31989R1576
L 160/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 1576/89 НА СЪВЕТА
от 29 май 1989 година
относно установяване на общи правила за определянето, описанието и представянето на спиртните напитки
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че понастоящем няма специални разпоредби на Общността, които да регулират спиртните напитки, що се отнася по-специално до определянето на тези продукти и до изискванията за тяхното описание и представяне; като има предвид, че, като се отчита икономическото значение на тези продукти, е необходимо, с цел да се допринесе за функционирането на общия пазар, да се приемат общи разпоредби в тази област;
като има предвид, че спиртните напитки представляват важен пазар за земеделието на Общността; като има предвид, че този пазар е до голяма степен резултат от репутацията, която тези продукти са си завоювали на пазара на Общността и на световния пазар; като има предвид, че тази репутация може да бъде свързана с качеството на традиционните продукти; като има предвид, че е целесъобразно следователно, за да се запази този пазар, да се поддържа определено ниво на качество на въпросните продукти; като има предвид, че най-подходящият начин за запазване на това ниво на качеството е да се определят въпросните продукти, като се отчитат традиционните практики, на които се основава тяхната репутация; като има предвид, освен това, че така определените наименования следва да се използват само за продукти със същото качество като традиционните продукти, за да се избегне тяхното обезценяване;
като има предвид, че законодателството на Общността следва да запази за определени територии, сред които определени страни могат да фигурират по изключение, използването на свързани с тях географски наименования, при условие че етапите от производството, по време на които готовият продукт придобива характеристиките си и окончателните си свойства се осъществяват във въпросния географски район; като има предвид, че чрез признаването по този начин на изключителни права на съответните производители, разпоредбите на Общността ще гарантират, че въпросните наименования продължават да служат като индикации за мястото, от което идват продуктите и ще предпазят тези наименования от навлизането им в публичната област и превръщането им в родови понятия; като има предвид, че въпросните наименования изпълняват също така функцията да информират потребителя относно мястото, от което идват продуктите, които се характеризират с използваните суровини или чрез специалните методи, използвани при производството им;
като има предвид, че нормално и обичайно средство за информиране на потребителя е включването на определена информация върху етикета; като има предвид, че етикетирането на спиртните напитки е предмет на общите правила, установени с Директива 79/112/ЕИО на Съвета от 18 декември 1978 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на етикетирането, представянето и рекламата на храни (4), последно изменена с Директива 86/197/ЕИО (5); като има предвид, че с оглед естеството на въпросните продукти, и с оглед на това потребителят да разполага с пълната информация, специални разпоредби, освен тези общи правила, следва да бъдат приети и като има предвид, по-специално, че следва да бъдат включени, в определенията на продуктите, понятия, отнасящи се до стареенето и минималното алкохолно съдържание за пускането за консумация от човека;
като има предвид, че макар Директива 79/112/ЕИО да изисква отпечатването на определени обозначения върху етикета, тя е до известна степен неясна по отношение на мястото на производство; като има предвид, че това понятие в сектора на съответните напитки е от особено значение поради факта, че потребителят често прави асоциация между въпросните напитки и мястото на производството им; като има предвид, че липсата на такава индикация може да създаде впечатление у потребителя за фалшив произход; като има предвид, че тази опасност следва да се избегне като се направи задължително, в определени случаи, посочването на мястото на производство върху етикета;
като има предвид, че допълнителни изисквания следва, в определени случаи, също така да бъдат определени; като има предвид, по-специално, че когато се използва етилов алкохол следва да се изисква той да е единствено със земеделски произход, каквато е вече практиката в Общността, за да продължи да се гарантира по-голям пазар за основните земеделски продукти;
като има предвид, че Директива 80/778/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно качеството на водата, предназначена за консумация от човека (6), и Директива 80/777/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно експлоатацията и търговията с натурални минерални води (7), последно изменени с Акта за присъединяване на Испания и Португалия, уточняват характеристиките на водата, която може да се използва за хранителни цели; като има предвид, че следва да направи позоваване на тях;
като има предвид, че Директива 80/388/ЕИО на Съвета от 22 юни 1988 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на ароматите, предназначени за влагане в хранителните продукти, и суровините за тяхното производство (8), определя различните термини, които могат да се използват във връзка с ароматите; като има предвид, че същата терминология следва да се използва в настоящия регламент;
като има предвид, че специални разпоредби следва да се приемат относно описанието и представянето на вносните спиртни напитки, като се вземат под внимание ангажиментите на Общността в отношенията ѝ с трети страни;
като има предвид, че, за да се защити репутацията на продуктите на Общността на световния пазар, същите правила следва да се разпрострат и по отношение на изнасяните продукти, освен ако няма противни на това разпоредби, като се държи сметка за традиционните навици и практика;
като има предвид, че е за предпочитане да се приеме регламент, за де се осигури еднаквото и едновременно прилагане на въпросните мерки;
като има предвид, че с цел опростяване и ускоряване на процедурата, на Комисията следва да бъде възложено приемането на мерки за прилагане от техническо естество; като има предвид, че за тази цел следва да се предвиди процедура, посредством която държавите-членки и Комисията могат тясно да си сътрудничат в рамките на изпълнителен комитет;
като има предвид, че са необходими преходни мерки, за да се улесни преминаването към режима, въведен с настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент установява общите правила относно определянето, описанието и представянето на спиртни напитки.
