РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/561 НА КОМИСИЯТА
от 7 април 2015 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на схемата за разрешаване на лозови насаждения
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (1), и по-специално членове 70, 72 и член 145, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (2), и по-специално член 62, параграф 2, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
В част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се съдържат правила относно схема за разрешаване на лозови насаждения, която отменя и заменя преходния режим за правата на засаждане, посочен в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (3), считано от 1 януари 2016 г. В част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определят правилата относно продължителността, управлението и контрола на схемата за разрешаване на лозови насаждения и Комисията се упълномощава да приема актове за изпълнение относно управлението и контрола на схемата. Преходният режим за правата на засаждане, посочен в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007, продължава да се прилага до 31 декември 2015 г. в съответствие с член 230, параграф 1, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(2)
В член 62 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определя общото изискване държавите членки да издават разрешение за засаждане на лозя след подаването на заявление от страна на производителите, които имат намерение да засаждат или презасаждат лози. В член 63 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се предвижда предпазен механизъм за новите насаждения, като държавите членки трябва да предоставят ежегодно разрешения за нови насаждения в размер, съответстващ на 1 % от общата площ на територията им, която е била засадена с лози, но ако бъде надлежно обосновано, е възможно да бъде взето решение и за по-малък размер. В член 64 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определят правилата за издаване на разрешения за нови лозови насаждения и се определят критерии за допустимост и приоритет, които държавите членки могат да прилагат.
(3)
Следва да бъдат установени правила на равнището на Съюза относно процедурите, които държавите членки трябва да прилагат при решенията за предпазния механизъм и за избора на критерии за допустимост и приоритетност. Тези правила следва да предвиждат срокове за решенията, които трябва да се вземат, и съответните последици, когато някои решения не бъдат взети.
(4)
За да се осигурят яснота и последователно прилагане във всички държави членки и винарски региони, правилата за издаване на разрешения за нови лозови насаждения следва също така да включват обработката на заявленията, процедурата за подбор и ежегодното предоставяне на тези разрешения. Така производителите ще спазват сходни правила на равнището на Съюза, когато подават заявления за разрешения за нови насаждения. Тези правила имат за цел да осигурят прозрачна, справедлива и навременно функционираща система, адаптирана към нуждите на лозаро-винарския сектор. Те следва също така да предпазят заявителите от неоправдана неравнопоставеност, прекалено забавяне или прекомерна административна тежест. По-специално, тъй като лозарската година започва на 1 август, издаването на разрешения за нови лозови насаждения до тази дата изглежда съобразено с нуждите на лозаро-винарския сектор и гарантира възможността за нови лозови насаждения в рамките на същата календарна година. Следва да се определи подходяща дата, която да гарантира, че всички съответни решения на държавата членка са оповестени навреме преди началото на поканата за подаване на заявления и производителите имат възможност да се запознаят добре с приложимите правила, преди да подадат заявление.
(5)
Когато общият брой на хектарите, поискани в допустимите заявления, превишава значително броя на хектарите, предоставени от държавите членки, е възможно голям дял отделни заявители да получат само малка част от заявените от тях хектари и съответно да не използват съответните разрешения, поради което ще им бъдат наложени санкции. За да се намери решение на такива ситуации, е целесъобразно да не се налагат подобни санкции, когато предоставяните разрешения са за по-малко от определен процент от заявеното. Освен това, за да се избегне загуба на съответните разрешения, следва да се позволи на държавите членки или да ги прехвърлят към следващата година, или те да бъдат преразпределени в рамките на една и съща година измежду заявителите, чиито искания не са били напълно удовлетворени и не са отхвърлили издадените им разрешения.
(6)
В член 66 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и в членове 3 и 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 (4) се определят правила относно издаването на разрешения за презасаждане в същото стопанство. Следва също така да се установят правила на равнището на Съюза относно процедурата, която трябва да прилагат, и сроковете, които трябва да спазват държавите членки при издаването на тези разрешения за презасаждане. За да се позволи на производителите да се съобразят с ограниченията за презасаждане в същото стопанство по фитосанитарни, екологични или оперативни причини, за държавите членки следва да е възможно да разрешават на производителите да подадат заявление в разумен, но ограничен срок след изкореняването. Освен това, предвид административната тежест за държавите членки и за производителите, свързана с подаването и обработването на заявленията за разрешения за презасаждане, следва също така да е възможно прилагането на опростена процедура в специалните случаи, в които площта на презасаждане съответства на площта на изкореняване или когато не е взето решение за ограничаване за презасаждането.
(7)
В член 68 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се установяват правила за предоставяне на разрешения чрез превръщане на права на засаждане, предоставени преди 31 декември 2015 г. Следва също така да бъдат установени правила на равнището на Съюза за процедурата, която трябва да прилагат държавите членки при предоставянето на тези разрешения. Следва да се установи срок за подаване и обработка на заявленията, който да позволява на държавите членки да получат и обработят надлежно и навременно заявленията за превръщане.
(8)
Според член 62, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 разрешенията се издават за конкретна площ от стопанството на производителя, посочена в заявлението. В надлежно обосновани случаи на заявителите следва да се осигури възможност да изменят тази конкретна площ през периода на валидност на разрешението. Тази възможност обаче трябва да бъде изключена в някои случаи, за да се предотврати заобикалянето на схемата за разрешения за лозови насаждения.
(9)
В член 63, параграф 4, член 64, параграф 3, член 71, параграф 3 и член 145 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се установява задължението държавите членки да уведомяват Комисията за някои аспекти от прилагането на схемата за разрешения за лозови насаждения. Следва да се установят изисквания с цел улесняване на предоставянето на информация от държавите членки относно всички значими аспекти на управлението и контрола на тази схема и да се осигури подходящ мониторинг на нейното изпълнение.
(10)
В член 62 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 е предвидена необходимостта да бъдат установени разпоредби за контрол във връзка с прилагането на схемата за разрешения за лозови насаждения. Необходими са общи правила относно контрола, за да се поясни, че основният инструмент за проверка на спазването на схемата е лозарският регистър и че контролът следва да се извършва в съответствие с общите принципи, установени в член 59 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Подобни правила следва да служат като обща рамка за държавите членки, които да разработят по-подробни разпоредби на национално равнище, за да се избегнат неразрешените насаждения и да се гарантира спазването на правилата на схемата за разрешения, включително на крайния срок за използване на разрешенията и за изкореняване, в случай на планирано презасаждане, както и спазването на ангажиментите, които производителите са поели с цел да получат разрешения.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Разрешения за лозови насаждения
В съответствие с настоящия регламент разрешения за лозови насаждения, съгласно предвиденото в част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013, ще се предоставят от 2016 г.
