ДИРЕКТИВА 2008/73/ЕО НА СЪВЕТА
от 15 юли 2008 година
за опростяване на процедурите по вписване и публикуване на информация във ветеринарната и зоотехническата област и за изменение на директиви 64/432/ЕИО, 77/504/ЕИО, 88/407/ЕИО, 88/661/ЕИО, 89/361/ЕИО, 89/556/ЕИО, 90/426/ЕИО, 90/427/ЕИО, 90/428/ЕИО, 90/429/ЕИО, 90/539/ЕИО, 91/68/ЕИО, 91/496/ЕИО, 92/35/ЕИО, 92/65/ЕИО, 92/66/ЕИО, 92/119/ЕИО, 94/28/EO, 2000/75/EO, Решение 2000/258/ЕО и директиви 2001/89/EO, 2002/60/ЕО и 2005/94/EO
(текст от значение за ЕИП)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет,
като има предвид, че:
(1)
Законодателството на Общността във ветеринарната област предвижда, че събирателните центрове за животни от рода на едрия рогат добитък, на свине, кози и овце, разпределителните центрове за еднокопитни, търговците на тези животни, заведенията за отглеждане на домашни птици, центровете за събиране или съхраняване на сперма и екипите за събиране или за производство на ембриони, както и определени органи, институти и центрове („здравни заведения за животни“) следва да отговарят на определени условия и следва да бъдат официално одобрени от държавите-членки за вътреобщностна търговия с определени живи животни и техните продукти, и по-специално с генетичен материал от животни, като сперма, яйцеклетки и ембриони.
(2)
Законодателството на Общността предвижда различни процедури във връзка с регистрирането, вписването, актуализирането, предаването и публикуването на тези здравни заведения за животни. Различията в процедурите обаче усложняват вписването и актуализирането и силно затрудняват практическото използване на тези списъци от компетентните контролни служби и съответните оператори.
(3)
Поради това тези процедурите следва да се хармонизират и да се предвидят по-систематични, съгласувани и единни правила по отношение на петте ключови елемента на тези процедури, а именно регистриране, вписване, актуализиране, предаване и публикуване на списъците.
(4)
Освен това, тъй като държавите-членки отговарят за контрола на условията, които следва да бъдат спазени от различните здравни заведения за животни с оглед на тяхното вписване, отговорността за съставянето на списъците следва да се носи от държавите-членки, а не от Комисията.
(5)
В тази връзка държавите-членки следва да съставят и поддържат актуални списъци на съответните здравни заведения за животни и да ги предоставят на останалите държави-членки и на обществеността. С цел хармонизиране на формулярите на тези списъци и на начините за осигуряване на лесен достъп до актуализираните списъци за Общността е необходимо да се създадат общи критерии съгласно процедурата на комитология.
(6)
За да се осигурят яснота и съгласуваност на правилата на Общността, новата процедура следва да се прилага и в зоотехническата област, по-специално за сдруженията на животновъди, одобрени за поддържане или съставяне на родословни книги в държавите-членки, както и за информацията, която да се предоставя от държавите-членки във връзка с конни състезания в съответствие с Директива 90/428/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно търговията с еднокопитни животни, предназначени за състезания, и определянето на условията за участие в тези състезания (1).
(7)
Подобно на правилата, които се прилагат за вътреобщностната търговия, вносът на сперма, яйцеклетки и ембриони е уреден по такъв начин, че здравните заведения за животни с произход от трети държави следва да спазят определени условия, за да се сведе до минимум рискът за здравето на животните. Съответно вносът на такъв генетичен материал в Общността следва да се разрешава единствено от центрове за събиране или съхраняване на сперма и екипи за събиране или производство на ембриони, официално одобрени за износ в Общността от компетентните органи на съответната трета държава в съответствие с изискванията на Общността и вследствие на ветеринарни инспекции от Общността, когато е уместно.
(8)
В зависимост от вида на генетичния материал и от съответните животински видове действащите процедури по вписване на здравни заведения за животни и по актуализиране на свързаните с тях списъци могат да бъдат различни, като варират от решения, приети по процедурата на комитология в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (2), до обикновена консултация с държавите-членки.
(9)
Едновременното наличие на различни процедури може да доведе до объркване и несигурност сред административните служители в трети държави, в селскостопанския сектор и сред търговските оператори. Тъй като третите държави проверяват условията, които различните здравни заведения за животни следва да изпълняват, за да бъдат включени в списъка на одобрените за износ в Общността в съответствие с общностните изисквания, настоящата правна рамка за издаването на разрешения на тези заведения следва да бъде хармонизирана и опростена, така че отговорността за съставянето и актуализирането на списъците да се носи от съответните трети държави, а не от Комисията. Важно е да се гарантира, че няма да бъде засегнато равнището на гаранциите за здравето на животните, предоставяни от съответната трета държава. Мерките за опростяване не засягат правото на Комисията да предприема при необходимост защитни мерки.
(10)
Поради тази причина съществуващите различни процедури следва да бъдат заменени с процедура, съгласно която вносът в Общността да е разрешен единствено от трети държави, в които компетентните органи съставят и актуализират списъците и ги съобщават на Комисията. Комисията следва да информира държавите-членки за тези списъци и да ги предоставя на обществеността за информация. Когато съобщените от трети държави списъци дават повод за загриженост, следва да се приемат защитни мерки в съответствие с Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни (3).
(11)
За да се осигурят яснота и съгласуваност на законодателството на Общността, тази процедура следва да се прилага също и за онези органи в трети държави, които са одобрени с цел водене на родословни книги на дребен, едър или рогат добитък, както и на еднокопитни, в съответствие със зоотехническото законодателство на Общността.
(12)
Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. за определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни (4) предвижда, че когато животни, внесени от трети държави, се настаняват в карантинен център в рамките на Общността, този карантинен център следва да бъде одобрен, а списъкът на карантинните центрове - публикуван в Официален вестник на Европейския съюз. За да се осигурят яснота и съгласуваност на общностните правила, следва да се прилага опростена процедура и за актуализация на списъка на карантинните центрове в държавите-членки.
(13)
Във ветеринарната област Комисията отговаря за съставянето и актуализирането на списъците на одобрени национални референтни лаборатории и други одобрени лаборатории въз основа на информацията, предоставена от държавите-членки.
(14)
В съответствие с законодателството на Общността измененията на тези списъци се извършват по искане на държава-членка и с решение, прието съгласно процедурата на комитология в съответствие с Решение 1999/468/ЕО, или на Съвета по предложение на Комисията.
(15)
Измененията на тези списъци обаче често са чисто формални, например промени в координатите на националните референтни лаборатории или съответни други одобрени лаборатории.
(16)
Текущата практика обхваща единствено периодично актуализиране на списъците на тези лаборатории с цел намаляване на броя на решенията, които следва да се приемат от Комисията. Тази практика обаче не гарантира своевременното актуализиране на тези списъци. Това би могло да постави под въпрос правния статут на националните референтни лаборатории и другите одобрени лаборатории.
(17)
Тъй като държавите-членки определят националните референтни лаборатории и предоставят всички необходими данни и актуализации, следва държавите-членки да носят отговорността за съставянето на списъците на такива лаборатории, а не Комисията. Аналогично, отговорността за съставяне на списъци на други одобрени лаборатории следва да се носи от държавите-членки.
(18)
Следователно държавите-членки следва да съставят и актуализират списъците на националните референтни лаборатории и съответните други одобрени лаборатории и да ги предоставят на останалите държави-членки и на обществеността. С цел хармонизиране на образците на тези списъци и начина на осигуряване на лесен достъп до актуализираните списъци за Общността следва да се създадат общи критерии съгласно процедурата на комитология.
(19)
Когато обаче списъците касаят одобрени лаборатории, които се намират в трети държави, Комисията следва да отговаря и занапред за съставянето и публикуването на списъците на тези лаборатории.
(20)
За да се избегнат евентуални проблеми, свързани с подаваните от държавите-членки заявления за одобряване на лаборатории съгласно Решение 2000/258/ЕО на Съвета от 20 март 2000 г. за определяне на специален институт, който отговаря за определяне на критериите, необходими за стандартизиране на серологичните тестове за мониторинг на ефикасността на ваксините против бяс (5), в настоящата директива следва да се предвидят преходни мерки.
(21)
Член 6, параграф 2, буква а) от Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине (6) предвижда, че говедата за разплод и доотглеждане, предназначени за вътреобщностна търговия, следва да идват от стадо говеда, което е официално признато за „свободно от туберкулоза“, а за животни на възраст повече от шест седмици - да са реагирали отрицателно на интрадермален туберкулинов тест, направен до 30 дни преди напускане на стадото на произход. Поради традиционните практики за отглеждане на животни и търговията с тях някои държави-членки срещат трудности при спазването на изискването за този тест, който се извършва преди преместването на животните. Ето защо е необходимо да се предвиди възможност за извършване на интрадермалния туберкулинов тест на място, различно от мястото на произход, която ще бъде установена съгласно процедурата на комитология.
(22)
Освен това определени приложения към Директива 64/432/ЕИО, които са от чисто технически характер, като тези, които са свързани със здравните изследвания на животните, списъка на задължително оповестяваните болести или на здравните сертификати за животни, следва да бъдат изменяни посредством процедурата на комитология, за да могат да се съобразяват своевременно с новите научни постижения. Все пак изменението на приложенията, постановяващи подробните условия по отношение на статута на свободни от заболяване, които могат да се отразят върху търговията вътре в Общността, следва да бъде запазено за Съвета.
(23)
Събирането и производството на генетичен материал са напреднали в технологично и научно отношение в сравнение с началото на 90-те години на миналия век. Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (7) не е актуализирана, така че да вземе предвид това развитие и новите стандарти на Международното бюро по епизоотии (МБЕ). Поради това е уместно да се измени въпросната директива и да се включат в обхвата ѝ разпоредби, отнасящи се до търговията и вноса на генетичен материал, извлечен от животни, различни от тези от рода на овцете, козите, конете и свинете. Освен това на държавите-членки следва да се разреши да прилагат националните си правила до момента, когато бъдат установени хармонизирани подробни правила в тази област. Съответно на държавите-членки следва да се разреши да прилагат националните си правила по отношение на вноса на животните, включен в посочената директива, до установяването на хармонизирани подробни правила.
(24)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (8) Съветът следва да насърчава държавите-членки да изготвят, за себе си и в интерес на Общността, свои собствени таблици, които, доколкото е възможно, да илюстрират съответствието между директивата и мерките за нейното транспониране и да ги направят обществено достояние.
(25)
Директиви 64/432/ЕИО, 77/504/ЕИО (9), 88/407/ЕИО (10), 88/661/ЕИО (11), 89/361/ЕИО (12), 89/556/ЕИО (13), 90/426/ЕИО (14), 90/427/ЕИО (15), 90/428/ЕИО, 90/429/ЕИО (16), 90/539/ЕИО (17), 91/68/ЕИО (18), 91/496/ЕИО, 92/35/ЕИО (19), 92/65/ЕИО, 92/66/ЕИО (20), 92/119/ЕИО (21) и 94/28/EO (22), 2000/75/EO (23) на Съвета, Решение 2000/258/ЕО на Съвета, директиви 2001/89/EO (24), 2002/60/EO (25) и 2005/94/EO (26) на Съвета следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 64/432/ЕИО
Директива 64/432/ЕИО се изменя, както следва:
1.