2. За целите на настоящия регламент спиртна напитка означава алкохолна течност:
-
предназначена за консумация от човека,
-
която има специфични органолептични характеристики и, освен в случая на продуктите, изброени в точка 1 от приложение III, минимално алкохолно съдържание от 15 об.%, и
-
добита:
-
или директно, чрез дестилация на натурални ферментирали продукти, със или без ароматизиращи вещества, и/или чрез настойване на вещества от растителен произход, и/или чрез добавка на ароматизиращи вещества, на захари или други подслаждащи продукти, изброени в параграф 3, буква а), и/или други земеделски продукти, към етилов алкохол със земеделски произход и/или към дестилат със земеделски произход, и/или към спиртна напитка (eau-de-vie), както са определени в настоящия регламент,
-
или чрез смесване на спиртна напитка с:
-
една или няколко други спиртни напитки,
-
етилов алкохол със земеделски произход, с дестилат със земеделски произход или спиртна напитка (eau-de-vie),
-
една или повече алкохолни напитки,
-
една или повече напитки.
Въпреки това, напитки, попадащи под кодове по КН 2203 00, 2204, 2205, 2206 00 и 2207, не се смятат за спиртни напитки.
3. Предварителни определения
За целите на настоящия регламент в следните термини се влага следното значение:
а)
подслаждане:
е манипулация, която се изразява използването на един или повече от следните продукти при производството на спиртните напитки:
полубяла захар, бяла захар, бяла рафинирана захар, декстроза, фруктоза, глюкозен сироп, течна захар, инвертна течна захар, инвертен захарен сироп, пречистена концентрирана гроздова мъст, концентрирана гроздова мъст, прясна гроздова мъст, карамелизирана захар, пчелен мед, сироп от рожкови, както и други натурални подслаждащи субстанции, които имат аналогичен ефект, на този на горепосочените продукти.
„Карамелизирана захар“ означава продуктът, получен изключително от контролирано загряване на захароза без добавяне на основи, минерални киселини или на други химични добавки;
б)
смесване:
е манипулация, която се изразява в комбинирането на две или повече различни напитки, за да се приготви нова напитка;
в)
добавяне на алкохол:
е манипулация, която се изразява в добавянето на етилов алкохол със земеделски произход към спиртна напитка;
г)
блендид:
е манипулация, която се състои в смесването на две и повече спиртни напитки, принадлежащи към една и съща категория и които се различават една от друга по някои несъществени компоненти от тяхното съдържание, дължащи се на един или повече от следните фактори:
-
самите методи на получаване,
-
използвани апарати за дестилация,
-
продължителността на съзряване или на стареене,
-
географската зона на производство.
Получената спиртна напитка принадлежи към същата категория, като първоначалните спиртни напитки преди блендида им;
д)
съзряване или стареене:
е процес, осъществяващ се в съдове, в които протичат реакции по естествен път. В резултат на този процес спиртната напитка получава нови органолептични качества;
е)
ароматизиране:
операция, която се изразява във влагане, при приготвянето на спиртни напитки на едно или няколко ароматизиращи вещества, както са определени в член 1, параграф 2, буква а) от Директива 88/388/ЕИО;
ж)
оцветяване:
операция, която се състои във влагане, при приготвянето на спиртни напитки, на един или няколко оцветители;
з)
етилов алкохол със земеделски произход:
етиловият алкохол, чиито характеристики са тези, посочени в приложение I към настоящия регламент, и е бил получен чрез дестилация, след алкохолна ферментация, на земеделските продукти, изброени в приложение II към Договора, с изключение на спиртните напитки, както са определени в параграф 2. Когато се прави позоваване на използваната суровина, алкохолът трябва да бъде получен единствено от тази суровина;
и)
дестилат със земеделски произход:
алкохолна течност, която е получена чрез дестилация, след алкохолна ферментация, на земеделските продукти, изброени в приложение II към Договора, но която не притежава свойствата на етиловия алкохол, както е определен в буква з), нито тези на спиртна напитка, но която е запазила аромата и вкуса на използваните суровини. Когато се посочва използваната суровина, дестилатът трябва да бъде получен изключително от тази суровина;
й)
алкохолно съдържание:
е съотношението между обема на чистия алкохол при температура 20 °С, съдържащ се във въпросния продукт, и общия обем на този продукт при същата температура;
к)
съдържание на летливи вещества:
