РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1580/2007 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2007 година
за определяне на правила за прилагане на Регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (1), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1182/2007 на Съвета от 26 септември 2007 година за определяне на специфични правила по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците и за изменение на директиви 2001/112/ЕО и 2001/113/ЕО, и регламенти (ЕИО) № 827/68, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2826/2000, (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 318/2006, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2202/96 (3), и по-специално член 42 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1182/2007 промени предишния режим за сектора на плодовете и зеленчуците, установен с регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и Регламент (ЕО) № 2202/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно въвеждането на режим за помощ на Общността за производители на определени цитрусови плодове (4).
(2)
Съществуващите правила за прилагане, които обхващат сектора на плодовете и зеленчуците, се съдържат в голям брой регламенти, много от които са били многократно изменяни. Тези правила за прилагане трябва да бъдат променени в резултат на измененията, внесени в режима на плодовете и зеленчуците с Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и предвид придобития опит. Обхватът на промените налага, с цел по-голяма яснота, всички тези правила за прилагане да бъдат събрани в нов, отделен регламент.
(3)
Ето защо следните регламенти на Комисията следва да бъдат отменени:
-
Регламент (ЕО) № 3223/94 от 21 декември 1994 г. относно подробни правила за прилагането на режима на внос на плодове и зеленчуци (5);
-
Регламент (ЕО) № 1555/96 от 30 юли 1996 година относно правила за прилагане на допълнителни вносни мита върху плодове и зеленчуци (6);
-
Регламент (ЕО) № 961/1999 от 6 май 1999 година за определяне на подробни правила за прилагане разширяването на правилата, приети от организациите на производители в сектора на плодовете и зеленчуците (7);
-
Регламент (ЕО) № 544/2001 от 20 март 2001 година относно определяне на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на допълнителната финансовата помощ за оперативните фондове (8);
-
Регламент (ЕО) № 1148/2001 от 12 юни 2001 година относно проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци (9);
-
Регламент (ЕО) № 2590/2001 от 21 декември 2001 година относно одобрение на операциите за проверка на съответствието със стандартите за търговия с пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Швейцария преди внос в Европейската общност (10);
-
Регламент (ЕО) № 1791/2002 от 9 октомври 2002 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Мароко преди внос в Европейската общност (11);
-
Регламент (ЕО) № 2103/2002 от 28 ноември 2002 година относно одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Южна Африка преди внос в Общността (12);
-
Регламент (ЕО) № 48/2003 от 10 януари 2003 година относно определяне на правилата за смесите от пресни плодове и зеленчуци от различни видове в една и съща търговска опаковка (13);
-
Регламент (ЕО) № 606/2003 от 2 април 2003 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Израел преди внос в Общността (14);
-
Регламент (ЕО) № 761/2003 от 30 април 2003 година относно одобрение на проверките за съответствие със стандартите за търговия с пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Индия преди внос в Европейската общност (15);
-
Регламент (ЕО) № 1432/2003 от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (16);
-
Регламент (ЕО) № 1433/2003 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на оперативните фондове, оперативните програми и финансовата помощ (17);
-
Регламент (ЕО) № 1943/2003 от 3 ноември 2003 година относно определяне на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на помощта за групи производители, които са получили предварително признаване (18);
-
Регламент (ЕО) № 103/2004 от 21 януари 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на интервенционния режим и оттеглянията от пазара в сектора на плодовете и зеленчуците (19);
-
Регламент (ЕО) № 1557/2004 от 1 септември 2004 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, които се прилагат по отношение на определени пресни плодове, които проверки се извършват в Нова Зеландия, преди вноса на плодовете в Общността (20);
-
Регламент (ЕО) № 179/2006 от 1 февруари 2006 година относно въвеждането на система за вносни лицензии за ябълки, внесени от трети страни (21);
-
Регламент (ЕО) № 430/2006 от 15 март 2006 година за одобрение на операции за проверка на съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Сенегал преди вноса им в Общността (22);
-
Регламент (ЕО) № 431/2006 от 15 март 2006 година за одобрение на операции за проверка на съответствие с търговските стандарти, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Кения преди вноса им в Общността (23);
-
Регламент (ЕО) № 1790/2006 от 5 декември 2006 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Турция преди внос в Общността (24).
(4)
За прилагането на Регламент (ЕО) № 1182/2007 следва да бъдат приети подробни правила.
(5)
Следва да бъдат определени пазарни години за плодовете и зеленчуците. Тъй като вече няма схеми за помощ в сектора, които да следват периода на реколтата на въпросните продукти, всички пазарни години могат да бъдат хармонизирани и да съвпадат с календарната година.
(6)
С Регламент (ЕО) № 1182/2007 Комисията е упълномощена да предвиди стандарти за предлагане на пазара за плодовете и зеленчуците, а член 2, параграф 7 от него гласи, че настоящите индивидуални регламенти, които предвиждат такива стандарти, следва да продължат да се прилагат, докато не бъдат приети нови стандарти.
(7)
Изключения или освобождаване от прилагането на стандартите за предлагане на пазара следва да бъдат предоставяни при дадени операции, които са или съвсем незначителни и/или специфични, или се извършват в началото на дистрибуторската верига, или в случая на предназначени за преработка продукти.
(8)
Информацията, която се изисква от стандартите за предлагане на пазара, следва да бъде видима върху опаковката/етикета.
(9)
В отговор на търсенето на някои потребители, на пазара все по-често се срещат опаковки, съдържащи различни видове пресни плодове и зеленчуци. Лоялната търговия изисква пресните плодове и зеленчуци, предлагани в една и съща опаковка, да бъдат еднородни по отношение на качеството. Тази еднородност може да бъде гарантирана за продукти, за които не са приети стандарти на общностно равнище, чрез прибягване до общите разпоредби. За смесите от плодове и зеленчуци от различни видове в една и съща опаковка следва да бъдат определени изисквания за етикетиране. Те следва да бъдат по-облекчени в сравнение с тези, установени в стандартите за предлагане на пазара, най-вече за да се вземе предвид наличното място върху етикетите.
(10)
Всяка държава-членка следва да посочи контролните органи, които отговарят за извършване на проверките за съответствие на всеки етап от търговията. Един от тези органи следва да бъде отговорен за контактите и координацията между всички други определени за целта органи.
(11)
Тъй като познаването на търговците и основните им характеристики е необходимо средство за извършването на анализ от държавите-членки, от ключово значение е да се изгради база данни за търговците на пресни плодове и зеленчуци във всяка държава-членка.
(12)
Проверките за съответствие следва да се извършват чрез вземане на проби и да се концентрират върху търговци, които е най-вероятно да притежават стоки, които не са в съответствие със стандартите. Като имат предвид характерните особености на националните си пазари, държавите-членки следва да определят правила, които да дават приоритет на проверките на определени категории търговци. За да се осигури прозрачност, тези правила следва да бъдат съобщени на Комисията.
(13)
Държавите-членки следва да гарантират, че износът на пресни плодове и зеленчуци за трети страни съответства на стандартите за предлагане на пазара и да го удостоверят съгласно Женевския протокол за стандартизация на пресни плодове и зеленчуци и на сухи и сушени плодове, сключен в рамките на Икономическата комисия за Европа към ООН и Схемата на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) за прилагане на международните стандарти за плодове и зеленчуци.
(14)
Вносът на пресни плодове и зеленчуци от трети страни следва да съответства на стандартите за предлагане на пазара или на еквивалентни на тях стандарти. Следователно проверките за съответствие трябва да се извършват преди тези стоки да влязат на митническата територия на Общността, с изключение на малки партиди, за които контролните органи преценяват, че съществува незначителен риск за несъответствие. В някои трети страни, които осигуряват задоволителни гаранции по отношение на съответствието, предварителните проверки при износ могат да се извършват от контролните органи на тези трети страни. Там, където се прилага тази възможност, държавата-членка следва да проверява редовно ефективността/качеството на проверките преди износ, извършвани от контролните органи на третата страна, и да информира Комисията за резултатите от тези проверки.
(15)
Не се изисква продуктите, предназначени за преработка, да съответстват на стандартите за предлагане на пазара, затова следва да се гарантира, че тези продукти не се продават на пазара като пресни продукти. Такива продукти следва да бъдат етикетирани по подходящ начин, а в някои случаи/когато е възможно - придружени от сертификат за преработка, който удостоверява тяхното крайно предназначение, за да могат да бъдат извършвани проверки.
(16)
Плодовете и зеленчуците, проверявани за съответствие със стандартите за предлагане на пазара, следва да бъдат подложени на същия вид проверки на всички етапи на предлагането на пазара. За тази цел следва да бъдат прилагани насоките за проверка, препоръчвани от Икономическата комисия за Европа към ООН, които са в съгласие със съответните препоръки на ОИСР. Въпреки това трябва да бъдат определени специфични условия за проверките при етапа на продажба на дребно.
(17)
Следва да бъде предвидено признаване на организациите на производители за продуктите, за които те подадат заявление. Когато се иска признаване за продукти, предназначени само за преработка, следва да се гарантира, че те наистина се доставят за преработка.
(18)
С оглед да се помогне постигането на целите на режима на плодовете и зеленчуците и да се осигури функционирането на организациите на производители по ефективен и устойчив начин, последните трябва да бъдат колкото е възможно по-стабилни. Затова следва да се предвиди минимален срок на членство на производител в организация на производители. На държавите-членки следва да бъде дадена възможността да определят сроковете за предизвестие и датите, на които влиза в сила отказът от членство.
(19)
Основните и съществени дейности на организацията на производители трябва да бъдат свързани с концентриране на доставките и предлагането на пазара. Въпреки това организациите на производителите следва да могат да се занимават и с други дейности, независимо дали са от търговски характер. Насърчава се сътрудничеството между организации на производители, като се разрешава търговията с плодове и зеленчуци, закупени изключително от друга призната организация на производители, да не бъде взета предвид при изчисленията, както за целите на основната дейност, така и за други дейности. Що се отнася до разпоредбата за техническите средства, уместно е да се разшири обхватът на това как може да се включи разпоредба чрез членовете на организация на производители.
(20)
Организациите на производители могат да притежават дялове във филиали, които им помагат да увеличат добавената стойност на продукцията на членовете си. Следва да бъдат определени правила за изчисляването на такава предлагана на пазара продукция. Основните дейности на такива филиали следва да бъдат същите като тези на организацията на производители, като се предостави преходен период за адаптиране.
(21)
Следва да бъдат предвидени подробни правила за признаването и функционирането на асоциациите на организациите на производители, транснационалните организации на производители и транснационалните асоциации на организациите на производители, посочени в Регламент (ЕО) № 1182/2007. За да бъде осигурена последователност, тези правила следва да отразяват възможно най-точно правилата, определени за организациите на производители.
(22)
С оглед улесняване на концентрацията на доставките следва да се насърчава сливането на съществуващи организации на производители с цел образуване на нови, чрез изготвяне на правила за сливането на оперативните програми на слетите организации.
(23)
Без по никакъв начин да се нарушава спазването на принципите, съгласно които организацията на производители трябва да бъде образувана по собствена инициатива на производителите и контролирана от тях, трябва да се предвиди възможността за държавите-членки да определят условията за приемане на други физически или юридически лица за членове на организация на производители и/или на асоциация на организации на производители.
(24)
За да се гарантира, че организациите на производители действително представляват минимален брой производители, държавите-членки вземат мерки да гарантират, че дадено малцинство от членове, които произвеждат по-голяма част от продукцията в организацията на производителите, не контролират неправомерно нейното управление и функциониране.
(25)
За да се вземат предвид различните особености на производството и предлагането на пазара в Общността, държавите-членки следва да определят условията за предоставянето на предварително признаване на групи производители, които представят план за признаване.
(26)
За да се насърчи създаването на стабилни организации на производители, способни да допринесат значително за постигане на целите на режима на плодове и зеленчуци, предварително признаване следва да се предоставя само на групи производители, които могат да демонстрират способността си да изпълнят всички изисквания за признаване в рамките на определен срок.
(27)
Следва да бъде определена информацията, която групите производители са длъжни да посочат в плана за признаване. За да се даде възможност на групите производители да изпълнят по-добре изискванията, необходимо е да се разрешат изменения в плановете за признаване. За тази цел следва да се предвиди възможността всяка държава-членка да изисква от организацията на производители да извърши коригиращи действия, така че да се осигури изпълнението на нейния план.
(28)
Групата производители може да отговаря на условията за признаване преди планът за признаване да е завършен. Следва да се предвиди възможността такива групи да подават заявления за признаване едновременно с проектите на оперативните програми. За да се осигури последователност, предоставянето на такова признаване на група производители трябва да означава приключване на плана за признаване, а предоставяната помощ следва да бъде преустановена. Въпреки това, за да се вземе предвид многогодишното финансиране на инвестициите, инвестициите, които отговарят на условията за инвестиционна помощ, следва да могат да бъдат включени в оперативните програми.
(29)
За да се улесни коректното прилагане на системата от помощи и за да бъдат покрити разходите за създаване и административна дейност на групите производители, тази помощ следва да бъде с фиксиран размер. Следва да бъде определена горна граница на този фиксиран размер, за да се вземат предвид бюджетните ограничения. Освен това, като се имат предвид различните финансови потребности на групите производители, които се различават по големината си, тази горна граница следва да бъде определена така, че да бъде в съответствие със стойността на търгуваната продукция на групите производители.
(30)
За да се осигури последователност и плавен преход към статута на призната група производители, към организациите на производители следва да се прилагат еднакви правила по отношение на основните дейности на групите производители и стойността на търгуваната от тях продукция.
(31)
В случай на сливания следва да бъде дадена възможност за отпускане на помощ на групите производители, възникнали в резултат на тези сливания, за да се вземат предвид финансовите потребности на новите групи производители и за да се гарантира правилното прилагане на схемата за помощи.
(32)
За да се улесни използването на схемата за подпомагане на оперативните програми, трябва ясно да се определи продукцията на организациите на производители, предлагана на пазара, включително да се определи кои продукти могат да бъдат взети предвид и на кой етап от предлагането на пазара следва да бъде изчислявана стойността на продукцията. Трябва също така да бъдат допуснати допълнителни методи за изчисление на продукцията, предназначена за търговия, в случай на годишни колебания или недостатъчни данни. За да се предотврати злоупотреба със схемата, на организациите на производители не се разрешава да сменят референтните периоди, по време на изпълнението на програмата.
(33)
За да се гарантира правилното използване на помощта, следва да бъдат определени правила за управлението на оперативните фондове и на финансовите вноски на членовете, като се предостави, доколкото е възможно, повече гъвкавост, при условие че всички производители могат да се облагодетелстват от оперативния фонд и могат демократично да участват в решенията за използването му.
(34)
Следва да бъдат предвидени разпоредби, които определят обхвата и структурата на националната стратегия за устойчиви оперативни програми и националната рамка за екологични действия. Целта им е да се оптимизира разпределението на финансовите ресурси и да се подобри качеството на стратегията.
(35)
В интерес на доброто управление се определят процедури за представяне и одобрение на оперативните програми, включително крайните срокове, така че да може да информацията да бъде преценена по подходящ начин от компетентните органи, и мерките и дейностите, които се включват или изключват от програмите. Тъй като програмите се управляват на годишна основа, следва да се предвиди програмите, които не са одобрени преди дадена дата, да се отлагат с една година.
(36)
Следва да се предвиди годишна процедура за изменението на оперативните програми за следващата година, така че те да могат да бъдат адаптирани, за да отчетат всякакви нови условия, които не са били предвидени при първоначалното им представяне. Освен това следва да се предвиди възможността мерките и размерите на оперативния фонд да бъдат променяни в течение на всяка година от изпълнението на съответната програма. Всички подобни изменения следва да се подчиняват на известни граници и условия, определени от държавите-членки и включващи задължително уведомяване на компетентните органи за измененията, за да се гарантира, че одобрените програми поддържат общите си цели.
(37)
За целите на финансовата и правната сигурност следва да бъде изготвен списък с действия и съответни разходи, които не могат да бъдат покрити от оперативни програми.
(38)
В случай на инвестиции в индивидуални стопанства, за да се предотврати неправомерното обогатяване на частно лице, което е тясно свързано с организацията през полезния живот на инвестицията, се определят разпоредби, които да позволят на организацията да възстанови остатъчната стойност на инвестицията, независимо дали инвестицията е собственост на член или на организацията като цяло.
(39)
За да се гарантира правилното прилагане на схемата, следва да се определи каква информация трябва да бъде включена в заявленията за помощ, както и процедурите за изплащане на помощта. За да се предотвратят трудности с паричния поток, организациите на производителите следва да разполагат със система от авансови плащания заедно с подходящи гаранции. Поради същата причина трябва да има и алтернативна система за възстановяване на вече възникнали разходи.
(40)
Следва да бъдат предвидени подробни разпоредби за обхвата и прилагането на мерки за предотвратяване и управление на кризи. Доколкото е възможно, тези правила следва да бъдат гъвкави и бързо приложими при кризи, като правото за вземане на решения следва да бъде предоставено на самите държави-членки и организации на производители. Независимо от това обаче правилата следва да гарантират, че злоупотребите се избягват, и следва да се предвидят граници за използването на някои мерки, включително във финансово отношение. Те също така следва да гарантират, че фитосанитарните и екологични изисквания надлежно се спазват.
(41)
Що се отнася до изтеглянето на продукти от пазара, следва да бъдат приети подробни правила, които да отчетат потенциалното значение на тази мярка. По-специално, следва да бъдат изготвени правила относно системата за увеличеното подпомагане за изтеглените от пазара плодове и зеленчуци, които се доставят безвъздмездно като хуманитарна помощ от благотворителни организации и някои други учреждения и институции. В допълнение към това следва да бъдат определени максимални равнища на подпомагане за изтеглени от пазара продукти, за да се гарантира, че изтеглянето от пазара няма да се превърне в постоянен алтернативен начин за пласиране на продукцията, за сметка на предлагането ѝ на пазара. В този контекст, за онези продукти, за които са определени максимални равнища на обезщетения при изтегляне в приложение V към Регламент (ЕО) № 2200/96, е подходящо тези равнища да продължат да бъдат прилагани, след известно увеличаване, за да се отрази фактът, че тези изтегляния в момента се съфинансират. За други продукти, при които опитът не е показал риск от прекомерно изтегляне, е уместно на държавите-членки да бъде позволено да определят максимални равнища на подпомагане. При всички случаи обаче, поради сходни причини, е уместно да се фиксират количествени ограничения за изтегляне по продукти и по организация на производители.
(42)
Следва да бъдат приети подробни правила относно националната финансова помощ, която държавите-членки отпускат в региони на Общността, в които степента на организация на производителите е особено слаба, като се определи такава слаба степен на организация. Следва да бъдат предвидени процедури за одобрение на такава национална помощ, както и процедури за одобрение и размер на общностното възстановяване на помощта и изплащането на възстановяванията, както и за съотношението на възстановяване, което трябва да отразява реално приложимите съотношения.
(43)
Следва да бъдат приети подробни правила, по-конкретно процедурни разпоредби, относно условията, при които правилата, определяни от организациите или асоциациите на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците, могат да бъдат разширени към всички производители, установени в конкретен икономически регион. Освен това, когато продукцията се продава от мястото на производството, следва да се изясни кои правила се отнасят към производителите и кои към купувачите.
(44)
Преди известно време производителите на ябълки в Общността се оказали в трудна ситуация, дължаща се освен всичко друго, и на значително увеличение на вноса на ябълки от някои трети страни в южното полукълбо. Следователно контролът върху вноса на ябълки трябва да бъде подобрен. Подходящият инструмент за постигане на тази цел е механизъм, базиран на издаването на лицензии за внос с условието да бъде представена парична гаранция, с което да се гарантира реалното изпълнение на операциите, за които се иска лицензия. Следва да се прилагат Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии и сертификати за предварително фиксиране за селскостопански продукти (25) и Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията за определяне на общи подробни правила за прилагане на системата от гаранции за селскостопанските продукти (26).
(45)
Също така следва да бъдат приети подробни правила относно системата на входните цени на плодовете и зеленчуците. Тъй като повечето от въпросните бързоразвалящи се плодове и зеленчуци се доставят на пратки, възникват особени трудности за определянето на стойността им. Следва да бъдат определени възможните методи за изчисляване на входната цена, въз основа на която вносните продукти се класират в Общата митническа тарифа. По-специално, следва да бъдат установени стандартни стойности за внос въз основа на среднопретеглената стойност на средните цени за продуктите и трябва да бъде определена специална разпоредба за случаите, в които не са налични цени за продукти с даден произход. Следва да бъде предвидено и внасяне на гаранция при определени обстоятелства, за да се обезпечи правилното прилагане на системата.
(46)
Следва да бъдат приети подробни правила относно вносното мито, което може да бъде налагано върху дадени продукти в допълнение към митото, определено в Общата митническа тарифа. Допълнителното мито може да бъде налагано, ако обемът на внос на въпросните продукти превишава началните обеми, определени за продукта и за периода на прилагане. Стоки на път към Общността се освобождават от допълнителното мито и следователно за тях следва да бъдат приети специални разпоредби.
(47)
Следва да бъде предвиден подходящ мониторинг и оценка на текущите програми и схеми, за да може тяхната ефективност и ефикасност да бъде оценена както от страна на организациите на производители, така и от страна на държавите-членки.
(48)
Следва да бъдат определени мерки/разпоредби относно вида, формата и средствата за комуникация, които са необходими за прилагането на настоящия регламент. Те следва да включват съобщения от производители и организации на производители до държавите-членки, и съобщения от държавите-членки до Комисията, както и последствията при закъснели или неточни съобщения.
(49)
Следва да бъдат определени мерки за извършването на проверките, за да се гарантира правилното прилагане на настоящия регламент и на Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и подходящи санкции, приложими при откриване на нередности. Тези мерки следва да включват както специфични проверки и санкции, определени на общностно равнище, така и други необходими допълнителни национални проверки и санкции. Проверките и санкциите следва да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект. Следва да бъдат предвидени и правила за разрешаването на случаи на очевидни грешки и обстоятелства на непреодолима сила или други извънредни обстоятелства, с цел да се осигури справедливо третиране на производителите. Следва да бъдат предвидени правила за изкуствено създадени ситуации, с цел да се избегне евентуално облагодетелстване от тях.
(50)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за плавния преход от предишната система към новата система, определена с настоящия регламент и прилагането на преходните разпоредби, посочени в член 55 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
(51)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по плодове и зеленчуци,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват и използвани термини
1. Настоящият регламент определя правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96, Регламент (ЕО) № 2201/96 и Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Термините, използвани в посочените в параграф 1 регламенти, имат същото значение както в настоящия регламент, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Член 2
Пазарни години
Пазарните години за продуктите, изброени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 и в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96, започват на 1 януари и приключват на 31 декември.
ДЯЛ II
КЛАСИФИКАЦИЯ НА ПРОДУКТИТЕ
ГЛАВА I
Общи правила
Член 3
Изключения и освобождаване от прилагането на стандарти за предлагане на пазара
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на стандартите за предлагане на пазара:
а)
продуктите, които се транспортират до преработвателните предприятия, освен когато изрично са определени минимални критерии за качество за продуктите, предназначени за промишлена преработка в настоящия регламент;
б)
продукти, предлагани на потребителите за тяхно лично ползване в самото стопанство на производителя; и
в)
по решение на Комисията, взето по молба на държава-членка, посредством предвидената в член 46 от Регламент (ЕО) № 2200/96 процедура - продуктите от определен регион, които са продадени в мрежата за търговия на дребно на този регион за целите на утвърдено традиционно местно потребление.
2. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на стандартите за предлагане на пазара в даден производствен район:
а)
продуктите, които се продават или доставят от производителя до местата за подготовка и опаковане или до складовите съоръжения, или се транспортират от неговото стопанство до подобни места; и
б)
продуктите, които се транспортират от складовите съоръжения до местата за подготовка и опаковане.
3. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки могат да освободят следните продукти от изискването да съответстват на стандартите за предлагане на пазара или на някои от разпоредбите на тези стандарти:
а)
продуктите, които са изложени или предлагани за продажба, продавани, доставяни или търгувани по какъвто и да било друг начин от производителя на пазарите на едро, и по-специално на пазарите на производители, разположени в производствения район; и
б)
продуктите, които са транспортирани от тези пазари на едро до местата за подготвяне и опаковка и до складовите съоръжения, разположени в същия производствен район.
В случаите, когато се прилага първата алинея, съответната държава-членка уведомява Комисията за това, както и за предприетите в тази връзка мерки.
4. Пред компетентния орган на държавата-членка е необходимо да се представят доказателства в подкрепа на това, че обхванатите от параграф 1, буква а) и параграф 2 продукти отговарят на определените условия, особено по отношение на тяхното предназначение.
Член 4
Информация върху опаковките
1. Изискваната от стандартите за предлагане на пазара информация върху опаковките, определени в член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, трябва да бъде изписана четливо на видно място от едната страна на опаковката като се отпечатва незаличимо върху опаковката или върху етикет, който е неразделна част от опаковката или е прикрепен неподвижно към нея.
2. За стоките, които се превозват в насипно състояние и се товарят направо на превозното средство, предвидената в параграф 1 информация се прилага в документ, придружаващ стоките или прикрепен на видно място вътре в превозното средство.
Член 5
Информация върху опаковките при продажбата на дребно
При продажбата на дребно, когато продуктите са опаковани, информацията върху опаковките, която се изисква от стандартите за предлагане на пазара, определени в член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, е четлива и видима.
При предварително опакованите продукти, както е упоменато в Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и Съвета (27), се посочва нетното тегло в допълнение към данните, изисквани от стандартите за предлагане на пазара. Въпреки това при продуктите, които обикновено се продават на бройка, изискването за посочване на нетното тегло не се прилага, ако бройката на продуктите се вижда ясно и се брои лесно отвън, или ако тази бройка е посочена върху етикета.
Продуктите могат да бъдат неопаковани, при условие че продавачът на дребно е в състояние да покаже за предлаганите за продажба стоки карта, на която ясно и разбираемо се вижда информацията, посочена в стандартите за предлагане на пазара и в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 относно разнообразието, страната на произход на продукта и неговия клас.
Член 6
Търговски опаковки
1. Търговските опаковки, съдържащи пресни плодове и зеленчуци с нетно тегло равно на или по-малко от три килограма, могат да съдържат смеси от пресни плодове и зеленчуци от различни видове при следните условия:
а)
продуктите да са еднородни по отношение на качеството и за всеки наличен вид да съответстват на стандартите съобразно разпоредбите на параграф 2;
б)
върху опаковката да има подходящо обозначение съгласно параграф 3; и
в)
тази смес да не е от естество, което може да заблуди потребителя.
2. Продуктите, които се съдържат в опаковки, посочени в параграф 1, следва да бъдат от същия търговски клас качество съгласно приложение I.
В случай че смесите съдържат плодове и зеленчуци, които не са обхванати от стандартите за предлагане на пазара на Общността, те трябва да бъдат класирани в един и същи клас в съответствие с приложение I.
3. Обозначаването на търговските опаковки, посочено в параграф 1, и/или всяка една от опаковките, която ги съдържа, следва да включва най-малко следните указания:
а)
Името и адресът на опаковчика и/или експедитора. Това означение може да се замени:
i)
за всички опаковки с изключение на предварителните опаковки - от официално издадената или приета кодова маркировка, представяща опаковчика и/или експедитора, указана в тясна връзка с препратката „Опаковчик и/или експедитор“ (или еквивалентни съкращения);
ii)
само за предварителните опаковки - от името и адреса на продавача, установен в рамките на Общността и указан в тясна връзка с препратката „Опакован за:“ или еквивалентно означение. В този случай етикетирането включва и код, представящ опаковчика и/или експедитора. Продавачът дава цялата информация, която инспектиращият орган сметне за необходима относно значението на този код;
б)
наименованието на продуктите или видовете, съдържащи се в опаковката;
в)
наименованието на сорта или на търговския вид за всеки един от продуктите, съдържащи се в сместа, за които стандартите за предлагане на пазара на Общността го изискват за несмесените продукти;
г)
страната на произход на всеки един от съответните продукти в непосредствена близост до наименованията на съответните продукти; и
д)
клас.
За плодовете и зеленчуците, обхванати от стандартите за предлагане на пазара на Общността, тези означения заменят предвидените от въпросните стандарти указания.
ГЛАВА II
Проверки за съответствие със стандартите за предлагане на пазара
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 7
Обхват
Настоящата глава определя правилата за държавите-членки при извършването на проверки на всички етапи от предлагането на пазара за съответствие със стандартите за предлагане на пазара, определени съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 8
Компетентни органи
1. Всяка държава-членка определя:
а)
единен компетентен орган, който да отговаря за координацията и контактите в областите, обхванати от настоящата глава, наричан по-надолу „координиращ орган“, и
б)
контролен орган или органи, които да отговарят за прилагането на член 2, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, наричани по-надолу „контролни органи“.
2. Държавите-членки изпращат на Комисията следните данни:
а)
наименование, пощенски адрес и адрес на електронната поща на координиращия орган, който са определили съгласно параграф 1,
б)
наименование, пощенски адрес и адрес на електронната поща на контролните органи, които са определили съгласно параграф 1, и
в)
точното описание на съответните области на дейност на контролните органи, които са назначили.
3. Координиращият орган може да бъде контролният орган или един от контролните органи, или който и да е друг орган, определен съгласно параграф 1.
4. Комисията публикува списъка с координиращите органи, определени от държавите-членки по начин, който сметне за уместен.
Член 9
База данни за търговците
1. Държавите-членки създават база данни за търговците на плодове и зеленчуци, в която са регистрирани в съответствие с условията, определени в този член, търговците, занимаващи се с предлагане на пазара на пресни плодове и зеленчуци, за които са определени стандарти в съответствие член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
За целите на настоящата глава „търговец“ означава всяко физическо или юридическо лице, което държи пресни плодове и зеленчуци, предмет на стандарти за предлагане на пазара, и което има за цел да ги излага или предлага за продажба, да ги продава или търгува по всякакъв друг начин за своя или чужда сметка на територията на Общността и/или да ги изнася в трети страни.
2. Държавите-членки определят условията, съгласно които следните търговци се включват или не в базата данни:
а)
търговци, чиято дейност е освободена от задължението да съответстват на стандартите за предлагане на пазара съгласно член 3; и
б)
физически или юридически лица, чиято дейност в сектора на плодовете и зеленчуците е ограничени или до транспортиране на стоките, или до продажба на малки количества в търговската мрежа на дребно.
3. Когато базата данни се състои от няколко отделни елемента, координиращият орган гарантира, че базата данни, нейните елементи и нейното актуализиране са еднакви. Актуализацията се извършва, по-специално, от контролните органи като се използва информацията, събирана по време на проверките, извършвани на всички етапи на предлагането на пазара.
4. Тази база данни съдържа за всеки търговец регистрационния номер, име, адрес, информация, необходима за неговото класифициране в някоя от категориите, посочени в член 10, по-специално положение в търговската верига, информация относно значимостта на търговеца, информация относно констатациите, направени по време на предишни проверки на всеки търговец, както и всякаква друга информация, която се счита за необходима при проверките.
5. Търговците предоставят информацията, която държавите-членки смятат, че е необходима за създаването и актуализирането на базата данни. Държавите-членки определят условията, съгласно които търговците, които не са установени на тяхна територия, но извършват търговска дейност на тази територия, се регистрират в тяхната база данни.
Раздел 2
Проверки, извършвани на вътрешния пазар
Член 10
Проверки за съответствие, извършвани на вътрешния пазар
1. Държавите-членки въвеждат система за извършване на проверки чрез вземане на проби за съответствие със стандартите за предлагане на пазара на продуктите, притежавани от търговците на всички етапи от предлагането на пазара.
По тази система държавите-членки определят честотата, на базата на анализ на риска от това даден търговец да предлага стоки, които не съответстват на стандартите за предлагане на пазара, с която трябва да бъдат извършвани проверки от контролните органи. Честотата на проверките трябва да бъде такава, че да гарантира спазване на общностните правила за всяка категория първоначално определени търговци.
Този анализ на риска се отнася по-специално до размера на търговците, тяхното положение в търговската верига, констатациите, направени по време на предишни проверки, и други възможни параметри, които се определят от държавите-членки.
Търговците, занимаващи се с подготовката и пакетирането на плодове и зеленчуци, особено в производствения район, са обект на повече проверки, отколкото другите категории търговци. Проверки могат да се извършват и по време на превоз на стоките.
Когато при проверките се откриват значителни нередности, контролните органи увеличават честотата на проверките на съответните търговци.
2. Търговците предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките.
3. Държавите-членки могат да разрешат на търговците, които гарантират постоянна и висока степен на съответствие със стандартите за предлагане на пазара на плодовете и зеленчуците, предмет на тези стандарти по време на етапа на експедиране, да използват при етикетирането на всяка опаковка образеца, посочен в приложение II. Разрешението се дава за срок от три години и може да се подновява.
В допълнение към това, за да могат да се възползват от образеца, търговците трябва:
а)
да имат контролиращ персонал, който е преминал курс на обучение, одобрен от държавата-членка;
б)
да имат подходящо оборудване за подготвяне и опаковане на продуктите;
в)
да поемат задължението сами да извършват проверки за съответствие на стоките, които експедират, и да имат регистър, в който се записват всички операции по проверките, които извършват.
Когато търговците не могат повече да гарантират висока и постоянна степен на съответствие или когато не отговарят на едно от условията, посочени във втора алинея, държавата-членка оттегля разрешението, което дава на търговеца за използване на образеца, посочен в приложение II, при етикетирането на всяка опаковка.
4. Координиращият орган съобщава на Комисията разпоредбите на контролната система, както е посочено в параграф 1. Това съобщение включва различните категории търговци, които са били идентифицирани, и честотата на проверките, определена за всеки от тях, а също така, когато е необходимо, подробните условия за прилагане на разпоредбите по параграф 3, подробните условия за прилагане на разпоредбите по член 11, параграф 1, включително минималния дял на проверките за различните засегнати търговци. Той незабавно информира Комисията за последващи изменения на тази система.
5. Контролните органи на държава-членка, на чиято територия е открита партида от стоки, с произход от друга държава-членка, която не съответства на стандартите поради дефекти или други повреди, които биха могли да бъдат открити по време на опаковането, незабавно уведомяват за такива случаи на несъответствия, открити до етапа на продажба на пазара на едро, включително в дистрибуторските центрове, органите на другите държави-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани.
Член 11
Проверки за съответствие, извършвани при износ
1. Компетентният контролен орган гарантира на етапа на износа чрез проверка за съответствие, че продуктите, предназначени за износ в трети страни, напускат митническата територия на Общността само при условие, че съответстват на стандартите за предлагане на пазара.
Износителите предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките.
2. Държавите-членки могат да определят, за всяка категория търговци и на основата на анализ на риска, минималния дял пратки и количества, които са предмет на контрол за съответствие, извършван от компетентния контролен орган на етапа на износа. Този дял трябва да бъде достатъчен, за да осигури спазването на законодателството на Общността. В случай че проверките установят значителни нередности, контролните органи увеличават дела на пратките и количествата, подлагани на проверка, по отношение на съответните търговци.
Държавите-членки могат да прилагат посочените в първа алинея разпоредби към търговците, които отговарят на следните условия:
а)
предоставят достатъчно гаранции за постоянна и висока степен на съответствие на плодовете и зеленчуците, с които търгуват;
б)
разполагат с контролиращ персонал, който е преминал курс на обучение, одобрен от държавата-членка;
в)
поемат задължение да извършат проверка за съответствие на стоките, които предлагат на пазара; и
г)
поемат задължение да водят регистър, съдържащ описание на всички проверки, които са извършили.
3. След приключване на операциите по контрола, споменати в параграф 1, контролният орган издава сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III, за всяка партида, предназначена за износ, и която те смятат, че съответства на стандартите за предлагане на пазара. Когато пратката за износ се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи на дадената пратка.
Когато, в съответствие с параграф 2, партидите, за които се отнася сертификатът за съответствие, не са подложени на проверка от компетентния контролен орган на етапа на износа, означението „самоконтрол (член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 0000/2007)“ трябва да бъде нанесено в клетка 13 (забележки) на сертификата.
4. Декларацията за износ може да бъде приета от компетентния митнически орган, само ако:
а)
стоките са придружени или от сертификата, посочен в параграф 3, или от сертификата, посочен в член 19, параграф 2, или ако
б)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи по подходящ начин, че съответните партиди са били предмет на издаването на един от тези два вида сертификати.
Член 12
Проверки за съответствие, извършвани при внос
1. Преди освобождаване за свободно обращение продуктите от трети страни се проверяват за съответствие със стандартите за предлагане на пазара.
Вносителите предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките съгласно параграф 2 и член 16, параграф 1.
2. Без да се засяга раздел 3, официалният контролен орган извършва проверка за съответствие на етапа на внос на всяка внесена партида и, когато тези продукти съответстват на изискваните стандарти, издава сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III. Когато пратката за внос се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи дадената пратка.
3. Митническите органи разрешават освобождаване за свободно обращение, само ако:
а)
стоките са придружени от сертификата съгласно параграф 2, от сертификата съгласно член 14, параграф 1, или от сертификата съгласно член 19, параграф 2, или ако
б)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи по подходящ начин, че съответните партиди са били предмет на издаването на един от тези сертификати.
4. Чрез дерогация от параграфи 1, 2 и 3 в случай, че компетентният контролен орган прецени на етапа на вноса, че рисковете от несъответствие със стандартите за предлагане на пазара на някои партиди са малки, той може да не извърши проверка за съответствие на тези партиди. За целта компетентният контролен орган представя на митническия орган подпечатана декларация или го уведомява по друг начин, че процедурите по митническо оформяне могат да бъдат извършени.
За целите на прилагане на първа алинея компетентният контролен орган определя предварително критериите за оценка на риска от несъответствие на партидите, както и на основата на анализ на риска, за всеки вид внос, който е определил, минималния дял пратки и количества, които да бъдат предмет на проверка за съответствие от компетентния контролен орган на етапа на вноса. Всеки дял, определен в съответствие с разпоредбите на настоящия параграф, трябва във всеки случай да бъде значително по-висок от дела, прилаган по силата на член 16, параграф 1.
5. С цел да се постигне по-голямо единство при прилагането на параграф 4 в държавите-членки, Комисията следва да приеме общи насоки за неговото прилагане. Координиращият орган съобщава незабавно на Комисията правилата за прилагане на параграф 4, включително критериите и минималните дялове, посочени в параграф 4, втора алинея, както и всякакви следващи промени в тези правила.
6. Когато при внос от трета страна се установи, че партида от стоки не съответства на стандартите, координиращият орган на съответната държава-членка незабавно уведомява Комисията и координиращите органи на другите държави-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани, които на свой ред разпространяват тази информация на своята територия, където е необходимо. Уведомяването на Комисията се извършва посредством електронната система, посочена от Комисията.
Раздел 3
Проверки, извършвани от трети страни
Член 13
Одобрение на операциите по проверка, извършвани от трети странипреди внос в Общността
1. По молба на трета страна Комисията може да одобри в съответствие с процедурата, предвидена в член 46 от Регламент (ЕО) № 2200/96, операции по проверка за съответствие, които тази трета страна извършва преди осъществяването на внос в Общността.
2. Одобрението по параграф 1 може да бъде дадено на трети страни, които поискат това и на чиято територия стандартите за предлагане на пазара на Общността или поне еквивалентни стандарти, са спазени за продукти, изнасяни за Общността.
Одобрението уточнява официалния орган в третата страна, който отговаря за извършването на операциите по проверка, посочени в параграф 1. Този орган отговаря за контактите с Общността. Одобрението също така определя контролните органи, които са натоварени с извършването на споменатите проверки, наричани по-нататък „контролни органи на третата страна“.
Одобрението може да се прилага само за продукти с произход от съответната трета страна и може да бъде ограничено до някои определени продукти.
3. Контролните органи на третата страна са официални органи или официално признати от органа, посочен в параграф 2, които предоставят задоволителни гаранции и разполагат с необходимия персонал, оборудване и съоръжения за извършване на проверки в съответствие с методите, посочени в член 20, параграф 1 или с еквивалентни методи.
4. Списъкът на страните, чиито проверки за съответствие са били одобрени съгласно настоящия член, и въпросните продукти се съдържат в част A от приложение IV. Подробностите за техните официални и контролни органи се съдържат в част Б от същото приложение, а образците на сертификати, посочени в член 14, се съдържат в част В от същото приложение.
Член 14
Сертификати
1. Контролните органи на третата страна издават за всяка партида, проверена преди влизането ѝ на митническата територия на Общността, сертификат за съответствие, описан в приложение III, или друг вид формуляр, одобрен от Комисията и третата страна. Когато пратката за внос се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи дадената пратка.
Моделите на формуляри, на основата на които се изготвят сертификатите, предвидени в първа алинея, се определят в рамките на одобрението, посочено в член 13, параграф 1.
2. Сертификатът носи обозначението „оригинал“. Ако са необходими допълнителни екземпляри, те трябва да носят означението „копие“. Компетентните органи на Общността могат да приемат за валиден единствено оригинала на сертификата.
Формулярът е с размери 210 × 297 mm; допустимото отклонение в размера на дължината е до 8 mm повече или до 5 mm по-малко. Хартията, която се използва, трябва да бъде бяла, без остатъци от хартиена каша, предназначена за писане и с тегло най-малко 40 g/m2.
Формулярите се отпечатват и попълват на един от официалните езици на Общността.
Формулярите се попълват по механично графичен или сходен метод.
Върху сертификатите не трябва да има зачерквания или допълнителен текст и знаци. Промените се извършват чрез зачеркване на неверните данни и, където е уместно, чрез допълване на необходимото. Всяка извършена промяна се парафира от автора и заверява от органа, издал сертификата.
Всеки сертификат има сериен номер, предназначен да го идентифицира, и носи печата на органа, който го издава, както и подписите на лицето или лицата, упълномощени да го подпишат.
Издаващият орган задържа по едно копие от всеки издаден сертификат.
Член 15
Преустановяване на одобрението
Действието на одобрението може да бъде преустановено от Комисията, ако тя установи, че в значителен брой партиди и/или количества стоките не отговарят на данните, вписани в сертификатите за съответствие, издадени от контролните органи на третите страни, или когато не е отговорено по задоволителен начин на исканията за последващи проверки, посочени в член 16, параграф 2.
Член 16
Допълнителни проверки, извършвани от държавите-членки
1. Държавите-членки извършват на етапа на внос физически проверки за съответствие със стандартите на продукти, които се внасят съгласно условията, определени в този раздел, като извършват за всяка съответна трета страна проверки за съответствие на базата на значителен дял от пратките и количествата, внасяни съгласно тези условия. Този дял е достатъчен, за да се осигури спазване на правилата на Общността от контролните органи на третата страна. Държавите-членки гарантират, че мерките, определени в член 20, параграф 3, се прилагат спрямо проверените партиди, когато тези партиди не съответстват на стандартите за предлагане на пазара.
Когато при проверките се откриват значителни нередности, държавите-членки незабавно информират Комисията и контролните органи увеличават дела на пратките и количествата, проверявани в съответствие с разпоредбите на този член.
В случай че дадена държава-членка събира такса за покриване на разходите, направени за проверките за съответствие, посочени в настоящия параграф, тази такса се определя в такъв размер, че да отразява по-малкия дял на проверените пратки и количества за тези проверки, отколкото за тези, посочени в член 12.
2. При наличието на основателни съмнения по отношение на автентичността на даден сертификат, посочен в член 14, параграф 1, първа алинея, или по отношение на точността на съдържащите се в него данни, се извършва последваща проверка.
Компетентният орган на Общността изпраща сертификата или копие от него до официалния кореспондент в третата страна, посочен в член 13, параграф 2, втора алинея, като посочва при необходимост причините, които налагат проверка, и всички получени сведения, които дават основание да се смята, че сертификатът не е автентичен или че сведенията, които се съдържат в него, са неточни. Исканията за последваща проверка се довеждат в най-кратки срокове до знанието на Комисията заедно с резултатите от всяка извършена проверка.
Когато се изисква последваща проверка, вносителят на въпросните продукти може да поиска от компетентните контролни органи да извършат проверката за съответствие, предвидена в член 12.
Член 17
Задължения за съобщаване
1. Координиращият орган съобщава на Комисията всяко тримесечие, не по-късно от края на тримесечието, следващо съответното тримесечие, за всяка трета страна или даден продукт, броя на партидите и общите количества, внесени в съответствие с член 13, броя на партидите и количествата, които са били проверени за съответствие, както е предвидено в член 16, параграф 1, и от тези партиди, онези, при които контролните органи са открили несъответствие с данните, посочени в сертификатите за съответствие, издадени от контролните органи на третата страна, като се уточняват количествата за всяка от тези партиди и видовете дефекти, довели до появата на тази констатация.
2. Митническите органи си сътрудничат тясно с координиращия орган и/или контролните органи, по-конкретно що се отнася до приложението на член 16, параграфи 1 и 2, и им предоставят цялата необходима информация.
Член 18
Административно сътрудничество
1. Прилагането на разпоредбите на настоящия раздел е подчинено на установяването на процедура за административно сътрудничество между Общността и всяка заинтересована трета страна.
За да отговарят на условията на тази процедура, заинтересованите трети държави съобщават на Комисията всякаква информация, свързана с операциите по проверките, и по-специално образци на печатите, използвани от контролните органи на третата държава, както и, когато е необходимо, без отлагане, всякакви промени относно тази информация. Тази информация, както и последващите промени в нея, се предоставят от Комисията на координиращите органи на държавите-членки, които уведомяват митническите органи и останалите компетентни органи.