В член 6, параграф 2, буква а) първата алинея се заменя със следното:
„идват от стадо говеда, за което официално е доказано отсъствие на туберкулоза, а в случай на животни на възраст повече от шест седмици - да са реагирали отрицателно на интрадермален туберкулинов тест, направен в съответствие с разпоредбите на точка 2.2 от приложение Б или до 30 дни преди напускане на стадото на произход, или на място и при условия, които следва да се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 17.“
2.
Създава се следният член:
„Член 6а
Държавите-членки определят държавни институти, национални референтни лаборатории или официални институти, които да отговарят за координиране на стандартите и методите за диагностициране, посочени в приложения А-Г. Актуализирани списъци на тези органи се поддържат от държавите-членки, които ги предоставят на останалите държави-членки и на обществеността.
Задачите и отговорностите на тези държавни институти, национални референтни лаборатории и официални институти са определени в приложения Б и В, както и в глава II от приложение Г.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 17, параграф 2.“
3.
В член 11 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Компетентният орган издава номер на одобрение за всеки одобрен събирателен център. Одобрението за даден събирателен център може да бъде ограничено до определен животински вид, за определени животни за разплод и отглеждане или за животни за клане.
Компетентният орган съставя и актуализира списъка на одобрените събирателни центрове и техните номера на одобрение и ги предоставя на останалите държави-членки и на обществеността.“
4.
В член 13 се добавят следните параграфи:
„5. Държавите-членки съставят и актуализират списък на одобрените търговци и регистрираните помещения, използвани от търговците във връзка с тяхната търговска дейност, заедно с техните номера на одобрение, и предоставят този списък на останалите държави-членки и на обществеността.
6. Подробни правила за единно прилагане на параграф 5 могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 17, параграф 2.“
5.
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Приложение A и приложение Г, глава I се изменят от Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, по-специално при тяхното адаптиране към технологичните и научните постижения.
Приложения Б, В, приложение Г, глава II и приложения Д и Е се изменят от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 17.“
6.
Приложение Б се изменя, както следва:
а)
точка 4.1 се заменя със следното:
„4.1. Задачи и задължения
Държавните институти, националните референтни лаборатории или официалните институти, определени в съответствие с член 6а, отговарят за официалното тестване на туберкулини или реактиви, посочени съответно в параграфи 2 и 3, в техните съответни държави-членки, за да гарантират, че всеки един от тези туберкулини или реактиви съответства на стандартите, посочени съответно в точка 2.1 и параграф 3.“;
б)
точка 4.2 се заличава.
7.
Приложение В се изменя, както следва:
а)
в точка 4.1 уводното изречение се заменя със следното:
„Националните референтни лаборатории, определени в съответствие с член 6а, отговарят за:“;
б)
точка 4.2 се заличава.
8.
В приложение Г, глава II, буква A точки 2 и 3 се заменят със следното:
„2.
Държавните институти, националните референтни лаборатории или официалните институти, определени в съответствие с член 6а за координиране на стандартите и методите за диагностициране на тестовете за ензоотична левкоза по говедата, следва да отговарят за калибрирането на стандартните работни антигени на лабораторията спрямо официалния ЕО стандартен серум (EI серум), осигурен от Националния ветеринарен институт към Техническия университет на Дания.
3.
Стандартните антигени, използвани в лабораторията, следва да бъдат предавани най-малко веднъж годишно на държавните институти, националните референтни лаборатории и официалните институти, определени в съответствие с член 6а, за тестване спрямо официалния ЕО стандартен серум. Освен чрез това стандартизиране, използваният антиген може да се калибрира в съответствие с метода, описан в буква Б.“
Член 2
Изменения на Директива 77/504/ЕИО
В Директива 77/504/ЕИО се създава следният член:
„Член 4а
1. Държавите-членки съставят и актуализират списък на посочените в член 1, буква б), първо тире, органи, които са официално признати за целите на поддържане или съставяне на родословни книги, и го предоставят на останалите държави-членки и на обществеността.
2. Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 8, параграф 2.“
Член 3
Изменения на Директива 88/407/ЕИО
Директива 88/407/ЕИО се изменя, както следва:
1.
В член 5 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Всички центрове за събиране или съхраняване на сперма се регистрират и за всеки център се определя ветеринарен регистрационен номер. Всяка държава-членка съставя и актуализира списък на центровете за събиране или съхраняване на сперма, както и на техните ветеринарни регистрационни номера, който предоставя на останалите държави-членки и на обществеността.
3. Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2.“
2.
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
1. Държавите-членки разрешават внос единствено на сперма, изпратена от център за събиране или съхранение на сперма, който се намира в някоя от третите държави, фигуриращи в посочения в член 8 списък, и за който компетентният орган на съответната трета държава е в състояние да гарантира, че са спазени следните условия:
а)
отговаря на условията:
i)
за одобрение на центрове за събиране или съхраняване на сперма, определени в глава I от приложение А;
ii)
свързани с контрола на такива центрове, определен в глава II от същото приложение;
б)
официално е одобрен от компетентния орган на третата държава за износ в Общността;
в)
работи под надзора на ветеринарен лекар на центъра;
г)
подлежи на инспекция от официалния ветеринарен лекар на третата държава поне два пъти годишно.
2. Списъкът на центрове за събиране или съхраняване на сперма, които са одобрени от компетентния орган на третата държава, фигурираща в посочения в член 8 списък, в съответствие с условията, определени в параграф 1 от настоящия член, и от които може да бъде изпращана сперма в Общността, се съобщава на Комисията.
Компетентният орган на третата държава следва незабавно да спре действието или да оттегли одобрението на център за събиране или съхраняване на сперма, когато той престане да отговаря на условията, определени в параграф 1, и следва незабавно да уведоми Комисията за това.
Комисията предоставя на държавите-членки всички нови и актуализирани списъци, които получава от компетентния орган на третата държава в съответствие с настоящия параграф, и ги предоставя на обществеността за информация.
3. Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2.“
3.
Член 12 се заменя със следното:
„Член 12
Правилата, установени в Директива 97/78/ЕО, се прилагат по-специално по отношение на организирането на контрола, извършван от държавите-членки, и на последващите действия във връзка с него, както и на защитните мерки, които следва да се прилагат в съответствие с процедурата, посочена в член 22 от споменатата директива.“
Член 4
Изменения на Директива 88/661/ЕИО
Директива 88/661/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Създава се следният член:
„Член 4а
Държавите-членки съставят и актуализират списъка на органите, посочени в член 1, буква в), първо тире, и го предоставят на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 11, параграф 2.“
2.
Създава се следният член:
„Член 7а
Държавите-членки съставят и актуализират списъка на органите, посочени в член 1, буква г), първо тире, и го предоставят на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 11, параграф 2.“
Член 5
Изменения на Директива 89/361/ЕИО
Член 5 от Директива 89/361/ЕИО се заменя със следното:
„Член 5
Държавите-членки съставят и актуализират списъка на органите, посочени в член 2, буква б), първо тире, които са официално одобрени да поддържат или съставят родословни книги и които отговарят на критериите, определени в съответствие с член 4, първо тире, и го предоставят на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 8.“
Член 6
Изменения на Директива 89/556/ЕИО
Директива 89/556/ЕИО се изменя, както следва:
1.
В член 5, параграф 2, първата алинея се заменя със следното:
„2. Компетентният орган на всяка съответна държава-членка регистрира екипи за събиране на ембриони и за всеки от тях определя ветеринарен регистрационен номер.
Всяка държава-членка съставя и актуализира списък на екипите за събиране на ембриони и на техните ветеринарни регистрационни номера, който предоставя на останалите държави-членки и на обществеността.“
2.
Член 8 се заменя със следното:
„Член 8
1. Държавите-членки разрешават внос единствено на ембриони, изпратени от екип за събиране или производство на ембриони, който се намира в някоя от третите държави, фигуриращи в посочения в член 7 списък, и за който компетентният орган на съответната трета държава е в състояние да гарантира, че са спазени следните условия:
а)
отговаря на условията:
i)
за одобрение на екипите за събиране и производство на ембриони, определени в глава I от приложение А;
ii)
свързани със събирането, обработката, съхраняването и транспорта на ембриони от тези екипи, определени в глава II от посоченото приложение;
б)
официално е одобрен от компетентния орган на третата държава за износ в Общността;
в)
подлежи на инспекция от официалния ветеринарен лекар на третата държава поне два пъти годишно.
2. Списъкът на екипи за събиране или производство на ембриони, които са одобрени от компетентния орган на третата държава, фигурираща в посочения в член 7 списък, в съответствие с условията, определени в параграф 1 от настоящия член, и от които могат да бъдат изпращани ембриони в Общността, се съобщава на Комисията.
Компетентният орган на третата държава следва незабавно да спре действието или да оттегли одобрението на екипа за събиране или производство на ембриони, когато той престане да отговаря на условията, определени в параграф 1, и следва незабавно да уведоми Комисията за това.
Комисията предоставя на държавите-членки всички нови и актуализирани списъци, които получава от компетентния орган на съответната трета държава в съответствие с настоящия параграф, и ги предоставя на обществеността за информация.
3. Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2.“
3.
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
Правилата, установени в Директива 97/78/ЕО, се прилагат по-специално по отношение на организирането на контрола, извършван от държавите-членки, и на последващите действия във връзка с него, както и на защитните мерки, които следва да се прилагат в съответствие с процедурата, посочена в член 22 от споменатата директива.“
Член 7
Изменения на Директива 90/426/ЕИО
В член 7 от Директива 90/426/ЕИО параграф 1 се заменя със следното:
„1. Еднокопитните животни следва да бъдат транспортирани възможно най-бързо от стопанството на произход, директно или през одобрен пазар или разпределителен център, определен като събирателен пункт в член 2, параграф 2, буква о) от Директива 64/432/ЕИО, до местоназначението с превозни средства или контейнери, които са били редовно почиствани и дезинфекцирани с дезинфектант на интервали, които се определят от държавата-членка на изпращане. Превозните средства следва да са направени по такъв начин, че конският тор, боклукът или фуражът да не могат да изпадат от превозното средство по време на транспортирането. Транспортирането следва да се извършва по начин, който осигурява ефективна санитарна защита и хуманно отношение към еднокопитните животни.“
Член 8
Изменения на Директива 90/427/ЕИО
Член 5 от Директива 90/427/ЕИО се заменя със следното:
„Член 5
Държавите-членки съставят и актуализират списъка на органите, поддържащи или съставящи родословни книги съгласно посоченото в член 2, буква в), първо тире, които са одобрени или признати въз основа на критериите, определени в съответствие с член 4, параграф 2, буква а), и го предоставят на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 10.“
Член 9
Изменения на Директива 90/428/ЕИО
В член 4 от Директива 90/428/ЕИО параграф 2 се заменя със следното:
„2. Обаче,
-
задълженията, посочени в член 3, не засягат организирането на:
а)
състезания, предназначени за еднокопитни, регистрирани в специална родословна книга с цел подобряване на породата;
б)
регионални състезания с цел селекциониране на еднокопитни;
в)
исторически или традиционни събития.
