РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 юли 2006 година
за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар и с действието на Споразумението за ЕИП
(Дело COMP/M.3796 - OMYA/J.M. HUBER PCC)
(нотифицирано под номер C(2006) 3163)
(само версията на английски език е автентична)
(текст от значение за ЕИП)
(2007/164/ЕО)
На 19 юли 2006 г. Комисията прие решение по дело за сливане съгласно Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (1), и по-специално член 8, параграф 2 от посочения регламент. Неконфиденциалната версия на пълното решение на автентичния език може да бъде видяна на интернет страницата на Генерална дирекция „Конкуренция“ на следния адрес: http://ec.europa.eu/comm/competiton/index_en.html
I. ОБОБЩЕНИЕ
(1)
На 4 април 2005 г. в Комисията постъпи молба за произнасяне на становище съгласно член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 139/2004 („Регламент за сливанията“) от Финландския орган по конкуренцията, впоследствие подкрепена от компетентните органи на Швеция на 22 април 2005 г., на Австрия на 26 април 2005 г. и на Франция на 28 април 2005 г., искащи проверка на сделката.
(2)
Комисията установи, че предложената операция представлява концентрация по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Регламента за сливанията и че искането отговаря на изискванията, предвидени в член 22, параграф 3 от Регламента за сливанията. Следователно Комисията реши да извърши проверка на концентрацията и за тази цел на 18 май 2005 г. прие решения съгласно член 22, параграф 3 от Регламента за сливанията, които бяха изпратени на Финландия, Швеция, Австрия и Франция. Държавите-членки, внесли молбата, предоставиха на комисията документацията, с която разполагаха. Тази информация бе допълнена от Omya, която представи нотификация на 4 август 2005 г.
(3)
Комисията откри процедурата по делото на 23 септември 2005 г. Изложението на възраженията на Комисията бе изпратено на нотифициращата страна на 2 май 2006 г. На 16 май 2006 г. Omya представи своя отговор. Неконфиденциалната версия на изложението на възраженията на Комисията бе предоставена на две заинтересовани страни - SMI и Imerys, които представиха писмени коментари.
(4)
На 18 май 2006 г. се състоя изслушване на устните показания.
(5)
С цел на Omya да бъде предоставено достатъчно време за обмисляне на корективни действия, на 17 май 2006 г. бе взето решение по член 10, параграф 3, адресирано до нотифициращата страна, с което срокът за представяне на корективни мерки бе удължен с два работни дни.
(6)
След задълбочено проучване Комисията стигна до заключението, че нотифицираната операция поражда съмнения относно съвместимостта ѝ с общия пазар.
(7)
С цел да отстранят съмненията относно хоризонталната конкуренция на пазара на гланциращи калциеви карбонати, Omya и корпорацията J.M. Huber Corporation представиха пред Комисията на 23 май 2006 г. (редактиран на 3 юли 2006 г.) пакет от задължения, които бяха приети за достатъчни за преодоляване на загрижеността за конкуренцията, произтекла от концентрацията.
(8)
На това основание беше предложено нотифицираната сделка да бъде оправдана, при спазване на условията и задълженията съгласно член 8, параграф 2 от Регламента за сливанията.
II. СТРАНИ И ОПЕРАЦИЯ
(9)
Omya AG („Omya“) е семейна фирма от Швейцария, осъществяваща дейност в производството и продажбата на промишлени минерали (2), включително калциеви карбонати (3), използвани в различни производства, като производство на хартия, бои, пластмаси, стомана, стъкло и в селското стопанство. Продажбите за хартиената индустрия съставляват голяма част от приходите на Omya.
(10)
В ЕИП дружеството от САЩ J.M. Huber Corporation осъществява дейност при доставките на каолин, УКК, утаен силициев двуокис и силикати (УСДС). Дъщерните дружества на Huber, които са предмет на сделката, осъществяват международната дейност на J.M. Huber Corporation („Huber PCC“) в областта на производството и доставките на утежняващи УКК за производството на хартия на площадката за завода за производство на хартия. Придобитата дейност се осъществява от дванадесет завода за производство на УКК, разположени на площадките на заводите за хартия в различни държави, като шест са в ЕИП. Заводите на Huber за УКК на територията на ЕИП се намират във Финландия (три завода), както и в Швеция, Франция и Португалия (по един завод във всяка от тези държави).
III. ПАЗАР ПО ДЕЛОТО
А. Пазар за продукта по делото
(11)
Предложената сделка засяга доставките на:
i)
утежняващ СКК, доставян на търговски принцип;
ii)
гланциращ СКК, доставян на търговски принцип;
iii)
утежняващ УКК, доставян на търговски принцип;
iv)
утежняващ УКК, произвеждан и доставян на площадката на завода за производство на хартия;
v)
гланциращ УКК, доставян на търговски принцип.
(12)
С цел да даде оценка на въпросната сделка Комисията стигна до заключението, че в рамките на производството и снабдяването с промишлени минерали за производството на хартия калциевите карбонати за утежняване (УКК, СКК и смеси на СКК/УКК) и калциевите карбонати за гланциране (УКК, СКК и смеси на СКК/УКК) представляват два отделни пазара на продукти.
Б. Географски пазари по делото
(13)
Комисията стигна до заключението, че за да се даде оценка на сделката, засегнатите географски пазари се определят, като за заводите за производство на хартия се определят сходните реални възможности за алтернативни доставки. Производствените заводи се приемат за реален алтернативен източник на доставки за заводите за производство на хартия в зависимост от логистиката и отдалечеността им от завода за производство на хартия. Разстоянието, след което даден завод за производство на минерали не може да се счита за реален алтернативен доставчик, зависи от миналия опит с доставките на всеки такъв завод, наличните начини на транспортиране (по шосе, с влак, с кораб или комбинация между тях), както и от вида на произвеждания калциев карбонат (УКК, СКК).
