РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 244/2007 НА КОМИСИЯТА
от 7 март 2007 година
относно разрешаване на употребата на L-хистидин монохидрохлорид монохидрат като фуражна добавка
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1831/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно добавки за използване при храненето на животните (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1831/2003 предвижда разрешаването на употребата на добавки при храненето на животните наред с основанията и процедурите за издаването на такова разрешително.
(2)
Било е подадено заявление за разрешаване употребата на L-хистидин монохидрохлорид монохидрат като аминокиселина.
(3)
Понеже заявлението за разрешително е било подадено преди датата на влизане в сила на Регламент (ЕО) № 1831/2003, подаването е било направено по силата на Директива 82/471/ЕИО на Съвета от 30 юни 1982 г. относно някои продукти, използвани при храненето на животни (2). Считано от 18 октомври 2004 г. аминокиселините, техните соли и аналози попадат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1831/2003. Следователно заявлението се разглежда като заявление по силата на член 7 от Регламент (ЕО) № 1831/2003.
(4)
За да бъде в съответствие с изискванията, изложени в член 7 от Регламент (ЕО) № 1831/2003, в подкрепа на заявлението бе предоставена допълнителна информация.
(5)
Заявлението се отнася за разрешаване на L-хистидин монохидрохлорид монохидрат като фуражна добавка за пъстървови риби и следва да се класифицира в категорията „хранителни добавки“, функционална група „аминокиселини, техните соли и аналози“.
(6)
Европейският орган за безопасност на храните („Органът“) заключи в становищата си от 2 март 2005 г. (3) и от 18 октомври 2006 г. (4), че L-хистидин монохидрохлорид монохидрат не оказва неблагоприятно въздействие върху здравето на животните, човешкото здраве или околната среда. Органът заключи също така, че L-хистидин монохидрохлорид монохидрат не представлява каквато и да било друга опасност, която би могла да изключи разрешаването му съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1831/2003. Съгласно това становище гореспоменатият препарат е основна аминокиселина също и за рибите и използването му в развъдници показва, че предпазва от катаракта при пастървовите риби. В становището си Органът препоръчва подходящи мерки относно сигурността на ползвателите. Той не счита за необходимо предвиждането на специфични изисквания по отношение на мониторинга след пускането на пазара. Докладът относно метода за анализ на фуражната добавка във фуража бе представен на Органа от референтната лаборатория на Общността, посочена в Регламент (ЕО) № 1831/2003. Оценката на препарата показва, че условията за разрешително, посочени в член 5 от Регламент (ЕО) № 1831/2003, са спазени. Следователно употребата на този препарат следва да бъде разрешена, както е посочено в приложението към настоящия регламент.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Препаратът, посочен в приложението, принадлежащ към категория „хранителни добавки“ и към функционална група „аминокиселини, техните соли и аналози“, е разрешен като добавка при храненето на животните съгласно условията, посочени в споменатото приложение.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 март 2007 година.
REGOLAMENTO (CE) n. 244/2007 DELLA COMMISSIONE
del 7 marzo 2007
riguardante l’autorizzazione della L-istidina monocloridrato monoidrato come additivo per l’alimentazione animale
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 1831/2003 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 22 settembre 2003, sugli additivi destinati all’alimentazione animale (1), in particolare l’articolo 9, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 1831/2003 prevede che gli additivi per l’alimentazione animale sono oggetto di autorizzazione e stabilisce per quali motivi e secondo quali procedure vengono rilasciate tali autorizzazioni.
(2)
È stata presentata una domanda di autorizzazione per la L-istidina monocloridrato monoidrato come aminoacido.
(3)
La domanda di autorizzazione è stata presentata prima della data di applicazione del regolamento (CE) n. 1831/2003, come domanda ai sensi della direttiva 82/471/CEE del Consiglio, del 30 giugno 1982, relativa a taluni prodotti impiegati nell’alimentazione degli animali (2). Dal 18 ottobre 2004 gli aminoacidi, i loro sali e analoghi rientrano nel campo d’applicazione del regolamento (CE) n. 1831/2003. La domanda va dunque considerata come una domanda ai sensi dell’articolo 7 del regolamento (CE) n. 1831/2003.
(4)
Per soddisfare le condizioni stabilite nell’articolo 7 del regolamento (CE) n. 1831/2003, a sostegno della domanda sono state presentate ulteriori informazioni.
(5)
La domanda riguarda l’autorizzazione della L-istidina monocloridrato monoidrato come additivo per l’alimentazione dei salmonidi, da classificare nella categoria «additivi nutrizionali» e nel gruppo funzionale «aminoacidi, loro sali e analoghi».
(6)
Nei pareri adottati il 2 marzo 2005 (3) e il 18 ottobre 2006 (4) l’Autorità europea per la sicurezza alimentare («l’Autorità») ha concluso che la L-istidina monocloridrato monoidrato non è nociva per la salute degli animali, la salute dell’uomo o l’ambiente. Essa ha inoltre concluso che la L-istidina monocloridrato monoidrato non comporta nessun altro rischio che, secondo l’articolo 5, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1831/2003, escluderebbe l’autorizzazione. Stando al parere, il preparato in questione è un aminoacido essenziale anche per i pesci, che ha dimostrato di prevenire le cataratte nei salmonidi in condizioni normali di allevamento. L’Autorità raccomanda adeguate misure di sicurezza per gli utilizzatori e non ritiene che occorrano specifici provvedimenti per il monitoraggio post-commercializzazione. La relazione sul metodo di analisi dell’additivo nei mangimi è stata presentata all’Autorità dal laboratorio comunitario di riferimento istituito dal regolamento (CE) n. 1831/2003. La valutazione del preparato mostra che le condizioni di autorizzazione previste dall’articolo 5 del regolamento (CE) n. 1831/2003 sono soddisfatte. Di conseguenza, l’uso del preparato dovrebbe essere autorizzato secondo quanto precisato nell’allegato del presente regolamento.
(7)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il preparato indicato nell’allegato, appartenente alla categoria «additivi nutrizionali» e al gruppo funzionale «aminoacidi, loro sali e analoghi», è autorizzato come additivo per l’alimentazione animale alle condizioni stabilite nello stesso allegato.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 7 marzo 2007.