Държавите-членки, които имат намерение да се възползват от тези възможности, съобщават предварително за това свое намерение, както и обосновката си, на останалите държави-членки и на обществеността;
-
за всяко състезание или вид състезание на държавите-членки се разрешава да заделят чрез органите, официално одобрени или признати за тази цел, определен процент от парите за награда или от печалбата, посочени в параграф 1, буква в), за защитата, развитието и подобряването на разплода.
Процентът не може да надвишава 20 %, считано от 1993 г.
Критериите за разпределението на тези фондове в съответните държави-членки се съобщават на останалите държави-членки и на обществеността.“
Член 10
Изменения на Директива 90/429/ЕИО
Директива 90/429/ЕИО се изменя, както следва:
1.
В член 5 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Всички центрове за събиране на сперма се регистрират и за всеки център се определя ветеринарен регистрационен номер.
Всяка държава-членка съставя и актуализира списък на центрове за събиране на сперма и на техните ветеринарни регистрационни номера, който предоставя на останалите държави-членки и на обществеността.“
2.
Член 8 се заменя със следното:
„Член 8
1. Държавите-членки разрешават внос единствено на сперма, изпратена от център за събиране на сперма, който се намира в някоя от третите държави, фигуриращи в посочения в член 7 списък, и за който компетентният орган на съответната трета държава е в състояние да гарантира, че са спазени следните условия:
а)
отговаря на условията:
i)
за одобрение на центрове за събиране на сперма, определени в глава I от приложение А;
ii)
свързани с контрола на такива центрове, определен в глава II от същото приложение;
б)
официално е одобрен от компетентния орган на третата държава за износ в Общността;
в)
работи под надзора на ветеринарен лекар на центъра;
г)
подлежи на инспекция от официалния ветеринарен лекар на съответната трета държава поне два пъти годишно.
2. Списъкът на центрове за събиране на сперма, които са одобрени от компетентния орган на третата държава, фигурираща в посочения в член 7 списък, в съответствие с условията, определени в параграф 1 от настоящия член, и от които може да бъде изпращана сперма в Общността, се съобщава на Комисията.
Компетентният орган на третата държава следва незабавно да спре действието или да оттегли одобрението на център за събиране на сперма, когато той престане да отговаря на условията, определени в параграф 1, и следва незабавно да уведоми Комисията за това.
Комисията предоставя на държавите-членки всички нови и актуализирани списъци, които получава от компетентния орган на съответната трета държава в съответствие с настоящия параграф, и ги предоставя на обществеността за информация.
3. Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2.“
3.
В член 15 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Правилата, установени в Директива 97/78/ЕО, се прилагат по-специално по отношение на организирането на контрола, извършван от държавите-членки, и на последващите действия във връзка с него, както и на защитните мерки, които следва да се прилагат в съответствие с процедурата, посочена в член 22 от посочената директива.“
Член 11
Изменения на Директива 90/539/ЕИО
Директива 90/539/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Всяка държава-членка определя национална референтна лаборатория, която да отговаря за координирането на диагностичните методи, предвидени в настоящата директива, и тяхното използване от одобрените лаборатории, разположени на нейна територия.
Всяка държава предоставя координатите на своята национална референтна лаборатория, както и всички последващи промени, на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 32, параграф 2.“
2.
Създава се следният член:
„Член 6а
Всяка държава-членка съставя и актуализира списък на заведенията, одобрени в съответствие с член 6, точка 1, буква а), както и на техните отличителни номера, и го предоставя на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 32.“
3.
Приложение I се изменя, както следва:
i)
точка 1 се заличава;
ii)
точка 2 се заменя със следното:
„2.
Националните референтни лаборатории за заболявания по птиците, определени в съответствие с член 4, отговарят във всяка държава-членка за координирането на диагностичните методи, предвидени в настоящата директива. За целта те:
а)
могат да снабдяват одобрените лаборатории с реактиви, необходими за диагностично тестване;
б)
контролират качеството на реактивите, използвани от лабораториите, одобрени с цел извършване на диагностичните тестове, предвидени в настоящата директива;
в)
организират периодични сравнителни тестове.“
Член 12
Изменения на Директива 91/68/ЕИО
Директива 91/68/ЕИО се изменя, както следва:
1.
В член 8а, параграф 3 се заменя със следното:
„3. Компетентният орган издава номер на одобрение за всеки одобрен събирателен център. Одобрението може да бъде ограничено до един или няколко животински вида, обхванати от настоящата директива, до животни за разплод или угояване или до животни за клане.
Компетентният орган съставя и актуализира списъка на одобрените събирателни центрове и на техните уникални номера на одобрение, който предоставя на останалите държави-членки и на обществеността.“
2.
В член 8б се добавя следният параграф:
„5. Държавите-членки съставят и актуализират списък на одобрените търговци и на регистрираните помещения, използвани от търговците във връзка с тяхната търговска дейност, заедно с техните номера на одобрение, и го предоставят на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия параграф могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 15, параграф 2.“
Член 13
Изменения на Директива 91/496/ЕИО
В член 10 от Директива 91/496/ЕИО параграф 4 се заменя със следното:
„4.
а)
Установената в член 22 процедура трябва да се следва при одобряването и последващото актуализиране на списъка на карантинните центрове, посочени в параграф 1, първо тире. Комисията публикува списъка на тези карантинни центрове, както и всички последващи актуализации на този списък в Официален вестник на Европейския съюз.
б)
Карантинните центрове, посочени в параграф 1, второ тире и в параграф 2, първо тире, които отговарят на условията, определени в приложение Б, се одобряват от държавите-членки, като за всеки център се определя номер на одобрение. Всяка държава-членка съставя и актуализира списъка на одобрените карантинни центрове и на техните номера на одобрение и го предоставя на останалите държави-членки и на обществеността. Карантинните центрове подлежат на инспекцията, предвидена в член 19.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящата алинея могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 22.“
Член 14
Изменения на Директива 92/35/ЕИО
Директива 92/35/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 14 се заменя със следното:
„Член 14
1. Държавите-членки определят национална лаборатория, която да извършва лабораторните изследвания, предвидени в настоящата директива, и предоставя координатите на тази лаборатория, както и всички последващи промени, на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия параграф могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 19.
2. Функциите и задълженията на националните лаборатории, определени в съответствие с параграф 1, са установени в приложение I.
3. Националните лаборатории, определени в съответствие с параграф 1, поддържат връзка с референтната лаборатория на Общността, посочена в член 15.“
2.
Раздел А от приложение I се заличава.
Член 15
Изменения на Директива 92/65/ЕИО
Директива 92/65/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
1. Държавите-членки гарантират, че без да се засягат решенията, които следва да се вземат в изпълнение на членове 21 и 23, предмет на търговия са единствено спермата, яйцеклетките и ембрионите, които отговарят на условията, определени в параграфи 2, 3, 4 и 5.
2. Спермата от животни от рода на овцете, козите и конете, без да се засягат критериите, които следва да се спазват с оглед вписването на еднокопитни животни в родословни книги за определени конкретни породи, следва:
-
да е събрана, обработена и съхранявана с цел изкуствено осеменяване в център, одобрен от здравна гледна точка в съответствие с приложение Г, глава I, или ако се отнася за животни от рода на овце и кози, чрез дерогация от горепосоченото - в стопанство, което отговаря на изискванията на Директива 91/68/ЕИО,
-
да е събрана от животни, които изпълняват условията, определени в приложение Г, глава II,
-
да е събрана, обработена, съхранена, складирана и транспортирана в съответствие с приложение Г, глава III,
-
да е придружена по време на транспортирането ѝ до друга държава-членка от здравен сертификат, отговарящ на образеца, който се определя съгласно процедурата по член 26.
3. Яйцеклетките и ембрионите от животни от рода на овцете, козите, конете и свинете следва:
-
да са взети от женски животни донори, които отговарят на условията, определени в приложение Г, глава IV, от екип за събиране или да са произведени от екип за производство, одобрени от компетентния орган на държавата-членка и изпълняващи условията, които следва да се установят в приложение Г, глава I в съответствие с процедурата, посочена в член 26,
-
да са събрани, обработени и съхранени в подходяща лаборатория и да са складирани и транспортирани в съответствие с приложение Г, глава III,
-
да са придружени по време на транспортирането им до друга държава-членка от здравен сертификат, отговарящ на образеца, който следва да се определи в съответствие с процедурата, посочена в член 26.
Спермата, използвана за осеменяване на женските животни донори, следва да отговаря на разпоредбите на параграф 2 в случай на овце, кози и коне, а за свине - на разпоредбите на Директива 90/429/ЕИО.
Допълнителни гаранции могат да се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 26.
4. Одобрените центрове, посочени в параграф 2, първо тире, и одобрените екипи, посочени в параграф 3, първо тире, се регистрират от компетентния орган на съответната държава-членка, като за всеки център и за всеки екип се определя ветеринарен регистрационен номер.
Всяка държава-членка съставя и актуализира списък на тези одобрени центрове и екипи заедно с техните ветеринарни регистрационни номера, който предоставя на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия параграф могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 26.
5. Изискванията за здравето на животните и образците на здравните сертификати, приложими за сперма, яйцеклетки и ембриони от животинските видове, неупоменати в параграфи 2 и 3, се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 26.
До установяването на изискванията за здравето на животните и образците на здравните сертификати, които се отнасят за търговията с тази категория сперма, яйцеклетки и ембриони, продължават да се прилагат националните правила.“
2.
В член 13, параграф 2, буква г) се заменя със следното:
„г)
Компетентният орган регистрира всички одобрени органи, институти и центрове и им издава номер на одобрение.
Всяка държава-членка съставя и актуализира списък на одобрените органи, институти и центрове, заедно с техните номера на одобрение, който предоставя на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящата буква могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 26.“
3.
В член 17, параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Могат да бъдат внасяни в Общността единствено посочените в член 1 животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които отговарят на следните изисквания:
а)
следва да идват от трета държава, фигурираща в списък, който следва да се състави в съответствие с параграф 3, буква а);
б)
следва да са придружени от здравен сертификат, съответстващ на образеца, който ще бъде изготвен съгласно процедурата, посочена в член 26, подписан от компетентния орган на държавата износител и удостоверяващ, че:
i)
животните:
-
отговарят на допълнителните условия или за тях са предоставени равностойните гаранции, посочени в параграф 4; и
-
идват от одобрени центрове, органи, институти, за които са предоставени гаранции, най-малкото равностойни на гаранциите в приложение В;
ii)
спермата, яйцеклетките и ембрионите идват от одобрени центрове за събиране и съхранение или от екипи за събиране и производство, за които са предоставени гаранции, най-малкото равностойни на гаранциите, които следва да се установят в приложение Г, глава I съгласно процедурата по член 26.