(14)
Засегнатите географски пазари са:
а)
за утежняващи калциеви карбонати, доставяни на търговски принцип, съответният географски пазар се определя от разстоянието между завода за производство на минерали и местоположението на обслужвания потребител, което варира от 400 до максимум 2 000 км в зависимост от завода, продукта и начина на транспортиране;
б)
за гланциращи калциеви карбонати, доставяни на търговски принцип, съответният географски пазар се определя с помощта на същата методология както и при утежняващите калциеви карбонати, като разстоянията варират от 400 до 3 000 км;
в)
за потребители, които имат възможност за снабдяване с калциевия карбонат на собствената си площадка, географският обхват може да включва цялата територия на ЕИП.
IV. ОЦЕНКА НА СЪСТОЯНИЕТО НА КОНКУРЕНЦИЯ
1. Калциеви карбонати, използвани за утежняване
(15)
Комисията е на мнение, че образуването на конкурентни цени за карбонатите, предназначени за утежняване в хартиената индустрия, зависи от местоположението на другата най-добра алтернатива за всеки отделен потребител.
(16)
Когато страните, осъществяващи сливането, имат конкуриращи се заводи с припокриващи се територии на продажба, сливането може да доведе до повишаване на цените. Когато най-добрата алтернатива за клиентите на страните, осъществяващи сливането, е завод за производство на минерали, принадлежащ на някоя от страните, осъществяващи сливането, тогава страните по сливането ще имат възможност и стимул да увеличат цените. Но ако завод, конкурентен на страните, осъществяващи сливането, е разположен достатъчно близо до местоположението на потребителя, наличието на тази алтернатива вероятно ще осигури достатъчно конкурентни ограничения, така че да не се стигне до реализация на ценовия ефект. При някои от заводите за производство на хартия анализът на конкуренцията се влияе от възможността на площадката на тези заводи да се създаде завод за УКК. Но в разглеждания случай въздействието на конкуренцията не се влияе фактически от това, дали Комисията приема създаването на завод за УКК на площадката на завода за производство на хартия като реална алтернатива, която да ограничи търговските доставки на утежняващи УКК или СКК.
(17)
Комисията идентифицира две големи групи от потребители. Първата група включва заводите за производство на хартия, които в момента се снабдяват от заводи за утежняващи УКК, разположени на тяхната площадка. Втората група се състои от заводи за производство на хартия, които се снабдяват на търговски принцип. Комисията съсредоточи оценката си за състоянието на конкуренцията върху фактическите клиенти на страните, осъществяващи сливането.
(18)
За всеки потребител Комисията идентифицира група от реални алтернативни заводи за производство на минерали, базирани на максималните транспортни разстояния, до които всеки от производствените заводи може да експедира продуктите си. Тези разстояния бяха получени от обширната база данни, създадена от Комисията. Като използва спедиторски данни за УКК и СКК за 2004 г. (4), Комисията проведе и иконометрично проучване (модел на дискретния избор), за да прогнозира вероятността някой от потребителите да избере друг завод за минерали, ако текущият му доставчик повиши цените. Получените резултати дадоха възможност на Комисията да определи моделите на заместване между различните производители на калциеви карбонати, предназначени за хартиената индустрия.
Потребители, разположени на самата площадка
(19)
По отношение на текущите доставки на утежняващи УКК на самата площадка, независимо дали доставчикът е Huber или Omya, не се установи сделката да има незабавен ефект. Доставчиците на утежняващи УКК на самата площадка имат изключителни дългосрочни договори със заводите за производство на хартия, на чиято площадка са разположени (основно за 7 до 10 години), което гарантира минимален обем за завода за производство на УКК. Годишните промени на цената за целия срок на договора се определят по ценова формула с базисна цена, договаряна в началото на всеки договор. Формулата обикновено зависи от ценообразуващи фактори, като цените на варовика, електричеството, заплатите и инфлацията, които не се влияят от сделката. Въпросът беше дали сделката ще има неблагоприятен ефект върху тези потребители след изтичането на дългосрочния договор. Проучването показа, че е малко вероятно сделката да се отрази съществено върху подновяването на сега действащите договори за утежняващи УКК на самата площадка.
(20)
За бъдещи потребители, разположени на площадката, сделката отстранява един доставчик на територията на ЕИП с доказани способности да управлява и изпълнява проекти за доставка на утежняващи УКК на самата площадка. Въпреки това проучването показа, че сделката няма да доведе до съществени промени в цените за тези клиенти, тъй като съществуващите възможности за избор на друг надежден доставчик на утежняващи УКК на самата площадка са достатъчни, за да се упражни конкурентен натиск. Същото се отнася и за възможностите за доставка на гланциращи калциеви карбонати на самата площадка.
Сегашни търговски клиенти
(21)
За клиенти, които се снабдяват на търговски принцип, дори и да имат вариант за доставки на утежняващи УКК от завод на собствената си площадка, Комисията преценява, че един завод за производство на минерали, разположен на определено разстояние от завода за производство на хартия, представлява реалистичен вариант за снабдяване с утежняващи УКК или утежняващи СКК. След като разгледа възможностите за избор на сегашните клиенти на Omya за доставяне на търговски принцип на утежняващ УКК, Комисията стигна до заключението, че за тези клиенти няма вероятност да бъдат неблагоприятно засегнати от сделката, защото и в двата случая клиентите имат други реални алтернативи за снабдяване с УКК. Следователно няма вероятност отпадането на Huber като конкурент да попречи съществено на конкуренцията за клиентите за утежняващи УКК на Omya.