Разрешенията се отнасят до нови насаждения, презасаждане и превръщане на права на засаждане.
Разрешенията за нови насаждения, посочени в член 64 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се предоставят ежегодно.
Член 2
Предходни решения относно площите, които да бъдат предоставени за нови насаждения
1. Когато държавите членки решат да ограничат общата площ на разположение за нови насаждения, която се предоставя под формата на разрешения в съответствие с член 63, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, те оповестяват тези решения и съответната обосновка до 1 март.
2. Когато държавите членки взимат предвид препоръките на професионални организации или заинтересовани групи производители, съгласно посоченото в член 65 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези препоръки се представят достатъчно рано, за да се позволи на съответната държава членка да ги разгледа, преди да вземе решението по параграф 1. Препоръките също се оповестяват.
Член 3
Критерии за предоставяне на разрешения за нови лозови насаждения
Когато държавите членки решат да използват критериите за предоставяне на разрешения за нови лозови насаждения, посочени в член 64, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези решения се оповестяват публично до 1 март.
Посочените в първа алинея решения се отнасят до:
а)
прилагането на един или повече от критериите, посочени в член 64, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, заедно с надлежната обосновка, в случай че държавите членки решат да приложат член 64, параграф 1, буква г), както и член 2, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
б)
броя на наличните хектари за издаване на разрешения на национално равнище:
i)
пропорционално;
ii)
според критериите за приоритет, изброени в член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и в член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560.
В случаите, когато държавите членки смятат да приложат критериите за приоритет, посочени в настоящия член, втора алинея, буква б), подточка ii), те определят кой от тези критерии ще се прилага. Държавите членки могат също така да решат да определят различна важност на всеки от избраните критерии за приоритет. Подобни решения ще позволят на държавите членки да класират отделните заявления на национално равнище при предоставянето на броя на хектарите, посочени в буква б), подточка ii), въз основа на съответствието на тези заявления с избраните критерии за приоритет.
Член 4
Общоприложими правила за новите насаждения
Когато държавите членки не публикуват съответните решения в рамките на крайните срокове, посочени в членове 2 и 3, за съответната година се прилагат следните правила за издаване на разрешения за нови насаждения:
а)
налични разрешения за нови насаждения в размер на 1 % от общата площ, засадена с лозя на тяхна територия, както е посочено в член 63, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, без други ограничения;
б)
пропорционално разпределение на хектарите между всички отговарящи на условията заявители въз основа на площта, за която са поискали разрешение, когато заявената площ превишава наличната.
Държавите членки гарантират оповестяването на информацията, отнасяща се до правилата, приложими в съответствие с първа алинея.
Член 5
Подаване на заявления за нови насаждения
1. Когато решенията, посочени в членове 2 и 3, или информацията, посочена в член 4, втора алинея, бъдат оповестени, но не по-късно от 1 май, държавите членки дават началото на срока за подаване на индивидуални заявления, който продължава най-малко един месец.
2. В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта в стопанството, за които се иска разрешение. Когато не са установени ограничения съгласно с член 2, а също така липсват и критерии съгласно с член 3, държавите членки могат да освободят заявителите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта в стопанствата си, за която искат разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
3. В случаите, в които държавите членки решат да използват определени критерии за издаване на разрешения за нови лозови насаждения, се прилагат следните правила:
а)
критерии за допустимост, посочени в член 64, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и в член 2, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560: в заявленията се посочват съответният(те) лозаро-винарски продукт(и), който(които) заявителят смята да произвежда в новозасадената(ите) площ(и), като се уточнява дали същият смята да произвежда един или повече от следните продукти:
i)
вина със защитено наименование за произход;
ii)
вина със защитено географско указание;
iii)
вина без географско указание, при които се посочва винарският сорт лоза;
б)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация от икономическо естество, която доказва икономическата устойчивост на съответния проект въз основа на една или повече от стандартните методики за финансов анализ на земеделските инвестиционни проекти, посочени в част Д от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
в)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация от икономически характер, която доказва потенциала за повишена конкурентоспособност въз основа на съображенията, изложени в част Е от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
г)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация, която доказва потенциала за подобряване на продуктите с географски указания, въз основа на едно от условията, изложени в част Ж от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
д)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква з) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията включват информация, според която размерът на стопанството на заявителя към датата на заявлението съответства на праговете, които трябва да определят държавите членки въз основа на разпоредбите на част З от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
е)
когато държавите членки изискват от кандидатите да поемат ангажиментите, посочени в приложение I, части А и Б и в приложение II, части А, Б, Г, Д, Е, Ж и Й към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 във връзка със съответните критерии, заявлението трябва да включва тези ангажименти.
Когато някои от данните по първа алинея, букви а) - е) могат да бъдат събирани директно от държавите членки, те могат да освободят кандидатите от включването на тези данни в заявленията им.
4. След изтичането на срока за подаване на документи, посочен в параграф 1, държавите членки уведомяват неодобрените заявители, че техните заявления не отговарят на условията в съответствие с решението относно критериите за допустимост, прието от държавите членки в съответствие с член 3. Тези заявления се изключват от последващите етапи на процедурата.
Член 6
Издаване на разрешения за нови лозови насаждения
1. Ако общият размер на площите, за които са подадени отговарящи на условията заявления, не надвишава наличната в съответствие с член 2, параграф 1 площ, държавите членки предоставят разрешения за пълния размер площи, заявени от производителите.
2. Ако общият размер на площите, за които са подадени отговарящи на условията заявления, надвишава наличната в съответствие с член 2, параграф 1 площ, държавите членки прилагат процедурата по подбор, посочена в приложение I.
Най-късно до 1 август държавите членки издават разрешения на подбраните заявители в съответствие с резултата от процедурата за подбор. Когато исканията по отговарящите на условията заявления не са били изцяло удовлетворени, заявителите биват информирани за основанията за подобно решение.
3. Когато се предоставя разрешение за по-малко от 50 % от поисканата площ в съответното заявление, заявителят може да откаже това разрешение в срок от един месец след датата, на която то е предоставено.