До установяването на списъците на трети държави, на одобрените заведения, описани в буква б), на изискванията за здравето на животните и образците на здравни сертификати, посочени в буквии а) и б), продължават да се прилагат националните правила, при условие че не са по-благоприятни от определените в глава II.
3. Установява се следното:
а)
в съответствие с процедурата, посочена в член 26, списък на трети държави или части от трети държави, които са в състояние да предоставят на държавите-членки и на Комисията гаранции, равностойни на гаранциите, предвидени в глава II във връзка с животни, сперма, яйцеклетки и ембриони;
б)
в съответствие с настоящата буква, списък на одобрените центрове или екипи, посочени в член 11, параграф 2, първо тире и параграф 3, първо тире, намиращи се в една от третите държави, които фигурират в списъка, посочен в буква а) от настоящия параграф, и за които компетентният орган е в състояние да предостави гаранциите, предвидени в член 11, параграфи 2 и 3.
Списъкът на одобрени центрове и екипи, посочени в първа алинея, както и техните ветеринарни регистрационни номера се съобщават на Комисията.
Компетентният орган на третата държава следва незабавно да спре действието или да оттегли одобрението на центъра или екипа, когато той престане да отговаря на условията, определени в член 11, параграфи 2 и 3, и следва незабавно да уведоми Комисията за това.
Комисията предоставя на държавите-членки всички нови и актуализирани списъци, които получава от компетентния орган на третата държава в съответствие с втора и трета алинея, и ги предоставя на обществеността за информация.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящата буква могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 26;
в)
в съответствие с процедурата, посочена в член 26, специфичните изисквания за здравето на животните, по-специално тези за защита на Общността от определени екзотични заболявания или за гаранции, които са равностойни на предвидените в настоящата директива.
Специфичните изисквания и равностойните гаранции, определени за трети държави, не могат да бъдат по-благоприятни от тези, предвидени в глава II.“
4.
В член 20 първата алинея се заменя със следното:
„Правилата, установени в Директива 97/78/ЕО, се прилагат по-специално за организирането на контрола, извършван от държавите-членки, и последващите действия във връзка него, както и за защитните мерки, които следва да се прилагат в съответствие с процедурата, описана в член 22 от споменатата директива.“
Член 16
Изменения на Директива 92/66/ЕИО
Директива 92/66/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 14 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Националните лаборатории, посочени в параграф 1, отговарят за координирането на стандартите и методите за диагностициране, използването на реагенти и тестването на ваксини.“;
б)
в параграф 3 уводното изречение се заменя със следното:
„3. Националните лаборатории, посочени в параграф 1, отговарят за координиране на стандартите и на диагностичните методи, определени във всяка лаборатория за диагностика на нюкасълска болест на територията на държавата-членка. За целта:“;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Националните лаборатории, посочени в параграф 1, поддържат връзка с референтната лаборатория на Общността, посочена в член 15.
5. Държавите-членки поддържат актуализирани списъци на националните лаборатории или институти, посочени в параграф 1, и ги предоставят на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия параграф могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 25, параграф 2.“
2.
Приложение IV се заличава.
Член 17
Изменения на Директива 92/119/ЕИО
Директива 92/119/ЕИО се изменя, както следва:
1.
В член 17 параграф 5 се заменя със следното:
„5. Държавите-членки поддържат актуализирани списъци на националните лаборатории, посочени в параграф 1, които предоставят на останалите държави-членки и на обществеността.“
2.
В приложение II точка 5 се заличава.
Член 18
Изменения на Директива 94/28/ЕО
Директива 94/28/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. На Комисията се изпраща списък на органите, отговарящи за съответните видове и/или породи, които компетентният орган на третата държава е одобрил за целите на настоящата директива.
Компетентният орган на третата държава следва незабавно да спре действието или да оттегли одобрението на орган, който престане да отговаря на условията, определени в член 3, параграф 2, буква б), и следва незабавно да уведоми Комисията за това.
Комисията предоставя на държавите-членки всички нови и актуализирани списъци, които получава от компетентния орган на съответната трета държава в съответствие с втора алинея, и ги предоставя на обществеността за информация.“;
б)
в параграф 2 буква а) се заличава;
в)
параграф 3 се заличава.
2
В член 10 се добавя следната алинея:
„Когато е налице сериозно нарушение на разпоредбите на член 3, параграф 2, буква б), по-специално при констатации във връзка с контрола на място, посочен в първата алинея от настоящия член, могат да се приемат мерки за спиране на вноса на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, посочени в член 1, параграф 1, в съответствие с процедурата по член 12.“
Член 19
Изменения на Директива 2000/75/ЕО
Директива 2000/75/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 15 се заменя със следното:
„Член 15
1. Държавите-членки определят национална лаборатория, която да отговаря за извършване на лабораторните изследвания, предвидени в настоящата директива, и предоставят координатите на тази лаборатория, както и всички последващи промени на останалите държави-членки и на обществеността.
Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия параграф могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 20, параграф 2.
2. Задачите на националните лаборатории, определени в съответствие с параграф 1, са посочени в приложение I.
3. Националните лаборатории, определени в съответствие с параграф 1 от настоящия член, си сътрудничат с референтната лаборатория на Общността, посочена в член 16.“
2.
Раздел А от приложение I се заличава.
Член 20
Изменения на Решение 2000/258/ЕО
Решение 2000/258/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 3 се заменя със следното:
„Член 3
1. Въз основа на положителен резултат от оценяването на лаборатория заявител в държава-членка, който е документиран от AFSSA, Нанси, компетентният орган на държавата-членка може да разреши на лабораторията заявител да извършва серологични тестове за контрол на ефикасността на ваксините против бяс.
Държавите-членки изготвят и актуализират списък на одобрените лаборатории, който предоставят на останалите държави-членки и на обществеността.
2. Въз основа на положителен резултат от оценяването на лаборатория заявител в трета държава, който е документиран от AFSSA, Нанси, и вследствие на заявление за одобрение от компетентния орган на третата държава по произход на лабораторията заявител, на същата се разрешава в съответствие с посочената в член 5, параграф 2 процедура да извършва серологични тестове за контрол на ефикасността на ваксините против бяс.
3. Подробни правила за еднаквото прилагане на настоящия член могат да се приемат съгласно процедурата, посочена в член 5, параграф 2.“
2.
Създава се следният член:
„Член 5а
Заявления за одобрение на лаборатории, подадени от държавите-членки преди 1 януари 2010 г. съгласно член 3 и приложение II, остават в обхвата на настоящото решение във версията му от преди 3 септември 2008 г.“
3.
Приложения I и II се заменят с текста на приложението към настоящата директива.
Член 21
Изменения на Директива 2001/89/ЕО
Директива 2001/89/ЕО се изменя, както следва:
1.
В член 17, параграф 1, буква б) се заменя със следното:
„б)
във всяка държава-членка има национална лаборатория, която отговаря за координирането на методите и стандартите за диагностика в съответствие с разпоредбите на приложение III.
Държавите-членки предоставят координатите на националната си лаборатория, както и всички последващи промени, на останалите държави-членки и на обществеността по начин, който може да е уточнен в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2.“
2.
Приложение III се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Задължения на националните лаборатории за класическа чума по свинете“;
б)
точка 1 се заличава.
Член 22
Изменения на Директива 2002/60/ЕО
Директива 2002/60/ЕО се изменя, както следва:
1.
В член 18, параграф 1, буква б) се заменя със следното:
„б)
националната лаборатория отговаря за координирането на стандартите и методите за диагностициране във всяка държава-членка в съответствие с приложение IV.
Държавите-членки предоставят координатите на националната си лаборатория, както и всички последващи промени, на останалите държави-членки и на обществеността по начин, който може да е уточнен в съответствие с процедурата, посочена в член 23, параграф 2.“
2.
Приложение IV се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Задължения на националните лаборатории за африканска чума по свинете“;
б)
точка 1 се заличава.
Член 23
Изменения на Директива 2005/94/ЕО
В член 51 от Директива 2005/94/ЕО параграф 2 се заменя със следното:
„2. Държавите-членки определят национална референтна лаборатория и предоставят координатите ѝ, както и всички последващи промени, на останалите държави-членки и на обществеността по начин, който може да е уточнен в съответствие с процедурата, посочена в член 64, параграф 2.“
Член 24
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 1 януари 2010 г. Те незабавно изпращат на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите- членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, обхваната от директивата.
Член 25
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 26
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 15 юли 2008 година.
DIRETTIVA 2008/73/CE DEL CONSIGLIO
del 15 luglio 2008
che semplifica le procedure di redazione degli elenchi e di diffusione dell’informazione in campo veterinario e zootecnico e che modifica le direttive 64/432/CEE, 77/504/CEE, 88/407/CEE, 88/661/CEE, 89/361/CEE, 89/556/CEE, 90/426/CEE, 90/427/CEE, 90/428/CEE, 90/429/CEE, 90/539/CEE, 91/68/CEE, 91/496/CEE, 92/35/CEE, 92/65/CEE, 92/66/CEE, 92/119/CEE, 94/28/CE, 2000/75/CE, la decisione 2000/258/CE nonché le direttive 2001/89/CE, 2002/60/CE e 2005/94/CE
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 37,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Parlamento europeo,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo,
considerando quanto segue:
(1)
Le norme veterinarie comunitarie stabiliscono che i centri di raccolta di bovini, suini, caprini e ovini, i centri di smistamento di equini, i commercianti di tali animali, gli allevamenti di pollame, i centri di raccolta e stoccaggio di sperma, i gruppi di raccolta o di produzione di embrioni nonché vari enti, istituti e centri simili («strutture veterinarie») devono soddisfare una serie di condizioni e, ai fini del commercio intracomunitario di taluni animali vivi, dei loro prodotti e, in particolare, di materiali genetici animali come sperma, ovuli ed embrioni, devono essere ufficialmente riconosciuti dagli Stati membri.
(2)
Le norme comunitarie prevedono varie procedure per registrare, elencare, aggiornare, trasmettere e pubblicare le informazioni di tali strutture veterinarie. Le differenze procedurali complicano però l’attività di redazione e di aggiornamento e rendono difficile l’uso pratico di tali elenchi ai competenti servizi di controllo e agli operatori interessati.
(3)
Occorre perciò armonizzare le procedure e introdurre per i cinque principali elementi della procedura (registrazione e redazione, aggiornamento, trasmissione e pubblicazione degli elenchi) regole più sistematiche, coerenti e uniformi.
(4)
Poiché, inoltre, spetta agli Stati membri controllare le condizioni che le varie strutture veterinarie devono soddisfare per rientrare in un elenco, l’elaborazione degli elenchi dovrebbe dipendere dagli Stati membri e non dalla Commissione.