количеството летливи вещества, различни от етиловия и метиловия алкохол, съдържащо се в спиртна напитка, получено изключително чрез дестилация, в резултат то дестилацията или редестилацията на използваните суровини;
л)
място на производство:
мястото или района, където е протекла тази фаза от процеса на производство на готовия продукт, която е придала на спиртната напитка нейните характеристики и основните ѝ окончателни свойства;
м)
категория спиртни напитки: всички спиртни напитки, които попадат в обхвата на едно и също определение.șț
4. Определение на различните категории спиртни напитки
За целите на настоящия регламент в следните термини се влага следното значение:
а)
ром:
1)
спиртна напитка, получена изключително чрез алкохолна ферментация и дестилация или на меласа или сироп, получени при производството на захарна тръстика, или на самия сок от захарна тръстика, и дестилирана до поне 96 об.%, така че дестилатът да притежава специфичните за рома органолептични характеристики;
2)
спиртната напитка (eau-de-vie), получена изключително чрез алкохолна ферментация или дестилация на сока от захарната тръстика, притежаваща специфичните за рома ароматични характеристики, и имаща съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 225 g/hl, при 100 об.% алкохол. Тази спиртна напитка (eau-de-vie) може да бъде предлагана на пазара с означаването „земеделска“ в допълнение към наименованието „ром“, придружено от някое от географските наименования на френските отвъдморски департаменти, посочени в приложение II;
б)
Whisky или whiskey:
Спиртна напитка, получена чрез дестилация на мъст от зърнени култури
-
озахарена чрез диастаза на съдържащия се в нея малц, с или без добавяне на други естествени ензими,
-
ферментирала под въздействието на дрожди,
-
дестилирана до поне 94,8 об.%, така че дестилатът да притежава аромат и вкус, дължащи се на използваните суровини,
и отлежавала в продължение най-малко на три години в големи дървени бъчви с вместимост, по-малка или равна на 700 l;
в)
зърнена спиртна напитка:
1)
спиртна напитка, получена чрез дестилация на ферментирала мъст от зърнени култури, притежаваща органолептични характеристики, дължащи се на използваните суровини.
Наименованието „зърнена спиртна напитка“ може да бъде заменено с термина „Korn“ или „Kornbrand“, когато напитката е произведена в Германия и в райони на Общността, в които германският език е един от официалните езици, при условие че тази напитка традиционно се произвежда в тези райони и ако зърнената спиртна напитка е получена там без никакви добавки:
-
или изключително чрез дестилация на ферментирала мъст от цели зърна от пшеница, ечемик, овес, ръж или елда, с всички техни съставни части,
-
или чрез редестилация на дестилат, получен в съответствие с първото тире.
2)
за да може зърнена спиртна напитка да бъде наименована „зърнена спиртна напитка (eau-de-vie)“, тя трябва да бъде получена чрез дестилация до поне 95 об.% на ферментирала мъст от зърнени култури, притежаваща органолептични характеристики, дължащи се на използваните суровини;
г)
винена спиртна напитка (eau-de-vie):
спиртна напитка
-
получена чрез дестилация до 86 об.% на вино, на подсилено вино или чрез редестилация до 86 об.% на винен дестилат,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 125 g/hl при 100 об.%,
-
с максимално съдържание на метилов алкохол от 200 g на хектолитър при 100 об.%.
Тази напитка, когато е отлежала, може да продължи да се предлага на пазара с наименованието „винена спиртна напитка (eau-de-vie)“, ако продължителността на процеса на стареене е равна или по-голяма от тази, предвидена за продукта, посочен в буква д);
д)
Brandy или Weinbrand:
спиртна напитка:
-
получена от винени спиртни напитки (eau-de-vie), със или без добавяне на винен дестилат, дестилиран до поне 94,8 об.%, при условие че посоченият дестилат не надвишава максималния обем от 50 % от алкохолното съдържание на крайния продукт,
-
отлежала в дъбови съдове в продължение най-малко на една година или в продължение минимум на шест месеца, при условие че вместимостта на дъбовите бъчви е по-малка от 1 000 l,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 125 g/hl алкохол при 100 об.%, и получавана изключително от дестилацията или редестилацията на вложените вещества,
-
с максимално съдържание на метилов алкохол от 200 g/hl при 100 об.% алкохол;
е)
спиртна напитка (eau-de-vie) от гроздови джибри или джиброва спиртна напитка (eau-de-vie):
1.