След установяване на административно сътрудничество и последващите значителни изменения на информацията, съобщена от въпросната трета страна в рамките на това административно сътрудничество и във връзка с имената и адресите на официалния кореспондент и на контролните органи, Комисията прави съобщение, което е публично достояние по начин, който сметне за подходящ.
2. Одобрението на третите държави, посочени в член 13, параграф 4, се прилага от датата на съобщението, посочено в параграф 1 от настоящия член, относно установяването на административно сътрудничество между Общността и третата държава и се обявява публично от Комисията.
Раздел 4
Продукти, предназначени за преработка
Член 19
Продукти, предназначени за преработка
1. За целите на настоящия регламент, продуктите, предназначени за преработка, са пресни плодове и зеленчуци, които са предмет на стандартите за предлагане на пазара и които са транспортирани до преработвателните предприятия, където се преработват в продукти, класирани в тарифна позиция по КН, която е различна от тази на първоначалния пресен продукт.
2. Компетентните контролни органи издават сертификати за промишлено предназначение, както е предвидено в приложение V, за продукти, предназначени за износ в трети страни, и за продукти, внасяни в Общността, когато такива продукти са предназначени за преработка и следователно, съгласно член 3, параграф 1, буква а), не подлежат на съответствие със стандартите за предлагане на пазара. Те се уверяват, че специалните разпоредби относно етикетирането, описани в параграф 4 от настоящия член, са спазени.
3. При внос, след като е издаден един от сертификатите, посочени в параграф 2, компетентният контролен орган незабавно изпраща на координиращия орган на държавата-членка, където ще се осъществява преработката, копие от сертификата и всякаква друга информация, необходима за извършването на евентуални проверки в хода на операциите по преработка. След преработката преработвателното предприятие връща сертификата на компетентния контролен орган, който се уверява, че продуктите наистина са били преработени.
4. Пакетирането на продуктите, предназначени за преработка, трябва да бъде ясно обозначено от опаковчика с думите „предназначен за преработка“ или друго еквивалентно съчетание от думи. При стоки, превозвани в насипно състояние, натоварени директно в някакво превозно средство, това указание се посочва в документ, придружаващ стоките, или върху бележка, поставена на видно място вътре в превозното средство.
5. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, по-конкретно тези, които са свързани със сътрудничество с другите заинтересовани държави-членки, за да се избегне експедирането извън района на производство на стоки, предназначени за продажба на пазара в прясно състояние, като стоки, предназначени за преработка.
Раздел 5
Метод на контрол
Член 20
Метод на контрол
1. Проверките за съответствие, определени в настоящата глава, с изключение на тези в етапа на продажба на дребно на крайния потребител, се извършват в съответствие с методите, посочени в приложение VI, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Държавите-членки определят специфични мерки за проверка на съответствието на етапа на продажба на дребно на крайния потребител.
2. Когато инспекторите определят, че стоките съответстват на стандартите за предлагане на пазара, контролният орган може да издаде посочения в приложение III сертификат за съответствие. При всички случаи този сертификат се издава на етапите на внос или износ.
3. Когато стоките не отговарят на стандартите, контролният орган издава констативен протокол за несъответствие на вниманието на търговеца или негови представители. Стоките, за които е издаден констативен протокол за несъответствие, не могат да бъдат премествани без разрешение на контролния орган, който е издал този констативен протокол. Това разрешение може да бъде взето като се спазват условията, определени от контролния орган.
Търговците могат да решат да приведат в съответствие всичките или някои от стоките. Стоките, приведени в съответствие, не могат да бъдат търгувани преди компетентният контролен орган да се е уверил чрез всички подходящи начини, че стоките наистина са били приведени в съответствие. Той издава, когато е приложимо, сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III, за една партида или част от нея, само след като стоките са били приведени в съответствие със стандартите.
Ако контролен орган приеме искането на търговец да приведе в съответствие стоките в държава-членка, различна от тази, в която е извършена проверката, заключаваща несъответствието на стоките, държавите-членки вземат всички мерки, които считат за необходими, по-специално по отношение на сътрудничеството между тях, за да проверят дали е извършено привеждането в съответствие.
Когато стоките не могат да бъдат приведени в съответствие, нито предназначени за хранене на животни, нито за промишлена преработка, нито за каквато и да било друга нехранителна употреба, контролният орган може, ако е необходимо, да поиска от търговците да вземат необходимите мерки, за да гарантират, че въпросните продукти няма да бъдат предлагани на пазара.
Търговците предоставят цялата информация, която държавите-членки считат за необходима за прилагането на настоящия параграф.
4. За целите на прилагането на настоящата глава, във фактурите и другите придружаващи стоката документи се посочват клас на качество, страна на произход на продуктите и, където е необходимо, предназначението на стоката за преработка. Това изискване не се прилага при етапа на продажба на дребно на крайния потребител.
ДЯЛ III
ОРГАНИЗАЦИИ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ
ГЛАВА I
Изисквания и признаване
Раздел 1
Определения
Член 21
Определения
1. За целите на настоящия дял:
а)
„производител“ означава селскостопански производител, както е посочено в член 3, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
б)
„филиал“ означава дружество, в което една или повече организации на производители, или асоциации на такива организации притежават дялове и което допринася за постигане на целите на организацията на производители или на асоциацията от организации на производители;
в)
„транснационална организация на производители“ е всяка организация, в която поне едно от стопанствата на производители се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на организацията;
г)
„транснационална асоциация на организации на производители“ е всяка асоциация на организации на производители, в която поне една от асоциираните организации се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на асоциацията;
д)
цел „Сближаване“: целта на действието за най-слабо развитите държави-членки и региони съгласно законодателството на Общността, регулиращо Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
е)
„мярка“ означава едно от следните:
i)
действия, които имат за цел планиране на производството, включително придобиване на дълготрайни активи;
ii)
действия, които имат за цел подобряване или поддържане на качеството на продукта, включително придобиване на дълготрайни активи;
iii)
действия, които имат за цел подобряване на предлагането на пазара, включително придобиване на дълготрайни активи, както и дейности по насърчаване и комуникация, различни от насърчителните и комуникационните дейности, по точка vi);
iv)
научна дейност и експериментално производство, включително придобиване на дълготрайни активи;
v)
действия за обучение, различни от обучението по точка vi), и действия, които имат за цел да насърчават достъпа до консултантски услуги;
vi)
всеки един от шестте инструмента за предотвратяване и управление на кризи, изброени в букви а)-е) от член 9, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
vii)
екологични действия, посочени в член 9, параграф 3, от Регламент (ЕО) № 1182/2007, включително придобиване на дълготрайни активи;
viii)
други действия, включително придобиване на дълготрайни активи, различни от посочените в точки i), ii), iii), iv) и vii), които отговарят на една или повече от целите, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
ж)
„действие“ означава специфична дейност или инструмент за постигането на конкретна оперативна цел, която допринася за постигането на една или повече от целите, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
з)
„вторичен продукт“ означава продукт, който се получава от подготвянето и/или преработката на плодове или зеленчуци, който има положителна икономическа стойност, но не е основният предвиден резултат;
и)
„първи етап на преработка“ означава преработването на плодове и зеленчуци в друг продукт, описан в приложение I към Договора за ЕО. Почистването, нарязването, подрязването, изсушаването и пакетирането на пресни продукти с оглед на предлагането на пазара не се считат за първи етап на преработка;
й)
„междубраншова основа“, както е посочено в член 10, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, означава една или повече от дейностите, описани в член 20, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, одобрени от държавите-членки и съвместно управлявани от организация на производителите или асоциация на организациите на производителите, и най-малко един друг участник в преработката и/или дистрибуторската верига;
к)
„базов показател“ означава показател, който отразява състояние или тенденция, съществуваща в началото на програмния период, който може да даде полезна информация:
i)
при анализа на първоначалното състояние с цел установяване на национална стратегия за устойчиви оперативни програми или оперативна програма;
ii)
като референция, спрямо която резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма могат да бъдат оценени, и/или
iii)
при тълкуването на резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма.
2. Държавите-членки определят съответните юридически лица на своята територия за целите на член 3, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, предвид техните правни и административни структури. Ако е уместно, те предвиждат и разпоредби за ясно определение на части от юридически лица за прилагането на тези членове.
Раздел 2
Изисквания, приложими към организациите на производители
Член 22
Продуктов обхват
1. Държавите-членки признават организациите на производители по член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 по отношение на продукта или групата от продукти, посочени в заявлението за признаване, за което се взема решение съгласно член 4, параграф 1, буква в) от посочения регламент.
2. Държавите-членки признават организациите на производители по отношение единствено на продуктите, предназначени за преработка, за които могат да гарантира, че се предоставят за преработка било то чрез система за договори за доставка, или по друг начин.
Член 23
Минимален брой членове
При определянето на минимален брой членове от организациите на производители съгласно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки предвиждат, когато един заявител за признаване е изцяло или частично съставен от членове, които сами по себе си представляват юридически лица или ясно определени части на юридически лица, съставени от производители, минималният брой производители може да се изчислява въз основа на броя асоциирани производители във всяко едно от юридическите лица или ясно определените части на юридически лица.
Член 24
Минимална продължителност на членството
1. Минималният срок на членството на производител е не по-малък от една година.
2. Отказът от членство се изпраща на организацията на производители в писмена форма. Държавите-членки определят сроковете за изпращане на предизвестие, които не превишават шест месеца, както и датите, на които отказът влиза в сила.
Член 25
Структури и дейности на организациите на производители
Държавите-членки се уверяват, че организациите на производители имат на свое разположение персонал, инфраструктура и оборудване, необходими за изпълняване на изискванията, определени в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, и осигуряват извършването на основните им функции, по-специално що се отнася до:
а)
познаване на продукцията на членовете си;
б)
събиране, сортиране, съхранение и опаковане на продукцията на членовете си;
в)
търговско и финансово управление и
г)
централизирано счетоводство и система за фактуриране.
Член 26
Стойност или обем на търгуваната продукция
За целите на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 стойността или обемът на търгуваната продукция се изчисляват на същата база като стойността на търгуваната продукция, определена в членове 52 и 53 от настоящия регламент.
Член 27
Предоставяне на технически средства
За целите на член 4, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, счита се, че организация на производители, която е призната за продукт, за който е необходимо предоставяне на техническо средство изпълнява задължението си, когато предостави адекватно ниво на технически средства или тя самата, или чрез членовете си, чрез филиали или чрез подизпълнители.
Член 28
Основни дейности на организациите на производители
1. Основната дейност на организацията на производители е свързана с концентрация на доставките и с пласиране на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е призната.
2. Стойността на търгуваната продукция на членовете на организацията на производители, както и на членове на други организации на производители, която тя продава, е по-голяма от стойността на другата търгувана продукция, която тя продава.
Това изчисление се базира само на продукти, за които организацията на производителите е призната.
3. Когато се прилага член 52, параграф 7, параграф 2 от настоящия член се прилага mutatis mutandis към въпросните филиали от 1 януари 2012 г.
Член 29
Изнасяне на дейности
Изнасянето на дейности на организация на производители означава, че организацията на производители е сключила търговско споразумение с друг субект, включително един от членовете ѝ или филиал, с цел предоставяне на въпросната дейност. Независимо от това обаче организацията на производители продължава да бъде отговорна за гарантирането на изпълнението на тази дейност и за цялостния контрол на управление и наблюдение на търговското споразумение за предоставянето на дейността.
Първият параграф се прилага mutatis mutandis, когато асоциация на организации на производители възлага дейност на подизпълнител.
Член 30
Транснационални организации на производители
1. Седалището на транснационална организация на производители се установява в държава-членка, в която организацията разполага със значими съоръжения или значителен брой членове и/или реализира значителна част от търгуваната продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната организация на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на транснационалната организация на производители;
б)
одобряване на оперативната програма на транснационалната организация на производители;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират членовете, по отношение на спазване на изискванията на признаване, както и режима на проверки и санкции. Тези други държави-членки се задължават да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която е установено седалището, и
г)
предоставяне при поискване от страна на другите държави-членки на всякаква необходима информация, включително приложимо законодателство на други държави-членки, в които са разположени членовете, преведена на официалния език на държавите-членки, отправили искането.
Член 31
Сливане на организации на производители
1. При сливането на организации на производители с различни оперативни програми организациите изпълняват програмите си паралелно и отделно до 1 януари на годината след сливането. В такива случаи въпросните организации на производители изискват сливането на оперативните програми да стане чрез изменение в съответствие с разпоредбите на член 66. В противен случай въпросните организации на производители изискват сливането на оперативните програми да стане чрез изменение в съответствие с разпоредбите на член 67.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да разрешат на организации на производители, които отправят искане за това, при наличието на надлежно обосновани причини, да изпълняват отделни оперативни програми паралелно до завършването на тези програми.
Член 32
Членове, които не са производители
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия едно физическо или юридическо лице, което не е производител, може да бъде прието за член на организация на производители.
2. При определяне на условията, посочени в параграф 1, държавите-членки гарантират, по-специално, спазването на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 4, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Физическите или юридическите лица, посочени в параграф 1, не могат:
а)
да бъдат взети предвид за критериите за признаване;
б)
да се ползват пряко от мерките, финансирани от Общността.
Държавите-членки могат да ограничат или забранят правото на тези лица да гласуват по решения относно оперативните фондове при спазване на условията, определени в параграф 2.
Член 33
Демократична отчетност на организациите на производители
Държавите-членки предприемат всички мерки, които считат за необходими, за да предотвратят злоупотреба с власт или влияние от страна на един или повече от членовете по отношение на управлението и дейността на организация на производители, които включват най-малко правото на глас.
Раздел 3
Асоциации на организации на производители
Член 34
Признаване на асоциации на организации на производители
1. Държавите-членки могат да признават единствено асоциации на организации на производители по член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 по отношение на дейностите относно посочените в заявлението за признаване продукт или продукти.
2. Асоциация на организации на производители се признава по член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и съответно развива дейност на организация на производители, дори когато предлагането на въпросните продукти на пазара продължава да се извършва от членовете ѝ.
Член 35
Основни дейности на асоциациите на организации на производители
Член 28, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към асоциациите на организации на производители.
Член 36
Членове на асоциации на организации на производители, които не са организации на производителите
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия всяко физическо или юридическо лице, което не е призната организация на производители, може да бъде прието за член на асоциацията на организации на производители.
2. Членове на призната асоциация на организации на производители, които не са признати организации на производители:
а)
не се вземат предвид при критериите за признаване;
б)
не гласуват по решения, свързани с оперативни фондове;
в)
не се ползват пряко от мерките, финансирани от Общността.
Член 37
Транснационална асоциация на организации на производители
1. Седалището на транснационалната асоциация на организации на производители се установява в държава-членка, в която тази асоциация разполага със значителен брой членуващи организации и/или членуващите организации реализират значителна част от търгуваната продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната организация на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на асоциацията;
б)
одобряване, когато е необходимо, на оперативната програма на асоциацията;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират асоциираните организации по отношение на изпълнение на изискванията за признаване и режима на проверки и санкции. Тези други държави-членки се задължават да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която е установено седалището, и
г)
предоставяне при поискване на всякаква необходима информация, включително приложимо законодателство на други държави-членки, в които се намират членовете, преведена на официалния език на държавите-членки, отправили искането.
Раздел 4
Групи производители
Член 38
Представяне на планове за признаване
1. Юридическото лице или ясно обособена част от юридическото лице представя посочения в член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 план за признаване на компетентния орган на държавата-членка, в която е установено седалището на юридическото лице.
2. Държавите-членки определят:
а)
минималните критерии, на които юридическото лице или ясно обособената част на юридическо лице трябва да отговаря, за да може да представи план за признаване;
б)
правилата за съставяне, съдържание и изпълнение на планове за признаване;
в)
периода, по време на който на бивш член на организация на производители се забранява да се присъедини към група производители след като е напуснал организацията на производители, във връзка с продуктите, за които организацията на производители е била призната, и
г)
административните процедури за одобрението, контрола и изпълнението на плановете за признаване.
Член 39
Съдържание на плановете за признаване
Проектът на план за признаване съдържа най-малко следното:
а)
описание на първоначалното състояние, по-специално във връзка с броя на членовете производители, като се предоставят всички подробности за членовете, продукцията, включително стойността на търгуваната продукция, маркетинг и инфраструктурата, включително инфраструктурата, която е собственост на индивидуални членове на група производители, ако се използва от самата група производители;
б)
предложената дата за започване на изпълнение на плана и неговата продължителност, която не може да превишава пет години; и
в)
дейностите, които следва да се предприемат, за да се получи признаване.
Член 40
Одобрение на планове за признаване
1. Компетентният национален орган взема решение по проекта на план за признаване в рамките на три месеца от получаване на плана заедно с всички необходими документи.
2. След извършване на проверките, посочени в член 113, компетентният национален орган, ако е уместно:
а)
приема плана и предоставя предварително признаване;
б)
изисква промени в плана;
в)
отхвърля плана.
Планът се приема, когато е необходимо, само ако промените, изисквани съгласно буква б), са включени в него.
Той уведомява юридическото лице или ясно обособената част от юридическо лице за своето решение.
Член 41
Изпълнение на планове за признаване
1. Планът за признаване се изпълнява на годишни сегменти с начало 1 януари. Държавите-членки могат да позволят на групите производители да разделят тези годишни сегменти на шестмесечни периоди.
Планът за признаване започва в съответствие с предложената дата съгласно член 39, буква б):
а)
на 1 януари след датата на приемането му от компетентния национален орган, или
б)
веднага след приемането му.
2. Държавите-членки определят условията, при които групи производители могат да поискат изменения в плановете по време на изпълнението им. Тези молби се придружават от всички необходими документи.
3. Компетентният национален орган взема решение за изменения в плановете в рамките на три месеца от получаването на молбата за изменение, след разглеждане на представените доказателства. Когато не е взето решение по дадена молба за изменение в рамките на този срок, молбата се счита за отхвърлена.
Член 42
Заявления за признаване на организация на производители
Групите производители, които изпълняват план за признаване, могат по всяко време да подадат заявление за признаване в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Такива заявления се подават при всички случаи преди края на преходния период, посочен в член 7 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
От датата, на която се подава такова заявление, въпросната група може да представи проект на оперативна програма съгласно член 64.
Член 43
Основни дейности на групи производители
Член 28 се прилага mutatis mutandis към групи производители.
Член 44
Стойност на търгуваната продукция
1. Член 52 се прилага mutatis mutandis към групи производители.
2. Когато стойността на търгуваната продукция намалее поради надлежно обосновани пред държава-членка причини, които не зависят от отговорността и контрола на групата производители, стойността на търгуваната продукция не може да бъде по-малка от 65 % от декларираната стойност в предишното заявление или заявления за помощ, обхващащи най-скорошния годишен сегмент, както е проверено от държавата-членка, а при липсата на такова - от първоначално декларираната стойност в одобрения план за признаване.
Член 45
Финансиране на планове за признаване
1. Равнищата на помощта, посочена в член 7, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се намаляват наполовина по отношение на търгуваната продукция, която надвишава 1 000 000 евро.
2. Помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, има горна граница от 100 000 евро за всяка група производители за годишен сегмент.
3. Когато сегмент от изпълнението не е за цяла календарна година, посочените в параграф 2 горни граници пропорционално се намаляват.
4. Помощта съгласно член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 се изплаща:
а)
на годишни или шестмесечни вноски в края на всеки годишен или шестмесечен период за изпълнението на плана за признаване, или
б)
на вноски, които обхващат част от годишен период, ако планът започне по време на годишен период или ако признаването бъде получено съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 преди края на годишния период.
За изчисляване на вноските държавата-членка може да използва като база търгуваната продукция, която се отнася за период, различен от периода, по отношение на който се изплаща вноската, когато това е оправдано от гледна точка на контрола. Разликата между периодите следва да бъде по-малка от продължителността на въпросния период.
5. Обменният курс, който е приложим към сумите, посочени в параграфи 1 и 2, е последният обменен курс, публикуван от Европейската централна банка преди първия ден на периода, в рамките на който са предоставени въпросните помощи.
Член 46
Помощ за инвестиции, необходими за получаване на признаване
По отношение на инвестициите, свързани с изпълнението на плановете за признаване, посочени в член 39, буква в) от настоящия регламент, за които се предоставя помощ съгласно член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007:
а)
не се разрешават инвестиции, които има опасност да доведат до нарушаване на конкуренцията, засягаща другите икономически дейности на организацията, и
б)
инвестиции, които водят до пряка или косвена полза от такива мерки, се финансират пропорционално на тяхното използване за секторите или продуктите, за които е предоставено предварителното признаване.
Член 47
Заявление за предоставяне на помощ
1. Дадена група производители представя само едно заявление за помощта, посочена в член 7, параграф 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, в срок от три месеца след края на всеки годишен или шестмесечен период, както е посочено в член 45, параграф 4 от настоящия регламент. Заявлението включва декларация за стойността на търгуваната продукция за периода, за който се иска помощ.
2. Заявления за помощ за шестмесечни периоди се подават, само ако планът за признаване е разделен на шестмесечни периоди, както е посочено в член 41, параграф 1. Всички заявления за помощ се придружават от писмена декларация от групата производители, в която последната декларира, че:
а)
спазва и ще продължи да спазва Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия регламент; и
б)
не е извлякла полза, не извлича полза и няма да извлича полза нито пряко, нито косвено от дублирано финансиране на общностно или на национално равнище за действията, приложими съгласно нейния план за признаване, за които се отпуска финансиране от Общността по силата на настоящия регламент.
3. Държавите-членки определят срока за изплащане на помощта, който в никакъв случай не е по-дълъг от шест месеца от получаване на заявлението.
Член 48
Условия за участие
Държавите-членки оценяват възможността на групите производители да се ползват от помощта съгласно настоящия регламент, за да установят, че отпускането на дадена помощ е надлежно оправдано, като се вземат предвид условията и датата, на която е била отпусната предишна публична помощ на организациите или групите производители, от които произхождат членовете на въпросните групи производители, както и за движението на членове между организациите и групите производители.
Член 49
Участие на Общността
1. Участието на Общността за помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, възлиза на:
а)
75 % от приемливите публични разходи в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
50 % от приемливите публични разходи в останалите региони.
2. Участието на Общността за помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изразено в отпускане на средства или еквивалент на отпускане на средства, не превишава процента приемливи разходи за инвестиции:
а)
50 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
30 % в останалите региони.
Въпросните държави-членки се задължават да участват най-малко с 5 % от приемливите разходи за инвестиции.
Получателите на помощта за приемливи разходи за инвестиции плащат най-малко:
а)
25 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
45 % в останалите региони.
Член 50
Сливания
1. Помощта, посочена в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, може да бъде отпусната или да продължи да се отпуска на групи производители, които са получили предварително признаване и които са резултат от сливането между две или повече групи производители, които са получили предварително признаване.
2. За целите на изчисляването на помощта, която се изплаща по силата на параграф 1, групата производители, образувана в резултат на сливането, замества групите на производители, които са се слели.
3. Когато две или повече групи производители се слеят, новата организация получава правата и задълженията на групата производители, която първа е получила предварително признаване.
4. Когато група производители, която е получила предварително признаване, се слее с призната организация на производители, организацията, която е резултат от това сливане, вече не отговаря на условията за предварително признаване като група производители, нито за помощта, посочена в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Организацията, която е резултат от сливането, продължава да се счита за призната организация на производители, при условие че спазва приложимите изисквания. Ако е необходимо, организацията на производителите изисква промяна в оперативната ѝ програма и за тази цел член 31 се прилага mutatis mutandis.
Въпреки това дейности изпълнени от групи производители преди подобно сливане продължават да отговарят на условията, определени в плана за признаване.
Член 51
Последици от признаването
1. Посочената в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 помощ се прекратява след получаване на признаването.
2. Когато е представена оперативна програма в съответствие с настоящия регламент, държавата-членка гарантира, че няма дублиране на финансирането на мерките, предвидени в плана за признаване.
3. Инвестициите, отговарящи на условията за помощ или разходите, посочени в член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, могат да бъдат продължени в оперативните програми, при условие че съответстват на изискванията на настоящия регламент.
4. Държавите-членки определят срока, започващ да тече след изпълнението на плана за признаване, в рамките на който се изисква от групата производители да бъде призната като организация на производители. Този срок не може да превишава четири месеца.
ГЛАВА II
Оперативни фондове и оперативни програми
Раздел 1
Стойност на търгуваната продукция
Член 52
Основа за изчисление
1. За целите на настоящата глава стойността на търгуваната продукция за организация на производители се изчислява въз основа на продукцията на членове на организации на производители, за които организацията на производителите е призната.
2. Стойността на търгуваната продукция включва продукцията на членовете, които напускат или се присъединяват към организацията на производители. Държавите-членки определят условията за избягване двойното осчетоводяване.
3. Държавите-членки могат да позволят на организациите на производители да включват стойността на вторичните продукти в стойността на търгуваната продукция.
4. Стойността на търгуваната продукция включва стойността на изтеглените от пазара количества, пласирани в съответствие с букви а) и б) от член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изчислени на средната цена на тези продукти, предлагани на пазара от организацията на производители през предходната година.
5. Единствено продукцията на членовете на организацията на производители, предлагана на пазара от самата организация на производители или в съответствие с член 3, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се причислява към стойността на търгуваната продукция.
6. Търгуваната продукция се фактурира франко организацията на производителите:
а)
когато е приложимо, като продукт, който е пакетиран, подготвен или е преминал първи етап на преработка;
б)
без ДДС; и
в)
без вътрешни транспортни разходи, когато разстоянието между пункта за централизирано събиране или опаковане на организацията на производители и пункта за дистрибуция на организацията на производители е значително. Държавите-членки предвиждат намаления, които да се прилагат на фактурираната стойност за продуктите, фактурирани на различни етапи на преработка, доставка или транспорт.
7. Стойността на търгуваната продукция може също да се изчислява франко филиал, на същата основа като посочената в параграф 6, при условие че поне 90 % от капитала на филиала се притежава от:
а)
организацията на производители или асоциацията на организации на производители, или
б)
при одобрение от страна на държавата-членка, от членове, които са кооперации на организациите на производители или на асоциациите на организации на производители, ако това допринася за постигане на целите, изброени в член 3, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
8. При намаляване на продукцията поради климатични събития, болести по растенията или животните или нашествия на вредители, в стойността на търгуваната продукция може да се включи всякакво застрахователно обезщетение във връзка с мерките за застраховане на реколтата, обхванати в раздел 6 на глава III, или еквивалентни мерки, предприемани от организацията на производители.
Член 53
Референтен период
1. Годишната горна граница на помощта, посочена в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се изчислява всяка година на базата на стойността на търгуваната продукция през дванадесетмесечния референтен период, определен от държавите-членки.
2. Референтният период се определя от държавите-членки за всяка организация на производители като:
а)
дванадесетмесечен период, започващ не по-рано от 1 януари три години преди годината, през която се прилага оперативната програма, и завършващ не по-късно от 1 август на същата година, или
б)
средната стойност на три последователни дванадесетмесечни периода, започващи не по-рано от 1 януари пет години преди годината, през която се прилага оперативната програма, и завършващи не по-късно от 1 август на същата година.
3. Дванадесетмесечният период е отчетният период на въпросната организация на производители.
Референтният период не се изменя в рамките на една оперативна програма освен при надлежно обосновани случаи.
4. Когато намаляването на стойността на продукта е възникнало по причини, надлежно доказани съгласно изискванията на държава-членка, и които попадат извън отговорността и контрола на организацията на производители, стойността на търгуваната продукция, посочена в параграф 1, не е по-малка от 65 % от стойността на въпросния продукт през предишния референтен период.
Причините, посочени в първата алинея, се доказват надлежно.
5. Когато наскоро признати организации на производители не разполагат с достатъчни данни за търгуваната продукция за приложението на параграф 2, за стойност на търгуваната продукция може да се счита стойността на продукцията, предназначена за търговия, която е предвидена от организацията на производители за целите на признаването. Това се изчислява като средна стойност от търгуваната продукция за трите предходни години на всички производители, които са членове на организацията на производители, когато е подадено заявление за признаване.
6. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да съберат информация за стойността на търгуваната продукция на организациите на производители, които не са представили оперативни програми.
7. Чрез дерогация от параграфи 1 и 6 стойността на търгуваната продукция за референтния период се изчислява съгласно приложимото законодателство през въпросния референтен период.
Раздел 2
Оперативни фондове
Член 54
Управление
Държавите-членки следят оперативните фондове да се управляват по такъв начин, че да е възможно за външни одитори да идентифицират годишно, проверяват и заверяват приходите и разходите.
Член 55
Финансиране на оперативните фондове
Финансовите вноски в оперативния фонд, посочен в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определят от организацията на производители.
Всички производители имат възможност да се възползват от оперативния фонд и всички производители имат възможност демократично да участват в решения, свързани с използването на фондовете на организацията на производители и финансовите вноски в оперативните фондове.
Член 56
Съобщаване на прогнозираната сума
Организациите на производители съобщават прогнозираните суми за вноската на Общността, вноската на членовете ѝ и на самата организация на производители в оперативните фондове за следващата година на държавите-членки най-късно до 15 септември, заедно с оперативните програми или исканията за одобрение на техните изменения.
Държавите-членки могат да определят по-късна дата от 15 септември.
Изчислението на прогнозираната сума на оперативните фондове се базира на оперативните програми и стойността на търгуваната продукция. Изчислението се разделя между разходите за мерки за предотвратяване и управление на кризи, както и други мерки.
Раздел 3
Оперативни програми
Член 57
Национална стратегия
1. Цялостната структура и съдържание на националната стратегия, посочена в член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определя от 1 януари 2009 г. в съответствие с насоките, определени в приложение VII. Преди тази дата държавите-членки определят цялостната ѝ структура и съдържание. Тя може да включва регионални елементи.
Националната стратегия включва всички взети решения и приети разпоредби от държавите-членки при прилагането на дял III от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия дял.
2. Националната стратегия, включително интегрирането на националната рамка, посочена в член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определя преди представянето на проектите за оперативните програми за дадена година. Националната рамка се интегрира, след като е била изпратена до Комисията и, ако е уместно, след като е била изменена, в съответствие с член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Анализът на първоначалното положение е част от процеса на изготвяне на национална стратегия и се извършва под наблюдението на държавата-членка. Тя идентифицира и оценява съответните потребности, подредбата на потребностите по отношение на приоритетите, определянето на целите, които трябва да бъдат постигнати чрез оперативните програми, така че да отговорят на приоритетните нужди, очакваните резултати и количествените цели в сравнение с първоначалното състояние, и изброява най-подходящите инструменти за постигане на тези цели.
4. Държавите-членки също така осигуряват мониторинга и оценяването на националната стратегия и изпълнението ѝ чрез оперативните програми.
Националната стратегия може да бъде изменена, по-специално като се вземат предвид мониторинга и оценяването. Такива изменения се извършват преди представянето на проектите на оперативните програми за дадена година.
5. Държавите-членки определят в националната стратегия максималните проценти от фонда, които могат да бъдат похарчени за индивидуална мярка и/или вид действие и/или разход, с цел да се гарантира подходящ баланс между различните мерки.
Член 58
Национална рамка за екологични действия
1. В допълнение към нотификацията, предвидена по член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки уведомяват Комисията и за всякакви изменения на националната рамка, които са предмет на процедурата, изложена в член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Комисията предоставя рамката на другите държави-членки чрез средства, които сметне за подходящи.
2. Рамката определя неизчерпателен списък с екологични действия и условията за тях, приложими в държавите-членки, за целите на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, като за всяко избрано екологично действие посочва:
а)
конкретно поет ангажимент или ангажименти, и
б)
оправдаването на действието, базирано на очакваното въздействие върху околната среда във връзка с нуждите и приоритетите на околната среда.
Член 59
Допълнителни правила на държавите-членки
Държавите-членки могат да приемат правила за допълнение на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и на настоящия регламент относно приемливостта на мерките, действията и разходите в оперативните програми.
Член 60
Връзка с програмите за развитие на селските райони
1. Не се предоставя подпомагане в рамките на програма или програми за развитие на селските райони на държавите-членки, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 за действия, които са обхванати от мерки, посочени в настоящия регламент, при условията на параграф 2.
2. Когато по изключение съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 се предоставя подпомагане в съответствие с член 5, параграф 6 от посочения регламент за мерки, които биха били потенциално приемливи съгласно настоящия регламент, държавите-членки гарантират, че един бенефициер може да получи подпомагане за дадено действие само по една схема.
За тази цел, когато държавите-членки включват мерки, съдържащи такива изключения в програмите им за развитие на селските райони, те гарантират, че националната стратегия съгласно член 57 от настоящия регламент, определя критериите и административните правила, които те ще прилагат в програмите за развитие на селските райони.
Когато е уместно и без да се накърняват разпоредбите на член 10, параграфи 1, 3 и 11 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, равнището на подпомагане за мерките, обхванати от настоящия регламент, не надвишава равнището, приложимо към мерките по програмата за развитие на селските райони.
Подпомагането за екологичните действия, различни от придобиването на дълготрайни активи, се ограничава до максималните суми, определени в приложението към Регламент (ЕО) № 1698/2005 за агроекологични плащания. Тези суми могат да бъдат увеличавани в извънредни случаи, като се вземат предвид специфичните обстоятелства, които трябва да бъдат обосновани в националната стратегия съгласно член 57 от настоящия регламент.
Член 61
Съдържание на оперативните програми и приемливи разходи
1. Оперативните програми включват:
а)
описание на първоначалното състояние, базирано, когато е подходящо, на базовите показатели, описани в приложение XIV;
б)
целите на програмата, като се имат предвид перспективите за продукцията и пазара, и обяснение за това какъв е приносът на програмата към националната стратегия и потвърждение, че тя съответства на националната стратегия, включително по отношение на баланса между дейностите. Описанието на целите се отнася до целите, определени в националната стратегия, и набелязва измерими цели, за да се улесни мониторингът на постепенния напредък при изпълнението на програмата;
в)
подробно описание на мерките, включващи тези за предотвратяване и управление на кризи, съдържащи отделни дейности, които да бъдат предприети, и средствата за постигане на тези цели през всяка година на прилагане на програмата. Описанието посочва степента на различните предложени мерки:
i)
да допълни и да бъде в съответствие с други мерки, включително мерките, финансирани или отговарящи на условията за подпомагане от други фондове на Европейската общност, и по-специално за подпомагане на развитието на селските райони. В този смисъл се прави специфично позоваване, ако е уместно, на мерки, извършени в рамките на предишните оперативни програми;
ii)
не съдържа какъвто и да е риск за двойно финансиране от фондове на Европейската общност;
г)
продължителността на програмата; и
д)
финансовите аспекти, а именно:
i)
методът на изчисляване и размерите на финансовите вноски;
ii)
процедурата за финансиране на оперативния фонд;
iii)
информацията, необходима за обосноваване на различните размери на вноските; и
iv)
бюджетът и графикът за предприемане на действия за всяка година от изпълнението на програмата.
2. Различните екологични действия могат да бъдат съчетавани при условие, че са взаимно допълващи се и съвместими.
Когато екологичните действия се съчетават, равнището на подпомагане взема предвид специфичните предшестващи приходи и допълнителните разходи, произтичащи от съчетаването.
3. Инвестиции, включително тези по договори за лизинг, чийто период на изплащане надвишава продължителността на оперативната програма, могат да се прехвърлят в следваща оперативна програма на надлежно обоснована икономическа база, и по-специално в случаи, когато фискалният период на обезценяване е по-дълъг от пет години.
Когато инвестициите се заменят, остатъчната стойност на заменените инвестиции:
а)
се добавя към оперативния фонд на организацията на производители, или
б)
се изважда от разходите за замяна.
Инвестиции или действия могат да се изпълняват в индивидуални стопанства на членове на организацията на производители, при условие че те допринасят за постигането на целите на оперативната програма. Ако членът напусне организацията на производители, държавите-членки гарантират, че инвестицията или остатъчната ѝ стойност се възстановява, освен ако държавата-членка не предвиди друго.
4 Оперативните програми не включват действия или разходи, посочени в списъка в приложение VIII.
5. Разходите в рамките на оперативните програми, които са отговарят на условията за помощ, се ограничават до реално направените разходи. Все пак държавите-членки могат да установят вместо това стандартни фиксирани суми предварително и по надлежно оправдан начин в следните случаи:
а)
когато такива стандартни фиксирани суми са посочени в приложение VIII;
б)
за допълнителни външни транспортни разходи, сравнени с разходи за пътен превоз, които са направени при използване на железопътен и/или морски транспорт, като част от мярка за опазване на околната среда, и
в)
за допълнителни разходи и пропуснати ползи в резултат на екологични действия, изчислени в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1974/2006.
Държавите-членки извършват преглед на такива суми на всеки пет години.
6. За да отговаря едно действие на условията за приемливост, повече от 50 % от продуктите в стойностно изражение, които са отнасят до него, следва да бъдат тези, за които организацията на производители е призната. За да бъдат включени в тези 50 %, продуктите следва да произлизат от членове на организацията на производители или от членове на друга организация на производители. Съответните правила от член 52 се прилагат при изчисляване на стойността.
Член 62
Документи, които трябва да се представят
Оперативните програми се съпровождат от:
а)
доказателство за учредяване на оперативен фонд;
б)
писмена декларация от организацията на производители, че се задължава да спазва Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия регламент; и
в)
писмена декларация от организацията на производители, че тя не получава и няма да получава, пряко или косвено, друго финансиране от страна на Общността или съответната държава, по отношение на действия, които могат да бъдат финансирани съгласно настоящия регламент.
Член 63
Частични оперативни програми
1. Съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държава-членка може да разреши на асоциация на организации на производители да представи собствена частична оперативна програма, която се състои от действия, които са идентифицирани, но не се изпълняват от двама или повече членове на организации на производители в техните оперативни програми.
2. За частични оперативни програми се прилагат същите правила, както и за другите оперативни програми и те се разглеждат заедно с оперативните програми на членовете-организации на производители.
3. Държавите-членки гарантират, че:
а)
дейностите са изцяло финансирани от вноските на съответните организации на производители, изплатени от оперативните фондове на тези организации;
б)
дейностите и съответното финансово участие са изброени в оперативната програма на всяка участваща организация на производители; и
в)
няма риск от дублиране на помощта и че член 60 се прилага mutatis mutandis.
Член 64
Срок за представяне
Оперативните програми се представят за одобрение от организацията на производители от компетентните органи в държавата-членка, в която се намира седалището на организацията на производители, най-късно до 15 септември в годината, предшестваща тази, през която програмите трябва се изпълняват. Независимо от това държавите-членки могат да отложат тази дата.
Когато юридическо лице или ясно обособена част от юридическо лице, включително група производители, представи заявление за признаване като организация на производители, то може в същото време да представи посочената в алинея първа оперативна програма за одобрение. За да бъде одобрена програмата, е необходимо да се получи признаване не по-късно от крайната дата, посочена в член 65, параграф 2.
Член 65
Решение
1. В зависимост от случая компетентните национални органи:
а)
одобряват размерите на фондовете и програмите, които отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и тези от настоящата глава;
б)
одобряват програми, при условие че организациите на производители приемат някои изменения; или
в)
отхвърлят програмите или част от програмите.
2. Компетентните национални органи вземат решения по програмите и фондовете най-късно до 15 декември на годината, в която са представени.
Държавите-членки уведомяват организациите на производители за тези решения най-късно до 15 декември.
Въпреки това при надлежно обосновани причини компетентният национален орган може да вземе решение по отношение на оперативна програма и фондовете не по-късно от 20 януари след датата на заявлението. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари на годината, която следва заявлението.
Член 66
Изменения на оперативните програми за следващи години
1. Организациите на производители могат да поискат изменения на оперативните програми, включително ако е необходимо удължаване на продължителността им до обща продължителност от пет години, най-късно до 15 септември, за да бъдат приложени от 1 януари следващата година.
Въпреки това държавите-членки могат да отложат датата за представяне на искания.
2. Исканията за изменения се придружават от документи, посочващи причината, характера и последствията от промените.
3. Компетентният орган взема решения за искания за изменения в оперативни програми най-късно до 15 декември.
Въпреки това при надлежно обосновани причини държавите-членки могат да вземат решение за изменение на оперативни програми не по-късно от 20 януари след датата на заявлението. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари на годината, която следва заявлението.
Член 67
Изменения на оперативни програми през текущата година
1. Държавите-членки могат да разрешат изменения на оперативни програми през текущата година при определени от тях условия.
2. Компетентните национални органи могат да разрешат на организациите на производители през текущата година:
а)
да приложат само частично оперативните си програми;
б)
да променят съдържанието на оперативната програма, включително, ако е необходимо, да удължат продължителността ѝ до обща продължителност от пет години;
в)
да увеличат размера на оперативния фонд с максимум 25 % и да го намалят с процент, който ще бъде определен от държавите-членки, от първоначално одобрения размер при условие, че са спазени общите цели на оперативната програма. Държавите-членки могат да увеличат този процент в случай на сливания на организации на производители съгласно член 31, параграф 1.
3. Държавите-членки определят условията, при които оперативните програми могат да бъдат изменяни през текущата година без предварително одобрение от страна на компетентните национални органи. Тези изменения отговарят на условията за отпускане на помощ, само ако организацията на производители е уведомила незабавно компетентните органи.
Член 68
Формат на оперативните програми
1. Оперативните програми се прилагат на годишни периоди от 1 януари до 31 декември.
2. Оперативните програми, одобрени най-късно на 15 декември, се прилагат от 1 януари следващата година.
Прилагането на програмите, одобрени след 15 декември, се отлага с една година.
Чрез дерогация от първа и втора алинея от настоящия параграф, когато се прилага член 65, параграф 2, трета алинея или член 66, параграф 3, втора алинея, изпълнението на оперативните програми, одобрени в съответствие с тези разпоредби, започва не по-късно от 31 януари след одобрението им.
Раздел 4
Помощи
Член 69
Одобрен размер на помощта
Държавите-членки съобщават на организациите на производители и на асоциациите на организации на производители одобрения размер на помощта, както се изисква съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, най-късно до 15 декември.
Когато се прилагат член 65, параграф 2, трета алинея или член 66, параграф 3, втора алинея от настоящия регламент, държавите-членки съобщават одобрения размер на помощта не по-късно от 20 януари.
Член 70
Заявления
1. Организациите на производители представят заявление за помощ или остатъка от нея на компетентните органи за всяка оперативна програма, за която се иска помощ най-късно на 15 февруари от годината след тази, за която се иска помощ.
2. Заявленията се придружават от документи, които посочват:
а)
исканата помощ;
б)
стойността на търгуваната продукция;
в)
финансовите вноски, които се събират от членовете ѝ, и вноските на самата организация на производители;
г)
възникналите разходи по отношение на оперативната програма;
д)
разходите за предотвратяване и управление на кризи, разпределени на действия;
е)
дела от оперативния фонд, изразходван за мерки за предотвратяване и управление на кризи, разпределен по действия;
ж)
съответствие с член 9, параграф 2, член 9, параграф 3, букви а) и б) и член 10 от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
з)
писмена декларация, че не са получили дублиране на общностно или национално финансиране по отношение на мерките и/или действията, които отговарят на условията за помощ съгласно настоящия регламент; и
и)
при заявление за плащане на стандартна фиксирана сума съгласно член 61, параграф 4, доказателство за изпълнението на въпросното действие.
3. Заявленията могат да включват планирани, но неизвършени разходи, ако се докажат следните елементи:
а)
въпросните действия не са могли да бъдат извършени най-късно до 31 декември в годината на прилагане на оперативната програма поради причини, независещи от съответната организация на производители;
б)
тези дейности могат да бъдат извършени най-късно до 30 април следващата година; и
в)
еквивалентна вноска от организацията на производители остава в оперативния фонд.
Помощта се изплаща и внесената гаранция в съответствие с член 72, параграф 3 се освобождава само при условие, че се представи доказателство за изпълнението на планирания разход, посочен в първа алинея, буква б), най-късно до 30 април от годината след тази, за която е бил планиран въпросният разход, и на основата на действително установеното право да бъде получена помощ.
4. Когато заявленията са представени след датата, предвидена в параграф 1, помощта се намалява с 1 % за всеки ден закъснение.
В изключителни и надлежно обосновани случаи компетентните органи могат да приемат заявления след датата, предвидена в параграф 1, ако необходимите проверки са били извършени и срокът за плащане, предвиден в член 71, е спазен.
Член 71
Изплащане на помощта
Държавите-членки изплащат помощта най-късно до 15 октомври на годината след годината на изпълнение на програмата.
Член 72
Авансови плащания
1. Държавите-членки могат да разрешат на организациите на производители да подават заявления за авансови плащания на частта от помощта, съответстваща на предвидимите разходи, произтичащи от оперативната програма през три - или четиримесечния период, започващ от месеца, в който е подадено заявлението.
2. Заявления за авансови плащания се подават по решение на държавата-членка на тримесечие - през януари, април, юли и октомври - или на четиримесечие - през януари, май и септември.
Общите авансови плащания, направени през дадена година, не могат да надвишават 80 % от първоначално одобрената сума на помощта за оперативната програма.
3. Авансите се изплащат след внасяне на гаранция, равна на 110 % от тях в съответствие с Регламент № (ЕИО) 2220/85.