(5)
Dovrebbero perciò essere gli Stati membri a elaborare e aggiornare gli elenchi delle strutture veterinarie interessate nonché a metterli a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico. Per armonizzare il modello degli elenchi e ottenere un accesso semplificato a elenchi aggiornati per l’intera Comunità, occorre introdurre criteri comuni con la procedura di comitato.
(6)
Per chiarezza e coerenza della normativa comunitaria, la nuova procedura dovrebbe essere applicata anche in campo zootecnico, in particolare agli istituti di riproduzione riconosciuti, abilitati a redigere o a conservare negli Stati membri i registri genealogici, e alle informazioni che gli Stati membri devono fornire sui concorsi equini ai sensi della direttiva 90/428/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa agli scambi di equini destinati a concorsi e alla fissazione delle condizioni di partecipazione a tali concorsi (1).
(7)
Come accade nel commercio intracomunitario, la disciplina delle importazioni di sperma, ovuli ed embrioni prevede condizioni che le strutture veterinarie dei paesi terzi devono soddisfare al fine di ridurre al minimo i rischi per la salute degli animali. Conseguentemente, le importazioni nella Comunità di materiali genetici dovrebbero essere autorizzate solo da centri di raccolta o di stoccaggio di sperma e da gruppi di raccolta o produzione di embrioni che siano ufficialmente riconosciuti, per l’esportazione verso la Comunità, da autorità competenti del paese terzo interessato in quanto rispondenti a requisiti comunitari e, se necessario, in seguito a ispezioni veterinarie comunitarie.
(8)
A seconda del materiale genetico e delle specie interessate, le procedure attuali di redazione e aggiornamento degli elenchi delle strutture veterinarie sono eterogenee e vanno da decisioni adottate con la procedura di comitato di cui alla decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l’esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione (2), fino a una semplice consultazione degli Stati membri.
(9)
La coesistenza di procedure diverse può seminare confusione e incertezza tra gli amministratori dei paesi terzi, nell’agroindustria e tra gli operatori commerciali. Poiché spetta ai paesi terzi controllare le condizioni che le varie strutture veterinarie devono soddisfare per essere abilitate, in base alla legislazione comunitaria, all’esportazione verso la Comunità, l’attuale quadro giuridico per autorizzare tali strutture dovrebbe essere armonizzato e semplificato in modo che la responsabilità della compilazione e dell’aggiornamento degli elenchi spetti ai paesi terzi e non alla Commissione. È importante far sì che il livello delle garanzie di salute degli animali date dal paese terzo interessato resti intatto. Le semplificazioni adottate non pregiudicano il diritto della Commissione di decidere, se necessario, misure di salvaguardia.
(10)
Le varie procedure esistenti dovrebbero quindi essere sostituite con una procedura che permetta importazioni nella Comunità solo da paesi terzi in cui le competenti autorità redigono e aggiornano gli elenchi e li comunicano alla Commissione. La Commissione dovrebbe diffondere tali elenchi tra gli Stati membri e metterli a disposizione del pubblico a scopo informativo. Qualora gli elenchi comunicati da paesi terzi destassero preoccupazioni, si dovranno adottare misure di salvaguardia ai sensi della direttiva 97/78/CE del Consiglio, del 18 dicembre 1997, che fissa i principi relativi all’organizzazione dei controlli veterinari per i prodotti che provengono dai paesi terzi e che sono introdotti nella Comunità (3).
(11)
Per ragioni di chiarezza e coerenza della legislazione comunitaria, tale procedura dovrebbe essere applicata anche ad autorità dei paesi terzi autorizzate, ai sensi della normativa zootecnica comunitaria, a conservare registri genealogici.
(12)
La direttiva 91/496/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1991, che fissa i principi relativi all'organizzazione dei controlli veterinari per gli animali che provengono dai paesi terzi e che sono introdotti nella Comunità (4), prevede che, qualora gli animali importati da paesi terzi siano messi in una stazione di quarantena all'interno del territorio comunitario, tale stazione debba essere approvata e l'elenco delle stazioni di quarantena pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea. Ai fini della chiarezza e della coerenza delle norme comunitarie, una procedura semplificata dovrebbe essere applicata anche per l'aggiornamento delle stazioni di quarantena situate negli Stati membri.
(13)
In campo veterinario, la Commissione ha la responsabilità di redigere e aggiornare, con informazioni fornite dagli Stati membri, gli elenchi dei laboratori nazionali di riferimento riconosciuti e degli altri laboratori riconosciuti.
(14)
Secondo le norme comunitarie, gli elenchi si possono modificare in seguito alla richiesta di uno Stato membro con decisione presa mediante procedura di comitato ai sensi della decisione 1999/468/CE o con decisione del Consiglio su proposta della Commissione.
(15)
Comunque, le modifiche apportate agli elenchi sono spesso di natura meramente formale, come l’aggiornamento dei dati per contattare i laboratori nazionali di riferimento o gli altri laboratori riconosciuti in questione.
(16)
Finora, la prassi è stata di aggiornare periodicamente gli elenchi dei laboratori per ridurre il numero di decisioni da parte della Commissione. Ma tale prassi non garantisce aggiornamenti rapidi degli elenchi. Ciò potrebbe compromettere lo statuto giuridico dei laboratori nazionali di riferimento e di altri laboratori riconosciuti.
(17)
Poiché sono gli Stati membri a designare i laboratori nazionali di riferimento e a fornire tutti i dati e gli aggiornamenti necessari, è opportuno che la redazione degli elenchi di tali laboratori spetti ad essi e non alla Commissione. Analogamente, dovrebbe spettare agli Stati membri anche la responsabilità di elaborare gli elenchi di altri laboratori riconosciuti.
(18)
Saranno perciò gli Stati membri a elaborare e aggiornare gli elenchi dei laboratori nazionali di riferimento e degli altri laboratori riconosciuti interessati e a metterli a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico. Per armonizzare il modello degli elenchi e ottenere un accesso semplificato a elenchi aggiornati per l’intera Comunità, occorre introdurre con la procedura di comitato una serie di criteri comuni.
(19)
Se però gli elenchi riguardano laboratori riconosciuti situati in paesi terzi, spetterà alla Commissione continuare a redigere e pubblicare gli elenchi di tali laboratori.
(20)
Per evitare soluzioni di continuità riguardo alle domande per il riconoscimento dei laboratori presentate dagli Stati membri ai sensi della decisione 2000/258/CE del Consiglio, del 20 marzo 2000, che designa un istituto specifico responsabile per la fissazione dei criteri necessari alla standardizzazione dei test sierologici di controllo dell'azione dei vaccini antirabbici (5), la presente direttiva dovrebbe prevedere opportune misure transitorie.
(21)
L'articolo 6, paragrafo 2, lettera a), della direttiva 64/432/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1964, relativa a problemi di polizia sanitaria in materia di scambi intracomunitari di animali delle specie bovina e suina (6), prevede che i bovini d'allevamento o da produzione destinati al commercio intracomunitario debbano provenire da un allevamento bovino ufficialmente indenne da tubercolosi e, qualora si tratti di animali di età superiore a sei settimane, aver reagito negativamente ad un'intradermotubercolinizzazione effettuata nei trenta giorni precedenti l'uscita dall'allevamento d'origine. Per motivi attinenti alle pratiche tradizionali di allevamento e commercio, alcuni Stati membri hanno incontrato difficoltà a conformarsi alla norma relativa alla realizzazione dell'intradermotubercolinizzazione prima dell'uscita dall'allevamento d'origine. È pertanto necessario prevedere la possibilità di effettuare tale test in un luogo diverso dall'allevamento d'origine, da definire secondo la procedura di comitato.
(22)
Inoltre, in taluni allegati di natura puramente tecnica della direttiva 64/432/CEE, come quelli relativi ai test sulla salute degli animali, l'elenco delle malattie per cui è previsto l'obbligo di notifica o i certificati di salute degli animali dovrebbero essere modificati secondo la procedura di comitato al fine di poter tener conto rapidamente dei nuovi sviluppi scientifici. Invece, la modifica degli allegati che fissano le condizioni dettagliate relative alla qualifica di indenne da malattia, che potrebbe avere un impatto sul commercio intracomunitario, dovrebbe essere riservata al Consiglio.
(23)
Dall'inizio degli anni novanta sono intervenuti sviluppi tecnologici e scientifici nella raccolta e produzione di materiali genetici. La direttiva 92/65/CEE del Consiglio, del 13 luglio 1992, che stabilisce norme sanitarie per gli scambi e le importazioni nella Comunità di animali, sperma, ovuli e embrioni non soggetti, per quanto riguarda le condizioni di polizia sanitaria, alle normative comunitarie specifiche di cui all'allegato A, sezione I, della direttiva 90/425/CEE (7), non è stata aggiornata per tener conto di tali sviluppi e delle nuove norme dell'UIE. È pertanto opportuno modificarla, aggiungendo al suo ambito di applicazione disposizioni in materia di scambi e importazioni di materiale genetico derivato da animali diversi da quelli delle specie ovina, caprina, equina e suina. Inoltre, in attesa della definizione di norme armonizzate dettagliate in questo settore, gli Stati membri dovrebbero essere autorizzati ad applicare norme nazionali. Analogamente, in attesa della definizione di norme armonizzate dettagliate riguardo alle importazioni di animali contemplati dalla suddetta direttiva, gli Stati membri dovrebbero essere autorizzati ad applicare norme nazionali.
(24)
Il Consiglio, conformemente al punto 34 dell'accordo interistituzionale «Legiferare meglio» (8), dovrebbe incoraggiare gli Stati membri a redigere e rendere pubblici, nell'interesse proprio e della Comunità, prospetti indicanti, per quanto possibile, la concordanza tra le direttive e i provvedimenti di attuazione.
(25)
Le direttive 64/432/CEE, 77/504/CEE (9), 88/407/CEE (10), 88/661/CEE (11), 89/361/CEE (12), 89/556/CEE (13), 90/426/CEE (14), 90/427/CEE (15), 90/428/CEE, 90/429/CEE (16), 90/539/CEE (17), 91/68/CEE (18), 91/496/CEE, 92/35/CEE (19), 92/65/CEE, 92/66/CEE (20), 92/119/CEE (21) 94/28/CE (22), 2000/75/CE (23) del Consiglio, la decisione 2000/258/CE nonché le direttive 2001/89/CE (24), 2002/60/CE (25) e 2005/94/CE (26) del Consiglio dovrebbero essere quindi modificate di conseguenza,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Modifiche della direttiva 64/432/CEE
La direttiva 64/432/CEE è così modificata:
1)
all'articolo 6, paragrafo 2, lettera a), il primo comma è sostituito dal seguente:
«provenire da un allevamento bovino ufficialmente indenne da tubercolosi e, qualora si tratti di animali di età superiore a sei settimane, aver reagito negativamente ad un'intradermotubercolinizzazione effettuata, conformemente alle disposizioni dell'allegato B, punto 2.2, nei trenta giorni precedenti l'uscita dall'allevamento d'origine o in una struttura e alle condizioni da stabilire secondo la procedura di cui all’articolo 17.»;
2)
è inserito il seguente articolo:
«Articolo 6 bis
Gli Stati membri designano gli istituti statali, i laboratori nazionali di riferimento o gli enti ufficiali responsabili del coordinamento delle norme e dei metodi di diagnosi di cui agli allegati da A a D. Essi ne aggiornano gli elenchi, mettendoli a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Mansioni e responsabilità di siffatti istituti statali, laboratori nazionali di riferimento ed enti ufficiali sono stabilite negli allegati B e C e nel capitolo II dell’allegato D.