В такъв случай този заявител не подлежи на административните санкции по член 62, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Държавите членки могат да решат да осигурят съответните хектари през същата година и до 1 октомври под формата на разрешения на кандидати, на които е била предоставена само част от поисканата от тях площ в съответствие с резултатите от процедурата за подбор, посочена в параграф 2, и които не са отказали съответните разрешения. Държавите членки могат също така да решат да осигурят тези хектари през следващата година в допълнение към 1 % от общата площ, засадена с лозя, както е предвидено в член 63, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Член 7
Ограничения за предоставянето на разрешения за презасаждане
1. Когато държавите членки решат да ограничат предоставянето на разрешения за презасаждане на площи, които отговарят на изискванията за производство на вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание в съответствие с член 66, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и член 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560, те публикуват тези решения до 1 март.
Професионалните организации или заинтересованите групи производители, посочени в член 65 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, представят препоръките, които държавата членка трябва да вземе предвид съгласно посочения член, в срок, който позволява тяхното разглеждане, преди въпросното решение по първа алинея да бъде взето. Съответната държава членка оповестява тези препоръки.
2. Решенията, посочени в параграф 1, се прилагат в продължение на една година от датата, на която са били оповестени.
Когато препоръка от професионална организация или заинтересована група производители се отнася за период, по-дълъг от една година, но не по-дълъг от три години, съгласно предвиденото в член 65, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези решения могат да се прилагат и за период до три години.
В случаите, в които такива професионални организации или заинтересовани групи производители не представят съответните препоръки достатъчно рано, за да бъдат те разгледани, както е предвидено в параграф 1, или държавите членки не публикуват съответните решения до 1 март, държавите членки разрешават автоматично презасаждането съгласно предвиденото в член 8.
Член 8
Процедура за предоставяне на разрешения за презасаждане
1. Заявленията за разрешения за презасаждане, посочени в член 66, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, могат да се подават по всяко време през съответната лозарска година, през която се извършва изкореняването. Същевременно държавите членки могат да решат, че подаването на заявления за разрешения за презасаждане може да се извършва до края на втората лозарска година след годината, в която е извършено изкореняването. При неспазването на тези срокове държавите членки не издават разрешително за презасаждане.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта(ите), където ще се извърши изкореняване, и площта(ите), където ще се извърши презасаждане в същото стопанство на заявителя, за което ще се издава разрешение. Когато не е взето решение за ограничения съгласно член 7 и заявителят не е поел никой от ангажиментите по приложение I, част А, точка 2), буква б) и част Б, точка 2), буква б) и по приложение II, част Б, параграф 4) и част Г към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560, държавите членки могат да освободят кандидатите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта(ите), където ще се извърши презасаждане и за която(които) ще се издава разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
Държавите членки издават разрешения автоматично в рамките на три месеца от датата на подаването им. Същевременно държавите членки могат да решат да приложат сроковете по членове 5 и 6 съответно за подаването на заявления и издаването на разрешения за нови лозови насаждения.
2. Когато площта, в която ще се извърши презасаждане, отговаря на площта, в която е било извършено изкореняване, или когато не е взето решение за ограничения съгласно член 7, параграф 1, може да се прилага опростена процедура на национално ниво или в определени райони на територията на държавата членка. В такъв случай разрешението за презасаждане може да се счита за предоставено на датата, на която е било извършено изкореняване върху въпросната площ. За тази цел не по-късно от края на лозарската година, в която е било извършено изкореняването, съответният производител изпраща последващо съобщение, което има силата на заявление за разрешение.
3. Заявленията за разрешения за презасаждане, посочени в член 66, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, могат да се подават по всяко време през годината.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта(ите), където ще се извърши изкореняване, и площта(ите), където ще се извърши презасаждане в същото стопанство на заявителя, за което ще се издава разрешение. Заявленията включват също така задължението да се извърши изкореняване върху площите с лозови насаждения най-късно до края на четвъртата година, считано от датата, на която са били засадени нови лозови насаждения. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
Държавите членки издават разрешения автоматично в рамките на три месеца от датата на подаването им. Същевременно държавите членки могат да решат да приложат сроковете по членове 5 и 6 съответно за подаването на заявления и издаването на разрешения за нови лозови насаждения.
Член 9
Процедура за предоставяне на разрешения съгласно преходните разпоредби
1. Производителите подават заявления за превръщане на права на засаждане в разрешения, както е посочено в член 68, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, от 15 септември 2015 г.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта в стопанството, за които се иска разрешение. Държавите членки могат да освободят заявителите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта в стопанствата си, за която искат разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
2. Когато, в съответствие с член 68, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, държавите членки вземат решение да удължат срока за подаване на заявления за превръщане на права на засаждане в разрешения след 31 декември 2015 г., те оповестяват това решение до 14 септември 2015 г.
В такъв случай производителите могат да подадат заявленията за превръщане по всяко време, считано от 15 септември 2015 г. до края на срока, определен от държавите членки в съответствие с първа алинея.
3. Като се уверят, че правата на засаждане, за които е било заявено превръщане в съответствие с параграфи 1 и 2, са все още валидни, държавите членки предоставят разрешенията автоматично. Периодът между подаването на заявлението за превръщане и предоставянето на разрешението не надвишава три месеца. Същевременно, ако заявлението е подадено преди 31 декември 2015 г., тримесечният срок започва да тече на 1 януари 2016 г.
Член 10
Промяна на конкретната площ, за която е издадено разрешение
В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да решат, по искане на заявителя, че лозя могат да бъда засадени на площ в стопанството, различна от конкретната площ, за която е било издадено разрешение, при условие че новата площ има същия размер в хектари, както и че разрешението е още валидно, в съответствие с член 62, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Първата алинея не се прилага в случаите, когато е издадено разрешение въз основа на спазването на специфични критерии за допустимост или за приоритет, свързани с местонахождението, посочено в заявлението, а в заявлението за промяна се посочва друга конкретна площ, която не попада в рамките на това местонахождение.
Член 11
Уведомления
1. Считано от 2016 г., държавите членки трябва да представят на Комисията всяка година до 1 март:
а)
съобщение относно лозарските райони, упоменато в член 145, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, за положението към 31 юли през предходната лозарска година. Информацията се съобщава с формуляра от приложение II към настоящия регламент;
б)
уведомленията, упоменати в член 63, параграф 4 и член 64, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение III към настоящия регламент;
в)
уведомление относно ограниченията по решение на държавата членка относно презасаждането в същото стопанство, съгласно посоченото в член 7 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VI (таблица А) към настоящия регламент;
г)
актуализиран списък на националните професионални организации или заинтересовани групи производители, упоменати в членове 2 и 7 от настоящия регламент;
д)
съобщение за общия размер на площите, за които е установено, че са засадени с лозя без разрешение, както и размера на площите, в които е било извършено изкореняване, съгласно посоченото в член 71, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Това съобщение се отнася за предходната лозарска година. Първото съобщение се представя за първи път до 1 март 2017 г. и обхваща периода между 1 януари 2016 г. и 31 юли 2016 г. Информацията се съобщава с формуляра от приложение IV към настоящия регламент;
е)
когато държавите членки решат да прилагат критерия за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква з) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, определените прагове по отношение на минималния и максималния размер на стопанствата, както е посочено в приложение II, част З към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560.