Държавите-членки определят условия, гарантиращи, че финансовите вноски в оперативния фонд са събрани в съответствие с членове 54 и 55 от настоящия регламент, а сумите от предишните авансови плащания са били действително изразходвани.
4. Заявленията за освобождаване на гаранции могат да бъдат представени през текущата програмна година и се придружават от съответните документи.
Гаранциите се освобождават по отношение на до 80 % от платените аванси.
5. Основното изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 обхваща изпълнението на дейностите, определени в оперативните програми, при спазване на задълженията, предвидени в член 62, букви б) и в) от настоящия регламент.
В случай на неспазване на основните изисквания или на сериозно нарушение на задълженията, предвидени в член 62, букви б) и в), гаранцията се задържа, независимо от другите санкции, приложими в съответствие с раздел 3 на глава V.
В случай на неспазване на други изисквания, гаранцията се задържа пропорционално на сериозността на нарушението, което е било установено.
6. Държавите-членки определят минимална сума и срокове за авансовите плащания.
Член 73
Частични плащания
Държавите-членки могат да разрешат на организации на производители да кандидатстват за изплащане на онази част от помощта, която съответства на разходите, направени в резултат на оперативната програма.
Заявления могат да се подават по всяко време, но не повече от три пъти през дадена година. Те се придружават от подходящи подкрепящи документи.
Общите плащания по отношение на заявленията за части от помощта не могат да превишават 80 % от първоначално одобрената сума на помощта за оперативната програма или от реалните разходи, което от двете е по-малко.
Държавите-членки могат да определят минимална сума и срокове за частичните плащания.
ГЛАВА III
Мерки за предотвратяване и управление на кризи
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 74
Избор на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Държавите-членки могат да предвидят една или повече от мерките, описани в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, да не се прилагат на тяхна територия.
Член 75
Заеми за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Заеми, които се вземат за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи съгласно член 9, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007, периодът на плащане на които превишава срока на оперативната програма, могат да бъдат пренесени към следваща оперативна програма при надлежно обосновани икономически основания.
Раздел 2
Изтегляния от пазара
Член 76
Определение
Настоящият раздел определя правилата по отношение на изтеглянията от пазара, разглеждани в член 9, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007. За целите на настоящата глава „продукти, изтеглени от пазара“, „изтеглени продукти“ и „продукти, които няма да се предлагат за продажба“ означават продукти, които са изтеглени от пазара по такъв начин.
Член 77
Стандарти за предлагане на пазара
1. Когато за даден продукт съществува стандарт за предлагане на пазара, както е посочено в член 2, параграфи 2 и 7 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изтегленият от пазара продукт трябва напълно да съответства на тези стандарти, с изключение на разпоредбите за търговския вид и обозначаването на продуктите. Продуктите могат да бъдат изтеглени от пазара в насипно състояние, при което всички размери са заедно, при условие че се спазват минималните изисквания за клас II, по-специално по отношение на качеството и размера.
Въпреки това миниатюрната продукция, така както е определена в съответните стандарти, трябва да съответства на приложимите стандарти за предлагане на пазара, включително на разпоредбите, отнасящи се до търговския вид и обозначаването на продуктите.
2. Ако за даден продукт не съществуват стандарти за предлагане на пазара, изтеглените от пазара продукти трябва да отговарят на минималните изисквания, посочени в приложение IX. Държавите-членки могат да създадат допълнителни правила, допълващи тези минимални изисквания.
Член 78
Среден тригодишен период за изтегляне от пазара за безвъздмездно разпространение
Таванът от 5 % от обема на търгуваната продукция, посочен в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се изчислява въз основа на средно аритметично на всички обеми продукти, за които организацията на производители е призната и които се търгуват чрез организацията на производители през предходните три години.
За наскоро признатите организации на производители данните за пазарните години преди признаването са:
а)
когато организацията е била група производители, еквивалентните данни за тази група производители, ако са приложими, или
б)
приложимият за признаването обем.
Член 79
Предварителна нотификация за операции по изтегляне на продукти от пазара
1. Организациите на производители и асоциациите на организации на производители предварително уведомяват компетентните национални органи чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път за всяка операция по изтегляне на продукти от пазара, която възнамеряват да предприемат. В тази нотификация се уточняват по-специално списъкът на продуктите, подложени на интервенция, и техните основни характеристики съгласно съответните стандарти за предлагане на пазара, очакваното количество от всеки засегнат продукт, тяхното предвидено предназначение и мястото, където изтеглените от пазара продукти могат да бъдат проверени, както е предвидено в член 110. Нотификациите включват сертификат, който удостоверява, че изтеглените продукти съответстват на приложимите стандарти за предлагане на пазара или на минималните изисквания, посочени в член 77.
2. Държавите-членки определят подробни правила за организациите на производители що се отнася до нотификациите, посочени в параграф 1, по-специално по отношение на сроковете.
3. В сроковете, посочени в параграф 2, държавите-членки:
а)
или извършват проверката, както е посочено в член 110, параграф 1, след която, ако не са открити никакви нередности, разрешават операцията по изтегляне на продукти от пазара, така както е отбелязано след проверката; или
б)
в случаите, посочени в член 110, параграф 3, не извършват проверката, както е посочено в член 110, параграф 1, в който случай уведомяват за това организацията на производители чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път и разрешават операцията по изтегляне от пазара, така както е обявена.
Член 80
Подпомагане
1. Подпомагането, включващо както вноската на Общността, така и вноската на организацията на производители, за изтеглените от пазара количества е не по-голямо от размера, определен в приложение X за продуктите, посочени в това приложение. За други продукти държавите-членки определят максималните размери на подпомагането.
2. Изтеглените от пазара продукти не следва да превишават 5 % като дял от обема на търгуваната продукция за всеки един продукт във всяка една организация на производители.
Обемът на търгуваната продукция се изчислява като среден обем от търгуваната продукция за предходните три години. Ако няма такава информация, се използва обемът на търгуваната продукция, за която организацията на производители е била призната.
Процентите, посочени в първа алинея, са средногодишните проценти за период от три години, с допустима грешка от 3 % годишно.
Член 81
Предназначение на изтеглените от пазара продукти
1. Държавите-членки определят разрешимите предназначения за продуктите, които подлежат на изтегляне от пазара. Те приемат разпоредби, за да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от изтеглянето или предназначението на продуктите. Разходите, направени от организациите на производители за спазване на тези разпоредби, подлежат на възстановяване като част от подпомагането за изтегляне от пазара съгласно оперативната програма.
2. Предназначенията, посочени в параграф 1 от настоящия член, включват безвъздмездно разпространение, което означава посочените в член 10, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и други сходни предназначения, одобрени от държавите-членки.
Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки за улесняване на контактите и сътрудничеството между организациите на производители и получателите, които те са одобрили, по тяхно искане, за безвъздмездно разпространение.
3. Прехвърлянето на продуктите към преработвателната индустрия е възможно само при условие, че в резултат на това няма да се получи нарушаване на конкуренцията за засегнатите отрасли в рамките на Общността или за внесените продукти.
Член 82
Транспортни разходи
1. Транспортните разходи за безплатната дистрибуция на всички изтеглени от пазара продукти се възстановяват в рамките на оперативната програма по фиксирани суми в зависимост от разстоянието между точката на изтегляне и мястото на доставката, определено в приложение ХI.
В случай на морски транспорт Комисията определя транспортните разходи, които могат да бъдат възстановени въз основа на реалните транспортни разходи и разстоянието. Така определеното обезщетение не може да превишава разходите при наземен транспорт при най-краткия път между мястото на натоварване и теоретичната точка на излизане. Коригиращ коефициент от 0,6 се прилага за сумите, посочени в приложение XI.
2. Транспортните разходи се изплащат на страната, която действително поема финансовия разход за въпросната транспортна операция.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на получаващите организации;
б)
количествата от въпросните продукти;
в)
приемане от страна на получаващите организации и използваните транспортни средства; и
г)
действително извършените транспортни разходи.
Член 83
Разходи за сортиране и опаковане
1. Разходите за сортиране и опаковане на пресни плодове и зеленчуци, изтеглени от пазара за безвъздмездно разпространение, се възстановяват в рамките на оперативните програми по фиксирана сума от 132 евро на тон нетно тегло в случай на продукти в пакети от по-малко от 25 килограма нетно тегло.
2. Опаковките на продуктите, предназначени за безвъздмездно разпространение, съдържат европейския символ заедно с един или повече от надписите, посочени в приложение ХII.
3. Разходите за сортиране и опаковане се изплащат на организациите на производители, които са извършили тези операции.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на получаващите организации;
б)
количествата от въпросните продукти; и
в)
приемане от страна на получаващите организации, уточняващи търговския вид.
Член 84
Условия за получателите на изтеглени от пазара продукти
1. Получателите на изтеглени от пазара продукти, посочени в член 10, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се задължават:
а)
спазват настоящия регламент;
б)
да водят отделно материална и финансова отчетност, които отразяват в подробности въпросните операции;
в)
приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Общността; и
г)
да предоставят подкрепящи документи за крайното предназначение на всеки един продукт под формата на приемо-предавателен протокол (или еквивалентен документ), който удостоверява, че изтеглените продукти са били приети от трета страна с цел безвъздмездно разпространение.
Независимо от това държавите-членки могат да решат получателите да не водят отчетност или счетоводство, посочени в първа алинея, буква б), ако получават само малки количества и когато считат, че рискът е малък. Това решение и обосновката му се регистрират;
2. Получателите на изтеглените продукти за друго предназначение се задължават да:
а)
спазват настоящия регламент;
б)
водят отделно материална отчетност и финансово счетоводство за въпросните операции, ако държавите-членки считат за уместно, въпреки факта, че продуктът е бил денатуриран преди доставката;
в)
приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Общността; и
г)
не искат допълнителна помощ за алкохола, произведен от въпросните продукти, в случай на изтегляне на продукти, предназначени за дестилация.
Раздел 3
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
Член 85
Определения за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, означава общата реколта от нетъргувани продукти в дадена площ, извършено преди започването на нормалната реколта. Въпросните продукти все още не са били увредени преди бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени поради климатични причини, болест или друго.
2. За небране се говори, когато от въпросната площ не е добита търговска продукция по време на нормалния производствен цикъл. Въпреки това унищожаването на продуктите поради климатични събития или болест не се счита за небране на реколтата.
3. Брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небрането са допълнителни и различни от нормалните практики за култивиране.
Член 86
Условия за прилагане на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Във връзка с мерките за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране държавите-членки:
а)
приемат подробни разпоредби за изпълнението на мерките, включително за предварителни нотификации за небране или бране на плодове и зеленчуци докато са още зелени, съдържанието и крайните им срокове, за равнището на обезщетение, което следва да бъде изплатено, и за прилагането на мерките, както и списъка с продуктите, отговарящи на изискванията на тези мерки;
б)
приемат разпоредби, които да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от прилагането им;
в)
гарантират, че е възможно да се провери правилното извършване на мерките, и не одобряват прилагането им в противен случай;
г)
прилагат необходимите проверки, за да гарантират правилното извършване на мерките, включително във връзка с разпоредбите от букви а) и б).
2. Организациите на производители и асоциациите на тези организации уведомяват компетентните национални органи чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път за всяка операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, която предприемат.
В първата нотификация за всяка една година и за всеки един продукт те следва да включат анализ, основан на очакваната пазарна ситуация, която оправдава брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, като мярка за предотвратяване на кризи.
3. Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране не се прилагат едновременно за един и същ продукт или в една и съща площ, през една и съща година или през две последователни години.
4. Сумите за обезщетение за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, включващи както участието на Общността, така и участието на организацията производител, представляват плащания за хектар, определени от държавите-членки по силата на параграф 1, буква а):
а)
на такова равнище, че да се покрият допълнителните разходи, възникнали от прилагането на мярката, като се взема предвид необходимото екологично и фитосанитарно управление за спазване на разпоредбите, приети съгласно параграф 1, буква б), или
б)
на такова равнище, че да покриват не повече от 90 % от максималното равнище на подпомагане за изтегляне от пазара съгласно член 80.
Раздел 4
Насърчаване и комуникация
Член 87
Прилагане на мерките за насърчаване и комуникация
1. Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на мерките за насърчаване и комуникация. Тези разпоредби дават възможност за бързо прилагане на мерките, когато е необходимо.
2. Действия в рамките на мерките за насърчаване и комуникация са допълнителни към текущите действия за насърчаване и информация, които се прилагат от въпросната организация на производители.
Раздел 5
Обучение
Член 88
Прилагане на мерки за обучение
Във връзка с мерките за обучение държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки.
Раздел 6
Застраховане на реколтата
Член 89
Цел на мерките за застраховане на реколтата
Действията по застраховане на реколтата се ръководят от организация на производители, която допринася за предпазването на доходите на производителите и за покриването на пазарни загуби, понесени от организацията на производители и/или членовете ѝ в случай на природни бедствия, климатични събития и, когато е уместно, болести и нашествия на вредители.
Член 90
Прилагане на мерките за застраховане на реколтата
1. Във връзка с мерките за застраховане на реколтата държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки, включително такива, които са необходими, за да се гарантира, че мерките по застраховането на реколтата не нарушават конкуренцията на застрахователния пазар.
2. Държавите-членки могат да предоставят допълнително национално финансиране в подпомагане на мерките за застраховане на реколтата, които се възползват от оперативния фонд. Въпреки това общата публична помощ за застраховане на реколта не може да надвишава:
а)
80 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу щети, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени към природни бедствия;
б)
50 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу:
i)
щети по буква а) и срещу други щети, причинени от неблагоприятни климатични събития; и
ii)
щети, причинени от болести по животните или растенията или от нашествия на вредители.
Таванът, определен в първа алинея, буква б), се прилага дори и в случаи, при които оперативният фонд отговаря на условията за получаване на общностна финансова помощ от 60 % съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Мерките за застраховане на реколта не покриват застрахователни плащания, които обезщетяват производителите за повече от 100 % от понесените щети, като се взема предвид всички обезщетения, които производителите получават от други схеми за помощ, свързани със застрахования риск.
4. За целите на настоящия член „неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено към природно бедствие“ има същото значение както в член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията (28).
Раздел 7
Подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
Член 91
Условия за подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
1. Във връзка с подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове държавите-членки приемат подробни разпоредби за изпълнението на тази мярка.
2. През първата, втората и третата година съответно от функционирането на взаимоспомагателния фонд подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове представлява следния дял от вноската на организацията на производители във взаимоспомагателния фонд през първата, втората и третата година от функционирането му:
а)
10 %, 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно,
б)
5 %, 4 % и 2 % в другите държави-членки.
3. Държавите-членки могат да определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получени от организация на производители като подпомагане за административните разходи по създаването на взаимоспомагателни фондове.
Раздел 8
Държавна помощ за мерки за предотвратяване и управление на кризи
Член 92
Подробни разпоредби в националните стратегии
Държавите-членки, които изплащат държавна помощ в съответствие с член 43, втора алинея, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, определят подробни разпоредби за изпълнението на тази разпоредба в националните си стратегии.
ГЛАВА IV
Национална финансова помощ
Член 93
Степен на организираност на производителите
За целите на член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 степента на организираност на производители в регион на държава-членка се счита за особено ниска, когато организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители са предлагали на пазара по-малко от 20 % от средната стойност на произведените плодове и зеленчуци през всяка една от последните три години, за които има налични данни.
Член 94
Разрешение за изплащане на национална финансова помощ
1. Държавите-членки отправят искане към Комисията за разрешение за изплащане на национална финансова помощ съгласно член 11, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007 през всяка календарна година до 15 януари от същата година.
Искането се придружава от доказателство, че степента на организираност на производители във въпросния регион е изключително ниска съгласно определението в член 93 от настоящия регламент, както и подробности за въпросните организации на производители, размера на въпросната помощ и делът на финансовите вноски, които са направени съгласно член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Комисията одобрява или отхвърля искането в рамките на три месеца след подаването му. Ако Комисията не изрази становище в рамките на този срок, искането се счита за одобрено.
Член 95
Кандидатстване и изплащане на национална финансова помощ
Организациите на производители кандидатстват за националната финансова помощ и държавите-членки изплащат помощта в съответствие с членове 70-73.
Член 96
Максимален дял на възстановяване от Общността на националната финансова помощ
Делът на възстановяване от Общността на националната финансова помощ е в размер на 60 % от националната финансова помощ, отпускана на организацията на производители.
Член 97
Възстановяване от Общността на националната финансова помощ
1. Държавите-членки искат възстановяване от Общността на одобрена национална финансова помощ, действително изплатена на организациите на производители, преди 1 март на годината след годишното изпълнение на оперативните програми.
Искането се придружава от доказателство, че условията, определени в член 11, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007, са били изпълнени през предходните три години, както и от подробности за въпросните организации на производители, размера на действително изплатената помощ и дела на действително направените финансови вноски съгласно член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Комисията взема решение за одобрение или отхвърляне на искането.
3. Когато възстановяването от Общността на помощта е било одобрено, приемливите разходи се обявяват пред Комисията в съответствие с процедурата, определена в член 5 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (29).
ГЛАВА V
Общи разпоредби
Раздел 1
Обмен на информация
Член 98
Отчети на организациите на производители
1. Организациите на производители представят годишни отчети, които придружават заявленията за помощ, за изпълнението на оперативните програми.
Тези отчети се отнасят до следното:
а)
изпълнените оперативни програми през предходната година;
б)
основни изменения на оперативните програми; и
в)
разлики между прогнозирана помощ и помощ, за която е подадено заявление.
2. За всяка изпълнена оперативна програма годишният отчет посочва:
а)
постиженията и резултатите от оперативната програма, базирани, когато е подходящо, на общите показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в приложение XIV, и, когато е уместно, допълнителни показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в националната стратегия; и
б)
обобщение на основните проблеми, възникнали при управлението на програмата, и всякакви предприети мерки за гарантиране на качеството и ефективността на изпълнението на програмата.
Когато е уместно, годишният отчет посочва какви ефективни предпазни средства за защита са предприети в съответствие с националната стратегия и в изпълнение на член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за предпазване на околната среда от повишен натиск в резултат на инвестиции, подкрепени по оперативната програма.
3. За последната година от прилагане на оперативната програма годишният отчет, посочен в параграф 1, се заменя от окончателен отчет.
Окончателните отчети показват до каква степен са изпълнени целите, преследвани от програмата. Тези отчети обясняват промените в действията и/или методите и посочват факторите, които са допринесли за успеха или провала на изпълнението на програмата, които са били или ще бъдат взети под внимание при изготвянето на следващи оперативни програми, или при изменението на съществуващите оперативни програми.
4. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, когато организация на производители не съобщи информация на държавата-членка, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, или когато подадената информация е била неправилна, предвид обективните факти, с които разполага държавата-членка, държавата-членка прекратява одобрението за съответната оперативна програма за следващата година, докато не бъде подадена правилна информация.
Държавата-членка включва в годишния си отчет, посочен в член 99, параграф 3 от настоящия регламент, подробности за подобни случаи.
Член 99
Изисквана информация от държавите-членки
1. Държавите-членки определят единен компетентен орган, отговорен за обмена между Комисията и държавата-членка на информация, която се отнася до организациите на производители, групи производители и асоциации на организации на производители. Те съобщават на Комисията определения орган и координатите за контакт с органа.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията не по-късно от 31 януари общия размер на оперативния фонд, одобрен през тази година за всички оперативни програми. Това съобщение изяснява както общия размер на оперативния фонд, така и общия размер на общностното финансиране за този оперативен фонд. След това тези цифри се разпределят между суми за мерки за предотвратяване и управление на кризи и други мерки.
3. Държавите-членки предават на Комисията не по-късно от 15 ноември през дадена година годишен отчет за организациите на производители и групите производители и оперативните фондове, оперативните програми и плановете за признаване през предходната година. Този отчет по-специално съдържа информацията, посочена в приложение XIII.
Раздел 2
Проверки
Член 100
Единна идентификационна система
Държавите-членки гарантират, че по отношение на всички заявления за помощ, подадени от същата организация на производители или група производители се прилага единна идентификационна система. Тази идентификация е съвместима със системата за регистриране на самоличността, посочена в член 18, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета (30).
Член 101
Заявления за помощ
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, държавите-членки предвиждат подходящи процедури за подаването на заявления за подпомагане, искания за признаване или одобрение на оперативната програма, както и молби за плащания.
Член 102
Вземане на проби
Когато е уместно да се извършат проверки чрез вземане на проби, държавите-членки гарантират чрез естеството и честотата им и въз основа на анализ на риска, че проверките са подходящи за въпросната мярка.
Член 103
Административни проверки
Административните проверки се извършват за всички заявления за подпомагане или молби за плащания и обхващат всички възможни и подходящи елементи за проверка чрез административни средства. Процедурите изискват регистрирането на предприетите операции, резултатите от проверката и предприетите мерки по отношение на несъответствията.
Член 104
Проверки на място
1. Всяка проверка на място е предмет на мониторингов доклад, за да могат да се отразят различните аспекти на извършената проверка. Докладът посочва по-специално:
а)
проверяваните заявления и схеми за помощ;
б)
присъствалите лица;
в)
проверените действия, мерки и документи; и
г)
резултатите от проверката.
2. На получателя може да бъде дадена възможност да подпише доклада, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. При откриване на нередности получателят може да получи копие от мониторинговия доклад.
3. Предварителни известия за проверки на място могат да бъдат изпращани, при условие че целта на проверката не е застрашена от това. Предварителното известие следва да се ограничи до минимално необходимия срок.
4. Където това е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, както и всички други проверки, предвидени в законодателството на Общността относно селскостопански субсидии, се извършват по едно и също време. През 2008 година обаче при необходимост проверките на място могат да бъдат извършвани от различни органи и по различно време.
Член 105
Одобрение на молби за признаване и одобрение на оперативни програми
1. Преди признаването на организация на производители съгласно член 4, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки провеждат предварително посещение на място в организацията на производители, за да проверят съответствието с условията за признаване.
2. Преди да одобри една оперативна програма съгласно член 65, компетентният национален орган проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверки на място, представената за одобрение оперативна програма и, ако е приложимо, молбите за промени в нея. Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
точността на подадената информация съобразно член 61, параграф 1, букви а), б) и д);
б)
съответствието на целите на програмите с член 9 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и с националната рамка и националната стратегия;
в)
приемливостта на действията и приемливостта на предложените разходи;
г)
съгласуваността и техническото качество на програмите, добрата обоснованост на прогнозите и на плана за помощ, както и планирането на изпълнението му. Проверките ще удостоверят дали са поставени измерими цели, чието постигане да може да бъде наблюдавано и дали поставените цели са постижими чрез изпълнение на предлаганите действия; и
д)
съответствието на операциите, за които се иска подпомагане, с приложимите национални и общностни правила по отношение, по-специално и ако е уместно, на обществените поръчки, държавната помощ и други подходящи задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 106
Проверки на заявленията за помощ за оперативни програми
Преди отпускане на плащане държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, както и проверки на място чрез вземане на проби.
Член 107
Административни проверки на заявления за помощ за оперативни програми
1. Административните проверки на заявления за помощ включват по-специално и, доколкото това е уместно по отношение на въпросното заявление, проверка на:
а)
годишния, и когато е приложимо, на окончателния доклад, предаден заедно със заявлението за изпълнение на оперативната програма;
б)
стойността на търгуваната продукция, вноските в оперативния фонд и направените разходи;
в)
доставянето на продуктите и услугите и истинността на предявените разходи;
г)
съответствието на изпълнените действия с включените действия в оперативната програма, както е одобрена; и
д)
спазването на наложените финансови или други ограничения и тавани.
2. Плащанията, финансирани в рамките на оперативната програма, се подкрепят с фактури и документи, които доказват, че плащането е било извършено. Когато това не е възможно, плащанията биват оправдавани със счетоводни документи с еквивалентна доказателствена стойност. Използваните фактури трябва да са издадени на името на организацията на производители, асоциацията на организации на производители, групата производители или филиала, както е предвидено в член 52, параграф 7 или, при одобрение от страна на държавата-членка, на името на един или повече от членовете ѝ.
Член 108
Проверки на място на заявления за помощ за оперативни програми
1. В контекста на проверката на заявлението за помощ, посочено в член 70, параграф 1, държавите-членки извършват проверки на място в организациите на производители, за да гарантират съответствието им с условията за отпускане на помощ или остатъка от нея за въпросната година.
Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
съответствието с критериите за признаване за въпросната година;
б)
използването на оперативния фонд през дадената година, включително декларираните в молбите разходи за авансови плащания или частични плащания; и
в)
проверки на второ ниво за разходите на изтеглените от пазара количества и за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране.
2. Проверките, посочени в параграф 1, засягат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта в държавите-членки, които имат повече от 10 признати организации на производители. В други случаи всяка организация на производители се посещава поне веднъж на всеки три години.
На всяка организация на производители трябва да бъде направена поне една проверка преди изплащането на помощта или остатъка от нея за последната година от оперативната ѝ програма.
3. Резултатите от проверките на място се оценяват, за да се установи дали евентуално открити проблеми имат системен характер като създават риск за подобни действия, получатели или органи. Оценката също така посочва причините за подобни положения, следващ преглед, който може да се наложи, и необходимото коригиращо и превантивно действие.
Ако проверките установят значителни нередности в даден регион или част от регион, или за отделна организация на производители, държавите-членки провеждат допълнителни проверки през въпросната година и увеличават процента на съответните заявления за проверка през следващата година.
4. Държавата-членки определя кои организации на производители да бъдат проверени въз основа на анализ на риска.
Анализът на риска взема предвид по специално:
а)
размера на помощта;
б)
резултатите от проверки през предишни години;
в)
случаен елемент, и
г)
други параметри, определяни от държавите-членки, по-специално дали организациите на производители са ангажирани в утвърждаването на програма за качество, официално призната от държавите-членки или от независими сертифициращи органи.
Член 109
Проверки на място на мерки на оперативни програми
1. Чрез проверки на място относно мерките на оперативни програми държавите-членки проверяват по-специално следното:
а)
изпълнението на съдържащите се в оперативната програма действия;
б)
дали изпълнението или възнамеряваното изпълнение на действието съответства на описаната в оперативната програма цел във вида, в който е одобрена;
в)
за достатъчно на брой точки разходи дали естеството и графика на релевантните разходи съответстват на общностните разпоредби и на одобрените спецификации;
г)
дали направените разходите могат да бъдат подкрепени от счетоводни или други документи; и
д)
стойността на търгуваната продукция.
2. Стойността на търгуваната продукция се проверява въз основа на данните от счетоводната система, приложима съгласно националното право.
За тази цел държавите-членки могат да решат, че декларацията за стойността на търгуваната продукция се удостоверява по същия начин като счетоводните данни, изисквани съгласно националното право.
Проверката на декларацията за стойността на търгуваната продукция може да бъде извършена преди представяне на съответното заявление за помощ.
3. Освен при извънредни обстоятелства проверката на място включва посещение на действието или, ако действието е неосезаемо, на насърчаващото действие. По-конкретно при действия в индивидуални стопанства, обхванати от извадката по член 108, параграф 2, се извършва поне едно посещение, за да се провери изпълнението им.
Въпреки това държавите-членки могат да решат да не извършват тези посещения за по-малки операции или, ако считат, че рискът условията за получаване на помощта да не са изпълнени е малък или че операцията не е била реално извършена. Това решение и неговата обосновка се регистрират.
4. Проверката на място обхваща всички ангажименти и задължения на организацията на производители или членовете ѝ, които могат да бъдат проверени по времето на посещението.
5. Само проверки, които отговарят на всички изисквания в настоящия член, могат да бъдат считани за изпълнение на нивата на проверка, посочени в член 108, параграф 2.
Член 110
Проверки на първо ниво на операции по изтегляне от пазара
1. Държавите-членки извършват проверки на първо ниво на операции по изтегляне от пазара на всяка организация на производители, която включва проверка на документите и самоличността, както и физическа проверка, когато е уместно чрез вземане на проба, на теглото на изтеглените от пазара продукти и проверка на съответствието с правилата в член 77 съгласно процедурите, определени в дял II, глава II. Проверката се извършва след получаване на известието, посочено в член 79, параграф 1, в рамките на сроковете, определени в член 79, параграф 2.
2. Проверките на първо ниво, посочени в параграф 1, обхващат 100 % от количеството на изтеглените от пазара продукти. В края на тази проверка, в присъствието на компетентните органи, изтеглените от пазара продукти, с изключение на онези, предназначени за безвъздмездно разпространение, са предмет на денатуриране или пласиране на преработвателната промишленост съгласно условията, определени от държавата-членка по член 81.
Ако обаче продуктите са предназначени за безвъздмездно разпространение, държавите-членки могат да проверят по-малък дял от онзи, определен в параграф 2 от настоящия член при условие, че той не е по-малък от 10 % от съответните количества за пазарната година. Проверката се извършва в организацията на производители и/или при получателите на продуктите. В случай че проверките разкриват значителни нередности, компетентните органи извършват допълнителни проверки.
Член 111
Проверки на второ ниво на операции по изтегляне от пазара
1. В рамката на проверките, посочени в член 108, държавите-членки извършват проверки на второ ниво.
Държавите-членки определят критериите за анализиране и оценка на риска на дадена организация на производители да извърши неправомерни операции по изтегляне на продукти от пазара. Тези критерии вземат предвид, наред с другите неща, констатациите, направени при предишни проверки на първо и второ ниво, както и дали дадена организация на производители има или няма някаква форма на процедура за осигуряване на качество. Те използват тези критерии, за да определят за всяка организация на производители минималната честота на проверките от второ ниво.
2. Проверките, предвидени в параграф 1, включват проверки на място в помещенията на организациите на производители и на лицата, получаващи изтеглените от пазара продукти, за да се гарантира, че са били спазени изискваните условия за плащане на помощи от Общността. Тези проверки включват:
а)
проверка на материалната и финансовата отчетност, които трябва да се водят и съхраняват от всички организации на производители, които извършват една или повече операции по изтегляне на продукти от пазара през въпросната пазарна година;
б)
проверка на търгуваните количества, както са декларирани в заявленията за помощ, като се проверяват по-специално материалната отчетност и финансовото счетоводство, фактурите и, когато е необходимо, тяхната истинност и съответствието на тези декларации със счетоводните данни и/или данните, свързани с плащането на данъци от въпросните организации на производители;
в)
проверки за коректното управление на счетоводството, по-специално истинността на нетните приходи, реализирани от организациите на производители, така както са декларирани в техните заявления за плащане, на пропорционалността на всякакви разходи, направени във връзка с изтегляне на продукти от пазара, вписванията в сметките по отношение на получаването от организациите на производители на подпомагане от Общността и всякакви суми, които са изплатени от организациите на членовете им, както и съответствието между тях; и
г)
проверки за предназначението на изтеглените от пазара продукти, така както са декларирани в заявленията за плащане и проверки на подходящото денатуриране, за да се гарантира, че организациите на производители и получателите са спазили разпоредбите на настоящия регламент.
3. Проверките, посочени в параграф 2, се извършват за въпросните организации на производители и получателите, свързани с тези организации. Всяка проверка включва проба, представляваща най-малко 5 % от количествата, изтеглени от пазара от организацията на производители през пазарната година.
4. Материалната и счетоводната отчетност, посочени в параграф 2, буква а), показват за всеки изтеглен продукт, преместените количества, изразени в обем, на:
а)
продукцията, доставена от членовете на организацията на производители и от членове на други организации на производители в съответствие с член 3, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
б)
продажби, извършени от организацията на производители, с разбивка по продукти, подготвени за пазара в прясно състояние и други типове продукти, включително суровините за преработка; и
в)
изтеглени от пазара продукти.
5. Проверките за предназначението на продуктите, посочени в параграф 4, буква в), включват по-специално:
а)
проверка чрез изследване на отчетността, която трябва да бъде водена и съхранявана от получателите и, при необходимост, проверка дали тази отчетност съответства на отчетността, изисквана съгласно националното законодателство; и
б)
проверки за съответствие със съответните екологични изисквания;
6. Когато проверките от второ ниво разкриват значителни нередности, компетентните органи извършват по-подробни проверки от второ ниво за въпросната пазарна година и увеличават честотата на проверките от второ ниво на съответните организации на производители или техните асоциации през следващата пазарна година.
Член 112
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Преди да се извърши дадена операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали въпросните продукти не са увредени и дали парцелът е добре поддържан. След период на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени държавата-членка проверява дали реколтата във въпросната площ е напълно събрана и дали продукцията от реколтата е денатурирана.
След края на периода за събиране на реколтата държавите-членки проверяват надеждността на анализа, базиран на очакваната пазарна ситуация, посочена в член 86, параграф 2. Те анализират също така и всякакви разлики между очакваната пазарна ситуация и реалната пазарна ситуация.
2. Преди да се извърши дадена операция по небране, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали дадената площ е била добре поддържана, дали не е имало частично събиране на реколта, дали продуктът е добре развит, дали би бил здрав, с добро качество и подходящ за предлагане на пазара.
Държавите-членки гарантират, че продукцията е денатурирана. Ако това не е възможно, те гарантират чрез посещение или посещения на място по време на периода на събирането на реколтата, че реколта няма да бъде събирана.
3. Параграфи 1, 2, 3 и 6 от член 111 се прилагат mutatis mutandis.
Член 113
Проверки преди одобряване на план за признаване на групи производители
1. Преди да одобрят план за признаване на група производители съгласно член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки провеждат проверка на място на юридическото лице или ясно обособената част от юридическо лице.
2. Държавата-членка проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверка на място:
а)
точността на информацията, представена в плана за признаване;
б)
търговската последователност и качествата на плана от техническа гледна точка, обосноваността на предвижданията в инвестиционния план и планирането на изпълнението му;
в)
приемливостта на действията и приемливостта и логичността на предложените разходи; и
г)
съответствието на операциите, за които се иска подпомагане, с приложимите национални и общностни правила по отношение на, и по-специално с правилата за обществените поръчки, държавната помощ и други уместни задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 114
Проверки на заявления за помощ на групи производители
1. Преди отпускане на помощ държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, подадени от групи производители, както и проверки на място чрез вземане на проби.
2. След подаването на заявлението за помощ, посочено в член 47, държавите-членки извършват проверки на място на групи производители, за да гарантират спазването на условията за отпускане на помощ за въпросната година.
Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
спазването на критериите за признаване за въпросната година; и
б)
стойността на търгуваната продукция, както и изпълнението на мерките, съдържащи се в плана за признаване и направените разходи.
3. Проверките, посочени в параграф 2, засягат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта.
Всички групи производители се проверяват поне веднъж на всеки пет години.
4. Членове 107 и 109 се прилагат mutatis mutandis.
Член 115
Транснационални организации на производители и транснационални асоциации на организации на производители
1. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационална организация на производители или транснационална асоциация на организации на производители, носи пълната отговорност за организирането на проверките на тази организация или асоциация и прилага санкции, когато е необходимо.
2. Другите държави-членки, от които се изисква да предоставят административно сътрудничество, посочено в член 30, параграф 2, буква в) и член 37, параграф 2, буква в), извършват такива административни проверки и проверки на място, както се изисква от посочената в параграф 1 от настоящия член държава-членка и докладват резултатите на тях. Те спазват всички крайни срокове, определени от държавата-членка, посочена в параграф 1.
3. Правилата, приложими в посочената в параграф 1 държава-членка, се прилагат във връзка с организацията на производителите и оперативната програма и оперативния фонд. Въпреки това по отношение на екологични, фитосанитарни въпроси, и във връзка с пласирането на изтеглени от пазара продукти, се прилагат правилата на държавата-членка, в която се извършва производството.
Раздел 3
Санкции
Член 116
Неспазване на критериите за признаване
1. Държавите-членки оттеглят признаването на организация на производители, ако е допуснато сериозно неспазване на критериите за признаване, което се дължи на факта, че организацията на производители е действала преднамерено или е допуснала груба небрежност.
Държавите-членки по-специално оттеглят признаването на организацията на производители, ако неспазването на критериите за признаване засяга:
а)
нарушаване на изискванията на членове 23 и 25 и член 28, параграфи 1 и 2 или член 33, или
б)
положение, при което стойността на търгуваната продукция намалее през две последователни години под границата, определена от държавата-членка съгласно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Оттеглянето на признаването съгласно настоящия параграф влиза в сила от датата, на която не са били изпълнени условията за признаване, като се взема предвид приложимото хоризонтално законодателство на национално ниво по отношение на ограничителните периоди.
2. Когато параграф 1 не се прилага, държавите-членки временно преустановяват признаването на организация на производители, ако е допуснатото нарушение на критериите за признаване е сериозно, но само временно.
По време на временното преустановяване не се изплаща никаква помощ. Временното преустановяване влиза в сила на датата, на която е била извършена проверката, и приключва в деня, в който проверката покаже, че въпросните критерии са били изпълнени.
Срокът на временно преустановяване не надвишава 12 месеца. Ако се окаже впоследствие, че въпросните критерии не са изпълнени след 12 месеца, признаването се оттегля.
Държавите-членки могат да извършват плащания след крайния срок, определен в член 71, когато това е необходимо за прилагането на настоящия параграф.
3. В други случаи на неспазване на критериите за признаване, когато параграфи 1 и 2 не се прилагат, държавите-членки изпращат предупредително писмо с коригиращите мерки, които следва да бъдат взети. Държавите-членки могат да отложат плащането на помощта, докато не бъдат взети коригиращи мерки.
Ако не бъдат взети коригиращи мерки в рамките на 12-месечен период, това се счита за сериозно неспазване на критериите и следователно се прилага параграф 2.
Член 117
Измами
1. Без да се засягат наказанията съгласно общностното и националното законодателство, държавите-членки отнемат признаването на организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители, ако се открие, че тя е извършила измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Държавите-членки могат временно да преустановят признаването на организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители или да прекратят плащанията към такива органи, ако последните са заподозрени в извършване на измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 118
Групи производители
1. Държавите-членки прилагат, mutatis mutandis, определените в член 116 и/или член 119 санкции към плановете за признаване.
2. В допълнение към параграф 1, ако след края на периода, определен от държавата-членка съгласно член 51, параграф 4, групата производители не е призната като организация на производители, държавата-членка възстановява:
а)
100 % от помощта, изплатена на групата производители, ако неполучаването на признаване се е дължало на групата производители в резултат на предумишлени действия или груба небрежност; и
б)
50 % от помощта, изплатена на групата производители във всички останали случаи.
Член 119
Оперативна програма
1. Плащанията се изчисляват въз основа на това, което е счетено за приемливо.
2. Държавата-членка разглежда заявлението за помощ, получено от получателя, и установява сумите, които отговарят на условията за подпомагане. Тя установява:
а)
платимата сума на получателя, основана само на заявлението;
б)
платимата сума на получателя след разглеждане на приемливостта на заявлението.
3. Ако установената съгласно параграф 2, буква а) сума превишава сумата, установена съгласно параграф 2, буква б) с повече от 3 %, се прилага намаление на реално платимата сума на получателя. Намалението се равнява на разликата между сумите, изчислени в букви а) и б) от параграф 2.
Въпреки това намаление не се прилага, ако организацията на производители или групата производители може да демонстрира, че не е отговорна за включването на неприемливата сума.
4. Параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis за неприемливите разходи, идентифицирани по време на проверките на място.
5. Ако стойността на търгуваната продукция е декларирана и проверена преди заявлението за помощ, се прилага намаление към стойността на търгуваната продукция, използвана при изчисляването на сумите в съответствие с параграфи 2 и 3.
6. Ако се открие, че получателят е подал преднамерено фалшива декларация, въпросната операция се изключва от подпомагане в оперативната програма или плана за признаване и всякакви платени дотогава суми за тази операция се възстановяват. Освен това получателят се изключва за тази операция от получаването на подпомагане в рамките на въпросната оперативна програма през следващата година.
Член 120
Санкции след проверки на първо ниво за операции по изтегляне от пазара
Ако след проверката, посочена в член 110, се открият нередности по отношение на стандартите за предлагане на пазара или минималните изисквания, посочени в член 77, се изисква получателят:
а)
да заплати размера на обезщетението, изчислен на основата на количествата изтеглени от пазара продукти, които не съответстват на стандартите или на минималните изисквания, ако тези количества са по-малко от 10 % от количествата, които са съобщени съгласно член 79 за въпросната операция по изтегляне от пазара;
б)
да заплати глоба в двоен размер на това обезщетение, ако тези количества са между 10 % и 25 % от съобщените количества; или
в)
да заплати глоба върху размера на обезщетението за целия период, съобщен съгласно член 79, през който тези количества превишават 25 % от съобщеното количество.
Член 121
Други санкции, приложими към организации на производители по отношение на операции по изтегляне от пазара
1. Посочените в член 119 санкции обхващат помощта, за която е кандидатствано по отношение на операции по изтегляне като интегрирани части от разходите за оперативна програма.
2. Разходите за операция по изтегляне се считат за неприемливи, ако продуктите, които не са били пуснати за продажба, не са били реализирани съгласно член 81, параграф 1, или ако изтеглянето или предназначението на продуктите е оказало отрицателно въздействие върху околната среда, или някакви отрицателни фитосанитарни последици в нарушение на разпоредбите на член 81, параграф 1.
Член 122
Санкции, приложими към получателите на изтеглени от пазара продукти
Когато по време на проверките, извършени в съответствие с членове 110 и 111, се открият нередности, за които са отговорни получателите на изтеглените от пазара продукти, се прилагат следните санкции:
а)
получателите престават да отговарят на условията за получаване на изтеглени продукти, и
б)
получателите на изтеглени от пазара продукти се задължават да възстановят стойността на продуктите, които са получили, плюс разходите, свързани със сортирането и пакетирането и получените транспортни разходи в съответствие с правилата, определени от държавите-членки. В такъв случай организацията на производители възстановява средствата от Общността.
Санкцията, предвидена в буква а), влиза в сила незабавно и продължава най-малко една пазарна година, като може да бъде продължена още в зависимост от сериозността на констатираната нередност.
Член 123
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Що се отнася до брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, ако се открие, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, то тя заплаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнение на задълженията включва случаи, при които:
а)
държавата-членка открие, по време на проверката, посочена в член 112, параграф 1, втора алинея, че мярката за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, не е обоснована на базата на анализ на очакваната пазарна ситуация по същото време;
б)
обявената площ за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, не отговаря на условията за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени; или
в)
от площта не е събрана цялата реколта или продукцията не е денатурирана.
2. Що се отнася до небрането, ако се установи, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, организацията на производители плаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнение на задълженията включва случаи, при които:
а)
обявената за небране площ не отговаря на условията за небране;
б)
въпреки всичко е била събрана реколта или частична реколта, или
в)
имало е отрицателно въздействие върху околната среда или каквито и да е отрицателни фитосанитарни последици, за които е отговорна организацията на производители.
3. Глобите по параграфи 1 и 2 се прилагат едновременно с намаляване на плащанията съгласно член 119.
Член 124
Предотвратяване на проверка на място
Заявлението за помощ се отхвърля за въпросната част от разходите, ако организацията на производители, членът или съответният представител попречат на извършването на проверка на място.
Член 125
Възстановяване на помощ
Неправомерно платената помощ се възстановява с лихви от организациите на производители, асоциации на организации на производители, групи производители или други засегнати оператори. Правилата, определени в член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004 (31), се прилагат mutatis mutandis.
Налагането на административни санкции и възстановяване на неправомерно изплатени суми съгласно настоящия раздел, не засягат съобщаването на нередности на Комисията съгласно Регламент № 1848/2006 на Комисията (32).
Раздел 4
Мониторинг и оценка на оперативните програми и националните стратегии
Член 126
Общ набор от показатели за постигнатите резултати
1. Както националните стратегии, така и оперативните програми подлежат на мониторинг и оценка, предназначени да оценят постигнатия напредък към осъществяването на целите, определени в оперативните програми, както и ефикасността и ефективността във връзка с тези цели.
2. Напредъкът, ефикасността и ефективността се оценяват посредством общ набор от показатели за постигнатите резултати спрямо изходното положение, както и показатели за финансовото изпълнение, осъществените дейности и въздействието на изпълнените оперативни програми.
3. Общият набор от показатели за постигнатите резултати са описани в приложение XIV към настоящия регламент.
4. Когато дадена държава-членка счете за необходимо, националната стратегия посочва ограничен набор от допълнителни показатели, специфични за тази стратегия, които да отразяват националните и/или регионалните нужди, условия и цели, специфични за изпълнените от организациите на производители оперативни програми. Когато е възможно се включват допълнителни показатели относно екологичните цели, които не се обхващат от общите показатели за постигнатите резултати.
Член 127
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с оперативни програми
1. Организациите на производители осигуряват мониторинга и оценката на своите оперативни програми чрез използване на съответни показатели от общия набор от показатели за постигнатите резултати, посочен в член 126, и, когато е уместно, на допълнителните показатели, посочени в националната стратегия.
За тази цел те изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията, полезна за съчетаването на тези показатели.
2. Мониторингът е насочен към оценяване на постигнатия напредък към специфичните цели, които са били определени за оперативната програма. Той се извършва чрез финансови показатели и показатели за продуктивността и резултатите. Резултатите от извършения мониторинг са насочени към:
а)
проверката на качеството на изпълнението на програмата;
б)
идентифицирането на необходимостта от корекции или преглед на оперативната програма, насочени към постигането на целите, определени за програмата, или за подобряването на управлението на програмата, включително финансовото управление;
в)
приноса за изпълнението на изискванията за докладването относно изпълнението на оперативната програма.