(22)
Освен това за клиентите на Omya за утежняващи СКК Huber не се оказва следващата най-добра алтернатива. Тези клиенти имат алтернативни възможности за доставка на утежняващи СКК и/или други утежняващи УКК, които видимо нямат конкурентни недостатъци при сравнение със заводите на Huber за утежняващи УКК. Освен това резултатите от иконометричното проучване показват, че средностатистически Huber не е най-добрата следваща алтернатива. Следователно няма вероятност отпадането на Huber като конкурент да попречи съществено на конкуренцията за клиентите на утежняващи СКК на Omya.
(23)
За клиентите на Huber, снабдявани с УКК на търговски принцип, различни заводи на Omya за утежняващи СКК се очертават като реалистични алтернативи. Imerys присъства в Швеция както с производство на утежняващи УКК в Husum, така и с производство на утежняващи СКК в Tunadal. Освен това SMI има заводи за утежняващи УКК във Финландия - в Lappeenranta, Myllykoski и Äänekoski. Всички тези алтернативни решения видимо не съдържат конкурентни недостатъци в сравнение със заводите на Huber за утежняващи УКК, разположени на производствените площадки на заводите за производство на хартия в Швеция и Финландия. Освен това иконометричното проучване показа, че ограничаването на конкуренцията, налагано от доставчиците на утежняващи СКК, осъществяващи доставки на търговски принцип, вероятно ще е по-слабо отколкото упражняваното от доставчиците на утежняващи УКК на търговски принцип върху други доставчици на продукта, работещи на търговски принцип. Поради това няма вероятност отпадането на Omya като конкурент да попречи съществено на конкуренцията за клиентите на утежняващи УКК на Huber.
2. Калциеви карбонати, използвани за гланциране
(24)
В нотификацията за предложената сделка Omya зае позиция, че пазарът на гланциращи материали за хартия няма да бъде повлиян от нея, тъй като в момента Huber не е активен на този пазар. Независимо от това проучването на пазара, проведено от Комисията, установи, че Huber е разработвал УКК, подходящ за използване във вид на гланциращи смеси СКК/УКК, и е отправял оферти за доставка на гланциращи УКК продукти.
(25)
В резултат на това Комисията приема Huber като потенциален конкурент на пазара на калциеви карбонати, използвани за гланциране на хартия, който, в отсъствието на сделката, много вероятно би станал ефективна конкурентна сила на пазара на калциеви карбонати, използвани за гланциране.
(26)
Поради това Комисията стига до заключението, че предложената сделка би попречила съществено на конкуренцията, по-конкретно чрез засилване на доминиращата позиция на Оmya на пазарите за калциеви карбонати, използвани за гланциране, за засегнатите потребители в Южна Финландия.
(27)
Заключението на Комисията се основава на аргументите, изброени по-долу.
(28)
Първо, Omya е вече доминиращ доставчик на калциеви карбонати, използвани за гланциране, за повечето потребители в Европа и Финландия. През 2004 г. Omya доставя много голяма част от всички калциеви карбонати, използвани за гланциране в хартиената индустрия на ЕИП. Фирмата притежава или контролира достъпа до много голяма част от запасите на ЕИП от суровините, необходими за производството на СКК, използвани за гланциране, и може да осъществява доставки за заводи за производство на хартия на цялата територия на ЕИП. Като се имат предвид доминантната позиция на фирмата и контролът ѝ върху доставките на суровини, Omya е неизбежен търговски партньор за заводите за производство на хартия, които трябва да закупуват калциеви карбонати за гланциране в Европа, и по-конкретно във Финландия.
(29)
Второ, Huber има възможността да влезе на пазара на гланциращи покрития за хартия с технология за гланциращи УКК добавки. Комисията разгледа по-конкретно до каква степен: 1. Технологията на Huber за УКК добавки е готова за търговско приложение; 2. Huber е убеден в търговската жизнеспособност на предложението си в голям мащаб; 3. Huber е можел да осигури достатъчен производствен капацитет в завода си за УКК в Kuusankoski, за да излезе на пазара. Анализът на Комисията взе също под внимание: 4. Невъзвръщаемите разходи на Huber, направени за стъпване на пазара на калциеви карбонати, използвани за гланциране. Комисията възприе становището, че преди да встъпи в преговори за сливане с Omya, Huber е планирал да излезе силно на пазара на гланциращи покрития за хартия, което би направил своевременно с технологията си за гланциращи УКК добавки.
(30)
Местоположението на завода в Kuusankoski би позволило на Huber също така да снабдява и редица от другите клиенти на Omya, намиращи се в Южна Финландия. Тези клиенти, които понастоящем получават доставките си на калциев карбонат за гланциране от Omya, биха могли да помислят за поне частично снабдяване от завода на Huber в Kuusankoski. Комисията намери редица клиенти, за които заводът на Huber в Kuusankoski би бил значително по-близо, отколкото някой от заводите на SMI или Imerys („засегнати потребители“).
(31)
Трето, Huber би бил ефективна конкурентна сила, която много вероятно би повлияла ограничаващо върху поведението на Omya на пазара на калциеви карбонати, използвани за гланциране на хартия. Като се има предвид структурата на пазара във Финландия и фактът, че единственият друг конкурент - SMI, остава малък по отношение на пазарния дял и е в неизгодна позиция заради местоположението си, Комисията приема, че с голяма вероятност производственият капацитет на Huber в Kuusankoski би повлиял върху офертите на Omya за финландските му клиенти на калциеви карбонати, използвани за гланциране. Комисията също така констатира, че няма други потенциални конкуренти, които биха били в състояние да поддържат достатъчно конкурентен натиск в Южна Финландия.