а)
спиртна напитка:
-
получена чрез дестилация на водна пара на ферментирали и дестилирани гроздови джибри, или след като е била добавена вода; процент винени утайки, който трябва да бъде определен в съответствие с член 15, може да бъде добавен към гроздовите джибри, като дестилацията се извършва при наличието на самите джибри до 86 об.%. Допуска се редестилация до същото алкохолно съдържание,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 140 g/hl при 100 об.% и с максимално съдържание на метилов алкохол 1 000 g/hl при 100 об.%.
б)
по време на преходния период, обаче, предвиден за Португалия в Акта за присъединяване от 1985 г., буква а) не възпрепятства търговията в Португалия със спиртни напитки от гроздови дрожди, произведени в Португалия, и имащи максимално съдържание на метилов алкохол 1 500 g/hl при 100 об.%.
2.
наименованията „джиброва спиртна напитка (eau-de-vie)“ или „спиртна напитка от гроздови джибри“ могат да се заменят с наименованието grappa единствено за спиртната напитка, произвеждана в Италия;
ж)
спиртна напитка (eau-de-vie) от плодови джибри:
спиртна напитка, получена чрез ферментация и дестилация на плодови джибри. Условията на дестилация, характеристиките на продукта и другите разпоредби се определят съгласно процедурата, предвидена в член 15;
з)
спиртна напитка (eau-de-vie) от стафиди или raisin brandy:
спиртна напитка, получена чрез дестилация на продукта, добит чрез алкохолна ферментация на екстракт от стафиди от сортовете „черни коринтски стафиди“ или „мускат от Малага“, дестилиранa до 94,5 об.%, по такъв начин че дестилатът да притежава аромат и вкус, дължащи се на използваната суровина;
и)
плодова спиртна напитка (eau-de-vie):
1.
а)
спиртна напитка:
-
получена изключително чрез алкохолна ферментация и дестилация на месест плод или на мъст от този плод със или без костилки,
-
дестилирана до 86 об. %, така че дестилатът да има аромат и вкус, дължащи се на плода,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 200 g/hl при 100 об.%,
-
с максимално съдържание на метилов алкохол до 1 000 g/hl при 100 об.%, и
-
чието съдържание на циановодородна киселина, за плодови спиртни напитки, произведени от плодове с костилки, не трябва да надхвърля 10 g/hl при 100 об.%.
б)
дерогации от разпоредбите по буква а), трето, четвърто и пето тирета, могат да бъдат приети съгласно процедурата, предвидена в член 15, по-специално при традиционните продукти, чието производство и продажба представляват значителен дял от дохода на някои производители на плодове в Общността.
в)
определената по този начин напитка носи наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, допълнено с името на плода, като например: черешова спиртна напитка (eau-de-vie) или kirsch, сливова спиртна напитка (eau-de-vie) или сливовица, спиртна напитка (eau-de-vie) от мирабели, от праскови, ябълки, круши, кайсии, смокини, цитрусови плодове, грозде или от всякакви други плодове. Тя може също така да бъде наречена „wasser“ в съчетание с името на плода.
Означението Williams е запазено за крушова спиртна напитка (eau-de-vie), произведена единствено от круши от сорта „Williams“.
Когато два или няколко плода се дестилират заедно, продуктът се нарича „плодова спиртна напитка (eau-de-vie)“. Това означение може да бъде допълнено с името на всеки плод, изброени в низходящ ред според вложените количества.
г)
случаите и условията, при които името на плода може да замени наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, предшествано от името на въпросния плод, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 15.
2.
наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, предшествано от името на плода, може също така да се използва за спиртни напитки, получени чрез накисване при минимално съотношение от 100 кg плодове в 20 l при 100 об.%, на някои месести семкови плодове и други, като малини, къпини, боровинки и други, независимо дали са частично ферментирали или неферментирали, в етилов алкохол със земеделски произход или в спиртна напитка или дестилат, както са определени в настоящия регламент, последвано от дестилация.
Условията за използване на наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, предшествано от името на плода, с цел да се избегне объркване с плодовите спиртни напитки (eau-de-vie) по точка 1 и въпросните плодове, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 15.
3.
Спиртните напитки, получени чрез накисване на неферментирали цели плодове, като тези посочени в точка 2, в етилов алкохол със земеделски произход, последвано от дестилация, могат да бъдат наричани „geist“, в съчетаване с името на плода;
й)
ябълкова или крушова спиртна напитка (eau-de-vie):
спиртна напитка:
-
получена чрез дестилация изключително на ябълки или круши, и
-
отговаряща на изискванията, отнасящи се до плодовите спиртни напитки, посочени в буква и), подточка 1, буква а), второ, трето и четвърто тире;
к)
спиртна напитка (eau-de-vie) от синя тинтява (горчивка):
спиртна напитка, получена от дестилат на ферментирали корени на синя тинтява (горчивка), към който може да се добави или не етилов алкохол със земеделски произход;
л)
плодова спиртна напитка:
1.
