламент (ЕО) № 396/2005 като МДГОВ (4).
(16)
Въз основа на мотивираните становища на Органа и като се вземат предвид факторите, които са от значение за разглеждания въпрос, се счита, че необходимите изменения на МДГОВ отговарят на изискванията на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъде съответно изменен.
(18)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 24 юни 2014 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 737/2014 DA COMISSÃO
de 24 de junho de 2014
que altera os anexos II e III do Regulamento (CE) n.o 396/2005 do Parlamento Europeu e do Conselho, relativamente aos limites máximos de resíduos de 2-fenilfenol, clormequato, ciflufenamida, ciflutrina, dicamba, fluopicolida, flutriafol, fosetil, indoxacarbe, isoprotiolana, mandipropamida, metaldeído, metconazol, fosmete, piclorame, propizamida, piriproxifena, saflufenacil, espinosade e trifloxistrobina no interior e à superfície de determinados produtos
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 396/2005 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de fevereiro de 2005, relativo aos limites máximos de resíduos de pesticidas no interior e à superfície dos géneros alimentícios e dos alimentos para animais, de origem vegetal ou animal, e que altera a Diretiva 91/414/CEE do Conselho (1), nomeadamente o artigo 14.o, n.o 1, alínea a),
Considerando o seguinte:
(1)
No anexo II do Regulamento (CE) n.o 396/2005 foram fixados limites máximos de resíduos (LMR) para o 2-fenilfenol, o indoxacarbe e o metconazol. No anexo II e no anexo III, parte B, do Regulamento (CE) n.o 396/2005 foram fixados LMR para o clormequato, a ciflutrina, a propizamida e a trifloxistrobina. No anexo III, parte A, do Regulamento (CE) n.o 396/2005 foram fixados LMR para a ciflufenamida, a dicamba, a fluopicolida, o flutriafol, o fosetil, a isoprotiolana, a mandipropamida, o metaldeído, o fosmete, o piclorame, a piriproxifena, e o espinosade. No que se refere ao saflufenacil, não foram definidos LMR específicos nem foi aquela substância incluída no anexo IV do referido regulamento, pelo que se aplica o valor por defeito previsto no artigo 18.o, n.o 1, alínea b), de 0,01 mg/kg.
(2)
No contexto de um procedimento de autorização da utilização de um produto fitofarmacêutico que contém a substância ativa clormequato em peras, cereais e produtos de origem animal, foi introduzido um pedido ao abrigo do artigo 6.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 396/2005 para alteração dos LMR em vigor.
(3)
No que diz respeito à ciflufenamida, foi introduzido um pedido semelhante para morangos e pimentos. Relativamente à ciflutrina, foi apresentado um pedido semelhante para alcachofras. No respeitante à dicamba, foi introduzido um pedido semelhante para plantas aromáticas e infusões de plantas (folhas e flores). Relativamente à fluopicolida, foi introduzido um pedido semelhante para o lúpulo. No tocante ao fosetil, foi introduzido um pedido semelhante para utilização em quivis, batatas e especiarias. Relativamente ao indoxacarbe, foi introduzido um pedido semelhante para feijões (com vagem) e sementes de mostarda. No respeitante à mandipropamida, foi introduzido um pedido semelhante para tomates. Relativamente ao metaldeído, foi introduzido um pedido semelhante para feijões (frescos e secos) e ervilhas (frescas e secas). No respeitante ao metconazol, foi introduzido um pedido semelhante para cevada e aveia. Relativamente ao fosmete, foi apresentado um pedido semelhante para citrinos e frutos de pomóideas. Relativamente ao piclorame, foi introduzido um pedido semelhante para sementes de colza e sementes de mostarda. No respeitante à propizamida, foi introduzido um pedido semelhante para infusões de plantas (folhas, flores e raízes). No que diz respeito ao espinosade, foi introduzido um pedido semelhante para bagas e frutos pequenos do número de código 0154000 e para produtos de origem animal. Relativamente à trifloxistrobina, foi introduzido um pedido semelhante para rábanos-silvestres, salsa-de-raiz-grossa e beldroegas.
(4)
Em conformidade com o artigo 6.o, n.os 2 e 4, do Regulamento (CE) n.o 396/2005, foi apresentado um pedido para o saflufenacil em laranjas, limões, toranjas, amêndoas, nozes-pecan, maçãs, peras, pêssegos, ameixas, cerejas, uvas, bananas, mangas, batatas, leguminosas frescas, milho doce, milho, trigo, arroz, cevada, aveia, centeio, sorgo, paínços, cana-de-açúcar, ervilhas secas, feijões secos, sementes de soja, sementes de girassol, sementes de algodão e grãos de café. O requerente alega que a utilização autorizada daquela substância nessas culturas na América Latina, nos Estados Unidos e no Canadá se traduz por níveis de resíduos superiores aos LMR constantes do Regulamento (CE) n.o 396/2005 e que são necessários LMR mais elevados por forma a evitar obstáculos ao comércio na importação dessas culturas.
(5)
Foram também apresentados pedidos semelhantes relativamente à fluopicolida em raízes e tubérculos e, relativamente ao flutriafol, em frutos de pomóideas, cerejas, pêssegos e ameixas. Em ambos os casos, os requerentes alegam que a utilização autorizada das referidas substâncias nessas culturas nos Estados Unidos se traduz em níveis de resíduos superiores aos LMR autorizados ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 396/2005 e que são necessários LMR mais elevados por forma a evitar obstáculos ao comércio na importação destas culturas. Relativamente à piriproxifena, foi apresentado um pedido semelhante para frutos de prunóideas e chá. O requerente alega que a utilização autorizada daquela substância nessas culturas nos Estados Unidos e no Japão se traduz por níveis de resíduos superiores aos LMR constantes do Regulamento (CE) n.o 396/2005 e que são necessários LMR mais elevados por forma a evitar obstáculos ao comércio na importação dessas culturas.