(32)
Поради основанията, изложени по-горе, Комисията направи заключението, че предложената сделка би нарушила съществено конкуренцията, по-конкретно чрез засилване на доминиращата позиция на Omya на пазарите на калциеви карбонати, използвани за гланциране, за засегнатите клиенти в Южна Финландия.
3. Без отражение върху координацията или сдруженията
(33)
Накрая Комисията стига до заключението, че няма вероятност настоящата сделка да породи тревога по отношение на сдруженията или от увеличаване на вероятността фирмите да могат да координират поведението си с резултат повишаване на цените над конкурентните нива.
V. ЗАДЪЛЖЕНИЯ
(34)
За да премахнат тревогите относно споменатата по-горе хоризонтална конкуренция на пазара на калциеви карбонати, използвани за гланциране, Omya и J.M. Huber Corporation представиха пред Комисията на 23 май 2006 г. пакет от задължения. Пакетът съдържаше две алтернативни предложения за задължения, като първото включваше оттегляне на завода за производство на УКК в Kuusankoski и на технологията за гланциращи покрития и добавки, а второто - оттегляне само на технологията.
(35)
Комисията взе решение да подложи на пазарна проверка първото предложение за задължение (оттегляне на завода за РСС в Kuusankoski, Финландия, и на технологията за гланциращи покрития и добавки на Huber). Анкетата за пазарен тест бе изпратена на общо 11 потребители и 4 конкуренти, привлечени към проучването на разглежданата сделка, като всички те изпратиха своите отговори (5). Отговорите на пазарния тест бяха смесени. Докато потребителите в преобладаващата си част бяха на мнение, че задължението ще може да премахне тревогите относно конкуренцията, набелязани от Комисията, конкурентите изразиха резерви относно обема на предложената корективна мярка и предложиха подобрения по задължението, така че да разреши удовлетворително тревогите относно конкуренцията, посочени от Комисията (6).
(36)
Във връзка с първото алтернативно задължение Комисията направи оценка дали предложеното оттегляне на завода за УКК в Kuusankoski заедно с технологията би дало възможност на подходящ купувач на оттегления пакет да придобие потенциала на конкурентна сила на пазара на УКК, използвани за гланциране, какъвто Huber би имал в отсъствието на разглежданата сделка.
(37)
Комисията стигна до заключението, че първото алтернативно задължение (оттегляне на завода в Kuusankoski и технологията), при което подходящият купувач има достъп до резервния производствен капацитет, необходимата технология и тясното сътрудничество със завода за производство на хартия, на чиято площадка е и производството на УКК, поставя купувача в позиция, сходна с тази на Huber към момента, включително предимството на основен доставчик, който няма нужда да строи нови мощности, в случай че спечели търга за продължаване на договора. Следователно тази алтернатива ще осигури по най-добър начин жизнеспособността и пускането на надежден конкурентен продукт на пазара на калциеви карбонати, използвани за гланциране.
(38)
По-нататък Комисията стигна до заключението, че при оценката на възможностите и стимулите на завода за УКК в Kuusankoski и на оттеглената технология да продължат действието си като конкурентна сила и да възстановят конкуренцията на пазара в конкуренция с Omya и другите конкуренти голямо значение има самоличността на новия купувач. Следователно подходящият купувач в разглеждания случай ще е индустриален купувач с финансови ресурси и доказани познания.
(39)
В резултат на това Комисията стигна до заключението, че първото алтернативно задължение, т.е. оттеглянето на завода за УКК в Kuusankoski, придружено с оттегляне на технологията на Huber за гланциране (с подобренията, предложени от страните на 3 юли 2006 г.), ще възстанови ефективната конкуренция на пазара на калциеви карбонати, използвани за гланциране, за засегнатите потребители в Южна Финландия, като възстанови конкурентните ограничения върху калциеви карбонати за гланциране на Omya, получени от технологията на Huber за добавки, която в противен случай би изчезнала в резултат на концентрацията, както бе нотифицирано първоначално.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(40)
Поради споменатите по-горе причини, разгледани заедно или поотделно, Комисията стигна до заключението, че задълженията, представени от Omya и J.M. Huber, са достатъчни, за да разрешат проблема с конкуренцията, породен от концентрацията.
(41)
На това основание Комисията реши да обяви нотифицираната сделка за съвместима с общия пазар и с действието на Споразумението за ЕИП в съответствие с член 8, параграф 2 от Регламента за сливанията.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 19 luglio 2006
che dichiara una concentrazione compatibile con il mercato comune e il funzionamento dell’accordo SEE
(Caso COMP/M.3796 - OMYA/J.M. HUBER PCC)
[notificata con il numero C(2006) 3163]
(Il testo in lingua inglese è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2007/164/CE)
Il 19 luglio 2006 la Commissione ha adottato una decisione in un caso di fusione ai sensi del regolamento (CE) n. 139/2004, del 20 gennaio 2004, relativo al controllo delle concentrazioni tra imprese (1), in particolare dell’articolo 8, paragrafo 2. Una versione non riservata del testo integrale della decisione nella lingua facente fede figura sul sito web della Direzione generale della Concorrenza, al seguente indirizzo: http://ec.europa.eu/comm/competiton/index_en.html
I. SINTESI
(1)
In data 4 aprile 2005 è pervenuta alla Commissione una richiesta di esame ai sensi dell’articolo 22, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 139/2004 («regolamento sulle concentrazioni») da parte dell'autorità finlandese garante della concorrenza, a cui hanno successivamente aderito le autorità competenti di Svezia, il 22 aprile 2005, Austria, il 26 aprile 2005, e Francia, il 28 aprile 2005.