2. Считано от 2016 г. държавите членки трябва да представят на Комисията всяка година до 1 ноември:
а)
уведомление относно заявленията за разрешения за нови насаждения, относно действително предоставените разрешения през предходната лозарска година съгласно член 6, параграф 1 или 2 от настоящия регламент, както и относно отказаните от заявители разрешения и предоставените на други заявители разрешения преди 1 октомври съгласно член 6, параграф 3 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение V към настоящия регламент;
б)
уведомление относно разрешенията за презасаждане, предоставени през предходната лозарска година, както е посочено в член 8 от настоящия регламент. Първото уведомление се подава до 1 ноември 2016 г. и обхваща периода между 1 януари 2016 г. и 31 юли 2016 г. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VI (таблица Б) към настоящия регламент;
в)
уведомление относно разрешенията, предоставени през предходната лозарска година въз основа на превръщане на валидни права на засаждане, според посоченото в член 9 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра в приложение VII (таблица Б) само до 1 ноември на годината след края на срока за превръщане, посочен в член 68, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, или на срока, определен от държавата членка в съответствие с член 9, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Държавите членки, които изпълняват условията по член 67, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, уведомяват Комисията до 31 юли 2015 г. за решението да не прилагат схемата за разрешаване на лозовите насаждения съгласно член 67, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
4. Държавите членки уведомяват Комисията до 15 септември 2015 г. за срока за превръщане на правата на засаждане в разрешения съгласно член 9, параграф 2 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VII (таблица А) към настоящия регламент.
5. Уведомленията, съобщенията и списъците, упоменати в настоящия член, се изпращат в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (5).
6. Ако някоя държава членка не се съобрази с разпоредбите по параграфи 1 - 4 или ако съответната информация се окаже неточна, Комисията може да прекрати частично или изцяло месечните плащания, посочени в член 17 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за лозаро-винарския сектор, докато информацията не бъде подадена правилно.
7. Държавите членки съхраняват информацията, предоставена в съответствие с настоящия член, най-малко десет лозарски години след лозарската година, през която информацията е била предоставена.
8. Задълженията по настоящия член не засягат задълженията на държавите членки съгласно Регламент (ЕС) № 1337/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
Член 12
Контрол
1. Държавите членки прилагат контрол съгласно необходимото за гарантиране на правилното прилагане на правилата на схемата за разрешаване на лозови насаждения, установена в част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013, в Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 и в настоящия регламент.
2. При проверката на спазването на правилата по параграф 1 държавите членки използват лозарския регистър, посочен в член 145 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
3. Член 59 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага mutatis mutandis към схемата за разрешаване на лозови насаждения.
Член 13
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 април 2015 година.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) 2015/561 DA COMISSÃO
de 7 de abril de 2015
que estabelece as normas de execução do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho no que respeita ao regime de autorizações para plantações de vinhas
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 1308/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 17 de dezembro de 2013, que estabelece uma organização comum dos mercados dos produtos agrícolas e que revoga os Regulamentos (CEE) n.o 922/72, (CEE) n.o 234/79, (CE) n.o 1037/2001 e (CE) n.o 1234/2007 do Conselho (1), nomeadamente os artigos 70.o e 72.o e o artigo 145.o, n.o 3,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 1306/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 17 de dezembro de 2013, relativo ao financiamento, à gestão e ao acompanhamento da política agrícola comum e que revoga os Regulamentos (CEE) n.o 352/78, (CE) n.o 165/94, (CE) n.o 2799/98, (CE) n.o 814/2000, (CE) n.o 1290/2005 e (CE) n.o 485/2008 do Conselho (2), nomeadamente o artigo 62.o, n.o 2, alínea a),
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (UE) n.o 1308/2013 estabelece, na parte II, título I, capítulo III, normas sobre um regime de autorizações para plantações de vinha que revogam e substituem o regime transitório de direitos de plantação estabelecido na parte II, título I, capítulo III, secção IV-A, subsecção II, do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho (3) a partir de 1 de janeiro de 2016. O Regulamento (UE) n.o 1308/2013, na parte II, título I, capítulo III, estabelece as normas relativas à duração, à gestão e ao controlo do regime de autorizações para plantações de vinhas e habilita a Comissão a adotar atos de execução sobre a gestão e o controlo do regime. O regime transitório de direitos de plantação estabelecido na parte II, título I, capítulo III, secção IV-A, subsecção II, do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 continua a ser aplicável até 31 de dezembro de 2015, em conformidade com o artigo 230.o, n.o 1, alínea b), subalínea ii), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013.
(2)
O artigo 62.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 estabelece a obrigação geral de os Estados-Membros concederem uma autorização para plantação de vinhas após apresentação de um pedido dos produtores que pretendam plantar ou replantar vinhas. O artigo 63.o desse regulamento prevê um mecanismo de salvaguarda para novas plantações, em virtude do qual os Estados-Membros devem conceder anualmente autorizações de novas plantações correspondentes a 1 % da superfície total efetivamente plantada com vinhas nos respetivos territórios, embora possam fixar limites inferiores, o que deve ser solidamente fundamentado. O artigo 64.o do mesmo regulamento define as regras relativas à concessão de autorizações para novas plantações e estabelece os critérios de elegibilidade e de prioridade que os Estados-Membros podem aplicar.
(3)
Devem ser estabelecidas, ao nível da União, normas sobre o procedimento a seguir pelos Estados-Membros no que diz respeito às decisões relativas ao mecanismo de salvaguarda e à escolha dos critérios de elegibilidade e de prioridade. Essas normas devem determinar os prazos para a tomada de decisões e as consequências da não-tomada de certas decisões.