спиртна напитка, получена чрез накисване на плод в етилов алкохол със земеделски произход и/или в дестилат със земеделски произход и/или в спиртна напитка (eau-de-vie), както са определени в настоящия регламент, в минимално съотношение, определено съгласно процедурата, предвидена в член 15.
Ароматизирането на тези спиртни напитки може да бъде допълнено с ароматизиращи вещества и/или ароматизиращи препарати, различни от тези, произхождащи от вложения плод. Тези ароматизиращи вещества и препарати са определени съответно в член 1, параграф 2, буква б), i) и в буква в) от Директива 88/388/ЕИО. Характерният вкус, обаче, на напитката, както и нейният цвят, трябва да се дължат изцяло на вложения плод.
2.
Така определените напитки се наричат „спиртни напитки“ или „алкохол“, предшествани от името на плода. Случаите и условията, при които името на плода може да замени тези наименования, се определят посредством процедурата, предвидена в член 15.
Въпреки това, наименованието Pacharan може да бъде използвано единствено за „плодова спиртна напитка“, произведена в Испания и получена чрез накисване на трънки (prunus espinosa) в минимално съотношение от 250 g плод в литър чист алкохол;
м)
хвойнова спиртна напитка:
1.
а)
спиртна напитка, получена чрез ароматизиране с плодове от хвойна (Juniperus communis) на етилов алкохол от земеделски произход и/или на спиртна напитка или дестилат от зърнени култури.
Други естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива, и/или ароматни растения или части от тях, които могат да бъдат добавени, при условие че преобладават органолептичните характеристики на хвойната, дори понякога да са отслабени.
б)
така получените напитки могат да се наричат Wacholder, ginebra или genebra. Употребата на тези наименования се определя съгласно процедурата по член 15.
в)
алкохолите, използвани за спиртните напитки, наричани genievre, jenever, genever или peket трябва да притежават органолептични характеристики, подходящи за производството на горепосочените продукти и да имат максимално съдържание на метилов алкохол от 5 g/hl при 100 об.%, както и максимално съдържание на алдехиди, изразени в ацеталдехид, от 0,2 g/hl при 100 об.%. В случая на такива продукти вкусът на хвойновите плодове може да не бъде осезаем.
2.
а)
напитката може да се нарича gin, ако е получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход, притежаващ подходящи органолептични характеристики, с естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или с ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива, по такъв начин че вкусът на хвойната да преобладава.
б)
напитката може да се нарича „дестилиран gin“, ако продуктът е получен изключително чрез редестилация на етилов алкохол от земеделски произход с подходящо качество, притежаващ желаните органолептични характеристики и с минимално алкохолно съдържание най-малко 96 об.% в аламбик, използван обикновено за gin, с плодове от хвойна и други естествени растителни продукти, като вкусът на хвойната трябва да преобладава. Наименованието „дестилиран gin“ може също да се използва и за сместа на продукта от такава дестилация с етилов алкохол от земеделски произход, с еднакъв химичен състав, еднаква чистота и еднакво алкохолно съдържание. За ароматизирането на дестилирания gin могат също да се използват допълнително естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества и/или ароматизиращи препарати, както са посочени в буква а). Напитката с наименование London gin е вид дестилиран джин.
Джин, получен чрез добавяне на есенции или аромати към етиловия алкохол от земеделски произход, не може да носи наименованието „дестилиран gin“;
н)
кимионова спиртна напитка:
1.
спиртни напитки, получени чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход с кимион (Carum carvi L.).
Други естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива, могат допълнително да бъдат използвани, но те трябва да имат преобладаващ вкус на кимион.
2.
а)
спиртната напитка, определена в точка 1, може също така да се нарича „akvavit“ или „aquavit“, ако е ароматизирана с дестилат от билки или подправки
Други ароматизиращи вещества, посочени в точка 1, втора алинея, могат да бъдат използвани, но ароматът на тези напитки се дължи до голяма степен на дестилатите на семена от кимион и/или копър (Anethum graveolens L.), като употребата на растителни масла е забранена.
б)
горчивите вещества не трябва да преобладават осезаемо във вкуса; сухият екстракт не може да надвишава 1,5 g на 100 ml;
о)
анасонова спиртна напитка:
1.
спиртната напитка, получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход с естествени екстракти от звездовиден анасон (Illicium verum), зелен анасон (Pimpinella anissum), резене от вида Foeniculum vulgare или на всяко друго растение, съдържащо същата основна ароматизираща съставка, чрез някой от следните способи:
-
накисване и/или дестилация,
-
редестилация на спирт със семена или други части от горепосочените растения,
-
добавяне на дестилирани естествени екстракти от анасонови растения,
-
съчетаване на предходните три метода.