(2)
La Commissione ha ritenuto che l’operazione proposta costituisse una concentrazione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera b), del regolamento sulle concentrazioni e che la richiesta soddisfacesse i requisiti di cui all’articolo 22, paragrafo 3, dello stesso regolamento. Pertanto, la Commissione ha deciso di esaminare la concentrazione e, il 18 maggio 2005, ha adottato ai sensi dell’articolo 22, paragrafo 3, del summenzionato regolamento decisioni in tal senso indirizzate alla Finlandia, alla Svezia, all’Austria e alla Francia. Gli Stati membri richiedenti hanno trasmesso alla Commissione la documentazione di cui disponevano. Tali informazioni sono state integrate da Omya che ha presentato una notificazione in data 4 agosto 2005.
(3)
In data 23 settembre 2005 la Commissione ha avviato il procedimento. In data 2 maggio 2006 la Commissione ha trasmesso le sue obiezioni alla parte notificante. Omya ha risposto il 16 maggio 2006. Una versione non riservata delle obiezioni formulate dalla Commissione è stata messa a disposizione di due interessati - MSI e Imerys - che hanno trasmesso osservazioni scritte.
(4)
Il 18 maggio 2006 si è svolta un’audizione orale.
(5)
Per consentire ad Omya di disporre di un sufficiente lasso di tempo per studiare dei rimedi, in data 17 maggio 2006 è stata indirizzata alla parte notificante una decisione ai sensi dell’articolo 10, paragrafo 3, che prorogava di due giorni lavorativi il termine per la presentazione dei rimedi.
(6)
In esito ad un’indagine approfondita, la Commissione ha concluso che l’operazione notificata suscita dubbi per quanto riguarda la sua compatibilità con il mercato comune.
(7)
Per fugare i dubbi per quanto riguarda la concorrenza orizzontale nel mercato dei carbonati di calcio di patinatura, in data 23 maggio 2006 Omya e J.M. Huber Corporation hanno presentato alla Commissione (migliorandolo in data 3 luglio 2006) un pacchetto di impegni che sono stati ritenuti sufficienti per sciogliere le riserve dal punto di vista della concorrenza.
(8)
Pertanto, è stato proposto di autorizzare l’operazione notificata subordinandola al rispetto delle condizioni e degli obblighi di cui all’articolo 8, paragrafo 2, del regolamento comunitario sulle concentrazioni.
II. LE PARTI E L’OPERAZIONE
(9)
Omya AG («Omya») è una società di proprietà di una famiglia svizzera operante nel campo della produzione e vendita di minerali industriali (2), tra cui i carbonati di calcio (3), utilizzati in vari settori, ad esempio per la produzione di carta, vernici, plastiche, acciaio, vetro e nell’agricoltura. Le vendite all’industria della carta rappresentano una quota importante delle entrate di Omya.
(10)
Nel SEE, la società statunitense J.M. Huber Corporation opera nell’ambito della fornitura di caolino, carbonati di calcio precipitati (PCC), silici e silicati precipitati (PSS). L’operazione in esame interessa la società controllata di J.M. Huber Corporation («Huber PCC») che opera a livello mondiale nel settore della produzione e della fornitura in loco di PCC di carica destinati all’industria della carta. L'impresa acquisita è costituita da dodici stabilimenti di produzione in loco di PCC sparsi in tutto il mondo, sei dei quali ubicati nello Spazio economico europeo. Gli stabilimenti PCC di Huber nello Spazio economico europeo sono ubicati in Finlandia (3 impianti) e in Svezia, Francia e Portogallo (un impianto ciascuno).
III. MERCATO RILEVANTE
A. Mercato del prodotto rilevante
(11)
L’operazione proposta incide sulla fornitura dei seguenti prodotti:
i)
GCC di carica reperiti sul mercato;
ii)
GCC di patinatura reperiti sul mercato;
iii)
PCC di carica reperiti sul mercato;
iv)
PCC di carica prodotti in loco; e
v)
PCC di patinatura reperiti sul mercato.
(12)
Ai fini della valutazione dell’operazione all’esame, la Commissione ha concluso che, nell’ambito della produzione e della fornitura di minerali industriali all’industria della carta, i carbonati di calcio per operazioni di carica (PCC, GCC e miscele GCC/PCC) e i carbonati di calcio per operazioni di patinatura (PCC, GCC e miscele GCC/PCC) costituiscono due distinti mercati del prodotto rilevanti.
B. Mercati geografici rilevanti
(13)
La Commissione ha concluso che ai fini della valutazione dell’operazione in esame, i mercati geografici rilevanti sono definiti dall’individuazione di cartiere che dispongono di analoghe gamme alternative realistiche per l'approvvigionamento. Gli stabilimenti di produzione sono considerati alternative realistiche di approvvigionamento per una cartiera in funzione della logistica e della loro distanza dalla cartiera in questione. La distanza oltre la quale un determinato stabilimento di produzione di minerali non può essere considerato un'alternativa realistica per l'approvvigionamento dipende dalla storia delle forniture precedenti di ciascun stabilimento, dalle modalità di trasporto a disposizione (strada, ferrovia, nave o loro combinazione) e dal tipo di carbonato di calcio prodotto (PCC, GCC).