(4)
A fim de assegurar a clareza e uma aplicação coerente em todos os Estados-Membros e regiões vitivinícolas, as normas aplicáveis à concessão de autorizações para novas plantações devem dispor também sobre o tratamento, o processo de seleção dos pedidos e a sua concessão anual. Deste modo, as normas aplicáveis aos produtores que peçam autorização para novas plantações serão semelhantes em toda a União. Tais normas visam garantir um funcionamento transparente, justo e tempestivo do sistema, adaptado às necessidades do setor vitivinícola, bem como evitar desigualdades injustificadas entre os requerentes, assim como atrasos excessivos ou uma carga administrativa desproporcionada. Em especial, uma vez que a campanha vitivinícola tem início em 1 de agosto, a concessão de autorizações para novas plantações até essa data afigura-se ajustada às necessidades do setor vitivinícola e garante que as plantações de vinha possam ser realizadas ainda nesse ano civil. Deve ser fixada uma data adequada para garantir que todas as decisões relevantes adotadas pelo Estado-Membro sejam tornadas públicas atempadamente antes da abertura do período de apresentação de pedidos e permitir que, antes de apresentarem um pedido, os produtores estejam bem informados das regras aplicáveis.
(5)
Se o número total de hectares objeto dos pedidos elegíveis for muito superior ao de hectares disponibilizados pelos Estados-Membros, é possível que grande parte dos requerentes individuais obtenham apenas uma fração dos hectares pedidos, não utilizando assim as autorizações correspondentes e, consequentemente, expondo-se a sanções. Para obviar a tais situações, é conveniente não aplicar sanções caso as autorizações concedidas correspondam a menos de uma determinada percentagem do pedido. Além disso, para evitar a perda das autorizações correspondentes, os Estados-Membros devem poder transferi-las para o ano seguinte ou redistribuí-las no mesmo ano pelos requerentes cujos pedidos não tenham sido inteiramente satisfeitos e que não tenham rejeitado as autorizações concedidas.
(6)
O artigo 66.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 e os artigos 3.o e 4.o do Regulamento Delegado (UE) 2015/560 da Comissão (4) estabelecem regras de concessão de autorizações de replantação na mesma exploração. Devem igualmente ser estabelecidas ao nível da União as normas de procedimento e o prazo para a concessão dessas autorizações, que devem ser respeitados pelos Estados-Membros. Para que os produtores possam fazer face a problemas de natureza fitossanitária, ambiental ou operacional ligados à replantação na mesma exploração, os Estados-Membros devem ter a possibilidade de permitir que os produtores apresentem um pedido num prazo razoável, mas curto, após o arranque. Além disso, dado o ónus administrativo que para os Estados-Membros e os produtores comportam a apresentação e o tratamento dos pedidos de autorização para replantação, deve igualmente ser possível aplicar um procedimento simplificado nos casos específicos em que a superfície a replantar corresponda à arrancada ou se não forem decididas restrições das replantações.
(7)
O artigo 68.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 estabelece regras de concessão de autorizações com base na conversão de direitos de plantação concedidos antes de 31 de dezembro de 2015. Devem igualmente ser estabelecidas, ao nível da União, regras sobre o procedimento a seguir pelos Estados-Membros para a concessão dessas autorizações. É necessário fixar o prazo para a apresentação e o tratamento dos pedidos, por forma a que os Estados-Membros possam receber e tratar os pedidos de conversão adequada e atempadamente.
(8)
O artigo 62.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 dispõe que as autorizações são concedidas para uma superfície específica da exploração do produtor identificada no pedido. Em casos devidamente justificados, os requerentes devem poder alterar essa superfície específica durante o período de validade da autorização. No entanto, esta possibilidade deve ser excluída em alguns casos, para evitar que o regime de autorizações para plantações de vinhas seja contornado.
(9)
O artigo 63.o, n.o 4, o artigo 64.o, n.o 3, o artigo 71.o, n.o 3, e o artigo 145.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 impõem aos Estados-Membros a obrigação de notificarem a Comissão de certos aspetos da aplicação do regime de autorizações para plantações de vinhas. Devem ser estabelecidos requisitos para facilitar a comunicação pelos Estados-Membros de informações sobre todos os aspetos pertinentes da gestão e do controlo deste regime, a fim de permitir um acompanhamento adequado da sua aplicação.
(10)
O Regulamento (UE) n.o 1306/2013, no seu artigo 62.o, contempla a necessidade de estabelecer disposições de controlo no respeitante à aplicação do regime de autorizações para plantações de vinhas. É necessário estabelecer normas gerais de controlo para que fique claro que o principal instrumento de verificação do cumprimento do regime é o cadastro vitícola e que os controlos devem ser realizados em conformidade com os princípios gerais estabelecidos no artigo 59.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013. Essas normas devem constituir o quadro geral no âmbito do qual os Estados-Membros devem elaborar disposições nacionais mais pormenorizadas, a fim de evitar plantações não autorizadas e assegurar o respeito das regras do regime de autorizações, incluindo das datas-limite de utilização das autorizações e de arranque no caso de replantação antecipada, bem como o respeito dos compromissos assumidos pelos produtores para obter as autorizações.
(11)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité para a Organização Comum dos Mercados Agrícolas,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Autorizações para plantações de vinhas
As autorizações para a plantação de vinhas, previstas na parte II, título I, capítulo III, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, devem ser concedidas a partir de 2016 em conformidade com o presente regulamento.
As autorizações dizem respeito a novas plantações, a replantações e à conversão de direitos de plantação.
As autorizações para novas plantações a que se refere o artigo 64.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 devem ser concedidas anualmente.
Artigo 2.o
Decisões preliminares sobre as superfícies a disponibilizar para novas plantações
1. Caso os Estados-Membros decidam limitar a superfície total disponível para novas plantações a atribuir sob a forma de autorizações nos termos do artigo 63.o, n.os 2 e 3, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, devem tornar públicas essas decisões e respetivas justificações até 1 de março.
2. Sempre que os Estados-Membros tenham em conta recomendações emitidas por organizações profissionais ou agrupamentos de produtores interessados, a que se refere o artigo 65.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, essas recomendações devem ser apresentadas com antecedência suficiente para serem analisadas antes de o Estado-Membro em causa tomar a decisão a que se refere o n.o 1. As recomendações devem igualmente ser tornadas públicas.
Artigo 3.o
Critérios para a concessão de autorizações para novas plantações
Sempre que os Estados-Membros decidam, em conformidade com o artigo 64.o, n.os 1 e 2, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, aplicar critérios para a concessão de autorizações para novas plantações, essas decisões devem ser tornadas públicas até 1 de março.