Могат да бъдат използвани също така и други естествени растителни екстракти или ароматични семена, но вкусът на анасона трябва да остане преобладаващ.
2.
За да може анасоновата спиртна напитка да се нарича pastis, тя трябва да съдържа също така естествени екстракти, получени от сладко коренче (Glycyrrhiza glabra), което предполага наличието на багрилни вещества, наричани „халкони“, както и на глициризинова киселина, чието минимално и максимално съдържание трябва да бъде съответно 0,05 и 0,5 g/l.
Напитката pastis има захарно съдържание, по-малко от 100 g/l и минимално и максимално съдържание на анетол съответно 1,5 и 2 g/l.
3.
За да може анасоновата спиртна напитка да се нарича ouzo, тя трябва:
-
да е произведена единствено в Гърция,
-
да е получена чрез примесване на алкохоли, ароматизирани чрез дестилация или накисване на семена от анасон и евентуално от копър, на сакъза, добиван от сакъзово дърво, разпространено на остров Хиос (Pistacia lentiscus Chia или latifolia) и на други видове ароматни семена, растения и плодове; ароматизираният чрез дестилация алкохол трябва да съставлява най-малко 20 % от алкохолното съдържание на ouzo.
Посоченият дестилат трябва:
-
да е получен чрез дестилация в традиционен меден аламбик с прекъсване, с капацитет, равен или по-малък от 1 000 l,
-
да има алкохолно съдържание, не по-малко от 55 об.% и не по-голямо от 80 об.%.
Напитката ouzo трябва да бъде безцветна и със захарно съдържание, равно или по-малко от 50 g/l.
4.
За да може анасоновата спиртна напитка да бъде наричана anis, нейният характерен аромат трябва да произлиза само от зеления анасон (Pimpinella anisum) и/или от звездовиден анасон (Illicium verum) и/или от резене от вида Foeniculum vulgare. Наименованието „дестилиран anis“ може да бъде използвано, ако напитката съдържа алкохол, дестилиран в присъствието на такива семена, в съотношение минимум 20 % от нейното алкохолно съдържание.
п)
спиртна напитка с горчив вкус или bitter:
спиртната напитка с преобладаващ горчив вкус, получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход с естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или на ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива.
Напитките могат също така да се предлагат на пазара като amer или bitter, със или без друг термин.
Настоящата разпоредба не засяга възможността да се използват термините amer или битер за продуктите, които не са обхванати от настоящия член;
р)
водка:
спиртна напитка, получена от етилов алкохол от земеделски произход чрез пречистване или чрез филтриране с активен въглен, последвана евентуално от проста дестилация, или обработена по равностоен начин, с цел намаляване на специфичните органолептични характеристики на използваните суровини. Ароматизирането позволява да се придадат на продукта специфични органолептични характеристики и по-специално приятен мек вкус;
с)
ликьор:
1)
спиртната напитка:
-
с минимално захарно съдържание от 100 g/l, изразено в инвертна захар, без това да противоречи на различно решение, взето съгласно процедурата, предвидена в член 15,
-
получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход или на дестилат от земеделски произход или на една или няколко спиртни напитки, както са определени в настоящия регламент, или на смес от горепосочените продукти, които са подсладени, и към които евентуално са добавени продукти от земеделски произход, като сметана, мляко или други млечни продукти, плодове, вино, както и ароматизирано вино.
2.
Наименованието „крем“, съчетано с името на вложения плод или суровина, с изключение на млечните продукти, е запазено за ликьорите с минимално захарно съдържание от 250 g/l, изразени в инвертна захар.
Наименованието „крем от касис“ е запазено за ликьорите от касис, с минимално захарно съдържание от 400 g/l, изразени в инвертна захар;
т)
ликьор на яйчна основа/advocaat/avocat/Advokat:
спиртна напитка, ароматизирана или не, получена от етилов алкохол от земеделски произход, с яйчен жълтък, яйчен белтък, захар или пчелен мед. Минималното съдържание на захар или на пчелен мед е 150 g/l. Минималното съдържание на яйчен жълтък е 140 g/l в крайния продукт;
у)
яйчен ликьор:
спиртната напитка, ароматизирана или не, получена от етилов алкохол от земеделски произход, с яйчен жълтък, яйчен белтък, захар или пчелен мед. Минималното съдържание на захар или на пчелен мед е 150 g/l. Минималното съдържание на яйчен жълтък е 70 g/l в крайния продукт;
Член 2
При спазване на разпоредбите на членове 3, 4 и 12, за да може да се предлага на пазара за консумация от човека под едно от наименованията, фигуриращи в член 1, параграф 4, дадена спиртна напитка трябва да съответства на определенията и на изискванията, приложими за категорията, към която принадлежи.