(14)
I mercati geografici rilevanti sono i seguenti:
a)
per i carbonati di calcio di carica reperiti sul mercato, il mercato geografico rilevante è determinato dalla distanza tra lo stabilimento di produzione del minerale e l’ubicazione del cliente, che può variare tra 400 km e un massimo di 2 000 km in funzione dello stabilimento, del prodotto, della modalità di trasporto;
b)
per i carbonati di calcio di patinatura reperiti sul mercato, il mercato geografico rilevante è determinato con lo stesso metodo, considerando distanze variabili tra 400 km e 3 000 km;
c)
per i clienti che dispongono di soluzioni in loco per l'approvvigionamento di carbonati di calcio, l’ambito geografico corrisponde almeno al territorio dello Spazio economico europeo.
IV. VALUTAZIONE SOTTO IL PROFILO DELLA CONCORRENZA
1. Carbonati di calcio per operazioni di carica
(15)
La Commissione ritiene che la concorrenza sui prezzi dei carbonati per operazioni di carica nell’industria della carta si impernia sull’ubicazione dell’alternativa migliore.
(16)
Quando le parti nella concentrazione possiedono stabilimenti concorrenti con bacini di vendita che si sovrappongono, la concentrazione può causare l’aumento dei prezzi. Nei casi in cui l’alternativa migliore per i clienti delle parti nella concentrazione è rappresentata da uno stabilimento di produzione di minerali dell’altra parte nella concentrazione, dette parti hanno la possibilità di alzare i prezzi e sono incentivate a farlo. Tuttavia, allorché un impianto concorrente delle parti nella concentrazione è ubicato sufficientemente vicino al cliente, è probabile che la presenza di tale alternativa rappresenti un vincolo concorrenziale sufficiente a non far concretizzare tale effetto sui prezzi. Per alcune cartiere, l’analisi sotto il profilo della concorrenza è influenzata dalla possibilità di ospitare uno stabilimento di produzione in loco di PCC di carica. Tuttavia, nel caso in esame l’incidenza dal punto di vista della concorrenza non è materialmente influenzata dal fatto che la Commissione consideri o no i PCC di carica prodotti in loco un’altra alternativa realistica che esercita un vincolo sulle forniture di PCC o GCC di carica tramite il mercato libero.
(17)
La Commissione ha individuato grossomodo due categorie di clienti: una costituita dalle cartiere attualmente rifornite da uno stabilimento di produzione in loco di PCC di carica, la seconda dalle cartiere rifornite tramite il mercato libero. Per la valutazione sotto il profilo della concorrenza la Commissione si è concentrata sui clienti effettivi delle parti nella concentrazione.
(18)
La Commissione ha individuato per ciascun cliente una serie di stabilimenti di produzione di minerali che costituiscono un’alternativa realistica in base alle distanze massime alle quali ciascun impianto può spedire il prodotto. Tali distanze sono state desunte dall’ampia banca dati costituita dalla Commissione. Utilizzando i dati relativi alle spedizioni di PCC e GCC nel 2004 (4), la Commissione ha inoltre svolto un’analisi econometrica (discrete choice model) per determinare la probabilità che un cliente scelga un altro stabilimento di produzione di minerali qualora il suo fornitore attuale aumenti i prezzi. I risultati hanno consentito alla Commissione di determinare i modelli di sostituzione tra i vari produttori di carbonato di calcio destinato all’industria della carta.
Clienti in loco
(19)
Per quanto riguarda l’attuale approvvigionamento in loco di PCC di carica, indipendentemente dal fatto che il fornitore sia Huber o Omya, è risultato che l’operazione non avrà effetti immediati. I fornitori di PCC di carica in loco hanno concluso contratti a lungo termine esclusivi con le cartiere che li ospitano (in generale per 7-10 anni), che garantiscono un volume minimo allo stabilimento PCC. Una formula che prevede un prezzo base negoziato all’inizio di ogni contratto determina la variazione annuale di prezzo per tutta la durata del contratto. La formula tiene normalmente conto di fattori di costo quali i costi del calcare, dell’elettricità, i costi salariali e l’inflazione, sui quali l’operazione non incide. Si trattava di stabilire se l’operazione avrebbe avuto ripercussioni su tali clienti alla scadenza del contratto a lungo termine. Secondo le risultanze dell’indagine è molto improbabile che l’operazione abbia un’incidenza significativa sul rinnovo degli attuali contratti concernenti i PCC di carica prodotti in loco.
(20)
Per quanto riguarda i futuri clienti in loco, l’operazione elimina un fornitore con capacità comprovata di gestire e realizzare progetti di fornitura in loco di PCC di carica nello Spazio economico europeo. Ciò nonostante, dall’indagine è risultato che l’operazione non determinerebbe variazioni significative dei prezzi per tali clienti, poiché rimarrebbe un numero di fornitori credibili di soluzioni per il PCC di carica prodotto in loco sufficiente per esercitare una pressione concorrenziale. Ciò vale anche per le soluzioni in loco per la patinatura.
Attuali clienti del mercato libero
(21)
Per i clienti che si approvvigionano dal mercato libero, anche qualora abbiano l’opzione di orientarsi verso PCC di carica prodotti in loco, la Commissione ha ritenuto che uno stabilimento ubicato entro una certa distanza da una cartiera rappresenta un’opzione realistica tanto per i PCC di carica quanto per i GCC di carica. Dopo aver esaminato le opzioni a disposizione degli attuali clienti di Omya per i PCC di carica del mercato libero, la Commissione è giunta alla conclusione che è improbabile che l’operazione abbia ripercussioni su di essi perché tutti questi clienti dispongono di alternative realistiche per quanto riguarda i PCC. Pertanto, è improbabile che l’eliminazione del concorrente Huber ostacoli in modo significativo la concorrenza per quanto riguarda i clienti di Omya per i PCC di carica.