As decisões referidas no primeiro parágrafo devem ter por objeto:
a)
a aplicação de um ou mais dos critérios constantes do artigo 64.o, n.o 1, segundo parágrafo, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, incluindo a devida fundamentação caso os Estados-Membros decidam aplicar a alínea d) da mesma disposição, e do artigo 2.o, n.o 1, do Regulamento Delegado (UE) 2015/560;
b)
o número de hectares disponíveis para a concessão de autorizações ao nível nacional:
i)
numa base pro rata,
ii)
segundo os critérios de prioridade constantes do artigo 64.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 e do artigo 2.o, n.o 3, do Regulamento Delegado (UE) 2015/560.
Sempre que tencionem aplicar os critérios de prioridade a que se refere o segundo parágrafo, alínea b), subalínea ii), os Estados-Membros devem indicar os que serão aplicados. Os Estados-Membros podem igualmente decidir atribuir diferentes graus de importância aos critérios de prioridade escolhidos. Estas decisões devem permitir-lhes classificar, ao nível nacional, os pedidos individuais para a concessão do número de hectares prevista na alínea b), subalínea ii), com base na conformidade desses pedidos com os critérios de prioridade escolhidos.
Artigo 4.o
Regras aplicáveis subsidiariamente às novas plantações
Se os Estados-Membros não tornarem públicas as decisões pertinentes nos prazos fixados nos artigos 2.o e 3.o, são aplicáveis à concessão de autorizações para novas plantações para o ano correspondente as seguintes regras:
a)
disponibilidade de autorizações para novas plantações correspondentes a 1 % da superfície total efetivamente plantada com vinhas nos respetivos territórios, em conformidade com o artigo 63.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, sem outros limites;
b)
distribuição pro rata dos hectares a todos os requerentes elegíveis, com base na superfície para a qual tenham pedido a autorização, se os pedidos excederem a superfície disponibilizada.
Os Estados-Membros devem garantir que as informações relativas às regras aplicáveis nos termos do primeiro parágrafo são tornadas públicas.
Artigo 5.o
Apresentação de pedidos de novas plantações
1. Depois de tornadas públicas as decisões a que se referem os artigos 2.o e 3.o ou as informações a que se refere o artigo 4.o, segundo parágrafo, e até 1 de maio, os Estados-Membros devem declarar aberto o período de apresentação de pedidos individuais, que não pode ser inferior a um mês.
2. Os pedidos devem indicar a dimensão e a localização específicas da superfície da exploração do requerente para a qual é pedida a autorização. Sempre que não sejam decididos limites nos termos do artigo 2.o nem critérios nos termos do artigo 3.o, os Estados-Membros podem isentar os requerentes da obrigação de indicarem no pedido a localização específica da superfície da sua exploração para a qual é pedida a autorização. Os Estados-Membros podem pedir aos requerentes informações adicionais, quando pertinente para a aplicação do regime de autorizações.
3. Sempre que os Estados-Membros decidam utilizar determinados critérios para a concessão de autorizações para novas plantações, são aplicáveis as seguintes disposições:
a)
critérios de elegibilidade enunciados no artigo 64.o, n.o 1, alínea c), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 e no artigo 2.o, n.o 1, do Regulamento Delegado (UE) 2015/560: os pedidos devem indicar os produtos vitivinícolas que o requerente pretende produzir na ou nas superfícies plantadas de novo, especificando se pretende produzir um ou mais dos seguintes produtos:
i)
vinhos com denominação de origem protegida,
ii)
vinhos com indicação geográfica protegida,
iii)
vinhos sem indicação geográfica, incluindo os vinhos com indicação da casta;
b)
critério de prioridade enunciado no artigo 64.o, n.o 2, alínea e), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013: os pedidos devem incluir informações de natureza económica que demonstrem a sustentabilidade económica do projeto, com base numa ou mais das metodologias utilizadas na análise financeira para projetos de investimento agrícola referidas no anexo II, parte E, do Regulamento Delegado (UE) 2015/560;
c)
critério de prioridade enunciado no artigo 64.o, n.o 2, alínea f), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013: os pedidos devem incluir informações de natureza económica que demonstrem o potencial de aumento da competitividade, com base nas considerações enunciadas no anexo II, parte F, do Regulamento Delegado (UE) 2015/560;
d)
critério de prioridade enunciado no artigo 64.o, n.o 2, alínea g), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013: os pedidos devem incluir informações que demonstrem o potencial de melhoramento da qualidade dos produtos com indicações geográficas, com base numa das condições enunciadas no anexo II, parte G, do Regulamento Delegado (UE) 2015/560;
e)
critério de prioridade enunciado no artigo 64.o, n.o 2, alínea h), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013: os pedidos devem incluir informações que comprovem que a dimensão da exploração do requerente no momento do pedido é conforme com os limiares, a estabelecer pelos Estados-Membros com base nas disposições do anexo II, parte H, do Regulamento Delegado (UE) 2015/560;
f)
Se os Estados-Membros exigirem que os requerentes assumam os compromissos referidos no anexo I, partes A e B, e no anexo II, partes A, B, D, E, F, G e na secção II da parte I, do Regulamento Delegado (UE) 2015/560 em relação aos critérios, os pedidos devem incluir esses compromissos.
Se os Estados-Membros puderem obter diretamente elementos referidos no primeiro parágrafo, alíneas a) a f), podem dispensar os requerentes de os indicarem nos seus pedidos.
4. Terminado o período de apresentação previsto no n.o 1, os Estados-Membros devem informar os requerentes não elegíveis da não-elegibilidade dos seus pedidos à luz da decisão sobre os critérios de elegibilidade adotada pelos Estados-Membros em conformidade com o artigo 3.o. Esses pedidos são excluídos das fases seguintes do processo.
Artigo 6.o
Concessão de autorizações para novas plantações
1. Se a superfície total abrangida pelos pedidos elegíveis apresentados não exceder a superfície disponibilizada em conformidade com o artigo 2.o, n.o 1, os Estados-Membros devem conceder as autorizações para a totalidade pedida pelos produtores.
2. Se a superfície total abrangida pelos pedidos elegíveis apresentados exceder a superfície disponibilizada em conformidade com o artigo 2.o, n.o 1, os Estados-Membros devem aplicar o processo de seleção estabelecido no anexo I.
Os Estados-Membros devem conceder as autorizações aos requerentes selecionados de acordo com os resultados do processo de seleção até 1 de agosto. Caso os pedidos elegíveis não tenham sido integralmente satisfeitos, os requerentes devem ser informados dos motivos de tal decisão.