Член 3
1. С изключение на хвойновите спиртни напитки, както са определени в член 1, параграф 4, буква м), i), за спиртните напитки, изброени по-долу, минималното алкохолно съдържание за пускането им за консумация от човека в Общността под едно от наименованията, фигуриращи в член 1, параграф 4, с изключение на някои специфични продукти, чието алкохолно съдържание е посочено в приложение III, е както следва:
-
40 %
whisky/whiskey
мастика „pastis“
-
37,5 %
Ром
Rum-Verschnitt
винена спиртна напитка (eau-de-vie)
спиртна напитка (eau-de-vie) от гроздови джибри
спиртна напитка (eau-de-vie) от плодови джибри
спиртна напитка (eau-de-vie) от стафиди
плодова спиртна напитка (eau-de-vie)
ябълкова и крушова спиртна напитка (eau-de-vie)
спиртна напитка (eau-de-vie) от синя тинтява
gin/дестилиран gin
akvavit/aquavit
водка
grappa
ouzo
Kornbrand
-
36 %
brandy/Weinbrand
-
35 %
зърнена спиртна напитка/зърнена спиртна напитка (eau-de-vie)
anis
-
32 %
Korn
-
30 %
кимионова спиртна напитка (с изключение на akvavit/aquavit)
-
25 %
плодова спиртна напитка
-
15 %
анасонова спиртна напитка (с изключение на ouzo, pastis и anis)
другите продукти, фигуриращи в член 1, параграф 4 и които не са посочени по-горе.
2. Национални разпоредби могат да определят минимално алкохолно съдържание, превишаващо стойностите, посочени в параграф 1, за спиртните напитки, изброени в приложение II. Държавите-членки уведомяват Комисията за алкохолното съдържание на тези спиртни напитки в срок от три месеца:
-
след влизането в сила на настоящия регламент, в случай на съществуващи разпоредби или
-
след тяхното приемане, в случай на разпоредби, които могат да бъдат приети след влизането в сила на настоящия регламент.
Комисията осигурява тяхното публикуване в серия „С“ на Официален вестник на Европейските общности.
3. Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, може да определи минимално алкохолно съдържание за категориите напитки, различни от тези, посочени в параграф 1.
4. Преди 31 декември 1992 г. Съветът преразглежда минималното алкохолно съдържание на уискито на базата на пазарно проучване от Комисията.
Член 4
1. Без да се засягат разпоредбите, приети съгласно параграфи 2-5, ако някакво вещество, различно от разрешените от законодателството на Общността или, при липсата на такова, от националните разпоредби, е добавено, въпросната спиртна напитка губи правото си на запазено наименование.
2. Списъкът на разрешените хранителни добавки, правилата за тяхната употреба, както и съответните спиртни напитки се определят съгласно процедурата, предвидена в Директива 89/107/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на добавките, които могат да се влагат в храни, предназначени за консумация от човека (9).
3. Списъкът на разрешените спомагателни технологични практики, правилата за тяхната употреба, както и съответните спиртни напитки, могат да бъдат определени съгласно процедурата, предвидена в член 15.
4. Без да се засягат по-рестриктивните разпоредби на член 1, параграф 4, оцветяването на спиртните напитки се разрешава в съответствие с националните правила, установени съгласно Директивата на Съвета от 23 октомври 1962 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на оцветителите, които могат да се влагат в храни, предназначени за консумация от човека (10), последно изменена с Акта за присъединяване на Испания и Португалия.
5. Единствено естествените ароматизиращи вещества и ароматизиращи препарати, както са определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и член 1, параграф 2, буква в) от Директива 88/388/ЕИО, могат да се използват при производството на спиртните напитки, определени в член 1, параграф 4, с изключение на онези, определени в член 1, параграф 4, букви м), н) и п).
Въпреки това е разрешено използването на идентични на естествените ароматизиращи вещества и ароматизиращи препарати, както са определени в член 1, параграф 2, буква б), ii) от Директива 88/388/ЕИО, в ликьорите, с изключение на изброените по-долу:
а)
плодови ликьори (или крем):
-
ананас,
-
касис,
-
череша,
-
малина,
-
къпина,
-
боровинка,
-
цитрусови плодове;
б)
ликьори от растения:
-
мента,
-
синя тинтява,
-
анасон,
-
алпийски пелин,
-
раненка.
6. При производството на спиртни напитки, добавянето на вода, евентуално дестилирана или деминерализирана, се разрешава, при условие че качеството на водата съответства на националните разпоредби, приети в приложение на Директиви 80/777/ЕИО и 80/778/ЕИО, и че добавената вода не променя естеството на продукта.
7.
а)
При производството на спиртни напитки, използваният етилов алкохол може да бъде само от земеделски произход.
б)
За разреждане или разтваряне на оцветяващи, ароматизиращи или всякакви други разрешени добавки, при производството на спиртни напитки се използва само етилов алкохол от земеделски произход.