(22)
Inoltre, per i clienti di Omya per i GCC di carica, è improbabile che Huber rappresenti l’alternativa migliore. Tali clienti dispongono di un’alternativa per i GCC di carica e/o di alternative per i PCC di carica che non risultano presentare svantaggi concorrenziali rispetto agli stabilimenti Huber di produzione di PCC di carica. Peraltro, i risultati dell’analisi econometrica indicano che, mediamente, Huber non rappresenta l’alternativa migliore. Pertanto, è improbabile che l’eliminazione del concorrente Huber ostacoli in modo significativo la concorrenza per i clienti Omya per quanto riguarda i clienti di Omya per i GCC di carica.
(23)
Per quanto riguarda i clienti di Huber per i PCC del mercato libero, diversi stabilimenti Omya di produzione di GCC di carica rappresentano alternative realistiche. Tuttavia, Imerys è presente in Svezia, tanto nella produzione di PCC di carica - a Husum - quanto di GCC di carica - a Tunadal. Inoltre, SMI ha stabilimenti di produzione di PCC di carica in Finlandia, a Lappeenranta, Myllykoski e Äänekoski. Tutte queste soluzioni alternative non risultano presentare svantaggi concorrenziali rispetto agli stabilimenti Huber di produzione in loco di PCC di carica in Svezia e Finlandia. Inoltre, l’analisi econometrica indica che il vincolo concorrenziale esercitato dai fornitori di GCC di carica del mercato libero è probabilmente inferiore a quello esercitato dai fornitori di PCC di carica del mercato libero su altri fornitori del prodotto di carica tramite il mercato libero. Pertanto, è improbabile che l’eliminazione del concorrente Omya ostacoli in modo significativo la concorrenza per quanto riguarda i clienti di Huber per i PCC di carica.
2. Carbonati di calcio per operazioni di patinatura
(24)
Nella notificazione dell’operazione proposta Omya ha sostenuto che l’operazione non inciderà sul mercato dei prodotti per la patinatura della carta in quanto Huber attualmente non opera in tale mercato. Tuttavia, dall’indagine di mercato svolta dalla Commissione è emerso che Huber si è occupato dello sviluppo di un PCC idoneo all’impiego in miscele GCC/PCC di patinatura e aveva fatto offerte per la fornitura di prodotti PCC per la patinatura.
(25)
Di conseguenza, la Commissione considera Huber un potenziale concorrente sul mercato dei carbonati di calcio per operazioni di patinatura della carta che, se non si effettuasse l’operazione, diventerebbe molto probabilmente una forza concorrenziale effettiva sul mercato dei carbonati di calcio di patinatura.
(26)
Pertanto, la Commissione ha concluso che l’operazione proposta ostacolerebbe in modo significativo la concorrenza, in particolare tramite il rafforzamento della posizione dominante di Omya sui mercati dei carbonati di calcio di patinatura per i clienti interessati della Finlandia meridionale.
(27)
La conclusione della Commissione si fonda sulle seguenti considerazioni.
(28)
Innanzitutto, Omya è già il fornitore dominante di carbonati di calcio di patinatura per la maggioranza dei clienti in Europa e il Finlandia. Nel 2004 Omya ha fornito un'ingente quota del totale dei carbonati di calcio di patinatura destinati all’industria della carta nello Spazio economico europeo; possiede o controlla l’accesso ad una quota ingente delle riserve SEE delle materie prime necessarie per la produzione di GCC di patinatura e può rifornire cartiere in tutto lo Spazio economico europeo. In considerazione della sua posizione dominante e del controllo esercitato sulle forniture di materie prime, Omya è un partner commerciale inevitabile per le cartiere che hanno necessità di acquistare carbonati di calcio di patinatura in Europa, in particolare in Finlandia.
(29)
In secondo luogo, Huber ha la capacità di penetrare il mercato dei prodotti per la patinatura della carta con la sua tecnologia degli additivi per PCC di patinatura. La Commissione ha valutato in particolare in quale misura 1) la tecnologia di Huber per gli additivi PCC era pronta per la commercializzazione, 2) Huber credeva nella redditività commerciale della sua proposta su più ampia scala, e 3) Huber poteva rendere disponibile nello stabilimento di produzione in loco di PCC di Kuusankoski una capacità di produzione sufficiente per penetrare il mercato. L’analisi della Commissione ha inoltre preso in considerazione 4) i costi non recuperabili sostenuti da Huber per penetrare il mercato dei carbonati di calcio di patinatura. La Commissione ha ritenuto che prima di avviare negoziati con Omya, Huber stava programmando la penetrazione del mercato dei prodotti per la patinatura della carta in misura significativa e l’avrebbe fatto al momento opportuno con la sua tecnologia degli additivi per PCC di patinatura.
(30)
L’ubicazione dello stabilimento di Kuusankoski consentirebbe inoltre a Huber di rifornire una serie di altri clienti Omya che si trovano nella Finlandia meridionale. Questi clienti, che attualmente si approvvigionano di carbonati di calcio di patinatura da Omya, possono prendere in considerazione la possibilità di approvvigionarsi almeno in parte dallo stabilimento Huber di Kuusankoski. La Commissione ha individuato una serie di clienti per i quali lo stabilimento Huber di Kuusankoski sarebbe molto più vicino rispetto al più prossimo impianto SMI o Imerys («clienti interessati»).