Norme dettagliate per applicare questo articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 17, paragrafo 2.»;
3)
all’articolo 11, il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
«3. L’autorità competente rilascia un numero di registrazione a ciascun centro di raccolta riconosciuto. Il riconoscimento ai centri di raccolta può limitarsi a una specie particolare o agli animali da allevamento e da produzione o agli animali da macello.
L’autorità competente redige e aggiorna un elenco di centri di raccolta riconosciuti e dei loro numeri di registrazione e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.»;
4)
all’articolo 13, sono aggiunti i paragrafi seguenti:
«5. Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco dei commercianti riconosciuti, degli stabilimenti registrati usati dai commercianti in relazione alla loro attività e dei rispettivi numeri di registrazione e mettono tale elenco a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
6. Norme dettagliate per applicare il paragrafo 5 in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 17, paragrafo 2.»;
5)
l'articolo 16 è sostituito dal seguente:
«Articolo 16
Gli allegati A e D (capitolo I) sono modificati dal Consiglio, che delibera a maggioranza qualificata su proposta della Commissione, in particolare per adeguarli all'evoluzione tecnica e scientifica.
Gli allegati B, C, D (capitolo II), E ed F sono modificati dalla Commissione secondo la procedura di cui all'articolo 17.»;
6)
l’allegato B è così modificato:
a)
il punto 4.1 è sostituito dal seguente:
«4.1. Compiti e responsabilità
Gli istituti statali, i laboratori nazionali di riferimento o gli enti ufficiali designati conformemente all’articolo 6 bis sono responsabili, nei rispettivi Stati membri, della prova ufficiale delle tubercoline o dei reagenti di cui ai paragrafi 2 e 3 per garantire che ciascuna tubercolina o reagente sia adeguato rispetto alle norme di cui rispettivamente al punto 2.1 e al paragrafo 3.»;
b)
il punto 4.2 è soppresso;
7)
l'allegato C è così modificato:
a)
al punto 4.1 la frase introduttiva è sostituita dalla seguente:
«I laboratori nazionali di riferimento designati ai sensi dell'articolo 6 bis hanno la responsabilità di:»;
b)
il punto 4.2 è soppresso;
8)
all’allegato D, capitolo II.A, i punti 2 e 3 sono sostituiti dai seguenti:
«2.
Gli istituti statali, i laboratori nazionali di riferimento o gli enti ufficiali che, ai sensi dell’articolo 6 bis, sono designati per coordinare le norme e i metodi di diagnosi delle prove per la leucosi enzootica bovina devono essere responsabili della standardizzazione degli antigeni di laboratorio rispetto al siero ufficiale CE di riferimento (siero EI) fornito dal National Veterinary Institute, Technical University of Denmark.
3.
Gli antigeni standard usati dal laboratorio devono essere presentati almeno una volta all’anno agli istituti statali, ai laboratori nazionali di riferimento o agli enti ufficiali designati ai sensi dell’articolo 6 bis, per essere provati rispetto al siero ufficiale CE di riferimento. Oltre a tale standardizzazione, l’antigene usato può essere tarato secondo il metodo di cui alla sezione B.».
Articolo 2
Modifiche della direttiva 77/504/CEE
Il seguente articolo è inserito nella direttiva 77/504/CEE:
«Articolo 4 bis
1. Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco degli organismi di cui all'articolo 1, lettera b), primo trattino, ufficialmente riconosciuti per mantenere o istituire registri genealogici e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
2. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 8, paragrafo 2.».
Articolo 3
Modifiche della direttiva 88/407/CEE
La direttiva 88/407/CEE è così modificata:
1)
all’articolo 5, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Tutti i centri di raccolta o stoccaggio dello sperma sono registrati e provvisti di un numero di registrazione veterinario. Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco di centri di raccolta o stoccaggio dello sperma e dei rispettivi numeri di registrazione veterinari e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
3. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 18, paragrafo 2.»;
2)
l’articolo 9 è sostituito dal seguente:
«Articolo 9
1. Gli Stati membri autorizzano importazioni di sperma solo se spedite da un centro di raccolta o stoccaggio di sperma situato in uno dei paesi terzi che compaiono nell’elenco di cui all’articolo 8, per il quale l’autorità competente del paese terzo interessato possa garantire che soddisfa le seguenti condizioni:
a)
soddisfa le condizioni:
i)
per essere riconosciuto come centro di raccolta o stoccaggio dello sperma di cui al capitolo I dell’allegato A;
ii)
riguardo alla sorveglianza di tali centri, di cui al capitolo II del suddetto allegato;
b)
è stato ufficialmente riconosciuto dall’autorità competente del paese terzo per le esportazioni verso la Comunità;
c)
è posto sotto la sorveglianza di un centro veterinario;
d)
è sottoposto a ispezioni regolari, almeno due volte l’anno, da parte di un veterinario ufficiale del paese terzo interessato.
2. L’elenco dei centri di raccolta o di stoccaggio dello sperma riconosciuti alle condizioni del paragrafo 1 del presente articolo dall’autorità competente del paese terzo di cui all’elenco dell’articolo 8, e dai quali lo sperma può essere spedito alla Comunità, è comunicato alla Commissione.
L’autorità competente del paese terzo sospende o ritira immediatamente il riconoscimento di un centro di raccolta o di stoccaggio dello sperma se esso non soddisfa più le condizioni di cui al paragrafo 1 e ne informa senza indugio la Commissione.
La Commissione fornisce agli Stati membri tutti gli elenchi nuovi e aggiornati che riceve ai sensi del presente paragrafo dall’autorità competente del paese terzo e li mette a disposizione del pubblico a scopo informativo.
3. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 18, paragrafo 2.»;
3)
l’articolo 12 è sostituito dal seguente:
«Articolo 12
Le norme stabilite dalla direttiva 97/78/CE si applicano in particolare all'organizzazione dei controlli e alle misure adottate in seguito a tali controlli da parte degli Stati membri, nonché alle misure di salvaguardia da adottare secondo la procedura di cui all’articolo 22 della suddetta direttiva.».
Articolo 4
Modifiche della direttiva 88/661/CEE
La direttiva 88/661/CEE è così modificata:
1)
è inserito il seguente articolo:
«Articolo 4 bis
Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco degli organismi di cui all'articolo 1, lettera c), primo trattino, e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 11, paragrafo 2.»;
2)
è inserito il seguente articolo:
«Articolo 7 bis
Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco degli organismi di cui all’articolo 1, lettera d), primo trattino, e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 11, paragrafo 2.».
Articolo 5
Modifiche della direttiva 89/361/CEE
L’articolo 5 della direttiva 89/361/CEE è sostituito dal seguente:
«Articolo 5
Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco degli organismi di cui all'articolo 2, lettera b), primo trattino, ufficialmente riconosciuti per mantenere o istituire registri genealogici che soddisfano i criteri di cui al primo trattino dell’articolo 4 e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 8.».
Articolo 6
Modifiche della direttiva 89/556/CEE
La direttiva 89/556/CEE è così modificata:
1)
all’articolo 5, paragrafo 2, il primo comma è sostituito dal seguente:
«2. L’autorità competente di ogni Stato membro interessato registra i gruppi di raccolta degli embrioni e dà un numero di registrazione veterinario a ogni gruppo.
Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco dei gruppi di raccolta degli embrioni e dei rispettivi numeri di registrazione veterinari e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.»;
2)
l’articolo 8 è sostituito dal seguente:
«Articolo 8
1. Gli Stati membri autorizzano importazioni di embrioni solo se spedite da un gruppo di raccolta o produzione degli embrioni situato in uno dei paesi terzi che compaiono nell’elenco di cui all’articolo 7, per il quale la competente autorità del paese terzo interessato possa garantire che soddisfa le seguenti condizioni:
a)
soddisfa le condizioni:
i)
per essere riconosciuto come gruppo per la raccolta e la produzione di embrioni di cui al capitolo I dell’allegato A;
ii)
riguardo alla raccolta, alla lavorazione, alla conservazione e al trasporto di embrioni da parte di gruppi siffatti, di cui al capitolo II del suddetto allegato;
b)
è stato ufficialmente riconosciuto dall’autorità competente del paese terzo per le esportazioni verso la Comunità;
c)
è sottoposto a ispezioni regolari, almeno due volte l’anno, da parte di un veterinario ufficiale del paese terzo interessato.
2. L’elenco dei gruppi di raccolta o di produzione degli embrioni riconosciuti alle condizioni del paragrafo 1 del presente articolo dall’autorità competente del paese terzo di cui all’elenco dell’articolo 7 e dai quali gli embrioni possono essere spediti alla Comunità è comunicato alla Commissione.
L’autorità competente del paese terzo sospende o ritira immediatamente il riconoscimento di un gruppo di raccolta o di produzione degli embrioni se esso non soddisfa più le condizioni di cui al paragrafo 1 e ne informa senza indugio la Commissione.
La Commissione fornisce agli Stati membri tutti gli elenchi nuovi e aggiornati che riceve ai sensi del presente paragrafo dall’autorità competente del paese terzo in questione e li mette a disposizione del pubblico a scopo informativo.
3. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 18, paragrafo 2.»;
3)
l'articolo 11 è sostituito dal seguente:
«Articolo 11
Le norme stabilite dalla direttiva 97/78/CE si applicano in particolare all'organizzazione dei controlli e alle misure adottate in seguito a tali controlli da parte degli Stati membri, nonché alle misure di salvaguardia da adottare secondo la procedura di cui all’articolo 22 della suddetta direttiva.».
Articolo 7
Modifiche della direttiva 90/426/CEE
All'articolo 7 della direttiva 90/426/CEE, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Gli equidi debbono essere trasportati, entro il più breve tempo possibile, dall'azienda di provenienza al luogo di destinazione, direttamente o tramite un mercato o un centro di raccolta autorizzati, quali definiti dall'articolo 2, paragrafo 2, lettera o), della direttiva 64/432/CEE, mediante mezzi di trasporto e di contenzione regolarmente puliti e disinfettati con un disinfettante, secondo una frequenza che deve essere stabilita dallo Stato membro di spedizione. I veicoli adibiti al trasporto devono essere concepiti in modo che le feci, lo strame o il foraggio degli equidi non possano colare o cascare dal veicolo durante il trasporto. Le modalità del trasporto debbono assicurare una protezione sanitaria efficace e il benessere degli equidi.».