Информацията относно резултатите от дейностите по мониторинга се включва във всеки годишен отчет, както е посочено в член 98, параграф 1, който организацията на производители трябва да предаде на националния орган, отговарящ за управлението на националната стратегия.
3. Оценката се изготвя под формата на отделен средносрочен отчет за оценка.
Средносрочната оценка, която може да бъде извършена с помощта на специализиран консултативен орган, е насочена към разглеждането на степента на използването на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на оперативната програма, и оценяването на постигнатия напредък във връзка с цялостните цели на програмата. За тази цел се използват общите базови показатели, показателите, свързани с резултатите и, където е уместно, въздействията.
Когато е уместно, средносрочната оценка включва качествена оценка на резултатите и на въздействието на екологичните действия, насочени към:
а)
предотвратяване на ерозията на почвата;
б)
намаляване на използването/по-добра употреба на препарати за растителна защита;
в)
защита на местообитанията и на биоразнообразието; или
г)
съхраняване на ландшафта.
Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
подобряване на качеството на оперативните програми, управлявани от организацията на производители;
б)
идентифицирането на всякаква нужда за съществена промяна на оперативната програма;
в)
принос за изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на оперативните програми; и
г)
изваждането на поуки, полезни за подобряването на качеството, ефикасността и ефективността на бъдещите оперативни програми, управлявани от организацията на производители.
Средносрочната оценка се извършва по време на изпълнението на оперативната програма, в такъв срок че да даде възможност резултатите от оценката да бъдат взети предвид при подготовката на следващата оперативна програма.
Отчетът от средносрочната оценка се прилага към съответния годишен отчет, посочен в член 98, параграф 1.
Член 128
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с националната стратегия
1. Мониторингът и оценката на националната стратегия се извършват чрез използване на подходящите показатели от общия набор от показатели за постигнатите резултати, посочени в член 126, и когато е уместно, допълнителни показатели, посочени в националната стратегия.
2. Държавите-членки изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията в подходяща компютъризирана форма за целите на съчетаването на показателите, посочени в член 126. За тази цел те добавят информацията, предадена от организацията на производителите във връзка с мониторинга и оценката на техните оперативни програми.
3. Мониторингът е текущ и насочен към оценяване на постигнатия напредък към цели, определени за оперативните програми. Той се извършва чрез финансови показатели и показатели за продуктивността и резултатите. За тази цел се използва информацията, предоставена в годишния доклад за напредък, предаден от организацията на производители относно мониторинга на техните оперативни програми. Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
проверка на качеството на изпълнение на оперативните програми;
б)
идентифициране на необходимостта от корекции или преглед на националната стратегия, насочени към постигане на целите, определени за стратегията, или за подобряване на управлението на стратегията, включително финансовото управление на оперативните програми; и
в)
принос към изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
4. Оценката е насочена към оценяване на постигнатия напредък за осъществяване на цялостните цели на стратегията. Тя се извършва чрез базовите показателите, показателите за резултати, и, където е уместно, показатели за въздействие. За тази цел се използват резултатите от мониторинга и средносрочната оценка на оперативните програми, както е посочено в годишните доклади за напредък, предадени от организациите на производители. Резултатите от извършената оценка се използват за:
а)
подобряване качеството на стратегията;
б)
идентифицирането на всякаква нужда за съществена промяна на стратегията; и
в)
принос към изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
Оценката включва извършване на отделни оценки през 2012 г., но в подходящия срок, за да бъдат включен техните резултати в отделен отчет за оценка, който се прилага в същата година към годишния национален отчет, посочен в член 99, параграф 3. Отчетът разглежда степента на използване на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на изпълнение на оперативните програми и оценява ефектите и въздействието на тези програми във връзка с целите и заложените резултати, определени от стратегията, и, където е уместно, други цели, определени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Цели да се извадят полезни поуки за подобряване на качеството на бъдещите национални стратегии, и по-специално да се идентифицират възможните недостатъци при определянето на целите, заложените резултати и мерките, отговарящи на условията за подпомагане или нуждите за определянето на нови инструменти.
ГЛАВА VI
Разширяване на обхвата на правилата за производители от икономическа област
Член 129
Нотификация на списък с икономически области
Нотификацията, предвидена в член 14, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007 на списъка с икономическите области, включва всички необходими данни, за да се прецени дали са изпълнени условията, определени в член 14, параграф 2, първа алинея от посочения регламент.
Член 130
Нотификация на задължителни правила; представителност
1. Когато държава-членка нотифицира правилата, които е направила задължителни за даден продукт и икономическа област съгласно член 15 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, в същото време тя информира Комисията за:
а)
организацията на производители или асоциацията от организации, които са поискали разширяване на правилата;
б)
броя на производителите, които принадлежат към тази организация или асоциация и общия брой на производителите в съответната икономическа област; такава информация се дава във връзка със съществуващото положение към момента на подаване на заявлението за разширяване;
в)
общата продукция на икономическата област и продукцията, реализирана от организацията на производители или асоциацията по време на последната пазарна година, за която има налични данни;
г)
датата, от която правилата, които трябва да се разширят, се прилагат от съответната организация на производители или асоциация; и
д)
датата, от която разширяването влиза в сила и продължителността на прилагане на разширяването.
2. За определяне на представителността по смисъла на член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки определят правилата за изключване на:
а)
производители, чиято продукция е предназначена основно за директна продажба на потребители в стопанството или в производствената област;
б)
директни продажби, както е посочено в буква а);
в)
продукция, предназначена за преработка, както е посочено в член 14, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, с изключение на случаите, когато въпросните правила се прилагат изцяло или отчасти за такава продукция.
Член 131
Финансови вноски
Когато държава-членка вземе решение съгласно член 17 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, че производители, които не принадлежат към организации на производители, дължат финансови вноски, тя изпраща на Комисията необходимата информация, за да се направи преценка на изпълнението на условията, определени в този член. Такава информация включва по-конкретно основата, върху която е изчислена вноската и нейният единичен размер, получателя или получателите и естеството на различните разходи, посочени в букви а) и б) от член 21.
Член 132
Разширяване извън пазарната година
Когато се вземе решение за прилагане на разширяването за период, надвишаващ една пазарна година, държавите-членки проверяват по отношение на всяка пазарна година дали условията относно представителността, определени в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, продължават да се спазват за периода на прилагане на разширяването. Ако установят, че условията вече не се спазват, те незабавно отменят разширяването от началото на следващата пазарна година. Те незабавно информират Комисията за всяка отмяна, която обявява публично тази информация чрез средства, които сметне за подходящи.
Член 133
Продукция, продавана от мястото на производството; купувачи
1. В случаите когато производители, непринадлежащи към организация на производители, продават своята продукция на мястото на производство, купувачът, с оглед спазването на правилата, посочени в точка 1, буква д), точка 1, буква е) и в точка 3 от приложение I към Регламент (ЕО) № 1182/2007, се счита за производител на тази продукция.
2. Съответната държава-членка може да реши, че правилата, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1182/2007, различни от посочените в параграф 1, могат да станат задължителни за купувача, когато последният отговаря за управлението на съответната продукция.
ДЯЛ IV
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
ГЛАВА I
Лицензии за внос
Член 134
Лицензии за внос за ябълки
1. Допускането за свободно обращение на ябълки, които попадат под код по КН 0808 10 80, подлежи на представяне на лицензия за внос.
2. Регламент (ЕО) № 1291/2000 се прилага към лицензии за внос съгласно настоящия член.
3. Вносителите могат да подадат заявления за лицензии за внос пред компетентните органи на която и да е държава-членка.
Те попълват страната на произход в клетка 8 в заявленията за лицензия и обозначават думата „да“ с кръст.
4. Вносителите внасят парична гаранция със заявлението си в съответствие с дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85 като гарантират съответствието с ангажимента за внос по време на периода на валидност на лицензията за внос. Паричната гаранция е в размер от 15 евро на тон.
Освен в случаи на непреодолима сила, гаранцията се задържа в пълен размер или частично, ако вносът не бъде осъществен или се осъществи само частично в срока на валидност на лицензията за внос.
5. Лицензиите за внос се издават без закъснение на всеки заявител без значение мястото му на установяване в Общността.
Страната на произход се попълва в клетка 8 от лицензията за внос и думата „да“ се маркира с кръст.
6. Лицензиите за внос имат валидност от три месеца.
Лицензиите за внос са валидни само за внос с произход от посочената страна.
7. Държавите-членки докладват на Комисията, не по-късно от 12 часа на обяд (брюкселско време) в сряда всяка седмица, количествата ябълки, за които са били издадени лицензии за внос през предходната седмица, разбити на трета страна на произход.
Това съобщение се изпраща по електронната система, посочена от Комисията.
ГЛАВА II
Вносни мита и система на входни цени
Раздел 1
Система на входни цени
Член 135
Обхват и определения
1. Настоящият раздел определя правилата за прилагането на член 34 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. По смисъла на настоящия раздел:
а)
„партида“ означава стоките, представени с декларация за допускане за свободно обращение, обхващаща единствено стоките от един и същ произход, които попадат под един единствен код по Комбинираната номенклатура; и
б)
„вносител“ означава деклараторът по смисъла на член 4, параграф 18 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (33).
Член 136
Отчитане на цени
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А от приложение ХV, за всеки пазарен ден и за всеки произход държавите-членки съобщават на Комисията до 12 часа на обяд (брюкселско време) най-късно на следващия работен ден:
а)
средните представителни цени на продуктите, внесени от трети страни и продавани на представителни пазари за вносни стоки, посочени в член 137, параграф 1, както и регистрирани на други пазари значими цени за големи количества от внесените продукти, или, ако липсват цени за представителните пазари на вносни стоки, значимите цени за внесени стоки, регистрирани на други пазари; и
б)
общите количества, отнасящи се за цените, посочени в буква а).
Когато общите количества, посочени в буква б), са по-малки от един тон, съответните цени не се съобщават на Комисията.
2. Цените, посочени в параграф 1, буква а), се регистрират:
а)
за всеки от описаните в част A на приложение XV продукти,
б)
за всички налични разновидности и размери, и
в)
на стадий вносител/продавач на едро или на стадий продавач на едро/продавач на дребно, ако липсват цени на стадий вносител/продавач на едро.
Тези цени се намаляват със следните суми:
а)
търговска отстъпка 15 % за търговските центрове в Лондон, Милано и Рюнжи и 8 % за останалите търговски центрове, и
б)
транспортни разходи и застраховка на митническата територия на Общността.
Държавите-членки могат да определят фиксирани суми за намаляване по отношение на транспортните разходи и застраховката по втора алинея. Тези фиксирани суми и начините за изчисляването им се съобщават незабавно на Комисията.
3. Цените, регистрирани в съответствие с параграф 2, ако са установени на стадий продавач на едро/продавач на дребно, се намаляват първо със сума, равна на 9 %, за да се отчете търговската печалба на продавача на едро, и после със сума, равна на 0,7245 евро за 100 килограма, за да се отчетат разходите за обработка на товара и данъците и таксите на пазара.
4. За представителни се считат следните цени:
а)
цените за продукти от клас I, при условие че количествата в този клас възлизат на поне 50 % от общите предлагани на пазара количества;
б)
цените за продукти от клас I, плюс - ако продуктите в този клас са по-малко от 50 % от общите количества - цените, така както са установени за продукти от клас II за количества, позволяващи да се покрият 50 % от общите предлагани на пазара количества;
в)
цените, така както са установени за продукти от клас II, ако липсват продукти от клас I, освен ако не се вземе решение за тях да се прилага корекционен коефициент, в случай че в резултат на производствените условия за продукти с въпросния произход тези продукти не се продават нормално и традиционно в клас I поради техните качествени характеристики.
Корекционният коефициент, посочен в първа алинея, буква в), се прилага за цените след приспадане на сумите, посочени в параграф 2.
Член 137
Представителни пазари
Държавите-членки уведомяват Комисията за обичайните пазарни дни за пазарите, изброени в приложение XVI, които се смятат за представителни пазари.
Член 138
Фиксирани стойности при внос
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А на приложение ХV, Комисията определя за всеки работен ден и за всеки произход фиксирана стойност при вноса, равна на среднопретеглената стойност от представителните цени, посочени в член 136, минус фиксираната сума от 5 евро/100 kg и адвалорните мита.
2. Ако за продуктите и за периодите на прилагане, изброени в част А от приложение ХV, в съответствие с настоящия раздел, бъде установена фиксирана стойност при вноса, не се прилага единичната стойност, посочена в 152, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (34). Тя се заменя от фиксираната стойност при вноса, посочена в параграф 1.
3. Ако липсва фиксирана стойност при внос, която е в сила за определен продукт и определен произход, прилага се средната стойност на фиксираните стойности при вноса, които са в сила за този продукт.
4. За периода на прилагане, определен в част А от приложение ХV, фиксираните стойности при вноса остават в сила, докато не бъдат променени. Въпреки това те престават да се прилагат, когато на Комисията не е съобщена никаква средна представителна цена за седем последователни пазарни дни.
Когато съгласно първа алинея за даден продукт не е в сила никаква фиксирана стойност при вноса, приложимата фиксирана стойност при вноса за този продукт е равна на последната средна стойност от фиксираните стойности при вноса.
5. Чрез дерогация от параграф 1, когато не е било възможно да се изчисли фиксирана стойност при внос, не се прилага фиксирана стойност при внос от първия ден от периодите за прилагане, определени в част А от приложение ХV.
6. Представителните цени в евро се конвертират като се използва представителният търговски курс, изчислен за въпросния ден.
7. Фиксираните стойности при внос в евро се обявяват публично от Комисията чрез методи, които тя сметне за подходящи.
Член 139
Основа за входни цени
1. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част А на приложение ХV, са класирани в митническата тарифа на Европейските общности, е равна на, по избор на вносителя:
а)
цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Общността, ако тази цена и тези разходи са известни към момента при изготвяне на декларацията за допускане на продуктите за свободно обращение. Ако посочените по-горе цени надвишават с повече от 8 % фиксираната стойност, която е в сила за въпросния продукт по време на приемането на декларацията за допускане за свободно обращение, вносителят трябва да предостави гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. За тази цел сумата на вносните мита, на които биха подлежали на облагане стоките е сумата на митата, които вносителят би платил, ако класирането е било извършено въз основа на въпросната фиксирана стойност; или
б)
митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 138, параграф 1. В този случай вносителят депозира гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на сумата на митото, което би подлежало на плащане, ако класирането на продуктите е извършено въз основа на фиксираната стойност при внос, приложима за въпросната партида; или
в)
фиксираната стойност при внос, изчислена съгласно член 138 от настоящия регламент.
2. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част Б от приложение ХV, са класирани в митническата тарифа на Европейските общности, трябва да бъде равна на, по избор на вносителя:
а)
на цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Общността, доколкото тази цена и тези разходи са известни при изготвянето на митническата декларация. В случай че митническите органи преценят, че се изисква гаранция съгласно член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, вносителят трябва да депозира гаранция, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита; или
б)
на митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 138, параграф 1. В този случай вносителят трябва да депозира гаранцията, посочена в член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита.
3. Когато входната цена е изчислена на основата на FOB цената на продуктите в страната на произход, митническата стойност се изчислява на основата на съответната продажба на тази цена.
Когато входната цена е изчислена съгласно една от процедурите, предвидени в параграф 1, букви б) или в) или параграф 2, буква б), митническата стойност се изчислява на същата основа, както входната цена.
4. Вносителят разполага с един месец от продажбата на въпросните продукти, в срок от четири месеца след датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, да докаже, че партидата е пласирана при условия, потвърждаващи коректността на цените, посочени в параграф 1, буква а), втора алинея или параграф 2, буква а), или да определи митническата стойност, посочена в параграф 1, буква б) и параграф 2, буква а). Неспазването на един от тези крайни срокове води до загуба на депозираната гаранция, без това да засяга прилагането на параграф 5.
Депозираната гаранция се освобождава, доколкото е осигурено доказателство за условията при пласирането по удовлетворителен за митническите органи начин.
В противен случай гаранцията се задържа като плащане на вносните мита.
5. Срокът от четири месеца, посочен в параграф 4, може да бъде удължен от компетентните органи с най-много три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
6. Ако при проверка компетентните органи установят, че изискванията на настоящия член не са спазени, те възстановяват дължимото мито по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Размерът на подлежащото на възстановяване мито или частта от него, която следва да се възстанови, включва лихва от датата, на която стоката е била допусната за свободно обращение до датата на възстановяване. Размерът на лихвата е равен на размера на лихвата, който е в сила за операциите по възстановяване съгласно националното законодателство.
Раздел 2
Допълнителни вносни мита
Член 140
Обхват и определения
1. Върху продуктите и през периодите, фигуриращи в приложение XVII, могат да бъдат приложени допълнителни вносни мита, посочени в член 35, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, наричани по-долу „допълнителни мита“, при условията, предвидени в настоящия раздел.
2. Праговите нива на допълнителните мита фигурират в приложение XVII.
Член 141
Отчитане на обеми
1. За всеки от продуктите, описани в приложение XVII, и по време на посочените периоди, държавите-членки съобщават на Комисията подробностите за обемите, допуснати за обращение чрез използване на метода за наблюдение на преференциалния внос, определен в член 308, буква г) от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
Това съобщение се изпраща не по-късно от 12 часа на обяд, брюкселско време, всяка сряда за обемите, допуснати за обращение през предходната седмица.
2. Декларациите за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел, които митническите органи могат да приемат по искане на подателя на декларацията, при които липсват някои от данните, посочени в приложение 37 към Регламент (ЕИО) № 2454/93, трябва да съдържат освен данните, посочени в член 254 от цитирания регламент, и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел се използва процедурата за опростено деклариране, предвидена в член 260 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, опростените декларации съдържат освен другите изисквани данни и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел се използва процедурата за местно оформяне, посочена в член 263 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, уведомяването на митническите органи, предвидено в член 266, параграф 1 от посочения регламент, съдържа всички необходими данни за идентифицирането на стоките, а също и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Член 266, параграф 2, буква б) не се прилага при вноса на продукти, обхванати от настоящия раздел.
Член 142
Налагане на допълнително мито
1. Ако се установи, че за един от продуктите и за един от периодите, посочени в приложение XVII, допуснатото за обращение количество надвишава съответстващия прагов обем, Комисията налага допълнително мито, освен ако няма вероятност вносът да наруши общностния пазар или ако последиците биха били несъразмерни с поставената цел.
2. Допълнителното мито се налага за допуснатите за свободно обращение количества след датата на прилагане на това мито, при условие че:
а)
тяхното тарифно класиране, определено в съответствие с член 139, води до прилагане на най-високите специфични мита, приложими към вноса с въпросния произход;
б)
вносът е осъществен в рамките на периода на прилагане на допълнителното мито.
Член 143
Размер на допълнителното мито
Допълнителното мито, наложено по силата на член 142, е една трета от приложимото мито за продукта, определено в съответствие с Общата митническа тарифа.
Въпреки това за внос, ползващ тарифни преференции като адвалорно мито, допълнителното мито е една трета от специфичното мито за продукта, доколкото член 142, параграф 2 е приложим.
Член 144
Освобождаване от допълнителното мито
1. Следните стоки са освободени от допълнително мито:
а)
стоки, внесени в рамките на тарифните квоти, включени в приложение VII към Комбинираната номенклатура;
б)
стоки на път към Общността, посочени в параграф 2.
2. За стоки на път към Общността се считат стоки, които:
а)
са напуснали страната на произход преди решението, което налага допълнително мито, и
б)
са транспортирани с транспортен документ, който е валиден от мястото на натоварване в страната на произход до мястото на разтоварване в Общността, изготвен преди налагането на допълнително мито.
3. Заинтересованите страни представят удовлетворителни за митническите органи доказателства, че са изпълнени изискванията по параграф 2.
Въпреки това тези органи могат да приемат, че стоките са напуснали тяхната страна по произход преди датата на налагане на допълнително мито, ако бъде представен един от следните документи:
а)
за морски транспорт, коносамент, който удостоверява, че товаренето е извършено преди тази дата;
б)
за железопътен транспорт, товарителница, получена от железопътните органи на страната по произход преди тази дата;
в)
за автомобилен транспорт, товарителница (CMR) или друг транзитен документ, изготвен в страната на произход преди тази дата, ако са спазени условията, определени в двустранни или многостранни споразумения, сключени в контекста на общия транзит или общностния транзит,
г)
за въздушен транспорт, карго товарителница, която удостоверява, че въздушният превозвач е поел товара преди тази дата.
ДЯЛ V
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ И РАЗПОРЕДБИ ЗА ОТМЯНА
Член 145
Проверки
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент или друго общностно законодателство, държавите-членки въвеждат проверки и мерки, доколкото са необходими, за да гарантират правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и на настоящия регламент. Те са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
По-специално, те гарантират, че:
а)
всички критерии за приемливост, установени от Общността или националното законодателство, националната рамка или националната стратегия, могат да бъдат проверени;
б)
компетентните органи, отговорни за извършването на проверките, разполагат с достатъчен на брой персонал с подходящи квалификации и опит, за да извършат ефективно проверките; и
в)
предвижда се разпоредба за проверките, за да се избегнат нередовно дублирано финансиране или мерки в рамките на настоящия регламент или други общностни или национални схеми.
Член 146
Национални санкции
Без да се засягат санкциите, определени в настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки предвиждат прилагането на санкции на национално равнище във връзка с допуснатите нередности по отношение на изискванията, определени в настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 1182/2007, които са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че да предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
Член 147
Изкуствено създадени ситуации
Без да се засягат специфичните мерки, определени в настоящия регламент или в Регламент (ЕО) № 1182/2007, не се извършват никакви плащания в полза на получателите, за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги, в противоречие с целите на въпросната схема за подпомагане.
Член 148
Съобщения
1. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, всички съобщения между държавите-членки и Комисията съгласно настоящия регламент се извършва чрез средства и под форма, определени от Комисията.
Обмен на информация, извършен чрез различни от посочените средства и посочената форма, може да се счита за неизвършен, без да се засяга параграф 3.
2. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че са в състояние да спазят крайните срокове за обмена на информация, посочен в настоящия регламент.
3. Ако държава-членка не подаде информация, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, или ако съобщението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които Комисията разполага, Комисията може да прекрати част или всички месечни плащания, посочени в член 14 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 (35) на Съвета по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците, докато информацията не бъде правилно подадена.
Член 149
Очевидни грешки
Всяка информация, искане или молба, отправена към държава-членка съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, включително заявление за помощ, може да бъде коригирана по всяко време след подаването ѝ в случаи на очевидни грешки, признати от компетентния орган.
Член 150
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
Когато съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007 трябва да бъде наложена санкция или трябва да бъде оттеглена полза или признаване, санкцията не се налага, нито изтеглянето се извършва при непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Въпреки това случаят на непреодолима сила се съобщава на органа със съответното удовлетворително за компетентния орган доказателство в рамките на десет работни дни от датата, на която въпросното лице е било в позиция да го извърши.
Член 151
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 3223/94, (ЕО) № 1555/96, (ЕО) № 961/1999, (ЕО) № 544/2001, (ЕО) № 1148/2001, (ЕО) № 2590/2001, (ЕО) № 1791/2002, (ЕО) № 2103/2002, (ЕО) № 48/2003, (ЕО) № 606/2003, (ЕО) № 761/2003, (ЕО) № 1432/2003, (ЕО) № 1433/2003, (ЕО) № 1943/2003, (ЕО) № 103/2004, (ЕО) № 1557/2004, (ЕО) № 179/2006, (ЕО) № 430/2006, (ЕО) № 431/2006 и (ЕО) № 1790/2006 се отменят.
Независимо от това отменените регламенти продължават да се прилагат, когато е уместно, за целите на член 55, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 152
Преходни разпоредби
1. Независимо от член 2 от настоящия регламент, само за целите на прилагането на член 55, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се прилагат определенията за пазарни години за продуктите, описани в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96, съществуващи преди влизането в сила на настоящия регламент.
2. Правилата за одобрението на всички оперативни програми, представени през 2007 г., са приложимите непосредствено преди датата на прилагане на настоящия регламент правила.
Оперативните програми, които се възползват от член 55, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, могат да продължат да действат до своя край, при условие че съответстват на правилата, които са в сила преди датата на прилагане на настоящия регламент.
Чрез дерогация от членове 66 и 67 от настоящия регламент държавите-членки могат да приемат всички необходими разпоредби, за да позволят на организациите на производители да внесат изменения в оперативните си програми възможно най-скоро след влизането в сила на настоящия регламент, с цел да приложат член 55, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. За целите на член 55, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 правилата относно минималните характеристики на суровината, доставена за преработка, и минималните изисквания за качество на готовите продукти остават в сила по отношение на суровината, добита на територията на държавите-членки, които използват преходното споразумение съгласно член 68, буква б) или член 143, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се добавят към съответните стандарти за предлагане на пазара, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № …/2007, които се съдържат в регламентите на Комисията, изброени в приложение VIII.
Член 153
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след датата на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2008 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2007 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 1580/2007 DELLA COMMISSIONE
del 21 dicembre 2007
recante modalità di applicazione dei regolamenti (CE) n. 2200/96, (CE) n. 2201/96 e (CE) n. 1182/2007 nel settore degli ortofrutticoli
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 2200/96 del Consiglio, del 28 ottobre 1996, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore degli ortofrutticoli (1), in particolare l'articolo 1, paragrafo 3,
visto il regolamento (CE) n. 2201/96 del Consiglio, del 28 ottobre 1996, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei prodotti trasformati a base di ortofrutticoli (2), in particolare l'articolo 1, paragrafo 3,
visto il regolamento (CE) n. 1182/2007 del Consiglio, del 26 settembre 2007, recante norme specifiche per il settore ortofrutticolo, recante modifica delle direttive 2001/112/CE e 2001/113/CE e dei regolamenti (CEE) n. 827/68, (CE) n. 2200/96, (CE) n. 2201/96, (CE) n. 2826/2000, (CE) n. 1782/2003 e (CE) n. 318/2006 e che abroga il regolamento (CE) n. 2202/96 (3), in particolare l'articolo 42,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 1182/2007 ha modificato il regime precedentemente in vigore nel settore degli ortofrutticoli, disciplinato dai regolamenti (CE) n. 2200/96, (CE) n. 2201/96 e dal regolamento (CE) n. 2202/96 del Consiglio, del 28 ottobre 1996, che istituisce un regime di aiuti ai produttori di taluni agrumi (4).
(2)
Le modalità di applicazione esistenti nel settore degli ortofrutticoli sono sparse in un gran numero di regolamenti, molti dei quali sono stati più volte modificati. È opportuno modificare le suddette modalità di applicazione tenendo conto delle modifiche apportate al regime degli ortofrutticoli dal regolamento (CE) n. 1182/2007, da un lato, e dell'esperienza, dall'altro. Data la portata delle modifiche, per ragioni di chiarezza è necessario accorpare tutte le modalità di applicazione in un nuovo regolamento distinto.
(3)
Occorre quindi abrogare i seguenti regolamenti della Commissione:
-
Regolamento (CE) n. 3223/94 del 21 dicembre 1994 recante modalità d'applicazione del regime d'importazione degli ortofrutticoli (5);
-
Regolamento (CE) n. 1555/96 del 30 luglio 1996 recante modalità d'applicazione del regime relativo all'applicazione dei dazi all'importazione addizionali nel settore degli ortofrutticoli (6);
-
Regolamento (CE) n. 961/1999 del 6 maggio 1999 che stabilisce le modalità di applicazione relative all'estensione delle regole fissate dalle organizzazioni di produttori ortofrutticoli (7);
-
Regolamento (CE) n. 544/2001 del 20 marzo 2001 recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 2200/96 del Consiglio relativamente ad un aiuto finanziario supplementare a favore dei fondi di esercizio (8);
-
Regolamento (CE) n. 1148/2001 del 12 giugno 2001 sui controlli di conformità alle norme di commercializzazione applicabili nel settore degli ortofrutticoli freschi (9);
-
Regolamento (CE) n. 2590/2001 del 21 dicembre 2001 recante riconoscimento delle operazioni di controllo di conformità alle norme di commercializzazione applicabili agli ortofrutticoli freschi realizzate in Svizzera prima dell'importazione nella Comunità europea (10);
-
Regolamento (CE) n. 1791/2002 del 9 ottobre 2002 recante riconoscimento delle operazioni di controllo di conformità alle norme di commercializzazione applicabili agli ortofrutticoli freschi realizzate in Marocco prima dell'importazione nella Comunità europea (11);
-
Regolamento (CE) n. 2103/2002 del 28 novembre 2002 recante riconoscimento delle operazioni di controllo di conformità alle norme di commercializzazione applicabili agli ortofrutticoli freschi realizzate in Sudafrica prima dell'importazione nella Comunità (12);
-
Regolamento (CE) n. 48/2003 del 10 gennaio 2003 che stabilisce le regole applicabili ai miscugli di ortofrutticoli freschi di specie differenti contenuti in uno stesso imballaggio di vendita (13);
-
Regolamento (CE) n. 606/2003 del 2 aprile 2003 recante riconoscimento delle operazioni di controllo di conformità alle norme di commercializzazione applicabili agli ortofrutticoli freschi realizzate in Israele prima dell'importazione nella Comunità (14);
-
Regolamento (CE) n. 761/2003 del 30 aprile 2003 recante riconoscimento delle operazioni di controllo di conformità alle norme di commercializzazione applicabili agli ortofrutticoli freschi realizzate in India prima dell'importazione nella Comunità (15);
-
Regolamento (CE) n. 1432/2003 dell'11 agosto 2003 recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 2200/96 del Consiglio per quanto riguarda il riconoscimento delle organizzazioni di produttori e il prericonoscimento delle associazioni di produttori (16);
-
Regolamento (CE) n. 1433/2003 dell'11 agosto 2003 recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 2200/96 del Consiglio riguardo ai fondi di esercizio, ai programmi operativi e all'aiuto finanziario (17);
-
Regolamento (CE) n. 1943/2003 del 3 novembre 2003 che fissa le modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 2200/96 del Consiglio per quanto riguarda gli aiuti ai gruppi di produttori prericonosciuti (18);
-
Regolamento (CE) n. 103/2004 del 21 gennaio 2004 recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 2200/96 del Consiglio per il regime degli interventi e dei ritiri dal mercato nel settore degli ortofrutticoli (19);
-
Regolamento (CE) n. 1557/2004 del 1o settembre 2004 recante riconoscimento delle operazioni di controllo di conformità alle norme di commercializzazione applicabili ad alcuni frutti freschi effettuate in Nuova Zelanda prima dell'importazione nella Comunità (20);
-
Regolamento (CE) n. 179/2006 del 1o febbraio 2006 recante istituzione di un regime di titoli di importazione per le mele importate da paesi terzi (21);
-
Regolamento (CE) n. 430/2006 del 15 marzo 2006 recante riconoscimento delle operazioni di controllo di conformità alle norme di commercializzazione applicabili agli ortofrutticoli freschi realizzate in Senegal prima dell'importazione nella Comunità (22);
-
Regolamento (CE) n. 431/2006 del 15 marzo 2006 recante riconoscimento delle operazioni di controllo di conformità alle norme di commercializzazione applicabili agli ortofrutticoli freschi realizzate in Kenya prima dell'importazione nella Comunità (23);
-
Regolamento (CE) n. 1790/2006 del 5 dicembre 2006 recante riconoscimento delle operazioni di controllo di conformità alle norme di commercializzazione applicabili agli ortofrutticoli freschi realizzate in Turchia prima dell'importazione nella Comunità (24);
(4)
Occorre adottare modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1182/2007.
(5)
È opportuno stabilire le campagne di commercializzazione per i prodotti ortofrutticoli. Poiché in questo settore non esistono più regimi di aiuto concepiti in funzione del ciclo di raccolta dei rispettivi prodotti, è possibile armonizzare la durata delle campagne di commercializzazione e farle corrispondere all'anno civile.
(6)
Il regolamento (CE) n. 1182/2007 autorizza la Commissione a stabilire norme di commercializzazione per i prodotti ortofrutticoli e, all'articolo 2, paragrafo 7, prevede che i singoli regolamenti in vigore recanti tali norme continuino ad applicarsi fino all'adozione di nuove norme.
(7)
È tuttavia opportuno prevedere deroghe all'applicazione delle norme di commercializzazione per talune operazioni molto marginali e/o specifiche o che si effettuano all'inizio del circuito d'immissione in commercio, oppure per i prodotti destinati alla trasformazione.
(8)
Le indicazioni previste dalle norme di commercializzazione devono figurare sull'imballaggio/sull'etichetta in modo ben visibile.
(9)
In risposta alla domanda di certi consumatori, si stanno diffondendo sul mercato imballaggi che contengono specie diverse di ortofrutticoli freschi. La lealtà commerciale implica che gli ortofrutticoli freschi venduti in uno stesso imballaggio siano di qualità omogenea. Per i prodotti per i quali non vigono norme comunitarie, tale omogeneità può essere garantita ricorrendo a disposizioni generali. Per i miscugli di specie diverse di ortofrutticoli nello stesso imballaggio è opportuno stabilire disposizioni di etichettatura, che siano però semplificate rispetto a quelle previste dalle norme di commercializzazione, in particolare per tener conto dello spazio disponibile sull'etichetta.
(10)
Ciascuno Stato membro deve designare gli organismi di controllo responsabili dell'esecuzione dei controlli di conformità in ciascuna fase della commercializzazione. Uno di questi organismi dovrebbe essere incaricato del coordinamento e dei contatti tra tutti gli altri organismi designati.
(11)
Poiché la conoscenza degli operatori e delle loro principali caratteristiche è uno strumento indispensabile per orientare l'analisi degli Stati membri, è necessario che ogni Stato membro costituisca una banca dati degli operatori del settore degli ortofrutticoli freschi.
(12)
I controlli di conformità devono essere effettuati a campione e concentrarsi sugli operatori per i quali il rischio di accertamento di merci non conformi è più elevato. Tenendo conto delle caratteristiche dei rispettivi mercati nazionali, gli Stati membri dovrebbero adottare norme intese ad orientare i controlli in via prioritaria verso determinate categorie di operatori. A fini di trasparenza, è opportuno che tali norme siano comunicate alla Commissione.
(13)
Gli Stati membri devono essere tenuti ad accertare e a certificare che i prodotti esportati nei paesi terzi sono conformi alle norme di commercializzazione, come previsto dal protocollo di Ginevra sulla normalizzazione degli ortofrutticoli freschi e della frutta secca ed essiccata, concluso nel quadro della Commissione economica per l'Europa delle Nazioni Unite, e dal regime dell'OCSE per l'applicazione delle norme internazionali agli ortofrutticoli.
(14)
Le importazioni di prodotti ortofrutticoli freschi in provenienza dai paesi terzi devono essere conformi alle norme di commercializzazione o a norme per lo meno equivalenti. Pertanto, prima dell'introduzione di tali merci nel territorio doganale della Comunità, deve essere eseguito un controllo di conformità, tranne nel caso di partite di piccole dimensioni per le quali i servizi di controllo ritengano che il rischio di non conformità sia minimo. Per certi paesi terzi che garantiscono il rispetto della conformità alle norme in condizioni soddisfacenti, le operazioni di controllo possono essere eseguite dagli organismi di controllo degli stessi paesi terzi. Quando ci si avvalga di tale facoltà, è opportuno che gli Stati membri verifichino periodicamente l'efficacia/adeguatezza dei controlli eseguiti dagli organismi di controllo dei paesi terzi prima dell'esportazione e informino la Commissione dei risultati di tali verifiche.
(15)
Occorre garantire che i prodotti destinati alla trasformazione industriale, che non sono soggetti al rispetto delle norme di commercializzazione, non vengano smerciati sul mercato dei prodotti da consumare allo stato fresco. Oltre ad un'idonea etichettatura di tali prodotti, in certi casi/ove possibile è opportuno che essi siano scortati da un certificato di destinazione industriale che ne attesti la destinazione finale e ne permetta il controllo.
(16)
Gli ortofrutticoli soggetti al controllo di conformità alle norme di commercializzazione devono essere sottoposti allo stesso tipo di controllo in ogni fase della commercializzazione. A tal fine è opportuno adottare le modalità di controllo raccomandate dalla Commissione economica per l'Europa delle Nazioni Unite, le quali a loro volta sono in linea con le raccomandazioni dell'OCSE in materia. È tuttavia necessario prevedere modalità specifiche per i controlli nella fase della vendita al minuto.
(17)
È opportuno prevedere il riconoscimento delle organizzazioni di produttori per i prodotti da queste richiesti. Se il riconoscimento è richiesto solo per prodotti destinati alla trasformazione, occorre accertarsi che tali prodotti siano effettivamente conferiti alla trasformazione.
(18)
Per contribuire alla realizzazione degli obiettivi del regime applicabile agli ortofrutticoli e per garantire che le organizzazioni di produttori esercitino in modo sostenibile ed efficiente le loro attività, è necessario che al loro interno regni una stabilità ottimale. L'adesione ad un'organizzazione di produttori deve quindi avere una durata minima. Occorre lasciare agli Stati membri il compito di fissare il periodo di preavviso e i termini a decorrere dai quali acquista efficacia il recesso del socio.
(19)
Le attività principali ed essenziali di un'organizzazione di produttori devono avere per oggetto la concentrazione dell'offerta e la commercializzazione. Tuttavia, è opportuno consentire alle organizzazioni di produttori di esercitare altre attività, di carattere commerciale o di altro tipo. Occorre favorire la cooperazione tra le organizzazioni di produttori, permettendo che la commercializzazione di ortofrutticoli acquistati esclusivamente ad un'altra organizzazione di produttori riconosciuta non sia contabilizzata né per il calcolo dell'attività principale né a titolo di altre attività. Per quanto riguarda la fornitura di mezzi tecnici, è opportuno estendere le possibilità ammesse includendovi la fornitura attraverso i soci di un'organizzazione produttori.
(20)
Le organizzazioni di produttori possono detenere partecipazioni in filiali che contribuiscono ad incrementare il valore aggiunto della produzione dei soci. È opportuno stabilire le modalità per il calcolo del valore della produzione commercializzata. Le attività principali delle filiali, trascorso un periodo transitorio di adattamento, devono essere le stesse dell'organizzazione di produttori.
(21)
È opportuno stabilire modalità di applicazione relative al riconoscimento e al funzionamento delle associazioni di organizzazioni di produttori, delle organizzazioni di produttori transnazionali e delle associazioni transnazionali di organizzazioni di produttori di cui al regolamento (CE) n. 1182/2007. Per coerenza è opportuno che tali modalità riflettano per quanto possibile le disposizioni relative alle organizzazioni di produttori.
(22)
Per agevolare la concentrazione dell'offerta, occorre promuovere la fusione delle organizzazioni di produttori esistenti per crearne di nuove e definire le regole per la fusione dei programmi operativi delle organizzazioni che si sono fuse.
(23)
Fatto salvo il principio secondo cui un'organizzazione di produttori deve essere costituita per iniziativa degli stessi produttori e da questi controllata, è opportuno accordare agli Stati membri la facoltà di determinare a quali condizioni sia consentito ad altre persone fisiche o giuridiche di aderire ad un'organizzazione di produttori e/o ad un'associazione di organizzazioni produttori.
(24)
Al fine di garantire che le organizzazioni di produttori rappresentino realmente un numero minimo di produttori, risulta necessario che gli Stati membri prendano misure per evitare che una minoranza di soci, che eventualmente detengano la maggior quota del volume di produzione dell'organizzazione di produttori, eserciti un predominio abusivo sulla gestione e sul funzionamento dell'organizzazione.
(25)
Per tener conto delle diverse situazioni di produzione e di commercializzazione esistenti nella Comunità, è opportuno che gli Stati membri definiscano le condizioni per la concessione del prericonoscimento ai gruppi di produttori che presentano un piano di riconoscimento.
(26)
Per favorire la creazione di organizzazioni di produttori stabili e capaci di dare un contributo duraturo alla realizzazione degli obiettivi del regime ortofrutticolo, è opportuno che il prericonoscimento sia concesso unicamente ai gruppi di produttori che siano in grado di dimostrare di potersi conformare a tutti i requisiti prescritti per il riconoscimento entro un periodo prestabilito.
(27)
Occorre definire le informazioni che i gruppi di produttori devono fornire nel piano di riconoscimento. Affinché i gruppi di produttori possano più facilmente conformarsi ai requisiti per il riconoscimento, è necessario autorizzare la modificazione del piano. A questo scopo, è necessario conferire agli Stati membri la facoltà di richiedere al gruppo di produttori l'adozione di misure correttive per consentire la realizzazione del piano.
(28)
È possibile che il gruppo di produttori soddisfi i requisiti per il riconoscimento prima del completamento del piano di riconoscimento. Occorre adottare disposizioni che consentano a tali gruppi di presentare una domanda di riconoscimento unitamente ad un progetto di programma operativo. Per coerenza, la concessione del riconoscimento ad un gruppo di produttori deve implicare necessariamente la fine del piano di riconoscimento e l'interruzione della concessione dell'aiuto corrispondente. Tuttavia, per tener conto dei casi di finanziamenti pluriennali di investimenti, è opportuno permettere il riporto degli investimenti ammessi a beneficiare dell'aiuto nei programmi operativi.
(29)
Per agevolare la corretta applicazione del regime di aiuti intesi a coprire i costi di costituzione e di funzionamento amministrativo dei gruppi di produttori, è opportuno concedere un aiuto forfettario, soggetto ad un massimale nel rispetto delle limitazioni imposte dal bilancio. Inoltre, per tener conto delle diverse esigenze finanziarie dei gruppi di produttori di dimensioni diverse, il massimale deve essere adattato in funzione della produzione commercializzabile dei gruppi.
(30)
Per coerenza e per garantire una transizione armoniosa allo statuto di organizzazione di produttori riconosciuta, è opportuno che ai gruppi di produttori si applichino le stesse regole sulle attività principali e sul valore della produzione commercializzata.
(31)
In caso di fusioni, è opportuno prevedere la possibilità di concedere l'aiuto ai gruppi di produttori originati dalla fusione per tener conto del fabbisogno finanziario dei gruppi di produttori di nuova costituzione e garantire la corretta applicazione del regime di aiuto.
(32)
Per facilitare il funzionamento del regime di sostegno ai programmi operativi, occorre definire chiaramente la produzione commercializzata delle organizzazioni di produttori, nonché specificare quali prodotti possono essere presi in considerazione e in quale fase di commercializzazione si calcola il valore della produzione commercializzata. È altresì opportuno ammettere altri metodi di calcolo della produzione commercializzata in caso di fluttuazioni annuali o di dati insufficienti. Per evitare abusi è opportuno vietare in linea di massima alle organizzazioni di produttori di cambiare i periodi di riferimento nel corso del programma.
(33)
Per garantire l'uso corretto dell'aiuto, occorre stabilire norme che disciplinino la gestione dei fondi di esercizio e i contributi finanziari dei soci, garantendo la massima flessibilità possibile a condizione che tutti i produttori possano beneficiare del fondo di esercizio e possano partecipare democraticamente alle decisioni sul suo utilizzo.
(34)
Occorre adottare disposizioni relative alla portata e alla struttura della strategia nazionale in materia di programmi operativi sostenibili e della disciplina nazionale per le azioni ambientali. Il suo scopo è ottimizzare l'allocazione di risorse finanziarie e migliorare la qualità della strategia.
(35)
Ai fini di una sana gestione, occorre stabilire le procedure ed i termini per la presentazione e l'approvazione dei programmi operativi, in modo da permettere una valutazione adeguata delle informazioni da parte delle competenti autorità, nonché le misure e le attività che possono essere comprese nei programmi o da essi escluse. Poiché la gestione dei programmi è annuale, è opportuno prevedere che i programmi non approvati entro un dato termine siano rinviati di un anno.
(36)
È opportuno prevedere una procedura annuale di modificazione dei programmi operativi per l'anno successivo, affinché questi possano essere adeguati ad eventuali nuove condizioni, non prevedibili al momento della loro presentazione. È altresì opportuno consentire di modificare le misure e gli importi del fondo di esercizio durante l'anno di esecuzione di un programma. Le modifiche sono subordinate a determinati limiti e condizioni da definirsi dagli Stati membri, in particolare in merito alla loro comunicazione obbligatoria alle autorità competenti per garantire che i programmi approvati siano coerenti con gli obiettivi generali.
(37)
Per motivi di sicurezza finanziaria e giuridica è opportuno redigere un elenco delle operazioni e delle spese che non possono essere coperte dai programmi operativi.
(38)
Nel caso di investimenti in aziende individuali, al fine di evitare l'ingiustificato arricchimento di un privato che abbia interrotto i legami con l'organizzazione durante la vita utile dell'investimento, è opportuno adottare disposizioni che permettano all'organizzazione stessa di recuperare il valore residuo degli investimenti, qualora gli stessi siano di proprietà dell'aderente o dell'organizzazione.
(39)
Per garantire la corretta applicazione del regime è opportuno precisare le informazioni da inserire nella domanda di aiuto e le procedure per il pagamento del medesimo. Per evitare difficoltà di tesoreria è opportuno dare alle organizzazioni di produttori la possibilità di beneficiare di anticipi, previa costituzione di una cauzione di importo adeguato. Per motivi analoghi, deve essere disponibile un sistema alternativo per il rimborso delle spese già sostenute.