(6)
Em conformidade com o artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 396/2005, estes pedidos foram avaliados pelos Estados-Membros relevantes, tendo os relatórios de avaliação sido enviados à Comissão.
(7)
A Autoridade Europeia para a Segurança dos Alimentos (a seguir, «Autoridade») analisou os pedidos e os relatórios de avaliação, examinando em especial os riscos para o consumidor e, sempre que relevante, para os animais, e emitiu pareceres fundamentados acerca dos LMR propostos (2). Estes pareceres foram enviados à Comissão e aos Estados-Membros e disponibilizados ao público.
(8)
Nos seus pareceres fundamentados, a Autoridade concluiu que, relativamente à utilização de fosetil em batatas, de propizamida em raízes para infusões de plantas, de piriproxifena em damascos e de trifloxistrobina em beldroegas, os dados apresentados não são suficientes para definir um novo LMR Os LMR em vigor devem, portanto, permanecer inalterados.
(9)
No que respeita à utilização de espinosade em bagas e frutos pequenos, a Autoridade concluiu que os dados apresentados são suficientes para estabelecer um novo LMR para utilização em recintos fechados.
(10)
Relativamente ao clormequato em peras, foi definido um LMR até 31 de julho de 2014 afim de atender à transferência de resíduos de clormequato devido a utilizações anteriormente autorizadas em pereiras. Visto que os dados da monitorização revelam que se encontram ainda resíduos a um nível superior ao do limite de determinação (LD), importa prorrogar a validade do LMR até à entrada em vigor do regulamento que revê os LMR em vigor para o clormequato.
(11)
No que se refere ao fosetil, a Autoridade baseou o seu parecer fundamentado nas definições de resíduos para efeitos de controlo do cumprimento propostas no âmbito da revisão dos LMR em vigor, de acordo com o artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 396/2005. Dado que outras substâncias, para as quais os LMR estão a ser atualmente revistos, possuem um metabolito em comum com o fosetil, importa manter a definição de resíduo existente inalterada até ter sido efetuada a revisão daquelas substâncias. Por conseguinte, a Comissão solicitou à Autoridade que recomendasse LMR de acordo com a atual definição de resíduo para efeitos de controlo do cumprimento. A Autoridade recomendou que fossem fixados LMR de 150 mg/kg para quivis e de 400 mg/kg para especiarias.
(12)
No que se refere a todos os outros pedidos, a Autoridade concluiu que eram respeitados todos os requisitos relativos aos dados e que as alterações aos LMR solicitadas pelos requerentes eram aceitáveis em termos de segurança do consumidor, com base numa avaliação da exposição dos consumidores efetuada para 27 grupos específicos de consumidores europeus. A Autoridade teve em conta as informações mais recentes sobre as propriedades toxicológicas das substâncias. Nem a exposição ao longo da vida a estas substâncias por via do consumo de todos os produtos alimentares que as possam conter, nem a exposição a curto prazo devida a um consumo elevado dos produtos em causa indicavam um risco de superação da dose diária admissível (DDA) ou da dose aguda de referência (DAR).
(13)
No que diz respeito ao 2-fenilfenol em citrinos, foram estabelecidos LMR até 30 de setembro de 2014, na pendência da apresentação e avaliação de dois ensaios de resíduos adicionais em citrinos e de estudos válidos de estabilidade durante a armazenagem. Esses ensaios e dados foram transmitidos a Espanha, Estado-Membro relator para a referida substância, em março de 2012. A Espanha avaliou os dados e elaborou um relatório de avaliação, que foi enviado à Comissão em 18 de julho de 2012. A fim de prever o tempo necessário para a Autoridade avaliar o relatório e para que a Comissão tome uma decisão, é adequado prorrogar a validade desses LMR até à entrada em vigor do regulamento que revê os LMR em vigor para o 2-fenilfenol.
(14)
Relativamente à isoprotiolana em arroz, solicitou-se ao requerente que apresentasse ao Estado-Membro avaliador, à Autoridade e à Comissão Europeia estudos que investiguem a natureza da isoprotiolana em condições de cozedura/fervura, até 31 de dezembro de 2013. Estes dados foram apresentados no prazo e quer o Estado-Membro avaliador quer a Autoridade concluíram que não havia necessidade de alterar os LMR em vigor.
(15)
Em 7 de julho de 2012, a Comissão do Codex Alimentarius (CCA) (3) adotou limites máximos de resíduos do Codex (LCX) para o saflufenacil em miudezas comestíveis (mamíferos) e sementes de colza. Aqueles LCX são seguros para os consumidores da União, devendo, por conseguinte, ser incluídos no Regulamento (CE) n.o 396/2005 como LMR (4).
(16)
Com base nos pareceres fundamentados da Autoridade, e tendo em conta os fatores relevantes para a questão em apreço, as devidas alterações aos LMR satisfazem os requisitos estabelecidos no artigo 14.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 396/2005.
(17)
Por conseguinte, o Regulamento (CE) n.o 396/2005 deve ser alterado em conformidade.
(18)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Os anexos II e III do Regulamento (CE) n.o 396/2005 são alterados em conformidade com o anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 24 de junho de 2014.