Articolo 8
Modifiche della direttiva 90/427/CEE
L’articolo 5 della direttiva 90/427/CEE è sostituito dal seguente:
«Articolo 5
Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato l’elenco degli organismi che compilano o mantengono registri genealogici di cui all'articolo 2, lettera c), primo trattino, riconosciuti o registrati in base ai criteri di cui all’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 10.».
Articolo 9
Modifiche della direttiva 90/428/CEE
All’articolo 4 della direttiva 90/428/CEE, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Tuttavia,
-
gli obblighi di cui all’articolo 3 non influiscono sull’organizzazione di:
a)
concorsi riservati agli equidi registrati in uno specifico registro genealogico per permettere il miglioramento della razza;
b)
concorsi regionali finalizzati alla selezione di equidi;
c)
manifestazioni a carattere storico o tradizionale.
Gli Stati membri che intendano avvalersi di tali possibilità manifestano in anticipo le loro intenzioni e motivazioni agli altri Stati membri e al pubblico,
-
per ogni competizione o tipo di competizione, gli Stati membri possono riservare, attraverso enti a tal fine ufficialmente autorizzati o riconosciuti, una certa percentuale del montepremi o dei profitti di cui al paragrafo 1, lettera c), alla salvaguardia, allo sviluppo e al miglioramento dell’allevamento.
La percentuale non può superare il 20 % a partire dal 1993.
I criteri con cui tali fondi sono distribuiti nello Stato membro interessato sono messi a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.».
Articolo 10
Modifiche della direttiva 90/429/CEE
La direttiva 90/429/CEE è così modificata:
1)
all’articolo 5, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Tutti i centri di raccolta dello sperma sono registrati e provvisti di un numero di registrazione veterinario.
Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco di centri di raccolta dello sperma e dei rispettivi numeri di registrazione veterinari e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.»;
2)
l’articolo 8 è sostituito dal seguente:
«Articolo 8
1. Gli Stati membri autorizzano importazioni di sperma solo se spedite da un centro di raccolta dello sperma situato in uno dei paesi terzi che compaiono nell’elenco di cui all’articolo 7 per il quale l’autorità competente del paese terzo interessato possa garantire che soddisfa le seguenti condizioni:
a)
soddisfa le condizioni:
i)
per essere riconosciuto come centro di raccolta dello sperma di cui al capitolo I dell’allegato A;
ii)
riguardo alla sorveglianza di tali centri, di cui al capitolo II del suddetto allegato;
b)
è stato ufficialmente riconosciuto dall’autorità competente del paese terzo per le esportazioni verso la Comunità;
c)
è posto sotto la sorveglianza di un centro veterinario;
d)
è sottoposto a ispezioni regolari, almeno due volte l’anno, da parte di un veterinario ufficiale del paese terzo interessato.
2. L’elenco dei centri di raccolta dello sperma riconosciuti alle condizioni del paragrafo 1 del presente articolo dall’autorità competente del paese terzo di cui all’elenco dell’articolo 7, e dai quali lo sperma può essere spedito alla Comunità, è comunicato alla Commissione.
L’autorità competente del paese terzo sospende o ritira immediatamente il riconoscimento di un centro di raccolta dello sperma se esso non soddisfa più le condizioni di cui al paragrafo 1 e ne informa immediatamente la Commissione.
La Commissione fornisce agli Stati membri tutti gli elenchi nuovi e aggiornati che riceve ai sensi del presente paragrafo dall’autorità competente del paese terzo in questione e li mette a disposizione del pubblico a scopo informativo.
3. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 18, paragrafo 2.»;
3)
all’articolo 15, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Le norme stabilite dalla direttiva 97/78/CE si applicano in particolare all'organizzazione dei controlli e alle misure adottate in seguito a tali controlli da parte degli Stati membri, nonché alle misure di salvaguardia da adottare secondo la procedura di cui all’articolo 22 della suddetta direttiva.».
Articolo 11
Modifiche della direttiva 90/539/CEE
La direttiva 90/539/CEE è così modificata:
1)
l’articolo 4 è sostituito dal seguente:
«Articolo 4
Ogni Stato membro designa un laboratorio di riferimento nazionale quale responsabile del coordinamento dei metodi diagnostici previsti dalla presente direttiva e del loro uso da parte dei laboratori riconosciuti situati sul suo territorio.
Ogni Stato membro mette i dati relativi al suo laboratorio di riferimento nazionale e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 32, paragrafo 2.»;
2)
è inserito il seguente articolo:
«Articolo 6 bis
Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco di enti riconosciuti ai sensi dell’articolo 6, punto 1, lettera a), e dei loro numeri di registrazione e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 32.»;
3)
l’allegato I è così modificato:
i)
il punto 1 è soppresso;
ii)
il punto 2 è sostituito dal seguente:
«2.
In ogni Stato membro, i laboratori nazionali di riferimento per le malattie aviarie, designati ai sensi dell’articolo 4, sono responsabili del coordinamento dei metodi diagnostici previsti dalla presente direttiva. A tal fine:
a)
possono fornire ai laboratori riconosciuti i reagenti necessari ai test diagnostici;
b)
controllano la qualità dei reagenti usati dai laboratori autorizzati ad eseguire i test diagnostici di cui alla presente direttiva;
c)
organizzano periodicamente prove comparative.».
Articolo 12
Modifiche della direttiva 91/68/CEE
La direttiva 91/68/CEE è così modificata:
1)
all’articolo 8 bis, il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
«3. L’autorità competente rilascia un numero di registrazione a ciascun centro di raccolta riconosciuto. Il riconoscimento può limitarsi a una o più specie trattate dalla presente direttiva, ad animali per l’allevamento o l’ingrasso o agli animali da macello.
L’autorità competente redige e tiene aggiornato un elenco dei centri di raccolta riconosciuti e dei loro numeri di registrazione specifici e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.»;
2)
all’articolo 8 ter è aggiunto il seguente paragrafo:
«5. Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco dei commercianti riconosciuti, degli stabilimenti registrati usati dai commercianti in relazione alla loro attività e dei rispettivi numeri di registrazione e mettono tale elenco a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 15, paragrafo 2.».
Articolo 13
Modifiche della direttiva 91/496/CEE
All'articolo 10 della direttiva 91/496/CEE, il paragrafo 4 è sostituito dal seguente:
«4.
a)
Per l'approvazione e il successivo aggiornamento dell'elenco delle stazioni di quarantena di cui al paragrafo 1, primo trattino, deve essere seguita la procedura stabilita all'articolo 22. La Commissione pubblica nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea l'elenco delle stazioni di quarantena e il suo eventuale aggiornamento.
b)
Gli Stati membri riconoscono le stazioni di quarantena di cui al paragrafo 1, secondo trattino, e al paragrafo 2, primo trattino, che soddisfano le condizioni di cui all'allegato B e attribuiscono a ciascuna di esse un numero di registrazione. Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco delle stazioni di quarantena riconosciute e dei rispettivi numeri di registrazione e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico. Le stazioni di quarantena sono soggette all'ispezione di cui all'articolo 19.
Norme dettagliate per applicare la presente lettera in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all'articolo 22.».
Articolo 14
Modifiche della direttiva 92/35/CEE
La direttiva 92/35/CEE è così modificata:
1)
l’articolo 14 è sostituito dal seguente:
«Articolo 14
1. Per effettuare gli esami di laboratorio previsti dalla presente direttiva, gli Stati membri designano un laboratorio nazionale e mettono i dati relativi a tale laboratorio e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 19.
2. Le funzioni e responsabilità dei laboratori nazionali designati ai sensi del paragrafo 1 sono precisate nell’allegato I.
3. I laboratori nazionali designati ai sensi del paragrafo 1 si tengono in contatto con il laboratorio di riferimento comunitario di cui all’articolo 15.»;
2)
nell’allegato I è soppressa la sezione A.
Articolo 15
Modifiche della direttiva 92/65/CEE
La direttiva 92/65/CEE è così modificata:
1)
l'articolo 11 è sostituito dal seguente:
«Articolo 11
1. Gli Stati membri provvedono affinché, senza pregiudizio delle decisioni da prendere in applicazione degli articoli 21 e 23, formino oggetto di scambi unicamente lo sperma, gli ovuli e gli embrioni che soddisfano i requisiti di cui ai paragrafi 2, 3, 4 e 5.
2. Senza pregiudizio di eventuali criteri da rispettare ai fini dell'iscrizione degli equidi nei libri genealogici per determinate razze specifiche, lo sperma delle specie ovina, caprina ed equina deve:
-
essere stato raccolto, trattato e immagazzinato ai fini della fecondazione artificiale in una stazione o in un centro riconosciuto, sotto il profilo sanitario, conformemente all'allegato D, capitolo I, oppure in deroga a quanto precede, qualora si tratti di ovini e caprini, in un'azienda che soddisfi i requisiti della direttiva 91/68/CEE,
-
provenire da animali che rispondano alle condizioni stabilite nell'allegato D, capitolo II,
-
essere stato raccolto, trattato, conservato, immagazzinato e trasportato conformemente all'allegato D, capitolo III,
-
essere accompagnato, nel corso della spedizione verso un altro Stato membro, da un certificato sanitario conforme ad un modello da definire secondo la procedura di cui all'articolo 26.
3. Gli ovuli e gli embrioni delle specie ovina, caprina, equina e suina devono:
-
essere stati prelevati su donatrici che rispondano alle condizioni fissate nell'allegato D, capitolo IV, da un gruppo di raccolta o essere stati prodotti da un gruppo di produzione riconosciuto dall'autorità competente dello Stato membro e soddisfare le condizioni da stabilire nell'allegato D, capitolo I, secondo la procedura di cui all'articolo 26,
-
essere stati raccolti, trattati e conservati in un laboratorio appropriato, nonché immagazzinati e trasportati conformemente all'allegato D, capitolo III,
-
essere accompagnati, nel corso della spedizione verso un altro Stato membro, da un certificato sanitario conforme ad un modello da definire secondo la procedura di cui all'articolo 26.
Lo sperma utilizzato per la fecondazione delle donatrici deve essere conforme alle disposizioni del paragrafo 2 per gli ovini, i caprini e gli equidi e alle disposizioni della direttiva 90/429/CEE per i suini.
Eventuali garanzie supplementari possono essere definite secondo la procedura di cui all'articolo 26.
4. L’autorità competente dello Stato membro interessato registra i centri riconosciuti di cui al primo trattino del paragrafo 2 e i gruppi riconosciuti di cui al primo trattino del paragrafo 3 e dà a ogni centro e gruppo un numero di registrazione veterinario.
Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco dei suddetti centri e gruppi riconosciuti e dei rispettivi numeri di registrazione veterinari e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente paragrafo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 26.
5. Le condizioni di polizia sanitaria e i modelli di certificati sanitari applicabili allo sperma, agli ovuli ed agli embrioni di specie non menzionate nei paragrafi 2 e 3 sono stabilite secondo la procedura di cui all'articolo 26.