(40)
È opportuno stabilire modalità relative alla portata e all'applicazione delle misure di prevenzione e di gestione delle crisi. Tali modalità devono offrire, per quanto possibile, flessibilità e rapidità di applicazione in tempo di crisi e quindi dovrebbero consentire agli Stati membri e alle stesse organizzazioni di produttori di prendere le decisioni del caso. Nondimeno, le modalità in questione devono evitare abusi e fissare limiti, anche finanziari, al ricorso a determinate misure. Inoltre devono garantire il pieno rispetto delle condizioni fitosanitarie e ambientali.
(41)
Per quanto riguarda i ritiri dal mercato, è opportuno adottare modalità di applicazione per tener conto dell'impatto potenziale della misura. In particolare, occorre adottare norme relative al dispositivo di sostegno rinforzato previsto per i prodotti ortofrutticoli ritirati dal mercato che sono distribuiti gratuitamente come aiuto umanitario da parte di organizzazioni caritative e di talune altre opere o istituzioni. Inoltre, è necessario fissare dei massimali per il sostegno ai prodotti ritirati dal mercato, onde evitare che il ritiro dal mercato diventi sistematicamente uno sbocco alternativo all'immissione dei prodotti sul mercato. In questo contesto, per i prodotti già soggetti a massimali dell'indennità comunitaria di ritiro ai sensi dell'allegato V del regolamento (CE) n. 2200/96, è opportuno continuare ad applicare detti massimali, eventualmente maggiorati in una certa misura per tener conto del fatto che i ritiri sono attualmente cofinanziati. Per altri prodotti, per i quali l'esperienza non ha finora evidenziato un rischio di eccessivi ritiri, è opportuno conferire agli Stati membri la facoltà di fissare massimali di aiuto. In ogni caso è comunque opportuno, per gli stessi motivi, fissare un limite quantitativo ai ritiri per prodotto e per organizzazione di produttori.
(42)
Occorre adottare modalità di applicazione in merito all'aiuto finanziario nazionale che gli Stati membri possono concedere in regioni della Comunità in cui il livello di organizzazione dei produttori è particolarmente scarso, con una definizione del concetto di livello di organizzazione scarso. Occorre prevedere le procedure di approvazione degli aiuti nazionali suddetti, nonché per l'approvazione e la fissazione dell'importo e dell'aliquota del rimborso comunitario dell'aiuto, procedure che dovrebbero riflettere quelle attualmente in vigore.
(43)
È necessario adottare modalità di applicazione, in particolare disposizioni procedurali, in merito alle condizioni alle quali le regole adottate dalle organizzazioni di produttori o dalle associazioni di organizzazioni di produttori del settore ortofrutticolo possono essere estese a tutti i produttori stabiliti in una determinata circoscrizione economica. Inoltre, nei casi in cui la produzione è venduta sull'albero, occorre precisare quali regole devono essere estese ai produttori e agli acquirenti.
(44)
I produttori di mele comunitari si sono recentemente trovati in una situazione difficile, dovuta tra l'altro ad un sensibile aumento delle importazioni di mele da alcuni paesi dell'emisfero australe. Occorre pertanto migliorare il controllo delle importazioni di mele. Lo strumento idoneo a questo scopo è costituito da un meccanismo basato sul rilascio di titoli di importazione, previa costituzione di una cauzione a garanzia dell'effettiva esecuzione delle operazioni per le quali sono stati richiesti i titoli di importazione. È necessario applicare le disposizioni del regolamento (CE) n. 1291/2000 della Commissione, del 9 giugno 2000, che stabilisce le modalità comuni d'applicazione del regime dei titoli di importazione, di esportazione e di fissazione anticipata relativi ai prodotti agricoli (25) e del regolamento (CEE) n. 2220/85 della Commissione, del 22 luglio 1985, recante fissazione delle modalità comuni di applicazione del regime delle cauzioni per i prodotti agricoli (26).
(45)
Occorre adottare modalità di applicazione del regime del prezzo di entrata degli ortofrutticoli. Poiché la maggior parte degli ortofrutticoli deperibili sono forniti in conto consegna, sorgono particolari difficoltà per la determinazione del valore di tali prodotti. È necessario stabilire i possibili metodi di calcolo del prezzo di entrata in base al quale i prodotti importati sono classificati nella tariffa doganale comune. In particolare, occorre fissare valori forfettari di importazione in base alla media ponderata dei prezzi medi dei prodotti e adottare una disposizione particolare per i casi in cui non siano disponibili i prezzi dei prodotti di una determinata origine. È opportuno prevedere la costituzione di una cauzione, in determinate circostanze, a garanzia della corretta applicazione del sistema.
(46)
Occorre adottare modalità di applicazione in merito ai dazi di importazione addizionali rispetto a quelli previsti dalla tariffa doganale comune, che possono essere imposti a taluni prodotti. I dazi addizionali possono essere imposti se i volumi di importazione dei rispettivi prodotti superano i livelli limite stabiliti per prodotto e per periodo di applicazione. Le merci in viaggio verso la Comunità sono esenti dall'applicazione dei dazi addizionali e perciò occorre prevedere disposizioni specifiche per queste merci.
(47)
È opportuno disporre un'adeguata sorveglianza e valutazione dei programmi e dei regimi in corso, per valutarne l'efficienza e l'efficacia sia da parte delle organizzazioni di produttori che degli Stati membri.
(48)
È opportuno stabilire il tipo, il formato e i mezzi di trasmissione delle comunicazioni necessarie ai fini dell'attuazione del presente regolamento, comprese le comunicazioni che i produttori e le organizzazioni di produttori sono tenuti a trasmettere agli Stati membri e quelle che gli Stati membri sono tenuti a trasmettere alla Commissione, come pure le conseguenze derivanti da una trasmissione tardiva o imprecisa di tali comunicazioni.
(49)
Occorre disciplinare i controlli necessari per garantire la corretta applicazione del presente regolamento e del regolamento (CE) n. 1182/2007, nonché le sanzioni da irrogare per le irregolarità riscontrate. Si tratta sia dei controlli e delle sanzioni specificamente previsti a livello comunitario che di eventuali controlli e sanzioni nazionali supplementari. Tali controlli e sanzioni devono essere efficaci, dissuasivi e proporzionati. Occorre adottare le disposizioni necessarie per risolvere i casi di errore palese, di forza maggiore e altre circostanze eccezionali in modo da garantire la parità di trattamento dei produttori. È opportuno adottare disposizioni per i casi di situazioni create artificialmente in modo da evitare che possano derivarne eventuali vantaggi.
(50)
È opportuno adottare disposizioni per favorire il passaggio armonioso dal regime precedente al nuovo regime istituito dal presente regolamento e per garantire l'applicazione delle disposizioni transitorie di cui all'articolo 55 del regolamento (CE) n. 1182/2007.
(51)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per gli ortofrutticoli,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
TITOLO I
DISPOSIZIONI INTRODUTTIVE
Articolo 1
Campo di applicazione e significato dei termini
1. Il presente regolamento reca modalità di applicazione dei regolamenti (CE) n. 2200/96, (CE) n. 2201/96 e (CE) n. 1182/2007.
2. I termini utilizzati nei regolamenti di cui al paragrafo 1 quando sono utilizzati nel presente regolamento hanno lo stesso significato, salvo disposizione contraria del medesimo.
Articolo 2
Campagne di commercializzazione
Le campagne di commercializzazione dei prodotti di cui all'articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2200/96 e all'articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2201/96 decorrono dal 1o gennaio al 31 dicembre.
TITOLO II
CLASSIFICAZIONE DEI PRODOTTI
CAPO I
Disposizioni generali
Articolo 3
Esenzioni e deroghe all'applicazione delle norme di commercializzazione
1. In deroga all'articolo 2, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1182/2007, non sono soggetti all'obbligo di conformità alle norme di commercializzazione:
a)
i prodotti avviati agli stabilimenti di trasformazione, tranne se il presente regolamento fissa criteri qualitativi minimi per i prodotti destinati alla trasformazione industriale;
b)
i prodotti che il produttore cede, nella propria azienda, al consumatore per il fabbisogno personale di quest'ultimo; nonché
c)
previa decisione della Commissione, adottata su richiesta di uno Stato membro secondo la procedura di cui all'articolo 46 del regolamento (CE) n. 2200/96, i prodotti di una regione determinata venduti al dettaglio in tale regione per soddisfare un consumo locale tradizionale notorio.
2. In deroga all'articolo 2, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1182/2007, non sono soggetti all'obbligo di conformità alle norme di commercializzazione all'interno della regione di produzione:
a)
i prodotti venduti o consegnati dal produttore a centri di condizionamento e di imballaggio o a centri di deposito, oppure avviati dall'azienda del produttore verso tali centri; nonché
b)
i prodotti avviati da centri di deposito verso centri di condizionamento e di imballaggio.
3. In deroga all'articolo 2, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1182/2007, gli Stati membri possono esentare i seguenti prodotti dall'obbligo di conformità alle norme di commercializzazione o ad alcune delle loro disposizioni:
a)
i prodotti esposti per la vendita, messi in vendita, venduti, consegnati o altrimenti commercializzati dal produttore nei luoghi di vendita all'ingrosso, in particolare sui mercati alla produzione, situati nella regione di produzione; nonché
b)
i prodotti avviati da questi luoghi di vendita all'ingrosso verso centri di condizionamento e di imballaggio o centri di deposito situati nella stessa regione di produzione.
In caso di applicazione del primo comma, lo Stato membro interessato comunica alla Commissione le misure adottate.
4. Per i prodotti di cui al paragrafo 1, lettera a), e al paragrafo 2, è fornita all'autorità competente dello Stato membro la prova che soddisfano le condizioni previste, in particolare per quanto concerne la destinazione.
Articolo 4
Indicazioni esterne
1. Le indicazioni previste dalle norme di commercializzazione stabilite ai sensi dell'articolo 2 del regolamento (CE) n. 1182/2007 sono riportate a caratteri leggibili e visibili su uno dei lati dell'imballaggio, mediante stampatura diretta indelebile o mediante etichetta integrata nell'imballaggio o solidamente fissata ad esso.
2. Per le merci spedite alla rinfusa, caricate direttamente su un mezzo di trasporto, le indicazioni di cui al paragrafo 1 sono riportate su un documento che accompagna la merce o su una scheda collocata in modo visibile all'interno del mezzo di trasporto.
Articolo 5
Indicazioni esterne per le merci vendute al minuto
Nella fase della vendita al minuto, se i prodotti sono offerti nell'imballaggio, le indicazioni esterne previste dalle norme di commercializzazione stabilite ai sensi dell'articolo 2 del regolamento (CE) n. 1182/2007 sono presentate in modo chiaro e leggibile.
Per i prodotti presentati in imballaggi preconfezionati ai sensi della direttiva 2000/13/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (27), è indicato il peso netto, oltre a tutte le indicazioni previste dalle norme di commercializzazione. Tuttavia, per i prodotti venduti abitualmente al pezzo, l'obbligo di indicare il peso netto non si applica se il numero di pezzi può essere chiaramente visto e facilmente contato dall'esterno o se tale numero è indicato sull'etichetta.
I prodotti possono non essere presentati nell'imballaggio purché il rivenditore al minuto apponga sulla merce messa in vendita un cartello sul quale figurino in caratteri molto chiari e leggibili le indicazioni previste dalle norme di commercializzazione e dall'articolo 2, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007 in merito alla varietà, al paese di origine del prodotto e alla categoria.
Articolo 6
Imballaggi di vendita
1. Gli imballaggi di vendita degli ortofrutticoli freschi di peso netto pari o inferiore a 3 kg possono contenere miscugli di ortofrutticoli freschi di specie diverse alle seguenti condizioni:
a)
i prodotti siano omogenei per quanto riguarda la qualità e, per ciascuna specie, conformi alle norme, ai sensi del paragrafo 2;
b)
sugli imballaggi sia apposta una dicitura appropriata, conformemente al paragrafo 3; nonché
c)
il miscuglio non sia tale da indurre in errore i consumatori.
2. I prodotti contenuti negli imballaggi di cui al paragrafo 1 appartengono alla stessa categoria commerciale di cui all'allegato I.
Se il miscuglio contiene prodotti a cui non si applicano le norme di commercializzazione comunitarie, i prodotti devono essere classificati nella stessa categoria, secondo l'allegato I.
3. Le indicazioni esterne sugli imballaggi di vendita di cui al paragrafo 1 e/o su ogni imballaggio che li contiene recano almeno i seguenti dati:
a)
il nome e l'indirizzo dell'imballatore e/o dello speditore. Quest'indicazione può essere sostituita:
i)
per tutti gli imballaggi, ad eccezione dei preimballaggi, dal codice che rappresenta l'imballatore e/o lo speditore rilasciato o riconosciuto da un servizio ufficiale, preceduto dalla dicitura «imballatore e/o speditore» o da un'abbreviazione equivalente;
ii)
solo per i preimballaggi, dal nome e dall'indirizzo del venditore stabilito nella Comunità, preceduto dalla dicitura «imballato per:» o da una dicitura equivalente. In questo caso l'etichettatura deve recare inoltre un codice rappresentativo dell'imballatore e/o dello speditore. Il venditore fornisce ogni informazione ritenuta necessaria dai servizi di controllo sul significato di tale codice;
b)
il nome di ciascuno dei prodotti o specie contenuti nell'imballaggio;
c)
il nome della varietà o del tipo commerciale di ogni prodotto contenuto nel miscuglio se la norma di commercializzazione comunitaria lo richiede per i prodotti non mescolati;
d)
il paese d'origine di ciascuno dei prodotti presenti, immediatamente accanto al nome del prodotto corrispondente; nonché
e)
la categoria.
Per gli ortofrutticoli che sono oggetto di norme comunitarie di commercializzazione, le suddette indicazioni sostituiscono quelle previste dalle norme corrispondenti.
CAPO II
Controlli della conformità alle norme di commercializzazione
Sezione 1
Disposizioni generali
Articolo 7
Campo di applicazione
Il presente capo stabilisce le modalità che gli Stati membri applicano quando eseguono i controlli, in tutte le fasi della commercializzazione, del rispetto delle norme di commercializzazione stabilite ai sensi dell'articolo 2 del regolamento (CE) n. 1182/2007.
Articolo 8
Organismi competenti
1. Gli Stati membri designano:
a)
un'unica autorità competente incaricata del coordinamento e dei contatti nelle materie disciplinate dal presente capo, in appresso denominata «l'autorità di coordinamento», e
b)
un organismo o vari organismi di controllo incaricati dell'applicazione dell'articolo 2, paragrafo 6, del regolamento (CE) n. 1182/2007, in appresso «gli organismi di controllo».
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione:
a)
il nome e l'indirizzo, postale ed elettronico, dell'autorità di coordinamento che hanno designato in applicazione del paragrafo 1;
b)
il nome e l'indirizzo, postale ed elettronico, degli organismi di controllo che hanno designato in applicazione del paragrafo 1; nonché
c)
la definizione precisa delle rispettive sfere di competenza degli organismi di controllo designati.
3. L'autorità di coordinamento può coincidere con l'organismo di controllo o con uno degli organismi di controllo o con qualsiasi altro organismo designato in conformità del paragrafo 1.
4. La Commissione pubblica l'elenco delle autorità di coordinamento designate dagli Stati membri nei modi che ritiene più opportuni.
Articolo 9
Banca dati degli operatori
1. Gli Stati membri creano una banca dati degli operatori del settore ortofrutticolo in cui figurano, alle condizioni definite dal presente articolo, gli operatori che partecipano alla commercializzazione degli ortofrutticoli freschi soggetti a norme di commercializzazione stabilite in applicazione dell'articolo 2 del regolamento (CE) n. 1182/2007.
Ai fini del presente capo, per operatore si intende la persona fisica o giuridica che detiene prodotti ortofrutticoli freschi, soggetti a norme di commercializzazione, destinati ad essere esposti per la vendita, messi in vendita o altrimenti commercializzati, per conto proprio o per conto terzi, sul territorio comunitario e/o destinati ad essere esportati in paesi terzi.
2. Gli Stati membri stabiliscono le condizioni per la registrazione o meno, nella banca dati, delle seguenti categorie di operatori:
a)
gli operatori che, per l'attività svolta, sono esonerati, ai sensi dell'articolo 3, dall'obbligo di conformarsi alle norme di commercializzazione; nonché
b)
le persone fisiche o giuridiche la cui attività nel settore degli ortofrutticoli consiste esclusivamente nel trasporto delle merci oppure nella vendita al minuto di piccoli quantitativi di ortofrutticoli.
3. Se la banca dati è costituita di vari elementi distinti, l'autorità di coordinamento provvede a garantirne l'uniformità, anche in occasione degli aggiornamenti che vi vengono regolarmente apportati, in particolare dagli organismi di controllo, in base alle informazioni acquisite nel corso dei controlli compiuti in tutte le fasi della commercializzazione.
4. La banca dati contiene, per ogni operatore, il numero di registrazione, il nome, l'indirizzo, le informazioni necessarie ai fini della sua classificazione in una delle categorie di cui all'articolo 10, in particolare la posizione che occupa nella catena commerciale, un'indicazione dell'importanza dell'operatore e informazioni relative alle risultanze di controlli precedenti compiuti presso l'operatore, nonché qualsiasi altra informazione ritenuta necessaria ai fini del controllo.
5. Gli operatori sono tenuti a fornire le informazioni che gli Stati membri ritengono necessarie per la costituzione e l'aggiornamento della banca dati. Gli Stati membri stabiliscono le condizioni alle quali devono essere registrati nella rispettiva banca dati nazionale gli operatori che non sono stabiliti sul loro territorio, ma che vi svolgono la loro attività.
Sezione 2
Controlli sul mercato interno
Articolo 10
Controlli di conformità sul mercato interno
1. Gli Stati membri istituiscono un regime di controlli a campione della conformità alle norme di commercializzazione dei prodotti detenuti dagli operatori, in tutte le fasi della commercializzazione.
Nell'ambito di tale regime gli Stati membri stabiliscono, in base ad un'analisi del rischio che un operatore commercializzi prodotti non conformi alle norme di commercializzazione, la frequenza dei controlli che devono essere effettuati dagli organismi di controllo, la quale deve essere sufficiente a garantire il rispetto della normativa comunitaria per ciascuna delle categorie di operatori prestabilite.
La suddetta analisi del rischio si basa, in particolare, sulle dimensioni delle imprese, sulla posizione che occupano nella catena commerciale, sulle risultanze di controlli precedenti e su eventuali altri parametri da definirsi dagli Stati membri.
Gli operatori che procedono al condizionamento e all'imballaggio degli ortofrutticoli, in particolare nella regione di produzione, sono sottoposti a controlli più frequenti rispetto alle altre categorie di operatori. I controlli possono essere eseguiti anche nel corso del trasporto.
Se dai controlli emergono irregolarità significative, gli organismi di controllo aumentano la frequenza dei controlli eseguiti presso gli operatori interessati.
2. Gli operatori sono tenuti a comunicare agli organismi di controllo le informazioni che questi ultimi ritengono necessarie per l'organizzazione e l'esecuzione dei controlli.
3. Gli Stati membri possono autorizzare gli operatori che offrono sufficienti garanzie quanto al tasso di conformità costante ed elevato degli ortofrutticoli soggetti alle norme di commercializzazione di cui curano la spedizione ad apporre su ogni imballaggio l'etichetta il cui facsimile figura nell'allegato II. Tale autorizzazione è concessa per un periodo di tre anni rinnovabile.
Inoltre, per poter avvalersi del facsimile, gli operatori devono:
a)
disporre di addetti al controllo che abbiano ricevuto una formazione riconosciuta dallo Stato membro;
b)
possedere attrezzature adeguate per il condizionamento e l'imballaggio dei prodotti;
c)
impegnarsi ad eseguire controlli di conformità sulle merci che spediscono e tenere un registro con i dati relativi a tutte le operazioni di controllo compiute.
Lo Stato membro revoca l'autorizzazione di apporre l'etichetta riportata nell'allegato II su ogni imballaggio agli operatori che non sono più in grado di garantire un tasso di conformità costante ed elevato, o qualora non sia più rispettata una delle condizioni di cui al secondo comma.
4. L'autorità di coordinamento comunica alla Commissione le disposizioni del regime di controllo di cui al paragrafo 1. In tale comunicazione sono precisate, in particolare, le categorie di operatori definite e la frequenza dei controlli stabilita per ciascuna categoria, nonché eventualmente le modalità d'applicazione del paragrafo 3, le modalità d'applicazione dell'articolo 11, paragrafo 1, e le percentuali minime di controlli stabilite per i diversi operatori interessati. Qualsiasi ulteriore modifica del regime di controllo è comunicata immediatamente alla Commissione.
5. Gli organismi di controllo che riscontrino sul territorio di uno Stato membro la non conformità di una partita di merci provenienti da un altro Stato membro, a causa di difetti o alterazioni già constatabili nei prodotti all'atto dell'imballaggio, provvedono a comunicare immediatamente alle autorità di coordinamento degli Stati membri eventualmente interessati il caso di non conformità constatato fino alla fase del commercio all'ingrosso, comprese le centrali di distribuzione.
Articolo 11
Controllo di conformità nella fase dell'esportazione
1. L'organismo di controllo competente per la fase dell'esportazione sottopone ad un controllo di conformità alle norme di commercializzazione i prodotti destinati all'esportazione nei paesi terzi, prima che lascino il territorio doganale della Comunità.
Gli esportatori sono tenuti a comunicare agli organismi di controllo le informazioni che questi ultimi ritengono necessarie per l'organizzazione e l'esecuzione dei controlli.
2. Per ogni categoria di operatori interessati gli Stati membri possono fissare, in base ad un'analisi del rischio, una percentuale minima delle spedizioni e dei quantitativi che saranno sottoposti a controllo di conformità da parte dell'organismo di controllo competente per la fase dell'esportazione. Tale percentuale deve essere sufficiente a garantire il rispetto della normativa comunitaria. Se dai controlli emergono irregolarità significative, gli organismi di controllo aumentano la percentuale delle spedizioni da controllare presso gli operatori interessati.
Gli Stati membri possono applicare le disposizioni di cui al primo comma agli operatori che soddisfano le seguenti condizioni:
a)
offrono sufficienti garanzie quanto al tasso di conformità costante ed elevato degli ortofrutticoli che commercializzano;
b)
dispongono di addetti al controllo che abbiano ricevuto una formazione riconosciuta dallo Stato membro;
c)
si impegnano ad eseguire controlli di conformità sulle merci che commercializzano; nonché
d)
si impegnano a tenere un registro di tutti i controlli eseguiti.
3. L'organismo di controllo rilascia il certificato di conformità di cui all'allegato III per ciascuna partita destinata all'esportazione che, in esito ai controlli di cui al paragrafo 1, risulti conforme alle norme. Se l'esportazione è composta da varie partite, la loro conformità può essere certificata globalmente su un unico certificato che enumera distintamente le varie partite che compongono la spedizione.
Se a norma del paragrafo 2 l'organismo di controllo competente per la fase dell'esportazione non ha controllato le partite oggetto del certificato di conformità, nella casella 13 (Osservazioni) del certificato figura l'indicazione «autocontrollo (articolo 11, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 0000/2007)».
4. L'autorità doganale competente può accettare la dichiarazione doganale di esportazione soltanto se:
a)
le merci sono accompagnate dal certificato di cui al paragrafo 3 oppure dal certificato di cui all'articolo 19, paragrafo 2, o
b)
l'organismo di controllo competente ha informato l'autorità doganale, con ogni mezzo idoneo, che per le partite di cui trattasi è stato rilasciato uno dei due certificati summenzionati.
Articolo 12
Controlli di conformità nella fase dell'importazione
1. Prima dell'immissione in libera pratica, gli ortofrutticoli in provenienza da paesi terzi sono sottoposti ad un controllo di conformità alle norme di commercializzazione.
Gli importatori comunicano agli organismi di controllo le informazioni che questi ultimi ritengono necessarie per l'esecuzione dei controlli di cui al paragrafo 2 del presente articolo e all'articolo 16, paragrafo 1.
2. Fatte salve le disposizioni della sezione 3, l'organismo di controllo competente per la fase dell'importazione procede ad un controllo di conformità per ciascuna partita importata e rilascia, in caso di conformità dei prodotti, il certificato di conformità di cui all'allegato III. Se l'importazione è composta da varie partite, la loro conformità può essere certificata globalmente su un unico certificato che enumera distintamente le varie partite che compongono la spedizione.
3. L'autorità doganale autorizza l'immissione in libera pratica soltanto se:
a)
le merci sono accompagnate dal certificato di cui al paragrafo 2, oppure dal certificato di cui all'articolo 14, paragrafo 1, oppure dal certificato di cui all'articolo 19, paragrafo 2, o
b)
l'organismo di controllo competente ha informato l'autorità doganale, con ogni mezzo idoneo, che per le partite di cui trattasi è stato rilasciato uno dei certificati summenzionati.
4. In deroga ai paragrafi 1, 2 e 3, l'organismo di controllo competente per la fase dell'importazione, se ritiene che il rischio di non conformità sia limitato per determinate partite, può decidere di non effettuare il controllo sulle medesime. In tal caso trasmette all'autorità doganale una dichiarazione timbrata, oppure informa in qualsiasi altra maniera tale autorità che può procedere allo sdoganamento.
Ai fini dell'applicazione del primo comma, l'organismo di controllo stabilisce preventivamente i criteri di valutazione dei rischi di non conformità e fissa, in base ad un'analisi del rischio, per ciascun tipo d'importazione definito, le percentuali minime di spedizioni e di quantitativi che saranno sottoposti a controllo di conformità dall'organismo di controllo competente per la fase dell'importazione. In ogni caso, le percentuali fissate a norma del presente paragrafo devono essere sensibilmente superiori a quelle fissate a norma dell'articolo 16, paragrafo 1.
5. La Commissione elabora linee direttrici comuni al fine di rendere più uniforme l'applicazione del paragrafo 4 negli Stati membri. L'autorità di coordinamento comunica immediatamente alla Commissione le modalità di applicazione del paragrafo 4, compresi i criteri e le percentuali minime di cui al secondo comma del medesimo, nonché ogni ulteriore modifica di dette modalità.
6. Se una partita di merce importata in provenienza da un paese terzo è ritenuta non conforme, l'autorità di coordinamento dello Stato membro interessato ne avverte immediatamente la Commissione e le autorità di coordinamento degli Stati membri eventualmente interessati, che provvedono alla diffusione dell'informazione sul loro territorio. La comunicazione alla Commissione è effettuata attraverso il sistema elettronico da essa indicato.
Sezione 3
Controlli effettuati da paesi terzi
Articolo 13
Riconoscimento dei controlli effettuati dai paesi terzi prima dell'importazione nella Comunità
1. A richiesta di un paese terzo, secondo la procedura di cui all'articolo 46 del regolamento (CE) n. 2200/96, la Commissione può riconoscere le operazioni di controllo di conformità compiute da tale paese prima dell'esportazione nella Comunità.
2. Il riconoscimento di cui al paragrafo 1 può essere concesso ai paesi terzi che lo richiedano e sul cui territorio sono rispettate le norme di commercializzazione comunitarie o norme almeno equivalenti per i prodotti esportati nella Comunità.
Nel riconoscimento è precisata l'autorità competente del paese terzo sotto la cui responsabilità sono compiute le operazioni di controllo di cui al paragrafo 1. Tale autorità cura i contatti con la Comunità. Nel riconoscimento sono altresì precisati gli organismi di controllo a cui è affidata l'esecuzione dei controlli, in appresso denominati «organismi di controllo del paese terzo».
Il riconoscimento verte esclusivamente sui prodotti originari di tale paese terzo e può essere limitato a certi prodotti.
3. Gli organismi di controllo del paese terzo devono essere ufficiali o ufficialmente riconosciuti dall'autorità di cui al paragrafo 2, offrire sufficienti garanzie e disporre del personale, del materiale e delle attrezzature necessarie all'esecuzione dei controlli secondo i metodi di cui all'articolo 20, paragrafo 1 o metodi equivalenti.
4. L'elenco dei paesi i cui controlli di conformità sono stati riconosciuti ai sensi del presente articolo e dei relativi prodotti sono enumerati nella parte A dell'allegato IV. Nella parte B del medesimo allegato figurano gli estremi delle autorità competenti e degli organismi di controllo, mentre nella parte C del medesimo allegato figurano i moduli dei certificati di cui all'articolo 14.
Articolo 14
Certificati
1. Gli organismi di controllo del paese terzo redigono, per ciascuna partita controllata prima dell'introduzione nel territorio doganale della Comunità, il certificato di conformità di cui all'allegato III oppure qualsiasi altro modulo convenuto dalla Commissione con il paese terzo di cui trattasi. Se un'importazione è composta da varie partite, la loro conformità può essere certificata globalmente su un unico certificato che enumera distintamente le varie partite che compongono la spedizione.
I moduli su cui vengono redatti i certificati di cui al primo comma sono definiti in sede di riconoscimento di cui all'articolo 13, paragrafo 1.
2. Solo un esemplare del certificato può essere identificato con la dicitura «originale». Le eventuali copie supplementari recano la dicitura «copia». Le autorità competenti della Comunità accettano come valido soltanto l'originale del certificato.
Il formato del modulo è di 210 × 297 mm; è tuttavia ammessa una tolleranza massima di 5 mm in meno o di 8 mm in più nel senso della lunghezza. La carta da utilizzare è carta bianca per scritture, senza paste meccaniche, del peso di almeno 40 g/m2.
Il modulo è stampato e compilato in una delle lingue ufficiali della Comunità.
I moduli devono essere compilati con un processo meccanografico o similare.
Il certificato non deve presentare alcuna cancellatura o sovrascritta. Le eventuali modifiche si effettuano depennando le indicazioni erronee e aggiungendo, ove occorra, le indicazioni volute. Ogni modifica così operata deve essere siglata dall'autore e autenticata dall'autorità emittente.
Ogni certificato reca un numero di serie, destinato a contraddistinguerlo, il timbro dell'autorità emittente e la firma della persona o delle persone abilitate a firmarlo.
L'autorità emittente conserva una copia di ciascun certificato rilasciato.
Articolo 15
Sospensione del riconoscimento
La Commissione può sospendere il riconoscimento se constata, per un numero significativo di partite o per quantità ingenti, che le merci non corrispondono ai dati indicati nei certificati di conformità rilasciati dagli organismi di controllo del paese terzo, o se non è stata data risposta soddisfacente alle richieste di controlli a posteriori di cui all'articolo 16, paragrafo 2.
Articolo 16
Controlli supplementari da parte degli Stati membri
1. Gli Stati membri verificano, nella fase dell'importazione, la conformità alle norme dei prodotti importati alle condizioni di cui alla presente sezione, sottoponendo a controlli materiali di conformità, per ogni paese terzo, una percentuale significativa delle spedizioni e dei quantitativi importati secondo tali condizioni. Tale percentuale è sufficiente a garantire che gli organismi di controllo del paese terzo rispettano la normativa comunitaria. Gli Stati membri provvedono ad applicare le misure di cui all'articolo 20, paragrafo 3, alle partite così controllate che risultino non conformi alle norme di commercializzazione.
Se dai controlli emergono irregolarità significative, gli Stati membri ne informano immediatamente la Commissione e gli organismi di controllo aumentano la percentuale delle spedizioni e dei quantitativi da sottoporre a controllo a norma del presente articolo.
Se lo Stato membro esige il pagamento di una tassa destinata a coprire le spese dei controlli di cui al presente paragrafo, il suo importo riflette la percentuale di spedizioni e di quantitativi sottoposti a controllo, che è inferiore a quella indicata all'articolo 12 per i controlli ivi previsti.
2. Ogniqualvolta si manifestino dubbi fondati quanto all'autenticità di un certificato di cui all'articolo 14, paragrafo 1, primo comma, o all'esattezza delle informazioni ivi contenute, viene effettuato un controllo a posteriori.
L'autorità competente della Comunità rinvia il certificato o la relativa copia all'omologa autorità del paese terzo, di cui all'articolo 13, paragrafo 2, secondo comma, indicando, ove del caso, i motivi che giustificano un'indagine e tutte le informazioni ottenute che lasciano presupporre che quanto riportato nel certificato non sia esatto o che il certificato stesso non sia autentico. Le richieste di controllo a posteriori sono portate quanto prima a conoscenza della Commissione, così come l'esito di ciascuna di esse.
Se viene richiesto un controllo a posteriori, l'importatore dei relativi prodotti può chiedere agli organismi di controllo competenti di effettuare un controllo di conformità ai sensi dell'articolo 12.
Articolo 17
Obblighi di comunicazione
1. L'autorità di coordinamento comunica alla Commissione, per ogni trimestre entro la fine del trimestre successivo, per paese terzo e per prodotto, il numero di partite e i quantitativi importati a norma dell'articolo 13, nonché il numero di partite e i quantitativi sottoposti al controllo di conformità di cui all'articolo 16, paragrafo 1, indicando le partite per le quali gli organismi di controllo abbiano riscontrato che le merci non erano conformi ai dati riportati nei certificati di conformità rilasciati dall'organismo di controllo del paese terzo e precisando la quantità di ognuna di tali partite e la natura dei difetti constatati.
2. Le autorità doganali operano in stretta collaborazione con l'autorità di coordinamento e/o con gli organismi di controllo, in particolare per l'applicazione dell'articolo 16, paragrafi 1 e 2, e forniscono loro tutte le informazioni necessarie.
Articolo 18
Cooperazione amministrativa
1. L'applicazione delle disposizioni della presente sezione è subordinata all'istituzione di una procedura di cooperazione amministrativa tra la Comunità e ogni paese terzo interessato.
A tal fine, i paesi terzi interessati comunicano alla Commissione ogni informazione utile relativa alle operazioni di controllo, in particolare gli esemplari dei timbri utilizzati dagli organismi di controllo e, ove necessario e senza indugio, qualsiasi modifica di tali informazioni. La Commissione trasmette le informazioni suddette, e le eventuali ulteriori modifiche, alle autorità di coordinamento degli Stati membri che ne informano le autorità doganali e le altre autorità competenti.
Dopo l'istituzione della cooperazione amministrativa e a seguito di ogni modifica significativa delle informazioni comunicate da un paese terzo nel quadro della suddetta cooperazione o riguardo ai nomi e agli indirizzi delle autorità competenti e degli organismi di controllo, la Commissione pubblica un avviso in merito nei modi che ritiene appropriati.
2. Il riconoscimento dei paesi terzi di cui all'articolo 13, paragrafo 4, si applica a decorrere dalla data in cui la Commissione rende pubblico l'avviso di cui al paragrafo 1 del presente articolo, relativo all'istituzione della cooperazione amministrativa tra la Comunità e il paese terzo interessato.
Sezione 4
Prodotti destinati alla trasformazione
Articolo 19
Prodotti destinati alla trasformazione
1. Ai fini del presente regolamento i prodotti destinati alla trasformazione sono gli ortofrutticoli freschi soggetti a norme di commercializzazione, conferiti alle industrie di trasformazione per esservi trasformati in prodotti che rientrano in una voce della nomenclatura combinata diversa da quella del prodotto fresco iniziale.
2. Gli organismi di controllo competenti rilasciano il certificato di destinazione industriale di cui all'allegato V per i prodotti destinati all'esportazione nei paesi terzi e per i prodotti importati nella Comunità, se tali prodotti sono destinati alla trasformazione e non sono pertanto soggetti all'obbligo di conformità alle norme di commercializzazione ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 1, lettera a). Essi controllano il rispetto delle disposizioni specifiche in materia di etichettatura di cui al paragrafo 4 del presente articolo.
3. Nella fase dell'importazione, dopo aver rilasciato il certificato di cui al paragrafo 2, l'organismo di controllo competente trasmette immediatamente all'autorità di coordinamento dello Stato membro in cui sarà realizzata la trasformazione industriale una copia del suddetto certificato nonché tutte le informazioni necessarie ai fini di un eventuale controllo delle operazioni di trasformazione. Dopo la trasformazione, l'impresa trasformatrice restituisce il certificato all'organismo di controllo competente, il quale si accerta che i prodotti abbiano effettivamente subito una trasformazione industriale.
4. Gli imballaggi dei prodotti destinati alla trasformazione industriale recano un'etichettatura in cui figura in maniera ben visibile l'indicazione «destinazione industriale» od ogni altra dicitura di significato equivalente. Per le spedizioni di merci alla rinfusa, caricate direttamente su un mezzo di trasporto, tale indicazione figura su un documento che accompagna la merce o affisso in maniera ben visibile all'interno del mezzo di trasporto.
5. Gli Stati membri adottano tutte le misure del caso, in particolare ai fini della collaborazione con gli altri Stati membri interessati, per evitare che le merci destinate al mercato dei prodotti freschi siano spedite fuori della regione di produzione sotto forma di merci destinate alla trasformazione industriale.
Sezione 5
Metodi di controllo
Articolo 20
Metodi di controllo
1. I controlli di conformità previsti nel presente capo, eccetto quelli eseguiti nella fase della vendita al minuto al consumatore finale, si effettuano, salvo disposizione contraria del presente regolamento, secondo i metodi descritti nell'allegato VI.
Gli Stati membri stabiliscono modalità specifiche per il controllo della conformità nella fase della vendita al minuto al consumatore.
2. Se dal controllo emerge che le merci sono conformi alle norme di commercializzazione, il competente organismo di controllo può rilasciare il certificato di conformità di cui all'allegato III. Tale certificato è comunque rilasciato nelle fasi d'importazione e di esportazione.
3. In caso di non conformità alle norme, l'organismo di controllo rilascia un attestato di non conformità per l'operatore o il suo rappresentante. Le merci oggetto di un attestato di non conformità non possono essere spostate senza l'autorizzazione dell'organismo di controllo che l'ha rilasciato. Tale autorizzazione può essere subordinata al rispetto di condizioni stabilite dall'organismo di controllo.
Gli operatori possono decidere di rendere conforme la merce o parte di essa. La merce resa conforme non può essere commercializzata prima che l'organismo di controllo competente si accerti della conformità della merce con i mezzi ritenuti idonei. Se del caso, tale organismo rilascia il certificato di conformità di cui all'allegato III per la partita o la parte della partita resa conforme.
Se un organismo di controllo accoglie la richiesta di un operatore di rendere conforme la merce in uno Stato membro diverso da quello nel quale è stato eseguito il controllo che ne ha accertato la non conformità, gli Stati membri interessati adottano i provvedimenti che ritengono utili, segnatamente in materia di collaborazione reciproca, per verificare che la merce venga effettivamente resa conforme.
Se la merce non può essere resa conforme, né essere destinata all'alimentazione animale, alla trasformazione industriale o a qualsiasi altro uso non alimentare, l'organismo di controllo può, se necessario, chiedere agli operatori di prendere misure adeguate allo scopo di garantire che i prodotti considerati non siano commercializzati.
Gli operatori comunicano le informazioni che gli Stati membri giudicano necessarie ai fini dell'applicazione del presente paragrafo.
4. Ai fini dell'applicazione del presente capo, le fatture e i documenti di accompagnamento riportano la categoria di qualità, il paese di origine ed eventualmente la destinazione industriale dei prodotti. Tale obbligo non vale nel caso della vendita al minuto al consumatore finale.
TITOLO III
ORGANIZZAZIONI DI PRODUTTORI
CAPO I
Requisiti e riconoscimento
Sezione 1
Definizioni
Articolo 21
Definizioni
1. Ai fini del presente titolo si intende per:
a)
«produttore», un agricoltore ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (CE) n. 1182/2007;
b)
«filiale», impresa nella quale una o più organizzazioni di produttori o le loro associazioni detengono una partecipazione e che contribuisce al conseguimento degli obiettivi dell'organizzazione di produttori o dell'associazione di organizzazioni di produttori;
c)
«organizzazione di produttori transnazionale», qualsiasi organizzazione in cui almeno un'azienda appartenente ai produttori è situata in uno Stato membro diverso da quello in cui ha sede l'organizzazione di produttori;
d)
«associazione transnazionale di organizzazioni di produttori», qualsiasi associazione di organizzazioni di produttori in cui almeno una delle organizzazioni associate è situata in uno Stato membro diverso da quello in cui ha sede l'associazione;
e)
«obiettivo di convergenza», l'obiettivo dell'azione a favore degli Stati membri e delle regioni meno sviluppati conformemente alla legislazione comunitaria che disciplina il Fondo europeo di sviluppo regionale (FESR), il Fondo sociale europeo (FSE) e il Fondo di coesione (FC) per il periodo 1o gennaio 2007 - 31 dicembre 2013;
f)
«misura»,
i)
azioni finalizzate alla pianificazione della produzione, incluso l'acquisto di immobilizzazioni,
ii)
azioni finalizzate al miglioramento o al mantenimento della qualità dei prodotti, incluso l'acquisto di immobilizzazioni,
iii)
azioni finalizzate al miglioramento della commercializzazione, incluso l'acquisto di immobilizzazioni, come pure le attività di promozione e comunicazione diverse da quelle contemplate al punto vi),
iv)
ricerca e produzione per fini sperimentali, incluso l'acquisto di immobilizzazioni,
v)
azioni di formazione diverse da quelle contemplate al punto vi) e azioni finalizzate a incoraggiare il ricorso ai servizi di consulenza,
vi)
uno dei sei strumenti di prevenzione e gestione delle crisi elencati all'articolo 9, paragrafo 2, primo comma, lettere da a) a f), del regolamento (CE) n. 1182/2007,
vii)
azioni ambientali di cui all'articolo 9, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1182/2007, incluso l'acquisto di immobilizzazioni,
viii)
altre azioni, compreso l'acquisto di immobilizzazioni, diverse da quelle contemplate ai punti i), ii), iii), iv) e vii), che rispondono ad uno o più obiettivi di cui all'articolo 9, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007;
g)
«azione», una specifica attività o uno specifico strumento destinato a conseguire un preciso obiettivo operativo che concorra al raggiungimento di uno o più obiettivi di cui all'articolo 9, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007;
h)
«sottoprodotto», un prodotto ottenuto dalla preparazione e/o dalla trasformazione di un prodotto ortofrutticolo, che possiede un suo valore economico ma che non costituisce il principale risultato ricercato;
i)
«prima trasformazione», la trasformazione di un prodotto ortofrutticolo in uno dei prodotti elencati nell'allegato I del trattato CE. Non sono considerate come prima trasformazione le operazioni effettuate in vista della commercializzazione del prodotto fresco, quali la pulitura, il taglio, la mondatura, l'essiccazione e il condizionamento;
j)
«livello interprofessionale» ai sensi dell'articolo 10, paragrafo 3, lettera b), del regolamento (CE) n. 1182/2007, una o più delle attività elencate all'articolo 20, lettera c), dello stesso regolamento approvate dallo Stato membro e gestite congiuntamente da un'organizzazione di produttori o da un'associazione di organizzazioni di produttori e da almeno un altro operatore attivo nella filiera della trasformazione e/o della distribuzione;
k)
«indicatore iniziale», un indicatore che rispecchi una situazione esistente o una tendenza in atto all'inizio di un periodo di programmazione, in grado di fornire informazioni utili:
i)
nell'analisi della situazione iniziale, per stabilire una strategia nazionale per programmi operativi sostenibili o per stabilire un programma operativo,
ii)
quale riferimento per la valutazione dei risultati e dell'impatto di una strategia nazionale o di un programma operativo, e/o
iii)
nell'interpretazione dei risultati e dell'impatto di una strategia nazionale o di un programma operativo.
2. Gli Stati membri definiscono, in funzione delle proprie strutture giuridiche e amministrative nazionali, le persone giuridiche a cui si applicano, nel loro territorio, l'articolo 3, paragrafo 1 e l'articolo 7, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007. Se del caso, gli Stati membri adottano anche disposizioni recanti una definizione precisa di parti di persone giuridiche ai fini dell'applicazione dei citati articoli.
Sezione 2
Requisiti applicabili alle organizzazioni di produttori
Articolo 22
Prodotti
1. Gli Stati membri riconoscono le organizzazioni di produttori ai sensi dell'articolo 4 del regolamento (CE) n. 1182/2007 per il prodotto o per il gruppo di prodotti precisato nella domanda di riconoscimento, fatte salve eventuali decisioni adottate a norma dell'articolo 4, paragrafo 1, lettera c), del medesimo regolamento.
2. Gli Stati membri riconoscono le organizzazioni di produttori per i prodotti esclusivamente destinati alla trasformazione soltanto se tali organizzazioni sono in grado di garantire che i prodotti vengono conferiti alla trasformazione nell'ambito di un sistema di contratti di fornitura o in altro modo.
Articolo 23
Numero minimo di soci
Nello stabilire il numero minimo di soci di un'organizzazione di produttori a norma dell'articolo 4, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1182/2007, gli Stati membri possono disporre che, se l'organizzazione richiedente il riconoscimento è costituita in tutto o in parte da soci che sono essi stessi persone giuridiche o parti chiaramente definite di persone giuridiche costituite da produttori, il numero minimo di produttori può essere calcolato in base al numero di produttori associati a ciascuna persona giuridica o a una parte chiaramente definita di persona giuridica.
Articolo 24
Periodo minimo di adesione
1. La durata minima dell'adesione di un produttore non è inferiore ad un anno.
2. Il recesso dell'aderente è comunicato per iscritto all'organizzazione di produttori. Gli Stati membri fissano il termine di preavviso, non superiore a sei mesi, e la data in cui il recesso acquista efficacia.
Articolo 25
Strutture e attività delle organizzazioni di produttori
Gli Stati membri si accertano che le organizzazioni di produttori dispongano del personale, dell'infrastruttura e dell'attrezzatura necessari all'adempimento dei requisiti enunciati all'articolo 3, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007 e all'espletamento delle loro funzioni essenziali, ossia:
a)
la conoscenza della produzione dei loro soci,
b)
la raccolta, la cernita, il magazzinaggio e il condizionamento della produzione dei loro soci,
c)
la gestione commerciale e finanziaria e
d)
la contabilità centralizzata e un sistema di fatturazione.