(31)
In terzo luogo, Huber rappresenterebbe una forza concorrenziale effettiva che molto probabilmente vincolerebbe in modo considerevole il comportamento di Omya sul mercato dei carbonati di calcio per la patinatura della carta. In considerazione della struttura del mercato finlandese e del fatto che l’unico altro concorrente - SMI - rimane di piccole dimensioni in termini di quote di mercato e presenta svantaggi dal punto di vista dell'ubicazione, la Commissione ritiene molto probabile che la capacità di Huber a Kuusankoski vincolerebbe in modo considerevole l’offerta Omya di carbonati di calcio di patinatura ai clienti finlandesi individuati. La Commissione ritiene inoltre che non ci siano altri concorrenti potenziali che potrebbero esercitare una pressione concorrenziale sufficiente nella Finlandia meridionale.
(32)
Per i motivi suesposti, la Commissione trae la conclusione che l’operazione proposta ostacolerebbe in modo significativo la concorrenza, in particolare mediante il rafforzamento della posizione dominante di Omya sui mercati dei carbonati di calcio di patinatura per i clienti interessati della Finlandia meridionale.
3. Assenza di effetti coordinati o di conglomerato
(33)
Infine, la Commissione conclude che è improbabile che l’operazione in esame possa far sorgere problemi di conglomerate o aumenti la probabilità di coordinamento tra le aziende con conseguente innalzamento dei prezzi al di sopra dei livelli concorrenziali.
V. IMPEGNI
(34)
Per fugare i dubbi in merito ai summenzionati problemi di concorrenza orizzontale sul mercato dei carbonati di calcio di patinatura, il 23 maggio 2006 Omya e J.M. Huber Corporation hanno presentato alla Commissione un pacchetto di impegni, sotto forma di due proposte alternative di impegni, il primo dei quali prevedeva la cessione dello stabilimento di produzione in loco di PCC di Kuusankoski e della tecnologia per additivi e patinatura, il secondo soltanto la cessione della tecnologia.
(35)
La Commissione ha deciso di effettuare un test di mercato riguardo alla prima proposta di impegno alternativo (cessione dello stabilimento di produzione in loco di PCC di Kuusankoski, in Finlandia, e della tecnologia per additivi e patinatura di Huber). Il test di mercato è stato inviato ad un totale di 11 clienti e 4 concorrenti che avevano partecipato all’indagine relativa all’operazione in causa, i quali hanno tutti risposto (5). Il test di mercato ha suscitato reazioni diverse. Mentre i clienti hanno in larga parte ritenuto che l’impegno sia atto a fugare i dubbi in merito ai problemi di concorrenza individuati dalla Commissione, i concorrenti hanno espresso riserve per quanto riguarda l’ambito del rimedio proposto e suggerito miglioramenti affinché l’impegno possa fugare in misura sufficiente le preoccupazioni relative alla concorrenza espresse dalla Commissione (6).
(36)
Riguardo al primo impegno alternativo, la Commissione ha valutato se la cessione dello stabilimento di produzione in loco di PCC di carica di Kuusankoski insieme alla tecnologia offerta consentirebbe ad un idoneo acquirente di acquisire un potenziale di forza concorrenziale sul mercato dei PCC di patinatura paragonabile a quella che avrebbe presentato Huber se non si effettuasse l’operazione in causa.
(37)
La Commissione ha concluso che il primo impegno alternativo (cessione dello stabilimento di produzione in loco di PCC di Kuusankoski e della tecnologia) nell’ambito del quale l’idoneo acquirente accede alla capacità produttiva inutilizzata, alla necessaria tecnologia e alla collaborazione con la cartiera ospitante, colloca tale acquirente in una posizione analoga a quella attualmente occupata da Huber, compreso il vantaggio del fornitore storico che non avrà bisogno di costruire un nuovo impianto qualora si aggiudichi il rinnovo del contratto. Pertanto, questa alternativa è atta a garantire la redditività della cessione e il lancio di un prodotto concorrenziale credibile sul mercato dei carbonati di calcio di patinatura.
(38)
La Commissione ha ritenuto inoltre che la capacità e l’incentivo dello stabilimento di produzione in loco di PCC di Kuusankoski e della tecnologia ceduta di continuare a rappresentare una forza concorrenziale e di ripristinare la concorrenza rispetto ad Omya ed altri soggetti dipende in ampia misura dall’identità dell’acquirente. Pertanto, nel caso in esame l’acquirente idoneo sarebbe rappresentato da un industriale già dotato di risorse finanziarie e di comprovata esperienza.
(39)
Di conseguenza, la Commissione conclude che il primo impegno alternativo proposto, ossia la cessione dello stabilimento di produzione in loco di PCC di Kuusankoski e della tecnologia di Huber per la patinatura, dati i miglioramenti proposti dalle parti il 3 luglio 2006, ripristina una effettiva concorrenza sul mercato dei carbonati di calcio di patinatura per i clienti interessati della Finlandia meridionale tramite il ristabilimento del vincolo competitivo nei confronti dei carbonati di calcio di patinatura di Omya esercitato dalla tecnologia per additivi PCC di Huber, che altrimenti scomparirebbe a causa della concentrazione di cui alla notificazione iniziale.
VI. CONCLUSIONE
(40)
Per i motivi suesposti, considerati singolarmente o nell’insieme, la Commissione è giunta alla conclusione che gli impegni presentati da Omya e J.M. Huber sono sufficienti a risolvere i problemi di concorrenza sollevati dalla presente concentrazione.
(41)
La decisione della Commissione dichiara pertanto l’operazione notificata compatibile con il mercato comune e con il funzionamento dell’accordo SEE a norma dell’articolo 8, paragrafo 2, del regolamento comunitario sulle concentrazioni.