In attesa della definizione di condizioni di polizia sanitaria e di modelli di certificati sanitari applicabili agli scambi di tali sperma, ovuli ed embrioni, continuano ad applicarsi le norme nazionali.»;
2)
all’articolo 13, paragrafo 2, la lettera d) è sostituita dalla seguente:
«d)
Ogni ente, istituto e centro riconosciuto è registrato e riceve un numero di registrazione dall’autorità competente.
Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco di enti, istituti e centri e dei rispettivi numeri di registrazione e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 26.»;
3)
all’articolo 17, i paragrafi 2 e 3 sono sostituiti dai seguenti:
«2. Gli animali, lo sperma, gli ovuli e gli embrioni di cui all'articolo 1 possono formare oggetto di importazioni nella Comunità soltanto se:
a)
provengono da un paese terzo compreso in un elenco da redigere conformemente al paragrafo 3, lettera a);
b)
sono accompagnati da un certificato sanitario conforme ad un modello da elaborare secondo la procedura di cui all'articolo 26, firmato dall'autorità competente del paese esportatore che attesta che:
i)
gli animali
-
soddisfano le condizioni supplementari o offrono le garanzie equivalenti di cui al paragrafo 4, e
-
provengono da centri, organismi o istituti riconosciuti che offrono garanzie almeno equivalenti a quelle stabilite nell'allegato C;
ii)
lo sperma, gli ovuli e gli embrioni provengono da centri di raccolta e di immagazzinamento o da gruppi di raccolta e di produzione riconosciuti che offrano garanzie almeno equivalenti a quelle da definire nell'allegato D, capitolo I, secondo la procedura di cui all'articolo 26.
In attesa della definizione di elenchi dei paesi terzi, degli organismi riconosciuti di cui alla lettera b), delle condizioni di polizia sanitaria e dei modelli di certificati sanitari di cui alle lettere a) e b), continuano ad applicarsi le norme nazionali, a condizione che non siano più favorevoli di quelle stabilite nel capitolo II.
3. È stabilito quanto segue:
a)
secondo la procedura di cui all’articolo 26, un elenco di paesi terzi o di parti di paesi terzi in grado di fornire agli Stati membri e alla Commissione garanzie equivalenti a quelle di cui al capitolo II sugli animali, lo sperma, gli ovuli e gli embrioni;
b)
in conformità a questo punto, un elenco di centri riconosciuti o di gruppi di cui all’articolo 11, paragrafo 2, primo trattino, e paragrafo 3, primo trattino, situati in uno dei paesi terzi che compaiono nell’elenco di cui alla lettera a) del presente paragrafo e per i quali l’autorità competente è in grado di dare le garanzie previste dall’articolo 11, paragrafi 2 e 3.
L’elenco dei centri e dei gruppi riconosciuti di cui al primo comma e dei relativi numeri di registrazione veterinari è comunicato alla Commissione.
L’autorità competente del paese terzo sospende o ritira immediatamente il riconoscimento di un centro o di un gruppo se esso non soddisfa più le condizioni di cui all’articolo 11, paragrafi 2 e 3, e ne informa immediatamente la Commissione.
La Commissione fornisce agli Stati membri tutti gli elenchi nuovi e aggiornati che riceve ai sensi del secondo e terzo comma dall’autorità competente del paese terzo e li mette a disposizione del pubblico a scopo informativo.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 26;
c)
secondo la procedura di cui all’articolo 26, i requisiti specifici di polizia sanitaria, soprattutto per tutelare la Comunità da talune malattie esotiche, o garanzie equivalenti a quelle previste nella presente direttiva.
I requisiti specifici e le garanzie equivalenti fissati per i paesi terzi non possono essere più favorevoli di quelli previsti nel capitolo II.»;
4)
all’articolo 20, il primo comma è sostituito dal seguente:
«Le norme stabilite dalla direttiva 97/78/CE si applicano in particolare all'organizzazione dei controlli e alle misure adottate in seguito a tali controlli da parte degli Stati membri, nonché alle misure di salvaguardia da adottare secondo la procedura di cui all’articolo 22 della suddetta direttiva.».
Articolo 16
Modifiche della direttiva 92/66/CEE
La direttiva 92/66/CEE è così modificata:
1)
l’articolo 14 è così modificato:
a)
il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. I laboratori nazionali di cui al paragrafo 1 sono responsabili per il coordinamento delle norme, dei metodi di diagnosi, dell’uso dei reagenti e delle prove sui vaccini.»;
b)
al paragrafo 3, la frase introduttiva è sostituita dalla seguente:
«3. I laboratori nazionali di cui al paragrafo 1 sono responsabili per il coordinamento delle norme e dei metodi di diagnosi stabiliti in ciascun laboratorio diagnostico della malattia di Newcastle in seno allo Stato membro. A tal fine:»;
c)
il paragrafo 4 è sostituito dal seguente:
«4. I laboratori nazionali di cui al paragrafo 1 si tengono in contatto con il laboratorio di riferimento comunitario di cui all’articolo 15.
5. Gli Stati membri aggiornano gli elenchi dei laboratori o degli istituti nazionali di cui al paragrafo 1 e li mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente paragrafo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 25, paragrafo 2.»;
2)
l’allegato IV è soppresso.
Articolo 17
Modifiche della direttiva 92/119/CEE
La direttiva 92/119/CEE è così modificata:
1)
all’articolo 17, il paragrafo 5 è sostituito dal seguente:
«5. Gli Stati membri aggiornano gli elenchi dei laboratori nazionali di cui al paragrafo 1 e li mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.»;
2)
all’allegato II, il punto 5 è soppresso.
Articolo 18
Modifiche della direttiva 94/28/CE
La direttiva 94/28/CE è così modificata:
1)
L’articolo 3 è così modificato:
a)
il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Alla Commissione è comunicato l’elenco degli organismi per le specie e/o le razze in questione, riconosciuti dall’autorità competente del paese terzo ai fini della presente direttiva.
L’autorità competente del paese terzo sospende o ritira immediatamente il riconoscimento di un organismo siffatto se esso non soddisfa più le condizioni di cui all’articolo 3, paragrafo 2, lettera b), e ne informa immediatamente la Commissione.
La Commissione fornisce agli Stati membri tutti gli elenchi nuovi e aggiornati che riceve dall’autorità competente del paese terzo in questione ai sensi del secondo comma e li mette a disposizione del pubblico a scopo informativo.»;
b)
al paragrafo 2, la lettera a) è soppressa;
c)
il paragrafo 3 è soppresso;
2)
all’articolo 10 è aggiunto il comma seguente:
«Un’infrazione grave alle disposizioni dell’articolo 3, paragrafo 2, lettera b), soprattutto se emersa dai risultati dei controlli in loco di cui al primo comma del presente articolo, può giustificare l'adozione di misure di sospensione dell’importazione di animali, sperma, ovuli ed embrioni di cui all’articolo 1, paragrafo 1, secondo la procedura di cui all’articolo 12.».
Articolo 19
Modifiche della direttiva 2000/75/CE
La direttiva 2000/75/CE è così modificata:
1)
l’articolo 15 è sostituito dal seguente:
«Articolo 15
1. Per effettuare gli esami di laboratorio previsti dalla presente direttiva, gli Stati membri designano un laboratorio nazionale e mettono i dati relativi a tale laboratorio e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 20, paragrafo 2.
2. Le funzioni dei laboratori nazionali designati ai sensi del paragrafo 1 sono elencate nell’allegato I.
3. I laboratori nazionali designati ai sensi del paragrafo 1 del presente articolo si tengono in contatto con il laboratorio di riferimento comunitario di cui all’articolo 16.»;
2)
nell’allegato I è soppressa la sezione A.
Articolo 20
Modifiche della decisione 2000/258/CE
La decisione 2000/258/CE è così modificata:
1)
l’articolo 3 è sostituito dal seguente:
«Articolo 3
1. Se la valutazione di un laboratorio richiedente di uno Stato membro da parte dell’AFFSA (Nancy) dà esito favorevole, l’autorità competente dello Stato membro può autorizzare tale laboratorio richiedente a effettuare le prove sierologiche di controllo dell’azione dei vaccini antirabbici.
Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco dei laboratori che essi hanno autorizzato e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
2. Se la valutazione di un laboratorio richiedente di un paese terzo da parte dell’AFFSA (Nancy) dà esito favorevole e se l’autorità competente del paese terzo in cui ha sede il laboratorio richiedente ne chiede il riconoscimento, tale laboratorio è autorizzato, secondo la procedura di cui all’articolo 5, paragrafo 2, a effettuare le prove sierologiche di controllo dell’azione dei vaccini antirabbici.
3. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 5, paragrafo 2.»;
2)
è inserito l'articolo seguente:
«Articolo 5 bis
Le domande per il riconoscimento dei laboratori presentate dagli Stati membri prima del 1o gennaio 2010, in conformità dell’articolo 3 e dell'allegato II, continuano ad essere disciplinate dalla presente decisione nella versione antecedente il 3 settembre 2008.»;
3)
gli allegati I e II sono sostituiti dal testo in allegato alla presente direttiva.
Articolo 21
Modifiche della direttiva 2001/89/CE
La direttiva 2001/89/CE è così modificata:
1)
all’articolo 17, paragrafo 1, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
«b)
in ogni Stato membro, un laboratorio nazionale è responsabile del coordinamento delle norme e dei metodi diagnostici in conformità delle disposizioni dell’allegato III.
Gli Stati membri mettono i dati del proprio laboratorio nazionale e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico con modalità che possono essere definite secondo la procedura di cui all’articolo 26, paragrafo 2.»;
2)
l’allegato III è così modificato:
a)
il titolo è sostituito dal seguente:
«Funzioni dei laboratori nazionali per la peste suina classica»;
b)
il punto 1 è soppresso.
Articolo 22
Modifiche della direttiva 2002/60/CE
La direttiva 2002/60/CE è così modificata:
1)
all’articolo 18, paragrafo 1, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
«b)
in ogni Stato membro, un laboratorio nazionale è responsabile del coordinamento delle norme e dei metodi diagnostici in conformità dell’allegato IV.
Gli Stati membri mettono i dati del proprio laboratorio nazionale e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico con modalità che possono essere definite secondo la procedura di cui all’articolo 23, paragrafo 2.»;
2)
l’allegato IV è così modificato:
a)
il titolo è sostituito dal seguente:
«Funzioni dei laboratori nazionali per la peste suina africana»;
b)
il punto 1 è soppresso.
Articolo 23
Modifiche della direttiva 2005/94/CE
All’articolo 51, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Gli Stati membri designano un laboratorio nazionale di riferimento e mettono i dati ad esso relativi e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico con modalità che possono essere definite secondo la procedura di cui all’articolo 64, paragrafo 2.».
Articolo 24
Attuazione
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva anteriormente al 1o gennaio 2010. Essi comunicano immediatamente alla Commissione il testo di tali disposizioni.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 25
Entrata in vigore
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 26
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 15 luglio 2008.