Articolo 26
Valore o volume della produzione commercializzabile
Ai fini dell'articolo 4, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1182/2007, il valore o il volume della produzione commercializzabile è calcolato secondo gli stessi criteri applicati al valore della produzione commercializzata stabiliti agli articoli 52 e 53 del presente regolamento.
Articolo 27
Mezzi tecnici
Ai fini dell'articolo 4, paragrafo 1, lettera e), del regolamento (CE) n. 1182/2007, se un'organizzazione di produttori è riconosciuta per un prodotto per il quale è necessaria la fornitura di mezzi tecnici, si ritiene che adempia i propri obblighi se fornisce mezzi tecnici di livello adeguato direttamente o tramite i suoi soci o attraverso filiali o mediante il ricorso all'esternalizzazione.
Articolo 28
Attività principali delle organizzazioni di produttori
1. L'attività principale di un'organizzazione di produttori consiste nella concentrazione dell'offerta e nella commercializzazione dei prodotti dei soci per i quali è riconosciuta.
2. Il valore della produzione commercializzata venduta da un'organizzazione di produttori, appartenente ai propri soci e ai soci di altre organizzazioni di produttori, è superiore al valore della rimanente produzione commercializzata venduta dalla medesima organizzazione di produttori.
Tale calcolo si basa esclusivamente sui prodotti per i quali l'organizzazione produttori è riconosciuta.
3. In caso di applicazione dell'articolo 52, paragrafo 7, il paragrafo 2 del presente articolo si applica mutatis mutandis alle filiali a decorrere dal 1o gennaio 2012.
Articolo 29
Esternalizzazione
Per esternalizzazione di un'attività di un'organizzazione produttori si intende un accordo commerciale concluso dalla medesima organizzazione di produttori con un altro soggetto, che può essere costituito anche da un suo socio o una sua filiale, per l'esecuzione dell'attività prevista. L'organizzazione di produttori rimane tuttavia responsabile dell'esecuzione dell'attività e della gestione, del controllo e della supervisione complessivi dell'accordo commerciale finalizzato all'esecuzione di tale attività.
Il primo comma si applica mutatis mutandis all'esternalizzazione di attività da parte di un'associazione di organizzazioni di produttori.
Articolo 30
Organizzazioni di produttori transnazionali
1. Un'organizzazione di produttori transnazionale è stabilita nello Stato membro in cui dispone di importanti impianti operativi o di un numero significativo di soci e/o in cui realizza una quota rilevante della produzione commercializzata.
2. Lo Stato membro in cui ha sede l'organizzazione di produttori transnazionale è competente a:
a)
riconoscere l'organizzazione di produttori transnazionale;
b)
approvare il programma operativo dell'organizzazione di produttori transnazionale;
c)
istituire la necessaria collaborazione amministrativa con l'altro o gli altri Stati membri in cui sono stabiliti i soci dell'organizzazione di produttori transnazionale, per quanto concerne il rispetto delle condizioni per il riconoscimento e il regime di controlli e sanzioni. Questi altri Stati membri sono tenuti a fornire la necessaria assistenza allo Stato membro in cui è stabilita l'organizzazione produttori; nonché
d)
fornire, su richiesta, tutta la documentazione pertinente, compresa la normativa in vigore, agli altri Stati membri in cui sono stabiliti i soci, tradotta in una delle lingue ufficiali degli Stati membri richiedenti.
Articolo 31
Fusioni di organizzazioni di produttori
1. In caso di fusione di organizzazioni di produttori che svolgevano in precedenza programmi operativi diversi, i programmi operativi possono essere portati avanti in parallelo e distintamente fino al 1o gennaio dell'anno successivo alla fusione. In tal caso le organizzazioni di produttori chiedono la fusione dei programmi operativi attraverso una modifica dei medesimi, a norma dell'articolo 66. In alternativa, le organizzazioni di produttori chiedono la fusione immediata dei programmi operativi attraverso una modifica dei medesimi, a norma dell'articolo 67.
2. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri hanno la facoltà di autorizzare le organizzazioni di produttori che ne fanno richiesta, per motivi debitamente giustificati, a svolgere in parallelo i programmi operativi distinti fino alla loro conclusione naturale.
Articolo 32
Soci non produttori
1. Gli Stati membri possono stabilire se e a quali condizioni una persona fisica o giuridica che non sia un produttore possa diventare socio di un'organizzazione di produttori.
2. Nel fissare le condizioni di cui al paragrafo 1, gli Stati membri assicurano, in particolare, il rispetto del disposto dell'articolo 3, paragrafo 1, lettera a) e paragrafo 4, lettera c), del regolamento (CE) n. 1182/2007.
3. Le persone fisiche o giuridiche di cui al paragrafo 1 non possono:
a)
essere prese in considerazione agli effetti dei criteri per il riconoscimento;
b)
beneficiare direttamente delle misure finanziate dalla Comunità.
Gli Stati membri possono limitare o vietare il diritto di dette persone al voto per le decisioni relative al fondo di esercizio, nel rispetto delle condizioni stabilite al paragrafo 2.
Articolo 33
Controllo democratico delle organizzazioni di produttori
Gli Stati membri prendono le misure necessarie per evitare ogni abuso di potere o di influenza da parte di uno o più soci in relazione alla gestione e al funzionamento dell'organizzazione produttori; tali misure riguardano tra l'altro i diritti di voto.
Sezione 3
Associazioni di organizzazioni di produttori
Articolo 34
Riconoscimento delle associazioni di organizzazioni di produttori
1. Gli Stati membri riconoscono le associazioni di organizzazioni di produttori a norma dell'articolo 5 del regolamento (CE) n. 1182/2007 per le attività relative al prodotto o ai prodotti indicati nella domanda di riconoscimento.
2. Un'associazione di organizzazioni di produttori può essere riconosciuta a norma dell'articolo 5 del regolamento (CE) n. 1182/2007 ed eseguire qualsiasi attività dell'organizzazione di produttori anche se la commercializzazione dei prodotti continua ad essere realizzata dai propri soci.
Articolo 35
Attività principali delle associazioni di organizzazioni di produttori
Le disposizioni dell'articolo 28, paragrafi 2 e 3, si applicano mutatis mutandis alle associazioni di organizzazioni di produttori.
Articolo 36
Membri di associazioni di organizzazioni di produttori diversi dalle organizzazioni di produttori
1. Gli Stati membri possono stabilire se e a quali condizioni una persona fisica o giuridica che non sia un'organizzazione di produttori riconosciuta possa diventare membro di un'associazione di organizzazioni di produttori.
2. I membri di un'associazione riconosciuta di organizzazioni di produttori diversi dalle organizzazioni di produttori riconosciute non possono:
a)
essere presi in considerazione agli effetti dei criteri per il riconoscimento;
b)
votare decisioni relative al fondo di esercizio;
c)
beneficiare direttamente delle misure finanziate dalla Comunità.
Articolo 37
Associazioni transnazionali di organizzazioni di produttori
1. Un'associazione transnazionale di organizzazioni di produttori è stabilita in uno Stato membro in cui riunisce un numero significativo di organizzazioni associate e/o in cui le organizzazioni associate realizzano una quota rilevante della produzione commercializzata.
2. Lo Stato membro in cui ha sede l'associazione transnazionale di organizzazioni di produttori è competente a:
a)
riconoscere l'associazione;
b)
approvare, se necessario, il programma operativo dell'associazione;
c)
istituire la necessaria collaborazione amministrativa con l'altro o gli altri Stati membri in cui sono stabilite le organizzazioni associate, per quanto concerne il rispetto delle condizioni per il riconoscimento e il regime di controlli e sanzioni. Questi altri Stati membri sono tenuti a fornire la necessaria assistenza allo Stato membro in cui ha sede l'associazione transnazionale di organizzazioni di produttori; nonché
d)
fornire, su richiesta, tutta la documentazione pertinente, compresa la normativa in vigore, agli altri Stati membri in cui sono stabiliti i soci, tradotta in una delle lingue ufficiali degli Stati membri richiedenti.
Sezione 4
Gruppi di produttori
Articolo 38
Presentazione del piano di riconoscimento
1. Il piano di riconoscimento di cui all'articolo 7, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007 è presentato da una persona giuridica, o da una sua parte chiaramente definita, all'autorità competente dello Stato membro in cui è stabilita.
2. Gli Stati membri fissano:
a)
i criteri minimi che devono essere rispettati dalla persona giuridica o da una sua parte chiaramente definita per poter presentare un piano di riconoscimento;
b)
le regole relative all'elaborazione, al contenuto e all'attuazione dei piani di riconoscimento;
c)
il periodo nel corso del quale è vietato a un ex socio di un'organizzazione di produttori di entrare a far parte di un gruppo di produttori, dopo aver lasciato l'organizzazione produttori in relazione ai prodotti per i quali la stessa organizzazione era riconosciuta e
d)
le procedure amministrative per l'approvazione, il controllo e la realizzazione dei piani di riconoscimento.
Articolo 39
Contenuto del piano di riconoscimento
Il progetto di piano di riconoscimento contiene almeno i seguenti dati:
a)
una descrizione della situazione iniziale, in particolare con riferimento al numero di soci produttori, con informazioni dettagliate sui soci, sulla produzione, compreso il valore della produzione commercializzata, sulla commercializzazione e sull'infrastruttura, compresa l'infrastruttura di proprietà di singoli soci del gruppo di produttori se è usata dal gruppo di produttori medesimo;
b)
la data proposta di inizio di attuazione del piano e la sua durata, che non può essere superiore a cinque anni; nonché
c)
le attività da svolgere per ottenere il riconoscimento.
Articolo 40
Approvazione del piano di riconoscimento
1. L'autorità nazionale competente prende una decisione in merito al progetto di piano di riconoscimento entro i tre mesi successivi al ricevimento del piano corredato di tutti i documenti giustificativi.
2. In seguito ai controlli di cui all'articolo 113, l'autorità nazionale competente:
a)
approva il piano e conferisce il prericonoscimento;
b)
chiede che il piano sia modificato;
c)
respinge il piano.
L'eventuale approvazione può essere concessa solo dopo che al piano siano state apportate le modifiche richieste a norma della lettera b).
L'autorità competente comunica la propria decisione alla persona giuridica o alla sua parte chiaramente definita.
Articolo 41
Attuazione del piano di riconoscimento
1. L'attuazione del piano di riconoscimento è suddivisa in periodi annuali a decorrere dal 1o gennaio. Gli Stati membri possono autorizzare i gruppi di produttori a suddividere i periodi annuali in semestri.
Il piano di riconoscimento inizia, in funzione della data proposta ai sensi dell'articolo 39, lettera b),
a)
il 1o gennaio successivo alla data in cui è stato approvato dall'autorità nazionale competente, oppure
b)
immediatamente dopo la data di approvazione.
2. Gli Stati membri stabiliscono le condizioni alle quali i gruppi di produttori possono chiedere di modificare i piani durante la loro attuazione. Tali richieste sono corredate di tutti i documenti giustificativi necessari.
3. L'autorità nazionale competente decide in merito ad ogni modifica dei piani entro tre mesi dal ricevimento della richiesta di modificazione, previo esame delle giustificazioni addotte. In caso di mancata adozione di una decisione entro i suddetti tre mesi, la richiesta si ritiene respinta.
Articolo 42
Domanda di riconoscimento in quanto organizzazione di produttori
I gruppi di produttori che attuano un piano di riconoscimento possono presentare in qualsiasi momento una domanda di riconoscimento a norma dell'articolo 4 del regolamento (CE) n. 1182/2007. In ogni caso le domande sono presentate entro il termine del periodo transitorio di cui all'articolo 7 del regolamento (CE) n. 1182/2007.
A partire dalla data di presentazione della domanda, il gruppo può presentare un progetto di programma operativo a norma dell'articolo 64.
Articolo 43
Attività principali dei gruppi di produttori
L'articolo 28 si applica mutatis mutandis ai gruppi di produttori.
Articolo 44
Valore della produzione commercializzata
1. L'articolo 52 si applica mutatis mutandis ai gruppi di produttori.
2. Se si verifica una riduzione del valore della produzione commercializzata per motivi debitamente giustificati a giudizio dello Stato membro, non imputabili alla responsabilità del gruppo di produttori e che esulano dal suo controllo, il valore della produzione commercializzata non è inferiore al 65 % del valore dichiarato nella precedente o nelle precedenti domande di aiuto relativo al periodo annuale più recente, verificato dallo Stato membro o, in mancanza, del valore dichiarato inizialmente nel piano di riconoscimento approvato.
Articolo 45
Finanziamento dei piani di riconoscimento
1. I tassi di aiuto di cui all'articolo 7, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1182/2007 sono dimezzati se il valore della produzione commercializzata è superiore a 1 000 000 EUR.
2. L'aiuto di cui all'articolo 7, paragrafo 3, lettera a), del regolamento (CE) n. 1182/2007 è soggetto ad un massimale per ciascun gruppo di produttori pari a 100 000 EUR per periodo annuale.
3. Se un periodo di attuazione non copre un anno civile completo, il massimale di cui al paragrafo 2 è ridotto in proporzione.
4. L'aiuto di cui all'articolo 7, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1182//2007 è versato:
a)
in rate annuali o semestrali, al termine di ogni periodo annuale o semestrale di attuazione del piano di riconoscimento, oppure
b)
in rate che coprono una parte di un periodo annuale se il piano ha inizio nel corso di un periodo annuale o se il riconoscimento è concesso a norma dell'articolo 4 del regolamento (CE) n. 1182/2007 prima del termine di un periodo annuale.
Per calcolare l'importo delle rate gli Stati membri possono usare la produzione annuale commercializzata corrispondente ad un periodo diverso da quello per il quale è versata la rata, se ciò è giustificato per motivi di controllo e sempreché la differenza tra i due periodi sia inferiore al periodo effettivo considerato.
5. Il tasso di cambio applicabile agli importi di cui ai paragrafi 1 e 2 è il tasso più recente pubblicato dalla Banca centrale europea anteriormente al primo giorno del periodo per il quale è concesso l'aiuto.
Articolo 46
Aiuto per gli investimenti necessari per il riconoscimento
Per gli investimenti connessi all'attuazione dei piani di riconoscimento di cui all'articolo 39, lettera c), del presente regolamento che beneficiano di un aiuto a norma dell'articolo 7, paragrafo 3, lettera b), del regolamento (CE) n. 1182/ 2007:
a)
sono esclusi gli investimenti che possono creare condizioni di distorsione della concorrenza nelle altre attività economiche dell'organizzazione e
b)
gli investimenti che giovano direttamente o indirettamente a tali attività sono finanziati in proporzione alla loro utilizzazione nei settori o per i prodotti a cui si riferisce il prericonoscimento.
Articolo 47
Domanda di aiuto
1. Ciascun gruppo di produttori presenta un'unica domanda per gli aiuti di cui all'articolo 7, paragrafo 3, lettere a) e b), del regolamento (CE) n. 1182/2007 entro tre mesi dal termine di ogni periodo annuale o semestrale di cui all'articolo 45, paragrafo 4 del presente regolamento. La domanda comprende una dichiarazione del valore della produzione commercializzata del periodo a cui si riferisce la domanda di aiuto.
2. Le domande di aiuto relative a periodi semestrali possono essere presentate solo se il piano di riconoscimento è suddiviso in periodi semestrali, secondo il disposto dell'articolo 41, paragrafo 1. Le domande di aiuto sono accompagnate da una dichiarazione scritta del gruppo di produttori dalla quale risulta:
a)
che il gruppo rispetta e si impegna a rispettare le disposizioni del regolamento (CE) n. 1182/2007 e del presente regolamento; e
b)
che il gruppo non beneficia, non ha beneficiato e non beneficerà, direttamente o indirettamente, di un doppio finanziamento comunitario o nazionale per le azioni attuate nell'ambito del piano di riconoscimento che beneficia di un finanziamento comunitario in virtù del presente regolamento.
3. Gli Stati membri fissano il termine per il pagamento dell'aiuto, che non può in alcun caso essere posteriore a sei mesi dal ricevimento della domanda.
Articolo 48
Ammissibilità
Gli Stati membri valutano l'ammissibilità dei gruppi di produttori agli aiuti previsti dal presente regolamento allo scopo di accertare che la concessione di un aiuto sia debitamente motivata, tenuto conto delle condizioni e della data dell'eventuale precedente concessione di un aiuto pubblico alle organizzazioni o ai gruppi di produttori da cui provengono i soci del gruppo considerato, come pure degli eventuali movimenti di soci tra organizzazioni e gruppi di produttori.
Articolo 49
Contributo comunitario
1. La partecipazione finanziaria della Comunità all'aiuto di cui all'articolo 7, paragrafo 3, lettera a), del regolamento (CE) n. 1182/2007 è pari:
a)
al 75 % della spesa pubblica ammissibile nelle regioni dell'obiettivo di convergenza;
b)
al 50 % della spesa pubblica ammissibile nelle altre regioni.
2. La partecipazione finanziaria della Comunità all'aiuto di cui all'articolo 7, paragrafo 3, lettera b), del regolamento (CE) n. 1182/2007, espressa in sovvenzione in conto capitale o in equivalente sovvenzione in conto capitale, è pari al massimo, in percentuale dei costi ammissibili degli investimenti:
a)
al 50 % nelle regioni ammissibili all'obiettivo di convergenza;
b)
al 30 % nelle altre regioni.
Gli Stati membri si impegnano a contribuire nella misura minima del 5 % al costo dell'investimento ammissibile.
La quota minima a carico dei beneficiari dell'aiuto al costo dell'investimento ammissibile è pari:
a)
al 25 % nelle regioni ammissibili all'obiettivo di convergenza;
b)
al 45 % nelle altre regioni.
Articolo 50
Fusioni
1. Gli aiuti previsti all'articolo 7, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1182/2007 possono essere concessi o continuare ad essere concessi ai gruppi di produttori prericonosciuti nati dalla fusione di due o più gruppi di produttori prericonosciuti.
2. Per il calcolo dell'importo degli aiuti di cui al paragrafo 1, il gruppo di produttori nato dalla fusione si sostituisce ai suoi costituenti.
3. In caso di fusione di due o più gruppi di produttori, il nuovo soggetto subentra nei diritti e negli obblighi del gruppo di produttori prericonosciuto per primo.
4. Se un gruppo di produttori prericonosciuto si fonde con un'organizzazione di produttori riconosciuta, il soggetto nato dalla fusione non beneficia più del prericonoscimento in quanto gruppo di produttori, né degli aiuti di cui all'articolo 7, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1182/2007. Il soggetto che ne risulta continua ad essere considerato alla stregua dell'organizzazione di produttori riconosciuta, purché rispetti i requisiti previsti. Se necessario, l'organizzazione di produttori chiede una modifica del proprio programma operativo, nel qual caso si applica mutatis mutandis l'articolo 31.
Tuttavia, le azioni eseguite dal gruppo di produttori prima della fusione continuano ad essere ammissibili alle condizioni stabilite nel piano di riconoscimento.
Articolo 51
Conseguenze del riconoscimento
1. L'erogazione degli aiuti di cui all'articolo 7, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1182/2007 cessa al momento della concessione del riconoscimento.
2. In caso di presentazione di un programma operativo in virtù del presente regolamento, lo Stato membro si accerta che non vi sia duplice finanziamento delle misure previste nel piano di riconoscimento.
3. Gli investimenti ammessi al beneficio dell'aiuto a copertura dei costi di cui all'articolo 7, paragrafo 3, lettera b), del regolamento (CE) n. 1182/2007 possono essere riportati nei programmi operativi purché rispondano ai requisiti del presente regolamento.
4. Gli Stati membri fissano il periodo entro il quale, dopo l'esecuzione del piano di riconoscimento, il gruppo di produttori deve essere riconosciuto in quanto organizzazione di produttori. Tale periodo non supera quattro mesi.
CAPO II
Fondi di esercizio e programmi operativi
Sezione 1
Valore della produzione commercializzata
Articolo 52
Base di calcolo
1. Ai fini del presente capo, il valore della produzione commercializzata di un'organizzazione di produttori è calcolato in base alla produzione dei soci dell'organizzazione per la quale l'organizzazione è riconosciuta.
2. Il valore della produzione commercializzata comprende la produzione dei soci che lasciano l'organizzazione di produttori e dei nuovi arrivati. Gli Stati membri definiscono le condizioni miranti a evitare doppi conteggi.
3. Gli Stati membri possono autorizzare le organizzazioni di produttori a includere il valore dei sottoprodotti nel valore della produzione commercializzata.
4. Il valore della produzione commercializzata include il valore dei prodotti ritirati dal mercato e smaltiti nei modi indicati all'articolo 10, paragrafo 4, lettere a) e b), del regolamento (CE) n. 1182/2007, stimato al prezzo medio dei prodotti commercializzati l'anno precedente dalla stessa organizzazione produttori.
5. Nel calcolo del valore della produzione commercializzata si tiene conto solo della produzione dei soci commercializzata dall'organizzazione medesima o ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 3, lettere b) e c), del regolamento (CE) n. 1182/2007.
6. La produzione commercializzata è fatturata nella fase di «uscita dall'organizzazione di produttori»:
a)
se del caso, sotto forma di prodotto imballato, preparato o sottoposto a prima trasformazione;
b)
IVA esclusa; e
c)
al netto delle spese di trasporto interno, se la distanza tra i punti di raccolta o di imballaggio centralizzati e il punto di distribuzione dell'organizzazione di produttori è significativa. Gli Stati membri stabiliscono le riduzioni da applicare al valore fatturato dei prodotti nelle varie fasi della trasformazione, della consegna o del trasporto.
7. Il valore della produzione commercializzata può essere anche calcolato nella fase di uscita dalla filiale, secondo le stesse modalità di cui al paragrafo 6, purché almeno il 90 % del capitale della filiale appartenga:
a)
all'organizzazione di produttori o all'associazione di organizzazioni di produttori, oppure
b)
previo consenso dello Stato membro, a cooperative aderenti all'organizzazione di produttori o all'associazione di organizzazioni di produttori, sempreché ciò contribuisca al conseguimento degli obiettivi elencati all'articolo 3, paragrafo 1, lettere b) e c), del regolamento (CE) n. 1182/2007.
8. In caso di riduzione della produzione imputabile a avversità atmosferiche, epizoozie, fitopatie o infestazioni parassitarie, possono essere inclusi nel valore della produzione commercializzata eventuali indennizzi percepiti nell'ambito di misure di assicurazione del raccolto, di cui al capo III, sezione 6, o di misure equivalenti gestite dall'organizzazione di produttori per questo tipo di rischio.
Articolo 53
Periodo di riferimento
1. Il massimale annuo dell'aiuto di cui all'articolo 10, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1182/2007 è calcolato annualmente in funzione del valore della produzione commercializzata nel corso di un periodo di riferimento di 12 mesi determinato dagli Stati membri.
2. Per ciascuna organizzazione di produttori, gli Stati membri fissano il periodo di riferimento in modo che questo corrisponda:
a)
ad un periodo di 12 mesi con decorrenza non anteriore al 1o gennaio del terzo anno precedente l'anno di esecuzione del programma operativo e scadenza non posteriore al 1o agosto dello stesso anno, oppure
b)
al valore medio di tre periodi di 12 mesi consecutivi, con decorrenza non anteriore al 1o gennaio del quinto anno precedente l'anno di esecuzione del programma operativo e scadenza non posteriore al 1o agosto dello stesso anno.
3. Il periodo di 12 mesi è il periodo contabile dell'organizzazione di produttori considerata.
Il periodo di riferimento non può cambiare nel corso di un programma operativo se non in circostanze debitamente giustificate.
4. Se un prodotto si deprezza per motivi debitamente giustificati a giudizio dello Stato membro, non imputabili alla responsabilità dell'organizzazione di produttori e che esulano dal suo controllo, il valore della produzione commercializzata di cui al paragrafo 1 non può essere inferiore al 65 % del valore del prodotto nel precedente periodo di riferimento.
I motivi di cui al primo comma devono essere debitamente giustificati.
5. Se a causa del loro riconoscimento recente le organizzazioni di produttori non dispongono di dati relativi alla produzione commercializzata su un arco di tempo sufficientemente lungo ai fini dell'applicazione del paragrafo 2, si può considerare che il valore della produzione commercializzata corrisponda al valore indicato dall'organizzazione di produttori ai fini del riconoscimento. Tale valore è calcolato come valore medio della produzione commercializzata dei tre anni precedenti per tutti i produttori soci dell'organizzazione di produttori al momento della presentazione della domanda di riconoscimento.
6. Gli Stati membri adottano le misure necessarie per raccogliere i dati relativi al valore della produzione commercializzata delle organizzazioni di produttori che non hanno presentato programmi operativi.
7. In deroga al disposto dei paragrafi 1 e 6, il valore della produzione commercializzata durante il periodo di riferimento è calcolato in base alla normativa vigente in tale periodo.
Sezione 2
Fondi di esercizio
Articolo 54
Gestione
Gli Stati membri provvedono affinché la gestione dei fondi di esercizio sia tale da consentire l'identificazione, la verifica e la certificazione annua delle entrate e delle uscite da parte di revisori esterni.
Articolo 55
Finanziamento dei fondi di esercizio
Il contributo finanziario al fondo di esercizio di cui all'articolo 8, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007 è fissato dall'organizzazione di produttori.
Tutti i produttori hanno l'opportunità di beneficiare del fondo di esercizio e di partecipare democraticamente alle decisioni sull'uso dei fondi dell'organizzazione di produttori e sui contributi finanziari al fondo di esercizio.
Articolo 56
Comunicazione dell'importo indicativo
Entro il 15 settembre le organizzazioni di produttori comunicano allo Stato membro gli importi indicativi del contributo comunitario, del contributo dei soci e del proprio contributo al fondo di esercizio per l'anno successivo, unitamente ai programmi operativi o alle richieste di approvazione delle rispettive modifiche.
Gli Stati membri hanno la facoltà di fissare una data posteriore al 15 settembre.
Il calcolo dell'importo indicativo del fondo di esercizio si basa sui programmi operativi e sul valore della produzione commercializzata. Il calcolo è suddiviso tra spesa per le misure di prevenzione e gestione delle crisi e altre misure.
Sezione 3
Programmi operativi
Articolo 57
Strategia nazionale
1. Dal 1o gennaio 2009, la struttura e il contenuto della strategia nazionale di cui all'articolo 12, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1182/2007 sono definiti in conformità con le linee guida contenute nell'allegato VII. Anteriormente a tale data, gli Stati membri definiscono la struttura e il contenuto generali della strategia, che può comprendere elementi regionali.
La strategia nazionale comprende tutte le decisioni e le disposizioni adottate dallo Stato membro in applicazione del titolo III del regolamento (CE) n. 1182/2007 e del presente titolo.
2. La strategia nazionale, compresa la disciplina nazionale di cui all'articolo 12, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007, è elaborata prima della presentazione, in un dato anno, dei progetti di programmi operativi. La disciplina nazionale è inserita dopo essere stata presentata alla Commissione ed eventualmente modificata a norma dell'articolo 12, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1182/2007.
3. Il processo di elaborazione della strategia nazionale comprende un'analisi della situazione iniziale, realizzata a cura dello Stato membro. Detta analisi è intesa ad individuare e valutare le esigenze da soddisfare, a stabilire un ordine di priorità delle esigenze stesse, a definire gli obiettivi da raggiungere attraverso i programmi operativi per soddisfare le esigenze prioritarie, ad indicare i risultati da ottenere e gli obiettivi quantificati da raggiungere rispetto alla situazione iniziale e a selezionare le azioni più idonee al raggiungimento di tali obiettivi.
4. Gli Stati membri procedono anche al monitoraggio e alla valutazione della strategia nazionale e della sua attuazione attraverso i programmi operativi.
La strategia nazionale può essere modificata, in particolare alla luce del monitoraggio e della valutazione. Le modifiche sono apportate prima della presentazione dei progetti di programmi operativi di un dato anno.
5. Nella strategia nazionale gli Stati membri fissano le percentuali massime delle risorse che possono essere spese per ogni singola misura e/o tipo di azione e/o voce di spesa in modo da garantire un adeguato equilibrio tra le diverse misure.
Articolo 58
Disciplina nazionale per le azioni ambientali
1. Oltre alla notifica prevista all'articolo 12, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007, gli Stati membri comunicano alla Commissione anche le eventuali modifiche della disciplina nazionale, che sono subordinate alla procedura di cui all'articolo 12, paragrafo 1, secondo comma, dello stesso regolamento. La Commissione mette la disciplina nazionale a disposizione degli altri Stati membri nei modi che giudica opportuni.
2. La disciplina reca un elenco non tassativo delle azioni ambientali e delle relative condizioni applicabili nello Stato membro ai fini dell'articolo 9, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1182/2007 e indica, per ogni azione ambientale selezionata:
a)
l'impegno o gli impegni specifici assunti, nonché
b)
la giustificazione dell'azione in base all'impatto ambientale previsto in rapporto alle esigenze e alle priorità ambientali.
Articolo 59
Norme complementari degli Stati membri
Gli Stati membri possono adottare norme complementari a quelle del regolamento (CE) n. 1182/2007 e del presente regolamento per quanto riguarda l'ammissibilità delle misure, delle azioni o delle spese nell'ambito dei programmi operativi.
Articolo 60
Rapporto con i programmi di sviluppo rurale
1. Fatto salvo il disposto del paragrafo 2, le azioni contemplate dalle misure di cui al presente regolamento non beneficiano del sostegno nell'ambito del programma o dei programmi di sviluppo rurale dello Stato membro approvati in virtù del regolamento (CE) n. 1698/2005.
2. Se il sostegno previsto dal regolamento (CE) n. 1698/2005 è stato concesso in via eccezionale a norma dell'articolo 5, paragrafo 6, del medesimo regolamento, per misure potenzialmente ammissibili in forza del presente regolamento, gli Stati membri provvedono affinché il beneficiario riceva il sostegno per una data azione a titolo di un solo regime.
A tal fine, se includono nei rispettivi programmi di sviluppo rurale misure che beneficiano di tali eccezioni, gli Stati membri provvedono affinché la strategia nazionale di cui all'articolo 57 del presente regolamento definisca i criteri e le norme amministrative che intendono applicare nei programmi di sviluppo rurale.
Se del caso, fatte salve le disposizioni dell'articolo 10, paragrafi 1 e 3, e dell'articolo 11 del regolamento (CE) n. 1182/2007, l'importo del sostegno concesso per misure contemplate dal presente regolamento non può essere superiore a quello previsto per le misure che fanno parte del programma di sviluppo rurale.
Il sostegno a favore di azioni ambientali diverse dall'acquisto di immobilizzazioni è limitato ai massimali fissati nell'allegato del regolamento (CE) n. 1698/2005 per i pagamenti agroambientali. Detti massimali possono essere maggiorati, in via eccezionale, per tenere conto di particolari circostanze da giustificare nella strategia nazionale di cui all'articolo 57 del presente regolamento.
Articolo 61
Contenuto dei programmi operativi e spese ammissibili
1. I programmi operativi contengono:
a)
una descrizione della situazione iniziale basata, se del caso, sugli indicatori iniziali elencati nell'allegato XIV;
b)
gli obiettivi del programma, tenendo presenti le prospettive di produzione e di sbocco, con una spiegazione di come il programma contribuisca alla strategia nazionale e la conferma della sua coerenza con tale strategia, compreso l'equilibrio tra le sue attività. La descrizione degli obiettivi fa riferimento alle finalità definite nella strategia nazionale ed indica i traguardi misurabili, in modo da facilitare il monitoraggio dei progressi compiuti gradualmente nell'attuazione del programma;
c)
una descrizione dettagliata delle misure da adottare, comprese quelle finalizzate alla prevenzione e alla gestione delle crisi, indicante le singole azioni che le compongono e i mezzi necessari per raggiungere gli obiettivi prefissati per ogni anno di attuazione del programma. La descrizione indica in che misura le varie misure proposte:
i)
siano complementari e coerenti con altre misure, comprese quelle finanziate da altri fondi comunitari o ammissibili al sostegno di tali fondi, in particolare al sostegno nell'ambito dello sviluppo rurale. Al riguardo si farà riferimento, se del caso, alle misure attuate nell'ambito di precedenti programmi operativi,
ii)
non comportino rischi di doppio finanziamento da parte di fondi comunitari;
d)
la durata del programma; nonché
e)
gli aspetti finanziari, in particolare:
i)
modalità di calcolo ed entità dei contributi finanziari;
ii)
procedura di finanziamento del fondo di esercizio;
iii)
informazioni a giustificazione della diversa entità dei contributi;
iv)
bilancio di previsione e calendario di esecuzione delle azioni per ognuno degli anni di attuazione del programma.
2. È possibile combinare varie azioni ambientali, a condizione che siano tra loro complementari e compatibili.
Ove ricorra tale combinazione, l'entità dell'aiuto tiene conto delle perdite di reddito e dei costi aggiuntivi specifici derivanti dalla combinazione stessa.
3. Gli investimenti, compresi i contratti di locazione finanziaria, con un periodo di ammortamento superiore alla durata del programma operativo possono essere oggetto di riporto ad un successivo programma operativo per motivi economici debitamente giustificati, in particolare se il periodo di ammortamento fiscale è superiore a cinque anni.
In caso di sostituzione degli investimenti, il valore residuo degli investimenti sostituiti è:
a)
aggiunto al fondo di esercizio dell'organizzazione di produttori o
b)
detratto dal costo della sostituzione.
Gli investimenti o le azioni possono essere realizzati nelle singole aziende dei soci dell'organizzazione di produttori, purché contribuiscano agli obiettivi del programma operativo. Gli Stati membri provvedono affinché l'investimento o il suo valore residuo sia recuperato se un socio lascia l'organizzazione di produttori.
4. I programmi operativi non comprendono azioni o spese figuranti nell'elenco di cui all'allegato VIII.
5. Le spese ammissibili all'aiuto nell'ambito dei programmi operativi sono limitate alle spese effettivamente sostenute. Tuttavia, gli Stati membri possono fissare al loro posto, anticipatamente e nella maniera appropriata, tassi forfettari fissi uniformi nei seguenti casi:
a)
se tali tassi forfettari sono previsti nell'allegato VIII;
b)
per spese di trasporto esterno per chilometro, supplementari rispetto alle spese di trasporto su strada, se si ricorre al trasporto ferroviario o marittimo nell'ambito di una misura di protezione dell'ambiente;
c)
per costi aggiuntivi e mancato guadagno derivanti dalle azioni ambientali, calcolati conformemente all'articolo 53, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1974/2006.
Gli Stati membri rivedono i suddetti tassi almeno ogni cinque anni.
6. Perché un'azione sia ammissibile, oltre il 50 % in valore dei prodotti interessati deve essere costituito dai prodotti per i quali l'organizzazione di produttori è riconosciuta. Sono conteggiati nel 50 % solo i prodotti provenienti dai soci dell'organizzazione di produttori o da soci di un'altra organizzazione di produttori. Il valore è calcolato secondo le disposizioni pertinenti dell'articolo 52.
Articolo 62
Documenti da presentare
I programmi operativi sono corredati in particolare di:
a)
documenti comprovanti la costituzione del fondo di esercizio;
b)
un impegno scritto dell'organizzazione di produttori a rispettare il disposto del regolamento (CE) n. 1182/2007 e del presente regolamento; nonché
c)
una dichiarazione scritta dell'organizzazione di produttori attestante che essa non ha beneficiato né beneficerà, direttamente o indirettamente, di alcun altro finanziamento comunitario o nazionale per azioni ammissibili ad un aiuto in forza del presente regolamento.
Articolo 63
Programmi operativi parziali
1. A norma dell'articolo 5 del regolamento (CE) n. 1182/2007, gli Stati membri possono autorizzare un'associazione di organizzazioni di produttori a presentare un proprio programma operativo parziale, composto di azioni identificate ma non eseguite da due o più organizzazioni di produttori associate nell'ambito dei loro programmi operativi.
2. I programmi operativi parziali sono soggetti alle stesse norme degli altri programmi operativi e sono esaminati insieme ai programmi operativi delle organizzazioni di produttori associate.
3. Gli Stati membri provvedono affinché:
a)
le azioni siano interamente finanziate con i contributi delle organizzazioni di produttori associate, attinti ai fondi di esercizio delle stesse;
b)
le azioni e la corrispondente partecipazione finanziaria siano elencate nel programma operativo di ciascuna organizzazione di produttori associata e
c)
non vi siano rischi di doppi aiuti e si applichi l'articolo 60, mutatis mutandis.
Articolo 64
Termini per la presentazione dei programmi
L'organizzazione di produttori presenta il programma operativo, per approvazione, alla competente autorità dello Stato membro in cui ha sede entro il 15 settembre dell'anno precedente quello della sua esecuzione. Tuttavia, gli Stati membri possono differire tale termine.
Se una persona giuridica o una sua parte chiaramente definita, compresi i gruppi di produttori, presenta una domanda di riconoscimento come organizzazione di produttori, può presentare nello stesso tempo, per approvazione, il programma operativo di cui al primo comma. L'approvazione del programma è subordinata all'ottenimento del riconoscimento entro il termine stabilito all'articolo 65, paragrafo 2.
Articolo 65
Decisione
1. A seconda dei casi, la competente autorità nazionale:
a)
approva gli importi dei fondi e i programmi conformi alle disposizioni del regolamento (CE) n. 1182/2007 e a quelle del presente capo;
b)
approva i programmi, a condizione che l'organizzazione di produttori accetti alcune modifiche; oppure
c)
respinge i programmi o parti dei medesimi.
2. La competente autorità nazionale adotta una decisione in merito ai programmi e ai fondi entro il 15 dicembre dell'anno di presentazione.
Gli Stati membri notificano la decisione alle organizzazioni di produttori entro il 15 dicembre.
Tuttavia, per motivi debitamente giustificati la competente autorità nazionale ha la facoltà di adottare una decisione sui programmi operativi e sui fondi entro il 20 gennaio successivo alla data di presentazione della domanda. La decisione di approvazione può prevedere che la spesa sia ammissibile a decorrere dal 1o gennaio dell'anno successivo a quello di presentazione della domanda.
Articolo 66
Modifiche ai programmi operativi per gli anni successivi
1. Entro il 15 settembre, le organizzazioni di produttori possono chiedere di apportare modifiche ai programmi operativi, compresa, se necessario, una proroga della loro durata fino ad un massimo di cinque anni, con applicazione a decorrere dal 1o gennaio dell'anno successivo.
Tuttavia, gli Stati membri possono differire la data di presentazione delle richieste di modifica.
2. Le richieste di modifica sono corredate dei documenti che ne giustificano i motivi, la natura e le implicazioni.
3. L'autorità competente adotta una decisione sulle richieste di modifica dei programmi operativi entro il 15 dicembre.
Tuttavia, per motivi debitamente giustificati, gli Stati membri hanno la facoltà di adottare una decisione sulle modifiche dei programmi operativi entro il 20 gennaio successivo alla data di presentazione della richiesta. La decisione di approvazione può prevedere che la spesa sia ammissibile a decorrere dal 1o gennaio dell'anno successivo a quello di presentazione della richiesta.
Articolo 67
Modifiche ai programmi operativi nel corso dell'anno
1. Gli Stati membri possono autorizzare modifiche ai programmi operativi nel corso dell'anno, alle condizioni da essi stabilite.
2. Nel corso dell'anno, la competente autorità nazionale può autorizzare le organizzazioni di produttori:
a)
ad attuare solo parzialmente i programmi operativi;
b)
a cambiare il contenuto del programma operativo, compresa, se necessario, la durata che può essere prorogata fino ad un massimo di cinque anni;
c)
ad aumentare l'importo del fondo di esercizio fino ad un massimo del 25 % dell'importo inizialmente approvato o a diminuirlo di una percentuale fissata dallo Stato membro, a condizione che gli obiettivi generali del programma operativo rimangano invariati. Gli Stati membri possono aumentare la suddetta percentuale in caso di fusioni di organizzazioni di produttori come previsto all'articolo 31, paragrafo 1.
3. Gli Stati membri definiscono a quali condizioni i programmi operativi possono essere modificati nel corso dell'anno senza previa approvazione da parte della competente autorità nazionale. L'ammissibilità all'aiuto è subordinata all'immediata comunicazione delle modifiche all'autorità competente da parte dell'organizzazione di produttori.
Articolo 68
Modalità di esecuzione dei programmi operativi
1. I programmi operativi sono eseguiti nell'arco di periodi annuali che vanno dal 1o gennaio al 31 dicembre.
2. L'esecuzione dei programmi operativi approvati entro il 15 dicembre decorre dal 1o gennaio dell'anno successivo.
L'esecuzione dei programmi approvati dopo il 15 dicembre è rinviata di un anno.
In deroga al primo e al secondo comma, in caso di applicazione dell'articolo 65, paragrafo 2, terzo comma, o dell'articolo 66, paragrafo 3, secondo comma, l'esecuzione dei programmi operativi approvati a norma delle suddette disposizioni inizia non oltre il 31 gennaio successivo alla data di approvazione.
Sezione 4
Aiuto
Articolo 69
Importo approvato dell'aiuto
Entro il 15 dicembre gli Stati membri comunicano alle organizzazioni di produttori e alle loro associazioni l'importo approvato dell'aiuto, come previsto dall'articolo 13, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1182/2007.
In caso di applicazione dell'articolo 65, paragrafo 2, terzo comma, o dell'articolo 66, paragrafo 3, secondo comma, gli Stati membri comunicano l'importo approvato dell'aiuto entro il 20 gennaio.
Articolo 70
Domande
1. Le organizzazioni di produttori presentano all'autorità competente una domanda di aiuto o del relativo saldo per ciascun programma operativo per il quale è richiesto l'aiuto, entro il 15 febbraio dell'anno successivo a quello per il quale è chiesto l'aiuto.
2. Le domande sono corredate dei documenti giustificativi attestanti quanto segue:
a)
l'aiuto richiesto;
b)
il valore della produzione commercializzata;
c)
i contributi finanziari versati dai soci e quelli versati dall'organizzazione di produttori medesima;
d)
le spese sostenute a titolo del programma operativo;
e)
le spese relative alle misure di prevenzione e gestione delle crisi, suddivise per azioni;
f)
la quota del fondo di esercizio spesa per le misure di prevenzione e gestione delle crisi;
g)
la conformità all'articolo 9, paragrafo 2, all'articolo 9, paragrafo 3, lettera a) o lettera b), e all'articolo 10 del regolamento (CE) n. 1182/2007;
h)
una dichiarazione scritta attestante che l'organizzazione di produttori non ha ricevuto alcun doppio finanziamento comunitario o nazionale per le misure e/o le azioni ammissibili all'aiuto in forza del presente regolamento; e
i)
in caso di domanda di pagamento di un importo forfettario ai sensi dell'articolo 61, paragrafo 4, la prova della realizzazione dell'azione di cui trattasi.
3. Le domande possono riguardare spese programmate ma non sostenute, a condizione che sia dimostrato che:
a)
le azioni di cui trattasi non hanno potuto essere eseguite entro il 31 dicembre dell'anno di esecuzione del programma operativo per motivi indipendenti dalla volontà dell'organizzazione di produttori;
b)
dette operazioni possono essere eseguite entro il 30 aprile dell'anno successivo; e
c)
un contributo equivalente dell'organizzazione di produttori rimane nel fondo di esercizio.
L'aiuto è pagato e la cauzione costituita a norma dell'articolo 72, paragrafo 3, è svincolata soltanto su presentazione della prova dell'esecuzione delle spese programmate di cui al primo comma, lettera b) entro il 30 aprile dell'anno successivo a quello per il quale dette spese erano state programmate, nonché in base al diritto all'aiuto effettivamente accertato.
4. In caso di presentazione della domanda oltre il termine previsto al paragrafo 1, l'aiuto è ridotto dell'1 % per ogni giorno di ritardo.
In casi eccezionali e debitamente giustificati, l'autorità competente può accogliere domande presentate oltre il termine previsto al paragrafo 1 purché siano stati eseguiti i necessari controlli e sia stato rispettato il termine di pagamento di cui all'articolo 71.
Articolo 71
Pagamento dell'aiuto
Gli Stati membri versano gli aiuti entro il 15 ottobre dell'anno successivo all'anno di esecuzione del programma.
Articolo 72
Anticipi
1. Le organizzazioni di produttori possono chiedere il versamento di un anticipo sulla parte dell'aiuto corrispondente alle spese prevedibili del programma operativo per il trimestre o il quadrimestre decorrente dal mese in cui viene presentata la domanda.
2. Le domande di anticipo sono presentate nei modi stabiliti dallo Stato membro, ogni tre mesi in gennaio, aprile, luglio e ottobre oppure ogni quattro mesi in gennaio, maggio e settembre.
L'importo totale degli anticipi per un dato anno non può superare l'80 % dell'importo dell'aiuto inizialmente approvato per il relativo programma operativo.
3. Il versamento degli anticipi è subordinato alla costituzione di una cauzione pari al 110 % del suo importo, conformemente al regolamento (CEE) n. 2220/85.
Gli Stati membri definiscono le condizioni atte ad assicurare che i contributi finanziari al fondo di esercizio siano stati prelevati in conformità con gli articoli 54 e 55 del presente regolamento e che i precedenti anticipi siano stati effettivamente spesi.