3. Se a autorização concedida corresponder a menos de 50 % da superfície requerida no pedido, o requerente pode recusar essa autorização no prazo de um mês a contar da data em que a autorização foi concedida.
Nesse caso, o requerente não pode ser objeto das sanções administrativas referidas no artigo 62.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013. Os Estados-Membros podem decidir da disponibilização, até 1 de outubro do mesmo ano, do número correspondente de hectares, a fim de conceder autorizações aos requerentes a que tenha sido concedida apenas parte da superfície pedida, em conformidade com o resultado do processo de seleção a que se refere o n.o 2, e que não recusaram as autorizações correspondentes. Os Estados-Membros podem igualmente decidir disponibilizar esses hectares no ano seguinte, em acréscimo da superfície correspondente a 1 % da superfície total plantada com vinhas referidos no artigo 63.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013.
Artigo 7.o
Restrições da concessão de autorizações de replantação
1. Sempre que os Estados-Membros decidam, em conformidade com o artigo 66.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 e o artigo 4.o do Regulamento Delegado (UE) 2015/560, restringir a concessão de autorizações de replantação em zonas elegíveis para a produção de vinhos com denominações de origem protegidas ou indicações geográficas protegidas, devem tornar públicas essas decisões até 1 de março.
As organizações profissionais ou agrupamentos de produtores interessados a que se refere o artigo 65.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 devem apresentar as recomendações a ter em conta pelos Estados-Membros nos termos do mesmo artigo com antecedência suficiente para serem analisadas antes de ser tomada a decisão a que se refere o primeiro parágrafo. O Estado-Membro em causa deve tornar públicas essas recomendações.
2. As decisões a que se refere o n.o 1 são aplicáveis pelo período de um ano a contar da data em que foram tornadas públicas.
Se uma recomendação de uma organização profissional ou de um agrupamento de produtores interessados for emitida para um período superior a um ano e não superior a três anos, conforme previsto no artigo 65.o, segundo parágrafo, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, essas decisões podem também ser aplicadas por um período máximo de três anos.
Se tais organizações profissionais ou agrupamentos de produtores interessados não apresentarem as recomendações pertinentes com antecedência suficiente para serem analisadas como previsto no n.o 1, ou se os Estados-Membros não tornarem públicas as decisões pertinentes até 1 de março, os Estados-Membros devem autorizar automaticamente a replantação, em conformidade com o artigo 8.o.
Artigo 8.o
Procedimento para a concessão de autorizações de replantação
1. Os pedidos de autorização de replantação referidos no artigo 66.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 podem ser apresentados a qualquer momento durante a campanha vitivinícola em que é efetuado o arranque. No entanto, os Estados-Membros podem decidir que os pedidos de autorização de replantação podem ser apresentados até ao final da segunda campanha vitivinícola seguinte àquela em que o arranque foi efetuado. Se esses prazos não forem respeitados, os Estados-Membros não podem conceder autorizações de replantação.
Os pedidos devem indicar a dimensão e a localização específicas das superfícies arrancadas e das superfícies a replantar na mesma exploração do requerente para as quais é pedida a autorização. Se não forem decididas restrições ao abrigo do artigo 7.o e se o requerente não tiver assumido nenhum dos compromissos referidos no anexo I, ponto 2, alínea b), das partes A e B, e no anexo II, parte B, ponto 4, e parte D, do Regulamento Delegado (UE) 2015/560, os Estados-Membros podem isentar os requerentes da obrigação de indicar no pedido a localização específica das superfícies a replantar para as quais é pedida a autorização. Os Estados-Membros podem pedir aos requerentes informações adicionais, quando pertinente para a aplicação do regime de autorizações.
Os Estados-Membros devem conceder automaticamente as autorizações no prazo de três meses a contar da apresentação dos pedidos. No entanto, podem decidir aplicar os prazos referidos nos artigos 5.o e 6.o para, respetivamente, a apresentação de pedidos e a concessão de autorizações para novas plantações.
2. Se a superfície a replantar corresponder à superfície objeto de arranque, ou se não for decidida nenhuma restrição ao abrigo do artigo 7.o, n.o 1, pode ser aplicado um procedimento simplificado ao nível nacional ou em determinadas zonas do território do Estado-Membro. Nesse caso, a autorização de replantação pode ser considerada concedida na data do arranque. Para o efeito, o produtor em causa deve apresentar, até ao final da campanha vitivinícola em que foi efetuado o arranque, uma comunicação ex post, que constitui o pedido de autorização.
3. Os pedidos de autorização de replantação referidos no artigo 66.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 podem ser apresentados a qualquer momento do ano.
Os pedidos devem indicar a dimensão e a localização específicas das superfícies a arrancar e das superfícies a replantar na mesma exploração do requerente para as quais é pedida a autorização. Devem também incluir o compromisso de proceder ao arranque da superfície plantada com vinha até ao final do quarto ano a contar da data em que tenham sido plantadas novas vinhas. Os Estados-Membros podem pedir aos requerentes informações adicionais, quando pertinente para a aplicação do regime de autorizações.
Os Estados-Membros devem conceder automaticamente as autorizações no prazo de três meses a contar da apresentação do pedido. No entanto, os Estados-Membros podem decidir aplicar os prazos referidos nos artigos 5.o e 6.o para, respetivamente, a apresentação de pedidos e a concessão de autorizações para novas plantações.
Artigo 9.o
Procedimento para a concessão de autorizações segundo as disposições transitórias
1. Os produtores devem apresentar os pedidos de conversão de direitos de plantação em autorizações, a que se refere o artigo 68.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, a partir de 15 de setembro de 2015.
Os pedidos devem indicar a dimensão e a localização específicas da superfície da exploração do requerente para a qual é pedida a autorização. Os Estados-Membros podem isentar os requerentes da obrigação de indicarem no pedido a localização específica da superfície da sua exploração para a qual é pedida a autorização. Os Estados-Membros podem pedir aos requerentes informações adicionais, quando pertinente para a aplicação do regime de autorizações.
2. Sempre que, em conformidade com o artigo 68.o, n.o 1, segundo parágrafo, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, os Estados-Membros decidam prorrogar o prazo para a conversão de direitos de plantação em autorizações além de 31 de dezembro de 2015, devem tornar pública essa decisão até 14 de setembro de 2015.
Nesse caso, o produtor pode apresentar os pedidos de conversão em qualquer momento entre 15 de setembro de 2015 e o final do prazo fixado pelos Estados-Membros nos termos do primeiro parágrafo.