4. Nel corso dell'anno è possibile presentare domande di svincolo delle cauzioni corredate degli opportuni documenti giustificativi.
Le cauzioni sono svincolate nella misura massima dell'80 % dell'importo degli anticipi.
5. L'esigenza principale ai sensi dell'articolo 20 del regolamento (CEE) n. 2220/85 è l'esecuzione delle azioni indicate nel programma operativo nel rispetto degli impegni di cui all'articolo 62, lettere b) e c), del presente regolamento.
Se detta esigenza non è soddisfatta, ovvero in caso di grave inadempimento degli obblighi di cui all'articolo 62, lettere b) e c), la cauzione è incamerata, salve altre sanzioni da applicare in conformità alla sezione 3 del capo V.
In caso di inadempimento di altri obblighi, la cauzione è incamerata proporzionalmente alla gravità dell'irregolarità accertata.
6. Gli Stati membri hanno la facoltà di fissare un importo minimo e le scadenze da rispettare per il versamento degli anticipi.
Articolo 73
Versamenti parziali
Gli Stati membri possono permettere alle organizzazioni di produttori di chiedere il pagamento della parte dell'aiuto corrispondente alle spese inerenti al programma operativo.
Le domande possono essere presentate in qualsiasi momento, ma non più di tre volte all'anno. Esse sono corredate degli opportuni documenti giustificativi.
L'importo totale dei pagamenti relativi alle domande di versamento parziale non può superare l'80 % dell'importo dell'aiuto inizialmente approvato per il programma operativo, o delle spese effettive, se inferiori a detto importo.
Gli Stati membri hanno la facoltà di fissare un importo minimo e le scadenze da rispettare per i versamenti parziali.
CAPO III
Misure di prevenzione e gestione delle crisi
Sezione 1
Disposizioni generali
Articolo 74
Selezione delle misure di prevenzione e gestione delle crisi
Gli Stati membri possono stabilire che sul loro territorio non si applicano una o più delle misure elencate all'articolo 9, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1182/2007.
Articolo 75
Mutui contratti per finanziare le misure di prevenzione e gestione delle crisi
I mutui contratti per finanziare le misure di prevenzione e gestione delle crisi a norma dell'articolo 9, paragrafo 2, terzo comma, del regolamento (CE) n. 1182/2007, con un periodo di ammortamento superiore alla durata del programma operativo, possono essere oggetto di riporto ad un successivo programma operativo per motivi economici debitamente giustificati.
Sezione 2
Ritiri dal mercato
Articolo 76
Definizione
La presente sezione stabilisce le norme relative ai ritiri dal mercato di cui all'articolo 9, paragrafo 2, lettera a), del regolamento (CE) n. 1182/2007. Ai fini del presente capo, per «prodotti ritirati dal mercato», «prodotti ritirati» e «prodotti non posti in vendita» si intendono i prodotti che sono ritirati dal mercato secondo queste modalità.
Articolo 77
Norme di commercializzazione
1. Se per un dato prodotto vige una norma di commercializzazione ai sensi dell'articolo 2, paragrafi 2 e 7, del regolamento (CE) n. 1182/2007, il medesimo prodotto ritirato dal mercato deve essere conforme alla norma tranne per quanto riguarda le disposizioni relative alla presentazione e alle indicazioni esterne. I prodotti possono essere ritirati alla rinfusa, senza distinzione di calibro, purché rispondano ai requisiti minimi della categoria II in ordine alla qualità e al calibro.
Tuttavia, i prodotti in miniatura, quali definiti dalle norme pertinenti, devono essere conformi alle norme di commercializzazione vigenti, comprese le disposizioni relative alla presentazione e alle indicazioni esterne.
2. Se per un dato prodotto non esistono norme di commercializzazione, i prodotti ritirati dal mercato rispettano i requisiti minimi stabiliti dall'allegato IX. Gli Stati membri possono fissare requisiti complementari a questi requisiti minimi.
Articolo 78
Media triennale per i ritiri dal mercato di prodotti destinati alla distribuzione gratuita
Il limite del 5 % del volume della produzione commercializzata di cui all'articolo 10, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1182/2007 si calcola in base alla media aritmetica dei volumi complessivi di prodotti per i quali l'organizzazione di produttori è riconosciuta, commercializzati per il tramite della medesima organizzazione nel corso dei tre anni precedenti.
Per le organizzazioni di produttori di recente riconoscimento, i dati relativi alle campagne di commercializzazione precedenti il riconoscimento sono i seguenti:
a)
se l'organizzazione è stata in precedenza un gruppo di produttori, i dati equivalenti del gruppo di produttori, se disponibili, oppure
b)
il volume applicabile alla domanda di riconoscimento.
Articolo 79
Comunicazione preventiva delle operazioni di ritiro
1. Le organizzazioni di produttori o le relative associazioni notificano anticipatamente alle autorità nazionali competenti, tramite telecomunicazione scritta o messaggio elettronico, ogni operazione di ritiro che intendono effettuare. La comunicazione reca un elenco dei prodotti conferiti all'intervento, una descrizione delle loro caratteristiche principali con riferimento alle norme di commercializzazione applicabili, una stima del quantitativo di ogni prodotto, la destinazione prevista e il luogo in cui i prodotti ritirati possono essere sottoposti ai controlli di cui all'articolo 110. Le comunicazioni comprendono un certificato attestante che i prodotti ritirati sono conformi alle norme di commercializzazione in vigore o ai requisiti minimi di cui all'articolo 77.
2. Gli Stati membri adottano le modalità di applicazione relative alle comunicazioni da parte delle organizzazioni di produttori di cui al paragrafo 1, con particolare riguardo alla tempistica.
3. Entro i termini di cui al paragrafo 2 lo Stato membro:
a)
procede ad un controllo a norma dell'articolo 110, paragrafo 1, in esito al quale, se non sono emerse irregolarità, autorizza l'operazione di ritiro constatata al termine del controllo; oppure
b)
nei casi di cui all'articolo 110, paragrafo 3, non procede al controllo a norma dell'articolo 110, paragrafo 1, informandone l'organizzazione di produttori mediante telecomunicazione scritta o messaggio elettronico e autorizzando l'operazione di ritiro notificata.
Articolo 80
Sostegno
1. L'aiuto per i ritiri dal mercato, comprensivo del contributo comunitario e del contributo dell'organizzazione di produttori, non supera gli importi indicati nell'allegato X per i prodotti corrispondenti. Per altri prodotti, gli Stati membri fissano i massimali di aiuto.
2. I ritiri dal mercato non superano il 5 % del volume della produzione commercializzata di un dato prodotto e di una data organizzazione di produttori.
Il volume della produzione commercializzata è calcolato in base alla media della produzione commercializzata nei tre anni precedenti. In mancanza di dati al riguardo, si ricorre al volume della produzione commercializzata per la quale l'organizzazione di produttori è stata riconosciuta.
Le percentuali di cui al primo comma costituiscono valori medi annuali per un periodo di tre anni, con un margine annuo di errore del 3 %.
Articolo 81
Destinazioni dei prodotti ritirati
1. Gli Stati membri stabiliscono le destinazioni ammissibili dei prodotti ritirati dal mercato. Essi adottano disposizioni atte a garantire che i ritiri o la destinazione dei prodotti non provochino alcun impatto ambientale negativo né conseguenze fitosanitarie negative. Le spese sostenute dalle organizzazioni di produttori per ottemperare a tali disposizioni possono essere coperte dall'aiuto per i ritiri dal mercato nell'ambito del programma operativo.
2. Le destinazioni di cui al paragrafo 1 del presente articolo comprendono la distribuzione gratuita ai sensi dell'articolo 10, paragrafo 4, lettere a) e b), del regolamento (CE) n. 1182/2007 ed ogni altra destinazione equivalente autorizzata dagli Stati membri.
Gli Stati membri adottano le misure necessarie per agevolare i contatti e la collaborazione tra le organizzazioni produttori e i beneficiari da essi riconosciuti, a richiesta, ai fini della distribuzione gratuita.
3. La cessione di prodotti all'industria di trasformazione è possibile solo a condizione che ciò non comporti distorsioni di concorrenza per le industrie interessate all'interno della Comunità o per i prodotti importati.
Articolo 82
Spese di trasporto
1. Le spese di trasporto per la distribuzione gratuita dei prodotti ritirati dal mercato sono ammissibili nell'ambito del programma operativo in base agli importi forfettari specificati nell'allegato XI, fissati in funzione della distanza fra il luogo di ritiro e il luogo di consegna.
In caso di trasporto marittimo, la Commissione stabilisce le spese che possono essere finanziate in funzione delle spese effettive del trasporto e della distanza. La compensazione così stabilita non può superare i costi corrispondenti ad un trasporto terrestre sul tragitto più breve tra il luogo di imbarco e il punto teorico di uscita. Agli importi di cui all'allegato XI si applica un coefficiente correttore di 0,6.
2. Le spese di trasporto sono pagate alla parte che ha effettivamente sostenuto il costo del trasporto.
Il pagamento è subordinato alla presentazione di documenti giustificativi che attestano in particolare:
a)
la denominazione degli organismi beneficiari;
b)
il quantitativo dei prodotti considerati;
c)
la presa in consegna da parte degli organismi beneficiari e i mezzi di trasporto utilizzati; nonché
d)
le spese di trasporto realmente sostenute.
Articolo 83
Spese di cernita e di imballaggio
1. Le spese di cernita e di imballaggio degli ortofrutticoli freschi ritirati dal mercato ai fini della distribuzione gratuita sono ammissibili nell'ambito dei programmi operativi nei limiti dell'importo forfettario di 132 EUR/t, peso netto, per i prodotti in imballaggi di peso netto inferiore a 25 kg.
2. Gli imballaggi dei prodotti destinati alla distribuzione gratuita recano l'emblema europeo accompagnato da una o più delle diciture elencate nell'allegato XII.
3. Le spese di cernita e imballaggio sono pagate all'organizzazione di produttori che ha effettuato tali operazioni.
Il pagamento è subordinato alla presentazione di documenti giustificativi che attestano in particolare:
a)
la denominazione degli organismi beneficiari;
b)
il quantitativo dei prodotti considerati; nonché
c)
la presa in consegna da parte degli organismi beneficiari, con indicazione delle modalità di presentazione.
Articolo 84
Condizioni per i destinatari dei prodotti ritirati dal mercato
1. I destinatari dei prodotti ritirati di cui all'articolo 10, paragrafo 4, lettere a) e b), del regolamento (CE) n. 1182/2007 si impegnano a:
a)
rispettare le disposizioni del presente regolamento;
b)
tenere una contabilità di magazzino e una contabilità finanziaria che specifichino dettagliatamente le operazioni di cui trattasi;
c)
sottoporsi ai controlli previsti dalla normativa comunitaria; e
d)
presentare i documenti giustificativi della destinazione finale di ciascun prodotto sotto forma di un certificato di presa in consegna (o di un documento equivalente) attestante che i prodotti ritirati sono stati presi in consegna da terzi ai fini della loro distribuzione gratuita.
Gli Stati membri, se considerano che il rischio è basso, possono decidere che i destinatari non sono tenuti a tenere le contabilità di cui al primo comma, lettera b), se ricevono quantitativi modesti. Tale decisione, debitamente motivata, forma oggetto di registrazione.
2. I destinatari di prodotti ritirati per altre destinazioni si impegnano a:
a)
rispettare le disposizioni del presente regolamento;
b)
tenere una contabilità di magazzino e una contabilità finanziaria che specifichino dettagliatamente le operazioni di cui trattasi se gli Stati membri lo ritengono opportuno benché il prodotto sia stato denaturato prima della consegna;
c)
sottoporsi ai controlli previsti dalla normativa comunitaria; e
d)
non percepire aiuti complementari per l'alcole ottenuto dai prodotti ricevuti se si tratta di prodotti destinati alla distillazione.
Sezione 3
Raccolta prima della maturazione (o raccolta verde) e mancata raccolta degli ortofrutticoli
Articolo 85
Definizione di raccolta verde e di mancata raccolta degli ortofrutticoli
1. Per «raccolta verde» si intende la raccolta completa di prodotti non commercializzabili eseguita su una data superficie prima dell'inizio della raccolta normale. I prodotti non sono già stati danneggiati prima della raccolta verde da avversità atmosferiche, fitopatie o in altro modo.
2. La mancata raccolta significa la mancata effettuazione della raccolta di qualsiasi produzione commerciale su una data superficie nel corso del normale ciclo di produzione. La distruzione dei prodotti a causa di avversità atmosferiche o fitopatie non è tuttavia considerata mancata raccolta.
3. La raccolta verde o la mancata raccolta sono pratiche supplementari e differenti rispetto alle normali pratiche culturali.
Articolo 86
Condizioni per l'applicazione della raccolta verde e della mancata raccolta
1. In relazione alla raccolta verde e alla mancata raccolta gli Stati membri:
a)
adottano modalità di applicazione delle misure in questione, in particolare in merito alla notifica preventiva della raccolta verde e della mancata raccolta, al relativo contenuto e alla tempistica, all'importo della compensazione da versare e all'applicazione delle misure, nonché all'elenco dei prodotti ammissibili;
b)
adottano disposizioni atte a garantire che l'applicazione di queste misure non provochi alcun impatto ambientale negativo né conseguenze fitosanitarie negative;
c)
prevedono la possibilità di effettuare controlli sulla corretta esecuzione delle misure e di non approvarne l'applicazione se non lo ritengono opportuno;
d)
procedono a tali controlli per verificare la corretta esecuzione delle misure, in particolare con riferimento alle disposizioni di cui alle lettere a) e b).
2. Le organizzazioni di produttori o le relative associazioni notificano anticipatamente alle autorità nazionali competenti, tramite telecomunicazione scritta o messaggio elettronico, ogni operazione di raccolta verde o di mancata raccolta che intendono effettuare.
La prima comunicazione di un dato anno e per un dato prodotto è corredata di un'analisi basata sulla situazione prevedibile del mercato a giustificazione della raccolta verde come misura di prevenzione delle crisi.
3. La raccolta verde e la mancata raccolta non si applicano allo stesso prodotto e sulla stessa superficie nel corso di un dato anno, né nel corso di due anni consecutivi.
4. Gli Stati membri fissano l'importo per ettaro della compensazione per la raccolta verde e la mancata raccolta, ai sensi del paragrafo 1, lettera a), comprensivo del contributo comunitario e del contributo dell'organizzazione di produttori,
a)
ad un livello tale da coprire esclusivamente i costi supplementari imputabili all'applicazione della misura, tenendo conto della gestione ambientale e fitosanitaria necessaria per rispettare le disposizioni adottate a norma del paragrafo 1, lettera b), oppure
b)
ad un livello tale da coprire non più del 90 % del massimale di aiuto per i ritiri dal mercato di cui all'articolo 80.
Sezione 4
Promozione e comunicazione
Articolo 87
Applicazione delle misure di promozione e di comunicazione
1. Gli Stati membri adottano modalità di applicazione delle misure di promozione e di comunicazione, tali da permettere, all'occorrenza, l'applicazione rapida delle misure.
2. Le azioni realizzate nell'ambito delle misure di promozione e di comunicazione sono complementari ad eventuali altre azioni di promozione e comunicazione in corso ad opera dell'organizzazione di produttori interessata.
Sezione 5
Formazione
Articolo 88
Applicazione delle misure di formazione
Gli Stati membri adottano le modalità di applicazione delle misure di formazione.
Sezione 6
Assicurazione del raccolto
Articolo 89
Obiettivi delle misure di assicurazione del raccolto
Le organizzazioni di produttori gestiscono le azioni di assicurazione del raccolto in modo da contribuire a salvaguardare il reddito dei produttori e a risarcire le perdite di mercato subite dall'organizzazione di produttori e/o dai suoi soci quando questi sono colpiti da calamità naturali, avversità atmosferiche o eventualmente da fitopatie o infestazioni parassitarie.
Articolo 90
Applicazione delle misure di assicurazione del raccolto
1. Gli Stati membri adottano modalità di applicazione delle misure di assicurazione del raccolto, in particolare le modalità necessarie a garantire che tali misure non siano distorsive della concorrenza sul mercato delle assicurazioni.
2. Gli Stati membri possono concedere un finanziamento nazionale complementare a sostegno delle misure di assicurazione del raccolto che beneficiano del fondo di esercizio. Tuttavia, il sostegno pubblico complessivo per l'assicurazione del raccolto non può superare:
a)
l'80 % del costo dei premi assicurativi versati dai produttori a copertura delle perdite causate da eventi atmosferici assimilabili a calamità naturali;
b)
il 50 % del costo dei premi assicurativi versati dai produttori contro il rischio:
i)
di perdite dovute alle cause di cui alla lettera a) e di altre perdite causate da eventi atmosferici; e
ii)
di perdite dovute a epizoozie, fitopatie o infestazioni parassitarie.
Il limite di cui al primo comma, lettera b) si applica anche nei casi in cui il fondo di esercizio può altrimenti beneficiare dell'aiuto finanziario comunitario del 60 % concesso a norma dell'articolo 10, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1182/2007.
3. Le misure di assicurazione del raccolto non coprono i pagamenti dei premi assicurativi che indennizzano i produttori di un importo superiore al 100 % della perdita di reddito subita, tenendo conto di ogni altra compensazione che il produttore ottiene in virtù di altri regimi di sostegno relativi al rischio assicurato.
4. Ai fini del presente articolo, le «avversità atmosferiche assimilabili a calamità naturali» hanno lo stesso significato della definizione di cui all'articolo 2, paragrafo 8, del regolamento (CE) n. 1857/2006 della Commissione (28).
Sezione 7
Sostegno per le spese amministrative di costituzione di fondi comuni di investimento
Articolo 91
Condizioni per la partecipazione alle spese amministrative di costituzione di fondi comuni di investimento
1. Gli Stati membri adottano le modalità di applicazione della partecipazione alle spese amministrative di costituzione di fondi comuni di investimento.
2. La partecipazione alle spese amministrative di costituzione di fondi comuni di investimento rappresentano, nel primo, nel secondo e nel terzo anno di funzionamento del fondo comune di investimento, una quota del contributo dell'organizzazione di produttori al fondo stesso nel primo, secondo e terzo anno di funzionamento, pari al:
a)
10 %, 8 % e 4 % negli Stati membri che hanno aderito all'Unione europea il 1o maggio 2004 o dopo tale data;
b)
5 %, 4 % e 2 % negli altri Stati membri.
3. Gli Stati membri possono fissare massimali per gli importi che un'organizzazione di produttori può ricevere come partecipazione alle spese amministrative di costituzione di fondi comuni di investimento.
Sezione 8
Aiuti di Stato per misure di prevenzione e gestione delle crisi
Articolo 92
Modalità di applicazione nelle strategie nazionali
Gli Stati membri che erogano aiuti di Stato a norma dell'articolo 43, secondo comma, lettera c), del regolamento (CE) n. 1182/2007 definiscono le relative modalità di applicazione nelle strategie nazionali.
CAPO IV
Aiuto finanziario nazionale
Articolo 93
Livello di organizzazione dei produttori
Ai fini dell'articolo 11, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007, il livello di organizzazione dei produttori in una regione di uno Stato membro è considerato particolarmente scarso quando le organizzazioni di produttori, le associazioni di organizzazioni di produttori e i gruppi di produttori hanno commercializzato meno del 20 % del valore della produzione ortofrutticola in ciascuno degli ultimi tre anni per i quali sono disponibili dati.
Articolo 94
Autorizzazione a concedere l'aiuto finanziario nazionale
1. Gli Stati membri presentano alla Commissione, entro il 15 gennaio di un dato anno civile, una richiesta di autorizzazione a concedere l'aiuto finanziario nazionale per quell'anno ai sensi dell'articolo 11, paragrafo 1, primo comma, del regolamento (CE) n. 1182/2007.
La richiesta è corredata degli elementi comprovanti che il livello di organizzazione dei produttori nella regione interessata è particolarmente scarso, ai sensi dell'articolo 93, nonché di informazioni sulle organizzazioni di produttori interessate, sull'importo dell'aiuto concesso e sulla quota dei contributi finanziari versati a norma dell'articolo 8, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (CE) n. 1182/2007.
2. La Commissione accoglie o respinge la richiesta entro tre mesi dalla sua presentazione. In mancanza di risposta da parte della Commissione entro tale periodo, la richiesta si ritiene accolta.
Articolo 95
Domanda e concessione dell'aiuto finanziario nazionale
Le organizzazioni di produttori presentano domanda di aiuto finanziario nazionale e gli Stati membri concedono tale aiuto in conformità agli articoli da 70 a 73.
Articolo 96
Quota massima di rimborso comunitario dell'aiuto finanziario nazionale
Il rimborso comunitario dell'aiuto finanziario nazionale è pari al 60 % dell'aiuto finanziario nazionale concesso all'organizzazione di produttori.
Articolo 97
Rimborso comunitario dell'aiuto finanziario nazionale
1. Gli Stati membri presentano richiesta di rimborso comunitario dell'aiuto finanziario nazionale approvato, effettivamente concesso alle organizzazioni di produttori, anteriormente al 1o marzo dell'anno successivo all'esecuzione annuale dei programmi operativi.
La richiesta è corredata degli elementi comprovanti che le condizioni stabilite all'articolo 11, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1182/2007 sono state soddisfatte nei tre anni precedenti, nonché di informazioni sulle organizzazioni di produttori interessate, sull'importo dell'aiuto effettivamente erogato e sulla quota dei contributi finanziari effettivamente versati a norma dell'articolo 8, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (CE) n. 1182/2007.
2. La Commissione decide se accogliere o respingere la richiesta.
3. Se il rimborso comunitario dell'aiuto è stato approvato, le spese ammissibili sono dichiarate alla Commissione secondo la procedura di cui all'articolo 5 del regolamento (CE) n. 883/2006 della Commissione (29).
CAPO V
Disposizioni generali
Sezione 1
Comunicazioni
Articolo 98
Relazioni delle organizzazioni di produttori
1. A corredo delle domande di aiuto, le organizzazioni di produttori presentano relazioni annuali sull'esecuzione dei programmi operativi.
Dette relazioni riguardano:
a)
i programmi operativi eseguiti nel corso dell'anno precedente;
b)
le principali modifiche apportate ai programmi operativi; e
c)
le discrepanze tra gli aiuti stimati e gli aiuti effettivamente richiesti.
2. Per ciascun programma operativo attuato la relazione annuale riporta:
a)
i risultati ottenuti dal programma operativo, basati, se del caso, sugli indicatori comuni di prodotto e di risultato figuranti nell'allegato XIV e, se necessario, sugli indicatori supplementari di prodotto e di risultato definiti nella strategia nazionale; e
b)
una sintesi dei principali problemi incontrati nella gestione del programma e delle eventuali misure adottate per assicurare la qualità e l'efficacia della sua attuazione.
Se del caso, la relazione annuale specifica le idonee difese predisposte, conformemente alla strategia nazionale e in applicazione dell'articolo 9, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1182/2007, per proteggere l'ambiente da un'eventuale accresciuta pressione provocata da investimenti sovvenzionati nell'ambito del programma operativo.
3. Nell'ultimo anno di attuazione di un programma operativo, la relazione annuale di cui al paragrafo 1 è sostituita da una relazione finale.
Le relazioni finali indicano in che misura gli obiettivi del programma sono stati conseguiti. Esse spiegano i cambiamenti di azioni e/o di metodi operati e individuano i fattori che hanno contribuito al successo o al fallimento dell'esecuzione del programma, fattori che sono o saranno presi in considerazione in sede di elaborazione dei programmi operativi successivi o di modifica di quelli esistenti.
4. Fatte salve disposizioni specifiche contenute nel presente regolamento, se un'organizzazione di produttori non effettua una comunicazione allo Stato membro prevista dal presente regolamento o dal regolamento (CE) n. 1182/2007, o se la comunicazione risulta inesatta tenuto conto degli elementi obiettivi di cui lo Stato membro dispone, quest'ultimo sospende l'approvazione del programma operativo di cui trattasi per l'anno successivo finché la comunicazione sia effettuata correttamente.
Lo Stato membro inserisce i dati relativi a tali casi nella relazione finale di cui all'articolo 99, paragrafo 3.
Articolo 99
Obblighi di comunicazione degli Stati membri
1. Gli Stati membri designano un'unica autorità competente incaricata delle comunicazioni fra la Commissione e lo Stato membro riguardanti le organizzazioni di produttori, i gruppi di produttori e le associazioni di organizzazioni di produttori. Essi informano la Commissione di tale designazione e le comunicano gli estremi dell'autorità designata.
2. Entro il 31 gennaio gli Stati membri comunicano alla Commissione l'importo totale del fondo di esercizio approvato quell'anno per tutti i programmi operativi. Essi indicano chiaramente sia l'importo complessivo del fondo di esercizio, sia l'importo totale del finanziamento comunitario per il suddetto fondo. Queste cifre sono ulteriormente suddivise fra importi riservati alle misure di prevenzione e gestione delle crisi e altre misure.
3. Entro il 15 novembre di un dato anno gli Stati membri trasmettono alla Commissione una relazione annuale sulle organizzazioni di produttori, i gruppi di produttori e i fondi di esercizio, nonché sui programmi operativi e i piani di riconoscimento attuati nell'anno precedente. La relazione annuale contiene in particolare le informazioni che figurano nell'allegato XIII.
Sezione 2
Controlli
Articolo 100
Sistema di identificazione unico
Gli Stati membri assicurano che venga applicato un sistema di identificazione unico con riguardo a tutte le domande di aiuto inoltrate dalla stessa organizzazione di produttori o dallo stesso gruppo di produttori. Questa identificazione è compatibile con il sistema di registrazione dell'identità di cui all'articolo 18, paragrafo 1, lettera f), del regolamento (CE) n. 1782/2003 del Consiglio (30).
Articolo 101
Domande di aiuto
Fatte salve disposizioni specifiche contenute nel presente regolamento, gli Stati membri stabiliscono procedure appropriate per la presentazione delle domande di aiuto, delle richieste di riconoscimento o di approvazione del programma operativo, nonché delle domande di pagamento.
Articolo 102
Campionamento
Ove è opportuno eseguire controlli a campione, gli Stati membri assicurano, sulla base di un'analisi dei rischi, che i controlli siano adeguati, per natura e frequenza, alla misura interessata.
Articolo 103
Controlli amministrativi
Tutte le domande di aiuto o di pagamento sono sottoposte a controlli amministrativi che vertono su tutti gli elementi che è possibile e opportuno controllare con mezzi amministrativi. Le procedure presuppongono la registrazione delle operazioni intraprese, dei risultati della verifica e delle misure adottate in caso di constatazione di irregolarità.
Articolo 104
Controlli in loco
1. Ciascun controllo in loco forma oggetto di una relazione, onde poter riesaminare gli elementi delle verifiche effettuate. Tale relazione indica in particolare quanto segue:
a)
il regime di aiuto e la domanda oggetto di controllo;
b)
le persone presenti;
c)
le azioni, le misure e i documenti controllati; nonché
d)
i risultati del controllo.
2. Il beneficiario può essere invitato a firmare la relazione per attestare di aver presenziato al controllo ed eventualmente ad apporvi le proprie osservazioni. Qualora siano constatate irregolarità, al beneficiario è consegnata una copia della relazione di controllo.
3. È possibile dare preavviso dei controlli in loco, purché ciò non pregiudichi la finalità del controllo. Il preavviso è limitato al minimo indispensabile.
4. Ove possibile, i controlli in loco ai sensi del presente regolamento sono effettuati contemporaneamente ad altri controlli previsti dalla normativa comunitaria in materia di sovvenzioni agricole. Tuttavia nel 2008, se necessario, i controlli in loco possono essere eseguiti da organismi diversi in momenti diversi.
Articolo 105
Approvazione delle domande di riconoscimento e dei programmi operativi
1. Prima di riconoscere un'organizzazione di produttori ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento (CE) n. 1182/2007, gli Stati membri effettuano un sopralluogo presso l'organizzazione stessa per verificare il rispetto delle condizioni previste per il riconoscimento.
2. Prima di approvare un programma operativo ai sensi dell'articolo 65, l'autorità nazionale competente verifica con tutti i mezzi appropriati, compresi i controlli in loco, il programma operativo presentato per approvazione e le eventuali domande di modifica. Detti controlli verificano in particolare:
a)
l'esattezza delle informazioni fornite ai sensi dell'articolo 61, paragrafo 1, lettere a), b) ed e);
b)
la conformità dei programmi con l'articolo 9 del regolamento (CE) n. 1182/2007 nonché con la disciplina nazionale e la strategia nazionale;
c)
l'ammissibilità delle azioni e delle spese proposte;
d)
la coerenza e la qualità tecnica dei programmi, la fondatezza delle stime e del piano di aiuti, nonché la programmazione della relativa esecuzione. I controlli verificano inoltre se sono stati stabiliti traguardi misurabili, in modo che se ne possa sorvegliare la realizzazione, e se i traguardi fissati possono essere raggiunti attuando le misure proposte; nonché
e)
la conformità delle operazioni oggetto della domanda di sostegno con la pertinente normativa comunitaria e nazionale, in particolare, ove applicabile, in materia di appalti pubblici, aiuti di Stato e altre norme obbligatorie previste dalla normativa nazionale o dalla disciplina nazionale o dalla strategia nazionale.
Articolo 106
Controlli delle domande di aiuto per i programmi operativi
Prima di concedere il pagamento, gli Stati membri eseguono controlli amministrativi su tutte le domande di aiuto nonché controlli in loco a campione.
Articolo 107
Controlli amministrativi delle domande di aiuto per i programmi operativi
1. I controlli amministrativi delle domande di aiuto vertono in particolare sulle seguenti verifiche, se pertinenti:
a)
la relazione annuale o, se del caso, la relazione finale, trasmessa insieme alla domanda, relativa all'esecuzione del programma operativo;
b)
il valore della produzione commercializzata, i contributi al fondo di esercizio e le spese sostenute;
c)
la fornitura dei beni e dei servizi e la veridicità delle spese dichiarate;
d)
la conformità delle azioni eseguite con quelle contenute nel programma operativo approvato; nonché
e)
il rispetto dei limiti e dei massimali finanziari e di altra natura imposti.
2. I pagamenti finanziati nell'ambito del programma operativo sono comprovati da fatture e documenti attestanti l'effettuazione degli stessi. Ove ciò non risulti possibile, tali pagamenti devono essere comprovati da documenti aventi forza probatoria equivalente. Le fatture utilizzate sono intestate all'organizzazione di produttori, all'associazione di organizzazioni di produttori, al gruppo di produttori o alla filiale, secondo il disposto dell'articolo 52, paragrafo 7, oppure, previo consenso dello Stato membro, a uno o più dei rispettivi soci.
Articolo 108
Controlli in loco delle domande di aiuto per i programmi operativi
1. Nell'ambito della verifica delle domande di aiuto di cui all'articolo 70, paragrafo 1, gli Stati membri eseguono controlli in loco delle organizzazioni di produttori in modo da assicurare il rispetto delle condizioni previste per la concessione dell'aiuto o del relativo saldo per l'anno considerato.
I controlli verificano in particolare:
a)
il rispetto dei criteri di riconoscimento per l'anno considerato;
b)
l'utilizzo del fondo di esercizio nell'anno considerato, comprese le spese dichiarate nelle domande di anticipi o di pagamenti parziali; nonché
c)
i controlli di secondo livello per le spese inerenti ai ritiri dal mercato, alla raccolta verde e alla mancata raccolta.
2. I controlli di cui al paragrafo 1 riguardano ogni anno un campione significativo di domande. Il campione rappresenta almeno il 30 % dell'importo totale dell'aiuto negli Stati membri con più di 10 organizzazioni di produttori riconosciute. Negli altri casi, ciascuna organizzazione di produttori è oggetto di una visita almeno una volta ogni tre anni.
Prima del versamento dell'aiuto o del saldo relativo all'ultimo anno del programma operativo, deve essere effettuato almeno un controllo per ogni organizzazione di produttori.
3. I risultati dei controlli in loco sono valutati per determinare se gli eventuali problemi riscontrati abbiano carattere sistematico e comportino quindi un fattore di rischio per altre azioni analoghe, altri beneficiari o altri organismi. La valutazione individua inoltre le cause di tali situazioni e l'esigenza di eventuali esami ulteriori nonché di opportune misure correttive e preventive.
Se dai controlli emergono irregolarità di rilievo in una regione o in parte di essa o presso una determinata organizzazione di produttori, lo Stato membro effettua controlli supplementari nel corso dell'anno e aumenta la percentuale delle domande da controllare l'anno successivo.
4. Lo Stato membro determina le organizzazioni di produttori da controllare sulla base di un'analisi dei rischi.
L'analisi dei rischi tiene conto in particolare dei seguenti elementi:
a)
l'importo dell'aiuto,
b)
le risultanze dei controlli degli anni precedenti,
c)
un elemento casuale e
d)
altri parametri definiti dagli Stati membri, in particolare se le organizzazioni di produttori partecipano ad un programma di assicurazione qualità ufficialmente riconosciuto dagli Stati membri o da organismi di certificazione indipendenti.
Articolo 109
Controlli in loco relativi alle misure dei programmi operativi
1. Mediante i controlli in loco relativi alle misure dei programmi operativi gli Stati membri verificano in particolare:
a)
l'attuazione delle azioni contemplate nel programma operativo;
b)
la coerenza dell'attuazione, effettiva o prevista, dell'azione con l'utilizzazione descritta nel programma operativo approvato;
c)
per un adeguato numero di voci di spesa, la conformità della natura della spesa e dei relativi tempi di esecuzione alle disposizioni comunitarie e al capitolato approvato;
d)
la giustificazione delle spese sostenute mediante documenti contabili o di altra natura; nonché
e)
il valore della produzione commercializzata.
2. Il valore della produzione commercializzata è verificato sulla base dei dati del sistema contabile richiesti a norma del diritto nazionale.
A tal fine, gli Stati membri hanno facoltà di decidere se la dichiarazione del valore della produzione commercializzata debba essere certificata allo stesso modo dei dati contabili richiesti a norma del diritto nazionale.
Il controllo relativo alla dichiarazione del valore della produzione commercializzata può essere eseguito prima che sia presentata la domanda di aiuto corrispondente.
3. Salvo circostanze particolari, il controllo in loco comprende una visita sul luogo di realizzazione dell'azione o, se l'azione non è tangibile, presso il promotore della stessa. In particolare, le azioni realizzate in aziende individuali che rientrano nel campione di cui all'articolo 108, paragrafo 2, formano oggetto di almeno una visita intesa a verificarne l'esecuzione.
Tuttavia, gli Stati membri possono decidere di non effettuare tali visite per operazioni di piccola entità o se ritengono che vi sia un rischio limitato di inadempimento delle condizioni di ammissibilità all'aiuto o di mancata esecuzione dell'operazione. La suddetta decisione, debitamente motivata, forma oggetto di registrazione.
4. Il controllo in loco verte su tutti gli impegni e gli obblighi dell'organizzazione di produttori o dei suoi soci che possono essere verificati al momento del sopralluogo.
5. Possono rientrare nel calcolo della percentuale di controllo fissata all'articolo 108, paragrafo 2, soltanto i controlli che soddisfano tutte le condizioni previste dal presente articolo.
Articolo 110
Controlli di primo livello sulle operazioni di ritiro
1. Gli Stati membri procedono, presso ciascuna organizzazione di produttori, a controlli di primo livello delle operazioni di ritiro, che consistono in un controllo documentale e d'identità, nonché in un controllo materiale, eventualmente a campione, avente ad oggetto il peso dei prodotti ritirati dal mercato, e in un controllo di conformità alle disposizioni dell'articolo 77, secondo le modalità previste dal titolo II, capo II. Il controllo è effettuato successivamente al ricevimento della comunicazione di cui all'articolo 79, paragrafo 1, entro i termini di cui all'articolo 79, paragrafo 2.
2. I controlli di primo livello di cui al paragrafo 1 coprono l'intero quantitativo di prodotti ritirati dal mercato. Al termine del controllo, i prodotti ritirati non destinati alla distribuzione gratuita sono sottoposti a denaturazione o conferiti all'industria di trasformazione sotto la supervisione delle autorità competenti, alle condizioni stabilite dallo Stato membro a norma dell'articolo 81.
Per i prodotti destinati alla distribuzione gratuita, gli Stati membri possono limitare il controllo ad una percentuale inferiore a quella fissata al paragrafo 2 del presente articolo, ma non inferiore al 10 % dei quantitativi interessati durante la campagna di commercializzazione. Il controllo può aver luogo presso l'organizzazione di produttori e/o presso i destinatari dei prodotti. Se dai controlli emergono irregolarità di rilievo, le autorità competenti effettuano controlli supplementari.
Articolo 111
Controlli di secondo livello sulle operazioni di ritiro
1. Nell'ambito dei controlli indicati all'articolo 108, gli Stati membri effettuano controlli di secondo livello.
Gli Stati membri stabiliscono criteri per analizzare e valutare il rischio che una determinata organizzazione di produttori abbia realizzato operazioni di ritiro non conformi alla normativa. Tali criteri tengono conto, tra l'altro, delle constatazioni emerse da precedenti controlli di primo e secondo livello, nonché dell'esistenza di un sistema di assicurazione qualità in seno all'organizzazione di produttori. Sulla base di detti criteri definiscono, per ciascuna organizzazione, una frequenza minima dei controlli di secondo livello.
2. I controlli di cui al paragrafo 1 consistono in controlli in loco presso le organizzazioni di produttori e i destinatari dei prodotti ritirati, intesi ad accertare l'osservanza delle condizioni prescritte per il pagamento dell'aiuto comunitario. I controlli comprendono in particolare:
a)
la verifica della contabilità di magazzino e della contabilità finanziaria che ciascuna organizzazione di produttori che effettui operazioni di ritiro durante la campagna in questione è tenuta a conservare;
b)
la verifica dei quantitativi commercializzati dichiarati nelle domande di pagamento, con particolare riferimento alla contabilità di magazzino e alla contabilità finanziaria, alle fatture e, se necessario, alla loro veridicità, nonché alla corrispondenza tra i dati dichiarati e i dati contabili e/o fiscali delle organizzazioni di produttori interessate;
c)
il controllo della correttezza della contabilità, in particolare la verifica della veridicità delle entrate nette realizzate dalle organizzazioni di produttori e da esse dichiarate nelle domande di pagamento, la proporzionalità delle eventuali spese di ritiro, la verifica delle registrazioni contabili relative alla riscossione da parte delle organizzazioni di produttori dell'aiuto comunitario e all'eventuale trasferimento di una parte di quest'ultimo ai soci, nonché della coerenza tra tali registrazioni; nonché
d)
il controllo della destinazione dei prodotti ritirati dichiarata nella domanda di pagamento nonché dell'eventuale denaturazione, per verificare il rispetto delle disposizioni del presente regolamento da parte delle organizzazioni di produttori e dei destinatari.
3. I controlli di cui al paragrafo 2 sono eseguiti presso le organizzazioni di produttori interessate e i destinatari associati a dette organizzazioni. Ciascun controllo verte su un campione pari ad almeno il 5 % dei quantitativi ritirati dall'organizzazione di produttori nel corso della campagna.
4. La contabilità di magazzino e la contabilità finanziaria di cui al paragrafo 2, lettera a), distinguono, per ciascun prodotto ritirato, i movimenti (espressi in volume):
a)
della produzione conferita dai soci dell'organizzazione di produttori e dai soci di altre organizzazioni di produttori a norma dell'articolo 3, paragrafo 3, lettere b) e c), del regolamento (CE) n. 1182/2007;
b)
delle vendite realizzate dall'organizzazione di produttori, con una ripartizione tra i prodotti condizionati per il mercato del fresco e gli altri tipi di prodotti (comprese le materie prime destinate alla trasformazione); nonché
c)
dei prodotti ritirati dal mercato.
5. I controlli della destinazione dei prodotti di cui al paragrafo 4, lettera c), comprendono in particolare:
a)
un controllo a campione della contabilità specifica che deve essere tenuta dai destinatari e, ove opportuno, della sua corrispondenza con la contabilità imposta dalla legislazione nazionale; e
b)
il controllo del rispetto delle condizioni ambientali applicabili.
6. Se dai controlli di secondo livello emergono irregolarità di rilievo, le autorità competenti approfondiscono tali controlli durante la campagna considerata e intensificano la frequenza dei controlli di secondo livello sulle organizzazioni di produttori interessate (o le relative associazioni) durante la campagna successiva.
Articolo 112
Raccolta verde e mancata raccolta degli ortofrutticoli
1. Prima che venga effettuata un'operazione di raccolta verde, gli Stati membri verificano mediante un controllo in loco che i prodotti non siano danneggiati e che l'appezzamento sia stato coltivato correttamente. Dopo la raccolta verde, gli Stati membri verificano che la raccolta sia completa su tutta la superficie e che i prodotti raccolti siano stati denaturati.
Alla fine del periodo della raccolta, gli Stati membri verificano la fondatezza dell'analisi basata sulla situazione prevedibile del mercato di cui all'articolo 86, paragrafo 2. Analizzano anche le eventuali differenze fra la situazione prevedibile del mercato e quella reale.
2. Prima di un'operazione di mancata raccolta, gli Stati membri verificano mediante un controllo in loco che la superficie sia stata coltivata correttamente, che non abbia già avuto luogo una raccolta parziale e che il prodotto sia ben sviluppato e generalmente di qualità sana, leale e mercantile.
Gli Stati membri si assicurano che la produzione venga denaturata. Se questo non è possibile, essi garantiscono, mediante uno o più sopralluoghi durante la stagione della raccolta, che non si proceda alla raccolta.
3. I paragrafi 1, 2, 3 e 6 dell'articolo 111 si applicano mutatis mutandis.
Articolo 113
Controlli prima dell'approvazione dei piani di riconoscimento dei gruppi di produttori
1. Prima di approvare un piano di riconoscimento di un gruppo di produttori ai sensi dell'articolo 7, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007, gli Stati membri effettuano un controllo in loco della persona giuridica o della sua parte chiaramente definita.
2. Gli Stati membri verificano con tutti i mezzi appropriati, compresi i controlli in loco:
a)
l'esattezza delle informazioni contenute nel piano di riconoscimento;
b)
la coerenza commerciale e la qualità tecnica del piano, la fondatezza delle stime e la programmazione della sua esecuzione;
c)
l'ammissibilità delle azioni e l'ammissibilità e ragionevolezza delle spese proposte; nonché
d)
la conformità delle operazioni oggetto della domanda di sostegno con la pertinente normativa comunitaria e nazionale, in particolare in materia di appalti pubblici, aiuti di Stato, e altre norme obbligatorie previste dalla normativa nazionale o dalla disciplina nazionale o dalla strategia nazionale.
Articolo 114
Controlli delle domande di aiuto dei gruppi di produttori
1. Prima di concedere il pagamento, gli Stati membri eseguono controlli amministrativi su tutte le domande di aiuto presentate dai gruppi di produttori nonché controlli in loco a campione.
2. A seguito della presentazione della domanda di aiuto di cui all'articolo 47, gli Stati membri eseguono controlli in loco sui gruppi di produttori in modo da assicurare il rispetto delle condizioni previste per la concessione dell'aiuto per l'anno considerato.
Detti controlli riguardano in particolare:
a)
il rispetto dei criteri di riconoscimento per l'anno considerato; e
b)
il valore della produzione commercializzata nonché l'attuazione delle misure contenute nel piano di riconoscimento e le spese sostenute.
3. I controlli di cui al paragrafo 2 riguardano ogni anno un campione significativo di domande. Il campione rappresenta almeno il 30 % dell'importo totale dell'aiuto.
Tutti i gruppi di produttori sono controllati almeno una volta ogni cinque anni.
4. Gli articoli 107 e 109 si applicano mutatis mutandis.
Articolo 115
Organizzazioni di produttori transnazionali e associazioni transnazionali di organizzazioni di produttori
1. Lo Stato membro in cui ha sede un'organizzazione di produttori transnazionale o un'associazione transnazionale di organizzazioni di produttori ha competenza generale per l'organizzazione di controlli su tale organizzazione o associazione e, ove necessario, commina sanzioni.
2. Gli altri Stati membri tenuti a prestare la collaborazione amministrativa di cui all'articolo 30, paragrafo 2, lettera c), e all'articolo 37, paragrafo 2, lettera c), effettuano i controlli amministrativi e in loco richiesti dallo Stato membro di cui al paragrafo 1 del presente articolo e gli riferiscono i risultati. Essi rispettano tutte le scadenze fissate dallo Stato membro di cui al paragrafo 1.
3. Le norme vigenti nello Stato membro di cui al paragrafo 1 si applicano nei riguardi dell'organizzazione di produttori, del programma operativo e del fondo di esercizio. Tuttavia, per quanto riguarda le questioni ambientali e fitosanitarie nonché lo smaltimento dei prodotti ritirati, si applicano le norme dello Stato membro in cui ha luogo la produzione.
Sezione 3
Sanzioni
Articolo 116
Inosservanza dei criteri di riconoscimento
1. Gli Stati membri revocano il riconoscimento di un'organizzazione di produttori in caso di inosservanza sostanziale dei criteri di riconoscimento dovuta ad un'azione deliberata o a una negligenza grave commessa da detta organizzazione.
In particolare, gli Stati membri revocano il riconoscimento di un'organizzazione di produttori se l'inosservanza dei criteri di riconoscimento riguarda:
a)
una violazione dei requisiti di cui agli articoli 23 e 25, all'articolo 28, paragrafi 1 e 2, o all'articolo 33, oppure
b)
una situazione in cui il valore della produzione commercializzata scende per due anni consecutivi al di sotto del valore minimo fissato dallo Stato membro ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1182/2007.
Fatte salve eventuali disposizioni orizzontali di diritto nazionale sui periodi di limitazione, la revoca del riconoscimento di cui al presente paragrafo ha effetto a decorrere dalla data in cui le condizioni del riconoscimento non sono più soddisfatte.
2. Nei casi in cui non si applica il paragrafo 1, gli Stati membri sospendono il riconoscimento di un'organizzazione di produttori se l'inosservanza dei criteri di riconoscimento è sostanziale, ma solo temporanea.
Durante il periodo di sospensione non viene erogato alcun aiuto. La sospensione ha effetto a decorrere dal giorno in cui si è svolto il controllo e termina il giorno in cui ha luogo il controllo che accerta il soddisfacimento dei criteri in questione.
Il periodo di sospensione non supera i 12 mesi. Se i criteri in questione non sono ancora soddisfatti dopo 12 mesi, il riconoscimento è revocato.
Gli Stati membri possono effettuare pagamenti dopo la scadenza del termine di cui all'articolo 71 ove necessario ai fini dell'applicazione del presente paragrafo.
3. Negli altri casi di inosservanza dei criteri di riconoscimento, in cui non si applicano i paragrafi 1 e 2, gli Stati membri inviano una lettera di avvertimento con le misure correttive da adottare. Gli Stati membri possono ritardare i pagamenti degli aiuti fino all'adozione delle misure correttive.
La mancata adozione delle misure correttive entro un periodo di 12 mesi è considerata alla stregua dell'inosservanza sostanziale dei criteri e comporta l'applicazione del paragrafo 2.
Articolo 117
Frodi
1. Fatte salve eventuali altre sanzioni che possono essere comminate ai sensi del diritto comunitario e nazionale, gli Stati membri revocano il riconoscimento di un'organizzazione di produttori, di un'associazione di organizzazioni di produttori o di un gruppo di produttori se risulta che abbiano commesso una frode con riguardo agli aiuti contemplati dal regolamento (CE) n. 1182/2007.
2. Gli Stati membri possono sospendere il riconoscimento di un'organizzazione di produttori, di un'associazione di organizzazioni di produttori o di un gruppo di produttori, o sospendere i pagamenti, se tali organismi sono sospettati di aver commesso una frode con riguardo agli aiuti contemplati dal regolamento (CE) n. 1182/2007.
Articolo 118
Gruppi di produttori
1. Gli Stati membri irrogano, mutatis mutandis, le sanzioni di cui agli articoli 116 e/o 119 con riguardo ai piani di riconoscimento.
2. Oltre a quanto stabilito al paragrafo 1, se, al termine del periodo fissato dallo Stato membro a norma dell'articolo 51, paragrafo 4, il gruppo di produttori non è riconosciuto come organizzazione di produttori, lo Stato membro recupera:
a)
il 100 % degli aiuti versati al gruppo di produttori se il mancato ottenimento del riconoscimento è dovuto a un'azione deliberata o a una negligenza grave del gruppo di produttori; oppure
b)
il 50 % degli aiuti versati al gruppo di produttori in tutti gli altri casi.
Articolo 119
Programma operativo
1. I pagamenti sono calcolati in funzione degli importi risultati ammissibili.
2. Lo Stato membro esamina la domanda di aiuto ricevuta dal beneficiario e stabilisce gli importi ammissibili al sostegno. Esso determina:
a)
l'importo a cui il beneficiario avrebbe diritto esclusivamente in base alla domanda di aiuto;
b)
l'importo a cui il beneficiario ha diritto dopo un esame dell'ammissibilità della domanda di aiuto.
3. Se l'importo stabilito ai sensi del paragrafo 2, lettera a), supera l'importo stabilito ai sensi della lettera b) dello stesso paragrafo di più del 3 %, si applica una riduzione all'importo effettivo da versare al beneficiario. L'importo della riduzione corrisponde alla differenza fra l'importo calcolato alla lettera a) e quello calcolato alla lettera b) del paragrafo 2.
Non si applica tuttavia alcuna riduzione se l'organizzazione o il gruppo di produttori è in grado di dimostrare che non è responsabile dell'inserimento dell'importo non ammissibile al beneficio dell'aiuto.
4. I paragrafi 2 e 3 si applicano mutatis mutandis alle spese non ammissibili rilevate durante i controlli in loco.
5. Se il valore della produzione commercializzata è dichiarato e verificato prima della presentazione della domanda di aiuto, si applica una riduzione al valore della produzione commercializzata utilizzato per calcolare gli importi da versare ai sensi dei paragrafi 2 e 3.
6. Se viene accertato che un beneficiario ha reso deliberatamente una falsa dichiarazione, l'operazione è esclusa dal sostegno del programma operativo o del piano di riconoscimento e si procede al recupero degli importi già versati per tale operazione. Il beneficiario è inoltre escluso, per detta operazione, dal beneficio dell'aiuto nell'ambito del programma operativo in questione per l'anno successivo.
Articolo 120
Sanzioni a seguito di controlli di primo livello sulle operazioni di ritiro
Se, a seguito del controllo di cui all'articolo 110, si riscontrano irregolarità con riguardo alle norme di commercializzazione o ai requisiti minimi menzionati all'articolo 77, il beneficiario è tenuto a:
a)
versare una penale equivalente all'importo dell'indennità, calcolata in base ai quantitativi di prodotti ritirati non conformi alle norme di commercializzazione o ai requisiti minimi, se tali quantitativi sono inferiori al 10 % dei quantitativi comunicati a norma dell'articolo 79 per l'operazione di ritiro interessata;
b)
versare una penale equivalente al doppio dell'importo dell'indennità se tali quantitativi sono compresi fra il 10 % e il 25 % dei quantitativi comunicati; oppure
c)
versare una penale equivalente all'importo dell'indennità per l'intero quantitativo comunicato ai sensi dell'articolo 79, se tali quantitativi superano il 25 % del quantitativo comunicato.
Articolo 121
Altre sanzioni applicabili alle organizzazioni di produttori con riguardo alle operazioni di ritiro
1. Le sanzioni di cui all'articolo 119 riguardano gli aiuti richiesti per le operazioni di ritiro come parte integrante delle spese del programma operativo.
2. Le spese per le operazioni di ritiro non sono considerate ammissibili se i prodotti non posti in vendita non sono stati smaltiti come stabilito dallo Stato membro a norma dell'articolo 81, paragrafo 1, oppure se il ritiro o la sua destinazione hanno provocato un impatto ambientale negativo o conseguenze fitosanitarie negative in violazione delle disposizioni adottate in virtù dell'articolo 81, paragrafo 1.
Articolo 122
Sanzioni applicabili ai destinatari dei prodotti ritirati
Se, all'atto dei controlli eseguiti a norma degli articoli 110 e 111, emergono irregolarità imputabili ai destinatari dei prodotti ritirati, si applicano le seguenti sanzioni:
a)
i destinatari non possono più ricevere i prodotti ritirati, e
b)
i destinatari dei prodotti ritirati dal mercato sono tenuti a rimborsare una somma equivalente al valore dei prodotti messi a loro disposizione, maggiorata delle spese di cernita, imballaggio e trasporto, secondo le modalità stabilite dagli Stati membri. In tal caso, l'organizzazione di produttori rimborsa il contributo comunitario.
La sanzione di cui alla lettera a) ha effetto immediato, si applica per almeno una campagna di commercializzazione e può essere prorogata in funzione della gravità dell'irregolarità.
Articolo 123
Raccolta verde e mancata raccolta degli ortofrutticoli
1. Per quanto riguarda la raccolta verde, l'organizzazione di produttori che risulti non aver adempiuto i propri obblighi è tenuta a versare una penale pari all'importo dell'indennità percepita per le superfici sulle quali gli obblighi non sono stati rispettati. Il mancato rispetto degli obblighi comprende fra l'altro i casi in cui:
a)
lo Stato membro accerta, nel corso della verifica di cui all'articolo 112, paragrafo 1, secondo comma, che la raccolta verde non era giustificata in base all'analisi della situazione prevedibile del mercato esistente in quel momento;
b)
la superficie comunicata per la raccolta verde non è ammissibile a tale misura, oppure
c)
la superficie non è stata interamente sottoposta a raccolta o la produzione non è stata denaturata.
2. Per quanto riguarda la mancata raccolta, l'organizzazione di produttori che risulti non aver adempiuto i propri obblighi è tenuta a versare una penale pari all'importo dell'indennità percepita per le superfici sulle quali gli obblighi non sono stati rispettati. Il mancato rispetto degli obblighi comprende fra l'altro i casi in cui:
a)
la superficie comunicata per la mancata raccolta non è ammissibile a tale misura;
b)
la raccolta è stata comunque effettuata, in tutto o in parte, oppure
c)
si sono verificati un impatto ambientale negativo o conseguenze fitosanitarie negative di cui l'organizzazione di produttori è responsabile.
3. Le penali di cui ai paragrafi 1 e 2 si aggiungono a un'eventuale riduzione dei pagamenti a norma dell'articolo 119.
Articolo 124
Impossibilità di effettuare un controllo in loco
Le domande di aiuto sono respinte per la parte di spesa corrispondente nel caso in cui non possa essere effettuato un controllo in loco per cause imputabili all'organizzazione di produttori, a un suo socio o a un suo rappresentante.
Articolo 125
Recupero degli aiuti
Gli aiuti indebitamente versati formano oggetto di recupero, con i relativi interessi, presso le organizzazioni di produttori, le associazioni di organizzazioni di produttori, i gruppi di produttori o gli altri operatori interessati. Le norme di cui all'articolo 73 del regolamento (CE) n. 796/2004 (31) si applicano mutatis mutandis.
L'applicazione delle sanzioni amministrative e il recupero degli importi indebitamente versati di cui alla presente sezione non ostano alla comunicazione delle irregolarità alla Commissione a norma del regolamento (CE) n. 1848/2006 della Commissione (32).
Sezione 4
Sorveglianza e valutazione dei programmi operativi e delle strategie nazionali
Articolo 126
Insieme di indicatori comuni di rendimento
1. Le strategie nazionali e i programmi operativi sono sottoposti a sorveglianza e valutazione allo scopo di verificare i progressi compiuti per il conseguimento degli obiettivi fissati per i programmi operativi nonché l'efficienza e l'efficacia in rapporto a tali obiettivi.
2. Il progresso, l'efficienza e l'efficacia sono valutati mediante un insieme di indicatori comuni di rendimento relativi alla situazione iniziale nonché all'esecuzione finanziaria, ai prodotti, ai risultati e all'impatto dei programmi operativi realizzati.
3. L'insieme di indicatori comuni di rendimento figura nell'allegato XIV del presente regolamento.
4. Se uno Stato membro lo ritiene opportuno, la strategia nazionale definisce un insieme limitato di indicatori supplementari specifici per la strategia, che riflettono esigenze, condizioni e obiettivi nazionali e/o regionali propri dei programmi operativi attuati dalle organizzazioni di produttori. Laddove esistono, vengono aggiunti indicatori supplementari relativi agli obiettivi ambientali, che non rientrano nell'insieme di indicatori comuni di rendimento.
Articolo 127
Procedure di sorveglianza e valutazione relative ai programmi operativi
1. Le organizzazioni di produttori garantiscono la sorveglianza e la valutazione dei programmi operativi avvalendosi degli indicatori pertinenti scelti tra gli indicatori comuni di rendimento di cui all'articolo 126 e, ove opportuno, degli indicatori supplementari specificati nella strategia nazionale.
A tal fine essi istituiscono un sistema di raccolta, registrazione e conservazione dei dati utili per la compilazione dei suddetti indicatori.
2. La sorveglianza è intesa a valutare i progressi compiuti per il conseguimento degli obiettivi specifici stabiliti per il programma operativo. Essa è effettuata mediante gli indicatori finanziari, di prodotto e di risultato. Le risultanze della sorveglianza sono intese a:
a)
verificare la qualità dell'esecuzione del programma;
b)
individuare la necessità di adeguamenti o di una revisione del programma operativo allo scopo di conseguire gli obiettivi o di migliorare la gestione, anche finanziaria, dello stesso;
c)
contribuire a soddisfare i requisiti in materia di comunicazione riguardanti l'esecuzione del programma operativo.
Le informazioni relative ai risultati delle attività di sorveglianza sono incluse in tutte le relazioni annuali di cui all'articolo 98, paragrafo 1, che l'organizzazione di produttori è tenuta a trasmettere all'autorità nazionale incaricata della gestione della strategia nazionale.
3. La valutazione si presenta come una relazione di valutazione intermedia distinta.
L'esercizio di valutazione intermedio, che può essere condotto con l'aiuto di un ufficio di consulenza specializzato, è inteso ad esaminare il livello di utilizzazione delle risorse finanziarie e l'efficienza e l'efficacia del programma operativo, nonché a valutare i progressi compiuti in rapporto agli obiettivi generali del programma. A tal fine si utilizzano gli indicatori comuni iniziali, di risultato e, se del caso, di impatto.
Se del caso, l'esercizio di valutazione intermedio comprende una valutazione qualitativa dei risultati e dell'impatto delle azioni ambientali riguardanti:
a)
la prevenzione dell'erosione del suolo;
b)
un uso ridotto e/o più razionale di prodotti fitosanitari;
c)
la protezione degli habitat e della biodiversità; oppure
d)
la tutela del paesaggio.
I risultati dell'esercizio sono utilizzati per:
a)
migliorare la qualità dei programmi operativi gestiti dall'organizzazione di produttori;
b)
individuare la necessità di cambiamenti sostanziali del programma operativo;
c)
contribuire all'adempimento degli obblighi di comunicazione in merito all'esecuzione dei programmi operativi; nonché
d)
trarre insegnamenti utili per migliorare la qualità, l'efficienza e l'efficacia dei futuri programmi operativi gestiti dall'organizzazione di produttori.
L'esercizio di valutazione intermedio è condotto durante il periodo di esecuzione del programma operativo, in modo che i risultati possano essere presi in considerazione per l'elaborazione del programma operativo successivo.
La relazione di valutazione intermedia è allegata alla corrispondente relazione annuale di cui all'articolo 98, paragrafo 1.
Articolo 128
Procedure di sorveglianza e valutazione relative alla strategia nazionale
1. La sorveglianza e la valutazione della strategia nazionale sono effettuate utilizzando gli indicatori pertinenti scelti tra gli indicatori comuni di rendimento di cui all'articolo 126 e, ove opportuno, gli indicatori supplementari specificati nella strategia nazionale.
2. Gli Stati membri istituiscono un sistema di raccolta, registrazione e conservazione dei dati in un formato elettronico idoneo per la compilazione degli indicatori di cui all'articolo 126. A tal fine essi si basano sulle informazioni trasmesse dall'organizzazione di produttori in merito alla sorveglianza e alla valutazione dei programmi operativi.
3. La sorveglianza è permanente ed è intesa a valutare i progressi compiuti per il conseguimento degli obiettivi e dei traguardi stabiliti per i programmi operativi. Essa è effettuata mediante gli indicatori finanziari, di prodotto e di risultato. A tal fine si utilizzano le informazioni contenute nelle relazioni annuali sullo stato di avanzamento trasmesse dall'organizzazione di produttori in merito alla sorveglianza dei programmi operativi. I risultati dell'esercizio di sorveglianza sono utilizzati per:
a)
verificare la qualità dell'esecuzione dei programmi operativi;
b)
individuare la necessità di adeguamenti o di una revisione della strategia nazionale allo scopo di conseguire gli obiettivi per essa stabiliti o di migliorare la gestione della sua attuazione, compresa la gestione finanziaria dei programmi operativi; nonché
c)
contribuire all'adempimento degli obblighi di comunicazione in merito all'esecuzione della strategia nazionale.
4. La valutazione è intesa a verificare i progressi compiuti per il conseguimento degli obiettivi generali della strategia. Essa è effettuata mediante gli indicatori iniziali, di risultato e, se del caso, di impatto. A tal fine si utilizzano i risultati della sorveglianza e della valutazione intermedia dei programmi operativi, esposti nelle relazioni annuali sullo stato di avanzamento e nelle relazioni finali trasmesse dalle organizzazioni di produttori. I risultati dell'esercizio di valutazione sono utilizzati per:
a)
migliorare la qualità della strategia;
b)
individuare la necessità di cambiamenti sostanziali della strategia; e
c)
contribuire all'adempimento degli obblighi di comunicazione in merito all'esecuzione della strategia nazionale.
La valutazione comprende un esercizio di valutazione da eseguire nel 2012, in tempo utile per esporne i risultati in una relazione di valutazione distinta da allegare, nello stesso anno, alla relazione annuale nazionale di cui all'articolo 99, paragrafo 3. La relazione esamina il livello di utilizzazione delle risorse finanziarie nonché l'efficienza e l'efficacia dei programmi operativi eseguiti, oltre a valutare gli effetti e l'impatto di tali programmi in relazione agli obiettivi, ai traguardi e alle finalità stabiliti dalla strategia e, se del caso, agli altri obiettivi fissati all'articolo 9, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007. Il suo scopo è ricavare insegnamenti utili per migliorare la qualità delle future strategie nazionali e, in particolare, individuare possibili carenze nella definizione di obiettivi o misure ammissibili al sostegno o la necessità di definire nuovi strumenti.
CAPO VI
Estensione delle regole ai produttori di una circoscrizione economica
Articolo 129
Comunicazione dell'elenco delle circoscrizioni economiche
La comunicazione dell'elenco delle circoscrizioni economiche di cui all'articolo 14, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1182/2007 contiene tutte le informazioni necessarie per valutare il rispetto delle condizioni stabilite all'articolo 14, paragrafo 2, dello stesso regolamento.
Articolo 130
Comunicazione delle regole vincolanti; rappresentatività
1. Contestualmente alla comunicazione, a norma dell'articolo 15 del regolamento (CE) n. 1182/2007, delle regole che ha reso vincolanti per un particolare prodotto e per una determinata circoscrizione economica, lo Stato membro comunica alla Commissione:
a)
l'organizzazione di produttori o l'associazione di organizzazioni di produttori che ha chiesto l'estensione delle regole;
b)
il numero di produttori aderenti a tale organizzazione o associazione e il numero totale di produttori della circoscrizione economica in questione; tali dati devono riferirsi alla situazione esistente alla data di inoltro della domanda di estensione;
c)
il volume totale della produzione della circoscrizione economica e il volume della produzione commercializzata dall'organizzazione di produttori o dall'associazione durante l'ultima campagna per la quale questi dati sono disponibili;
d)
la data a partire dalla quale le regole estese sono applicate all'organizzazione di produttori o all'associazione interessata; nonché
e)
la data di entrata in vigore dell'estensione e la durata di validità della stessa.
2. Per la determinazione della rappresentatività ai sensi dell'articolo 14, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1182/2007, gli Stati membri stabiliscono le condizioni per l'esclusione:
a)
dei produttori la cui produzione è essenzialmente destinata alla vendita diretta al consumatore nell'azienda o nella zona di produzione;
b)
delle vendite dirette di cui alla lettera a);
c)
dei prodotti consegnati per la trasformazione di cui all'articolo 14, paragrafo 4, lettera b), del regolamento (CE) n. 1182/2007, salvo se le regole di cui trattasi si applicano, in tutto o in parte, a tali prodotti.
Articolo 131
Contributo finanziario
Lo Stato membro che decide, conformemente all'articolo 17 del regolamento (CE) n. 1182/2007, che i produttori non aderenti ad un'organizzazione di produttori sono tenuti al pagamento di un contributo finanziario, comunica alla Commissione gli elementi necessari per verificare l'osservanza delle condizioni prescritte nel suddetto articolo. Tali elementi comprendono, in particolare, la base di calcolo del contributo, l'importo unitario, il o i beneficiari, nonché le varie categorie di spese menzionate alle lettere a) e b) dell'articolo 21.
Articolo 132
Estensione di durata superiore a una campagna di commercializzazione
In caso di estensione di durata superiore a una campagna di commercializzazione, gli Stati membri verificano, per ciascuna campagna, che le condizioni di rappresentatitività di cui all'articolo 14, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1182/2007 ricorrano per tutto il periodo di validità dell'estensione. Essi revocano l'estensione a decorrere dall'inizio della campagna di commercializzazione successiva se risulta che tali condizioni non sono più soddisfatte. Essi informano immediatamente delle revoche la Commissione, la quale pubblica tali informazioni nei modi che giudica opportuni.
Articolo 133
Vendita di prodotti sull'albero; acquirenti
1. In caso di vendita di prodotti sull'albero da parte di un produttore non aderente ad un'organizzazione di produttori, l'acquirente si considera come produttore dei prodotti in questione ai fini del rispetto delle regole di cui all'allegato I, punto 1, lettere e) ed f), e punto 3, del regolamento (CE) n. 1182/2007.
2. Lo Stato membro interessato può decidere che per l'acquirente responsabile della conduzione della produzione di cui trattasi possano essere rese vincolanti determinate regole, tra quelle elencate nell'allegato I del regolamento (CE) n. 1182/2007, diverse da quelle indicate al paragrafo 1.
TITOLO IV
SCAMBI CON I PAESI TERZI
CAPO I
Titoli di importazione
Articolo 134
Titoli di importazione per le mele
1. L'immissione in libera pratica di mele del codice NC 0808 10 80 è soggetta alla presentazione di un titolo di importazione.
2. Il regolamento (CE) n. 1291/2000 si applica ai titoli di importazione rilasciati ai sensi del presente articolo.
3. Gli importatori possono presentare domande di titoli di importazione alle autorità competenti di qualsiasi Stato membro.
Essi indicano il paese di origine nella casella 8 della domanda di titolo e contrassegnano con una crocetta la parola «sì».
4. All'atto della presentazione della domanda gli importatori costituiscono una cauzione in conformità alle disposizioni contenute nel titolo III del regolamento (CEE) n. 2220/85, a garanzia dell'impegno di importare il prodotto durante il periodo di validità del titolo di importazione. L'importo della cauzione è di 15 EUR/tonnellata.
Salvo casi di forza maggiore, la cauzione è incamerata in tutto o in parte se l'importazione non è effettuata o se è effettuata solo parzialmente entro il periodo di validità del titolo di importazione.
5. Il titolo di importazione è rilasciato immediatamente a qualsiasi interessato che ne faccia richiesta, indipendentemente dal suo luogo di stabilimento nella Comunità.
Nella casella 8 del titolo di importazione è indicato il paese d'origine e la parola «sì» è contrassegnata con una crocetta.
6. Il periodo di validità del titolo è di tre mesi.
Il titolo di importazione è valido unicamente per le importazioni originarie del paese indicato.
7. Gli Stati membri comunicano settimanalmente alla Commissione, entro le ore 12 (ora di Bruxelles) di ogni mercoledì, i quantitativi di mele per i quali sono stati rilasciati titoli di importazione nella settimana precedente, ripartiti per paese terzo di origine.
La comunicazione dei dati suddetti è effettuata mediante il sistema elettronico indicato dalla Commissione.
CAPO II
Dazi all'importazione e regime del prezzo di entrata
Sezione 1
Regime del prezzo di entrata
Articolo 135
Campo di applicazione e definizioni
1. La presente sezione stabilisce le modalità di applicazione dell'articolo 34 del regolamento (CE) n. 1182/2007.
2. Ai fini della presente sezione si intende per:
a)
«partita», la merce presentata sotto la scorta di una dichiarazione di immissione in libera pratica rilasciata solo per prodotti aventi la stessa origine e facenti capo ad un unico codice della nomenclatura combinata;
b)
«importatore», il dichiarante ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 18, del regolamento (CEE) n. 2913/92 (33).
Articolo 136
Comunicazione dei prezzi
1. Per ciascuno dei prodotti e durante i periodi indicati nell'allegato XV, parte A, ogni giorno di mercato gli Stati membri comunicano alla Commissione, entro e non oltre le ore 12 (ora di Bruxelles) del giorno feriale successivo, separatamente per origine:
a)
i prezzi medi rappresentativi dei prodotti importati dai paesi terzi e commercializzati sui mercati d'importazione rappresentativi di cui all'articolo 137, paragrafo 1, nonché i prezzi significativi rilevati su altri mercati per quantitativi ingenti dei prodotti importati, oppure, in mancanza di prezzi sui mercati rappresentativi, i prezzi significativi dei prodotti importati rilevati su altri mercati; e
b)
i quantitativi totali corrispondenti ai prezzi di cui alla lettera a).
Se i quantitativi totali di cui alla lettera b) sono inferiori a una tonnellata, i prezzi corrispondenti non sono comunicati alla Commissione.
2. I prezzi di cui al paragrafo 1, lettera a), vengono rilevati:
a)
per ciascuno dei prodotti elencati nell'allegato XV, parte A;
b)
per l'insieme delle varietà e dei calibri disponibili, e
c)
nella fase importatore/grossista o nella fase grossista/dettagliante se i prezzi nella fase importatore/grossista non sono disponibili.
Essi sono diminuiti dei seguenti importi:
a)
un margine di commercializzazione del 15 % per le piazze di Londra, Milano e Rungis e dell'8 % per le altre piazze, e
b)
delle spese di trasporto e di assicurazione sul territorio doganale della Comunità.
Gli Stati membri possono fissare importi forfettari per le spese di trasporto e di assicurazione che vanno dedotte a norma del secondo comma. Tali importi forfettari e i relativi metodi di calcolo vengono comunicati senza indugio alla Commissione.
3. I prezzi rilevati secondo il disposto del paragrafo 2, se sono constatati nella fase grossista/dettagliante, sono diminuiti dapprima di un importo pari al 9 % per tener conto del margine commerciale del grossista e poi di un importo pari a 0,7245 EUR/100 kg per tener conto delle spese di movimentazione, delle tasse e degli oneri di mercato.
4. Sono considerati rappresentativi:
a)
i prezzi dei prodotti della categoria I, se i quantitativi di questa categoria rappresentano almeno il 50 % dei quantitativi totali commercializzati;
b)
i prezzi dei prodotti della categoria I, completati, ove i prodotti di questa categoria rappresentino meno del 50 % dei quantitativi totali commercializzati, dai prezzi, rilevati tali e quali, dei prodotti della categoria II per un quantitativo che permetta di raggiungere il 50 % dei quantitativi totali commercializzati;
c)
i prezzi, rilevati tali e quali, dei prodotti della categoria II se non sono disponibili prodotti della categoria I, tranne che si decida di applicare loro un coefficiente di adeguamento se, a causa delle condizioni di produzione del paese d'origine, tali prodotti non presentano caratteristiche qualitative sufficienti per poter essere normalmente e tradizionalmente commercializzati nella categoria I.
Il coefficiente di adeguamento di cui alla lettera c) del primo comma si applica ai prezzi previa detrazione degli importi indicati al paragrafo 2.
Articolo 137
Mercati rappresentativi
Gli Stati membri comunicano alla Commissione i giorni di mercato abituali dei mercati elencati nell'allegato XVI che sono considerati mercati rappresentativi.
Articolo 138
Valore forfettario all'importazione
1. Per ciascuno dei prodotti e durante i periodi indicati nella parte A dell'allegato XV, ogni giorno feriale la Commissione calcola, separatamente per origine, un valore forfettario all'importazione pari alla media ponderata dei prezzi rappresentativi di cui all'articolo 136, diminuiti di un importo forfettario di 5 EUR/100 kg nonché dei dazi doganali ad valorem.
2. Se per i prodotti e durante i periodi di applicazione indicati nella parte A dell'allegato XV è fissato un valore forfettario all'importazione a norma della presente sezione, non si applica il prezzo unitario ai sensi dell'articolo 152, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione (34). In tal caso esso è sostituito dal valore forfettario all'importazione di cui al paragrafo 1.
3. Se per un prodotto di una determinata origine non è in vigore alcun valore forfettario all'importazione, si applica la media dei valori forfettari all'importazione in vigore.
4. Durante i periodi di applicazione indicati nella parte A dell'allegato XV, i valori forfettari all'importazione restano in vigore finché non sono modificati. Tuttavia essi non sono più applicabili se per sette giorni di mercato consecutivi non viene comunicato alla Commissione alcun prezzo medio rappresentativo.
Se, in applicazione del precedente comma, non è in vigore nessun valore forfettario all'importazione per un determinato prodotto, il valore forfettario all'importazione applicabile a tale prodotto è pari all'ultima media dei valori forfettari all'importazione.
5. In deroga al paragrafo 1, a partire dal primo giorno dei periodi di applicazione indicati nella parte A dell'allegato XV, se non si è potuto calcolare un valore forfettario all'importazione, non si applica alcun valore forfettario all'importazione.
6. Per la conversione in euro dei prezzi rappresentativi si utilizza il tasso rappresentativo di mercato calcolato per il giorno in questione.
7. La Commissione pubblica, nei modi che giudica opportuni, i valori forfettari all'importazione espressi in euro.
Articolo 139
Base del prezzo di entrata
1. Il prezzo di entrata in base al quale i prodotti elencati nella parte A dell'allegato XV sono classificati nella tariffa doganale delle Comunità europee è pari, a scelta dell'importatore:
a)
al prezzo fob dei prodotti nel paese d'origine, maggiorato delle spese di assicurazione e di trasporto sino alle frontiere del territorio doganale della Comunità, quando tali prezzi e tali spese siano noti alla data della dichiarazione di immissione in libera pratica dei prodotti. Se i prezzi summenzionati superano di oltre l'8 % il valore forfettario applicabile al prodotto al momento dell'immissione in libera pratica, l'importatore deve costituire la cauzione di cui all'articolo 248, paragrafo 1, del regolamento (CEE) n. 2454/93. A tale scopo l'importo del dazio all'importazione a cui i prodotti possono in definitiva essere soggetti corrisponde all'importo del dazio che l'importatore avrebbe dovuto pagare se il prodotto fosse stato classificato in base al valore forfettario; oppure
b)
al valore in dogana calcolato conformemente all'articolo 30, paragrafo 2, lettera c), del regolamento (CEE) n. 2913/92 applicato ai soli prodotti importati di cui trattasi. In tal caso la deduzione dei dazi viene effettuata secondo le modalità previste all'articolo 138, paragrafo 1. In tal caso l'importatore costituisce la cauzione di cui all'articolo 248, paragrafo 1, del regolamento (CEE) n. 2454/93, per un importo pari all'importo del dazio che avrebbe pagato se la classificazione dei prodotti fosse stata effettuata in base al valore forfettario all'importazione applicabile alla partita in questione; oppure
c)
al valore forfettario all'importazione calcolato conformemente all'articolo 138 del presente regolamento.
2. Il prezzo di entrata in base al quale i prodotti elencati nella parte B dell'allegato XV sono classificati nella tariffa doganale delle Comunità europee deve essere pari, a scelta dell'importatore:
a)
al prezzo fob dei prodotti nel paese d'origine, maggiorato delle spese di assicurazione e di trasporto sino alle frontiere del territorio doganale della Comunità, quando tali prezzi e tali spese siano noti alla data della dichiarazione in dogana dei prodotti. Se le autorità doganali ritengono che sia necessaria una cauzione a norma dell'articolo 248 del regolamento (CEE) n. 2454/93, l'importatore deve costituire una cauzione di importo pari all'importo massimo del dazio applicabile al prodotto di cui trattasi; oppure
b)
al valore in dogana calcolato conformemente all'articolo 30, paragrafo 2, lettera c), del regolamento (CEE) n. 2913/92 applicato ai soli prodotti importati di cui trattasi. In tal caso la deduzione dei dazi viene effettuata secondo le modalità previste all'articolo 138, paragrafo 1. In tal caso l'importatore deve costituire la cauzione di cui all'articolo 248 del regolamento (CEE) n. 2454/93, di importo pari all'importo massimo del dazio applicabile al prodotto di cui trattasi.
3. Se il prezzo di entrata è fissato in base al prezzo fob dei prodotti nel paese di origine, il valore in dogana è stabilito in base alla vendita effettuata a tale prezzo.
Se il prezzo di entrata è fissato secondo una delle procedure di cui al paragrafo 1, lettere b) o c), oppure al paragrafo 2, lettera b), il valore in dogana viene stabilito sulla stessa base del prezzo di entrata.
4. L'importatore dispone di un termine di un mese a decorrere dalla vendita dei prodotti di cui trattasi, nel limite di un termine di quattro mesi dalla data di accettazione della dichiarazione di immissione in libera pratica, per fornire la prova che la partita è stata smerciata in condizioni tali da confermare la realtà dei prezzi di cui al paragrafo 1, lettera a), secondo comma, o al paragrafo 2, lettera a), o per determinare il valore in dogana di cui al paragrafo 1, lettera b), e al paragrafo 2, lettera b). In caso di inosservanza di uno dei due termini suddetti la cauzione costituita viene incamerata, fatta salva l'applicazione del paragrafo 5.
La cauzione costituita è svincolata, dietro presentazione alle autorità doganali delle prove riguardanti le condizioni di smercio.
In caso di mancata presentazione di tali prove, la cauzione è incamerata a titolo di pagamento dei dazi d'importazione.
5. Il termine di quattro mesi di cui al paragrafo 4 può essere prorogato dalle autorità competenti per un periodo massimo di tre mesi su richiesta debitamente motivata dell'importatore.
6. Se in occasione di una verifica le autorità competenti constatano che le disposizioni del presente articolo non sono state rispettate, esse riscuotono i dazi dovuti conformemente all'articolo 220 del regolamento (CEE) n. 2913/92. L'importo dei dazi da riscuotere o che rimangono da riscuotere include gli interessi maturati dalla data di immissione della merce in libera pratica alla data della riscossione. Il tasso d'interesse applicato è quello praticato nel diritto nazionale per le operazioni di recupero degli importi dovuti.
Sezione 2
Dazi addizionali all'importazione
Articolo 140
Campo di applicazione e definizioni
1. I dazi addizionali all'importazione di cui all'articolo 35, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007 (di seguito «dazi addizionali») possono essere applicati ai prodotti e nei periodi indicati nell'allegato XVII alle condizioni stabilite nella presente sezione.
2. I livelli limite per i dazi addizionali sono fissati nell'allegato XVII.
Articolo 141
Comunicazione dei volumi
1. Per ciascuno dei prodotti elencati nell'allegato XVII e nei periodi in esso indicati gli Stati membri comunicano alla Commissione i dati relativi ai volumi immessi in libera pratica utilizzando il metodo di sorveglianza delle importazioni preferenziali di cui all'articolo 308 quinquies del regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione.
Tale comunicazione ha luogo entro le ore 12 (ora di Bruxelles) ogni mercoledì per i volumi immessi in libera pratica la settimana precedente.
2. Le dichiarazioni di immissione in libera pratica per i prodotti contemplati nella presente sezione che le autorità doganali possono accettare, su richiesta del dichiarante, senza che vi figurino talune indicazioni enumerate nell'allegato 37 del regolamento (CEE) n. 2454/93, contengono, oltre ai dati specificati all'articolo 254 dello stesso regolamento, l'indicazione della massa netta (kg) dei prodotti interessati.
Se, per l'immissione in libera pratica dei prodotti contemplati nella presente sezione, si utilizza la procedura di dichiarazione semplificata di cui all'articolo 260 del regolamento (CEE) n. 2454/93, le dichiarazioni semplificate contengono, oltre agli altri requisiti, l'indicazione della massa netta (kg) dei prodotti.
Se, per l'immissione in libera pratica dei prodotti contemplati nella presente sezione, si utilizza la procedura di domiciliazione di cui all'articolo 263 del regolamento (CEE) n. 2454/93, la comunicazione alle autorità doganali menzionata all'articolo 266, paragrafo 1, dello stesso regolamento contiene tutti i dati necessari per l'identificazione delle merci nonché l'indicazione della massa netta (kg) dei prodotti.
L'articolo 266, paragrafo 2, lettera b), non si applica alle importazioni dei prodotti contemplati nella presente sezione.
Articolo 142
Imposizione di un dazio addizionale
1. Non appena, per uno dei prodotti e per uno dei periodi indicati all'allegato XVII, si constata che i quantitativi immessi in libera pratica superano il livello limite corrispondente, la Commissione impone un dazio addizionale, salvo quando le importazioni non rischiano di perturbare il mercato comunitario o se gli effetti del dazio sarebbero sproporzionati rispetto all'obiettivo perseguito.
2. Il dazio addizionale è imposto sui quantitativi immessi in libera pratica dopo la data di applicazione del dazio suddetto, purché:
a)
la classificazione tariffaria dei prodotti di cui trattasi, effettuata conformemente all'articolo 139, comporti l'applicazione dei dazi specifici all'importazione più elevati applicabili alle importazioni dell'origine in questione;
b)
l'importazione sia effettuata durante il periodo di applicazione del dazio addizionale.
Articolo 143
Importo del dazio addizionale
Il dazio addizionale imposto a norma dell'articolo 142 è pari ad un terzo del dazio doganale applicabile al prodotto considerato in base alla tariffa doganale comune.
Tuttavia, per le importazioni che beneficiano di preferenze tariffarie relative al dazio ad valorem, il dazio addizionale è pari ad un terzo del dazio specifico applicabile al prodotto in questione, in caso di applicazione dell'articolo 142, paragrafo 2.
Articolo 144
Esenzioni dal dazio addizionale
1. Sono esenti dall'applicazione del dazio addizionale:
a)
i prodotti importati nell'ambito dei contingenti tariffari di cui all'allegato VII della nomenclatura combinata;
b)
i prodotti in fase di inoltro nella Comunità a norma del paragrafo 2.
2. Sono considerati prodotti in fase di inoltro nella Comunità i prodotti che:
a)
hanno lasciato il paese di origine prima della decisione di imposizione del dazio addizionale e
b)
sono scortati, dal luogo di carico nel paese di origine sino al luogo di scarico nella Comunità, da un documento di trasporto valido rilasciato prima dell'imposizione del suddetto dazio addizionale.
3. Gli interessati forniscono alle autorità doganali competenti la prova che sono state rispettate le condizioni di cui al paragrafo 2.
Tuttavia, le autorità possono considerare che i prodotti hanno lasciato il paese d'origine prima della data di applicazione del dazio addizionale se è esibito uno dei seguenti documenti:
a)
in caso di trasporto marittimo, la polizza di carico dalla quale risulta che il carico è stato effettuato prima di tale data;
b)
in caso di trasporto per ferrovia, la lettera di vettura accettata dai servizi delle ferrovie del paese di origine prima di tale data;
c)
in caso di trasporto su strada, il contratto di trasporto internazionale di merci su strada o qualsiasi altro documento di transito rilasciato nel paese di origine prima di tale data, se sono rispettate le condizioni stabilite dagli accordi bilaterali o multilaterali conclusi in materia di transito comunitario o di transito comune;
d)
in caso di trasporto aereo, la lettera di vettura aerea dalla quale risulta che la compagnia aerea ha ritirato i prodotti prima di tale data.
TITOLO V
DISPOSIZIONI GENERALI, ABROGATIVE, TRANSITORIE E FINALI
Articolo 145
Controlli
Fatte salve le disposizioni specifiche contenute nel presente regolamento o in altri atti legislativi comunitari, gli Stati membri istituiscono i controlli e i provvedimenti necessari a garantire la corretta applicazione del regolamento (CE) n. 1182/2007 e del presente regolamento. Essi sono effettivi, proporzionati e dissuasivi per assicurare un'adeguata tutela degli interessi finanziari delle Comunità.
Gli Stati membri assicurano che:
a)
tutti i criteri di ammissibilità stabiliti dalla normativa comunitaria o nazionale o dalla disciplina nazionale o dalla strategia nazionale possano essere verificati;
b)
le autorità competenti responsabili dell'esecuzione dei controlli dispongano di personale sufficiente con idonee qualifiche ed esperienza per eseguire efficacemente i controlli; e
c)
siano previsti controlli intesi ad evitare doppi finanziamenti irregolari delle misure previste dal presente regolamento e da altri regimi comunitari o nazionali.
Articolo 146
Sanzioni nazionali
Fatte salve le sanzioni previste dal presente regolamento o dal regolamento (CE) n. 1182/2007, gli Stati membri provvedono a irrogare sanzioni a livello nazionale per irregolarità commesse con riguardo alle disposizioni del presente regolamento e del regolamento (CE) n. 1182/2007; tali sanzioni sono effettive, proporzionate e dissuasive per assicurare un'adeguata tutela degli interessi finanziari delle Comunità.
Articolo 147
Situazioni create artificialmente
Fatte salve le disposizioni specifiche contenute nel presente regolamento o nel regolamento (CE) n. 1182/2007, non sono concessi pagamenti a favore di beneficiari che risultino aver creato artificialmente le condizioni necessarie per ottenere tali pagamenti al fine di trarne un vantaggio contrario agli obiettivi del regime di sostegno.
Articolo 148
Comunicazioni
1. Fatte salve le disposizioni specifiche contenute nel presente regolamento, tutte le comunicazioni che gli Stati membri sono tenuti a trasmettere alla Commissione ai sensi del presente regolamento sono effettuate con i mezzi e nel formato specificati dalla Commissione.
Fatto salvo il paragrafo 3, le comunicazioni effettuate utilizzando mezzi e un formato diversi da quelli specificati possono essere considerate nulle.
2. Fatte salve le disposizioni specifiche contenute nel presente regolamento, gli Stati membri adottano tutte le misure necessarie per garantire il rispetto dei termini per le comunicazioni di cui al presente regolamento.
3. Se uno Stato membro non effettua una comunicazione prevista dal presente regolamento o dal regolamento (CE) n. 1182/2007 o se la comunicazione risulta inesatta, tenuto conto degli elementi obiettivi di cui dispone, la Commissione può sospendere in tutto o in parte i pagamenti mensili di cui all'articolo 14 del regolamento (CE) n. 1290/2005 del Consiglio (35) con riguardo al settore ortofrutticolo fino a quando la comunicazione sia effettuata correttamente.
Articolo 149
Errori palesi
Qualsiasi comunicazione, domanda o richiesta presentata a uno Stato membro ai sensi del presente regolamento o del regolamento (CE) n. 1182/2007, comprese le domande di aiuto, può essere corretta in qualsiasi momento dopo la sua trasmissione in caso di errori palesi riconosciuti dall'autorità competente.
Articolo 150
Forza maggiore e circostanze eccezionali
Se, a norma del presente regolamento o del regolamento (CE) n. 1182/2007, è necessario irrogare una sanzione o revocare un beneficio o un riconoscimento, la sanzione non è irrogata né la revoca è effettuata in casi di forza maggiore o in circostanze eccezionali ai sensi dell'articolo 40, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1782/2003.
I casi di forza maggiore sono tuttavia comunicati all'autorità competente, insieme alle relative prove giudicate soddisfacenti da quest'ultima, entro il termine di dieci giorni lavorativi a decorrere dal momento in cui l'interessato è in grado di farlo.
Articolo 151
Abrogazioni
Sono abrogati i regolamenti (CE) n. 3223/94, (CE) n. 1555/96, (CE) n. 961/1999, (CE) n. 544/2001, (CE) n. 1148/2001, (CE) n. 2590/2001, (CE) n. 1791/2002, (CE) n. 2103/2002, (CE) n. 48/2003, (CE) n. 606/2003, (CE) n. 761/2003, (CE) n. 1432/2003, (CE) n. 1433/2003, (CE) n. 1943/2003, (CE) n. 103/2004, (CE) n. 1557/2004, (CE) n. 179/2006, (CE) n. 430/2006, (CE) n. 431/2006 e (CE) n. 1790/2006.
Tuttavia, i regolamenti abrogati continuano ad applicarsi, se del caso, ai fini dell'applicazione dell'articolo 55, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007.
Articolo 152
Disposizioni transitorie
1. In deroga all'articolo 2 del presente regolamento e unicamente ai fini dell'applicazione dell'articolo 55, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1182/2007, per i prodotti elencati all'articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2201/96 si applicano le definizioni di campagne di commercializzazione vigenti prima dell'entrata in vigore del presente regolamento.
2. Le modalità per l'approvazione dei programmi operativi presentati nel 2007 sono quelle vigenti immediatamente prima della data di applicazione del presente regolamento.
I programmi operativi che beneficiano delle disposizioni dell'articolo 55, paragrafo 3, lettera a), del regolamento (CE) n. 1182/2007 possono proseguire fino alla loro scadenza a condizione che rispettino le norme in vigore prima della data di applicazione del presente regolamento.
In deroga agli articoli 66 e 67 del presente regolamento, gli Stati membri adottano le disposizioni necessarie per consentire alle organizzazioni di produttori, non appena possibile dopo l'entrata in vigore del presente regolamento, di modificare i loro programmi operativi ai fini dell'applicazione dell'articolo 55, paragrafo 3, lettere b) e c), del regolamento (CE) n. 1182/2007.
3. Ai fini dell'applicazione dell'articolo 55, paragrafo 6, del regolamento (CE) n. 1182/2007, le norme sulle caratteristiche minime della materia prima consegnata alla trasformazione e sui requisiti qualitativi minimi per i prodotti finiti, che continuano ad applicarsi alle materie prime raccolte nel territorio degli Stati membri che si avvalgono delle disposizioni transitorie di cui all'articolo 68 ter o all'articolo 143 ter quater del regolamento (CE) n. 1782/2003, sono costituite, oltre che dalle pertinenti norme di commercializzazione di cui all'articolo 2 del regolamento (CE) n. 1182/2007, da quelle contenute nei regolamenti della Commissione citati nell'allegato XVIII.
Articolo 153
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2008.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, 21 dicembre 2007