3. Depois de verificarem que os direitos de plantação para os quais foi pedida a conversão em conformidade com os n.os 1 e 2 continuam a ser válidos, os Estados-Membros devem conceder as autorizações automaticamente. O período compreendido entre a apresentação do pedido de conversão e a concessão das autorizações não pode exceder três meses. No entanto, para os pedidos apresentados antes de 31 de dezembro de 2015, o período de três meses tem início em 1 de janeiro de 2016.
Artigo 10.o
Alteração da superfície específica para a qual é concedida a autorização
Em casos devidamente justificados, os Estados-Membros podem decidir, a pedido do requerente, que a plantação de vinhas pode ser efetuada numa superfície da exploração que não a superfície específica para a qual a autorização foi concedida, desde que tenha as mesmas dimensões em hectares e que a autorização ainda seja válida, em conformidade com o artigo 62.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013.
O primeiro parágrafo não se aplica se a autorização tiver sido concedida com base no cumprimento de critérios específicos de elegibilidade ou de prioridade ligados à localização indicada no pedido e o pedido de alteração indicar uma nova superfície específica fora dessa localização.
Artigo 11.o
Notificações
1. A partir de 2016, os Estados-Membros devem apresentar anualmente à Comissão, até 1 de março:
a)
a comunicação das superfícies vitivinícolas a que se refere o artigo 145.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 relativa à situação em 31 de julho da campanha vitivinícola anterior. Para o efeito deve ser utilizado o formulário do anexo II do presente regulamento;
b)
as notificações referidas no artigo 63.o, n.o 4, e no artigo 64.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013. Para o efeito deve ser utilizado o formulário do anexo III do presente regulamento;
c)
uma notificação das restrições decididas pelos Estados-Membros em relação às replantações na mesma exploração, ao abrigo do artigo 7.o do presente regulamento. Para o efeito deve ser utilizado o formulário do anexo VI (quadro A) do presente regulamento;
d)
uma lista nacional atualizada das organizações profissionais ou agrupamentos de produtores interessados a que se referem os artigos 2.o e 7.o do presente regulamento;
e)
a comunicação da dimensão total das superfícies comprovadamente plantadas com vinhas sem autorização, bem como das superfícies sem autorização arrancadas, como previsto no artigo 71.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013. Essa comunicação deve dizer respeito à campanha vitivinícola anterior. A primeira comunicação deve ser apresentada até 1 de março de 2017 e abranger o período de 1 de janeiro de 2016 a 31 de julho de 2016. Para o efeito deve ser utilizado o formulário do anexo IV do presente regulamento;
f)
os limiares decididos em relação às dimensões mínima e máxima das explorações, referidos no anexo II, parte H, do Regulamento Delegado (UE) 2015/560, sempre que os Estados-Membros decidam aplicar o critério de prioridade enunciado no artigo 64.o, n.o 2, alínea h), do Regulamento (UE) n.o 1308/2013.
2. A partir de 2016, os Estados-Membros devem apresentar anualmente à Comissão, até 1 de novembro:
a)
uma notificação dos pedidos de autorizações para novas plantações, das autorizações efetivamente concedidas durante a campanha vitivinícola anterior nos termos do artigo 6.o, n.os 1 ou 2, do presente regulamento e das autorizações recusadas pelos requerentes, bem como das concedidas a outros requerentes antes de 1 de outubro, em conformidade com o artigo 6.o, n.o 3, do presente regulamento. Para o efeito deve ser utilizado o formulário do anexo V do presente regulamento;
b)
uma notificação das autorizações de replantação concedidas durante a campanha vitivinícola anterior em conformidade com o artigo 8.o do presente regulamento. A primeira notificação deve ser apresentada até 1 de novembro de 2016 e abranger o período de 1 de janeiro de 2016 a 31 de julho de 2016. Para o efeito deve ser utilizado o formulário do anexo VI (quadro B) do presente regulamento;
c)
uma notificação das autorizações concedidas durante a campanha vitivinícola anterior com base na conversão de direitos de plantação válidos em conformidade com o artigo 9.o do presente regulamento. Para o efeito deve ser utilizado o formulário do anexo VII (quadro B) e a notificação deve ser efetuada até 1 de novembro do ano seguinte ao termo do prazo de conversão referido no artigo 68.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, ou do prazo decidido pelo Estado-Membro em conformidade com o artigo 9.o, n.o 2, do presente regulamento.
3. Os Estados-Membros que cumpram as condições estabelecidas no artigo 67.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013 devem notificar a Comissão até 31 de julho de 2015 da decisão de não aplicar o regime de autorizações para plantações de vinhas nos termos do artigo 67.o, n.o 2, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013.
4. Os Estados-Membros devem notificar a Comissão até 15 de setembro de 2015 do prazo para a conversão de direitos de plantação em autorizações a que se refere o artigo 9.o, n.o 2, do presente regulamento. Para o efeito deve ser utilizado o formulário do anexo VII (quadro A) do presente regulamento.
5. As notificações, as comunicações e a apresentação das listas referidas no presente artigo devem ser efetuadas em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 792/2009 da Comissão (5).
6. Se um Estado-Membro não cumprir o disposto nos n.os 1 a 4 ou se a informação pertinente estiver incorreta, a Comissão pode suspender a totalidade ou parte dos pagamentos mensais referidos no artigo 17.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 no que respeita ao setor vitivinícola até que a notificação em causa seja efetuada corretamente.
7. Os Estados-Membros devem conservar as informações apresentadas por força do presente artigo durante, pelo menos, dez campanhas vitivinícolas após aquela em que foram apresentadas.
8. As obrigações estabelecidas no presente artigo não prejudicam as obrigações dos Estados-Membros estabelecidas no Regulamento (UE) n.o 1337/2011 do Parlamento Europeu e do Conselho (6).
Artigo 12.o
Controlos
1. Os Estados-Membros devem efetuar controlos na medida do necessário para assegurar a correta aplicação das normas do regime de autorizações para plantações de vinhas estabelecido na parte II, título I, capítulo III, do Regulamento (UE) n.o 1308/2013, no Regulamento Delegado (UE) 2015/560 e no presente regulamento.
2. A fim de verificar a conformidade com as normas a que se refere o n.o 1, os Estados-Membros devem recorrer ao cadastro vitícola a que se refere o artigo 145.o do Regulamento (UE) n.o 1308/2013.
3. O artigo 59.o do Regulamento (UE) n.o 1306/2013 aplica-se, mutatis mutandis, ao regime de autorizações para plantações de vinhas.
Artigo 13.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 7 de abril de 2015.