в)
Без да се засягат по-рестриктивните разпоредби, предвидени в член 1, параграф 4, буква м), подточка 1, качеството на етиловия алкохол от земеделски произход трябва да отговаря на спецификациите, указани в приложение I.
8. Подробните правила,включително методите за анализ на спиртните напитки, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 14.
Списъците с ликьори, фигуриращи в параграф 5, втора алинея, могат да бъдат допълнени от Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.
Член 5
1. Без да се засягат мерките, приети съгласно член 6, използването на наименованията, посочени в член 1, параграф 4, се ограничава до определените в него спиртни напитки, като се отчитат изискванията, предвидени в членове 2, 3, 4 и 12. Тези наименования трябва да бъдат използвани за обозначаване на посочените напитки.
Спиртните напитки, които не отговарят на спецификациите, приети за продуктите, определени в член 1, параграф 4, не могат да носят наименованията, определени за тези продукти. Те трябва да бъдат означени като „спиртни напитки“.
2. Наименованията, посочени в параграф 1, могат да бъдат допълвани с географски указания, различни от тези, посочени в параграф 3, при условие че те не въвеждат в заблуждение потребителите.
3.
а)
Географските наименования, изброени в приложение II, могат да заменят наименованията, посочени в параграф 1 или пък да ги допълват, при което се образуват съставни наименования. Тези наименования, съставни или не, могат да бъдат, ако е необходимо,придружени от допълнителни индикации, при условие че последните са регламентирани от държавата-членка производител.
Чрез дерогация от предходната алинея, индикацията marque nationale luxembourgeoise замества географското наименование и може да допълва наименованията на спиртните напитки, произведени във Великото херцогство Люксембург, както са изброени в приложение II.
б)
Тези географски наименования са запазени за спиртните напитки, при които фазата на производство, през която те придобиват своите характеристики и окончателни свойства, е протекла в посочената географска зона.
в)
Държавите-членки могат да прилагат специални национални правила по отношение на производството, движението в рамките на дадена държава-членка, описанието и представянето на продуктите, произведени в рамките на техните територии, доколкото са съвместими със законодателството на Общността. Когато се прилагат в рамките на политика на качество, такива правила могат да ограничат производството в дадена географска зона до качествени продукти, отговарящи на съответните специфични правила.
Член 6
1. Специални разпоредби могат да регламентират индикациите, използвани в допълнение към търговското наименование, а именно:
-
употребата на термини, съкращения или знаци,
-
употребата на съставни термини, включващи някое от общите определения, посочени в член 1, параграфи 2 и 4.
2. Специални разпоредби могат да регламентират наименованията на смесите от спиртни напитки и тези на смесите от напитки със спиртни напитки.
3. Разпоредбите, посочени в параграфи 1 и 2, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 15. Те са предназначени по-специално да предотвратят объркване на наименованията, посочени в тези параграфи, особено по отношение на до продуктите, съществуващи към момента на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 7
1. Освен съответствието с националните правила, приети съгласно Директива 79/112/ЕИО, етикетирането и представянето на спиртните напитки, определени в член 1, параграф 4, предназначени за крайния потребител, трябва да бъдат в съответствие с параграфи 2 и 3.
2.
а)
Търговското наименование на продуктите, посочени в член 1, параграфи 2 и 4, е едно от наименованията, които трябва да се използват изключително за такива продукти съгласно член 5 и член 6, параграф 2.
б)
Когато при етикетирането е вписана суровината, използвана за производството на етилов алкохол със земеделски произход, всеки вложен земеделски алкохол трябва да бъде изписан в низходящ ред според вложеното количество.
в)
Търговското наименование на спиртните напитки, посочени в параграф 1, може да бъде допълнено с термина „блендид“, когато спиртната напитка е била подложена на блендид.
г)
По изключение, продължителността на стареене може да бъде посочена, само когато се отнася до най-младата алкохолна съставка, и при условие че продуктът старее под данъчен контрол или под контрол, който дава еквивалентни гаранции.
3. За продуктите, посочени в член 1, параграф 4, могат да бъдат определени, съгласно процедурата, предвидена в член 14:
а)
условията, съгласно които при етикетирането може да бъде означена продължителността на стареене и условията, отнасящи се до вложените суровини;
б)
условията, регулиращи използването на търговски наименования, които съдържат информация за стареенето на продукта, както и всякакви изключения и условията за еквивалентен контрол;
в)
специалните разпоредби, регулиращи употребата на термини, отнасящи се до определено свойство на продукта, като неговата история или метода, посредством който е получен;
г)
правилата, регулиращи етикетирането на продукти в съдове, които не са предназначени за крайния потребител, включително всякакви дерогации от правилата за етикетиране, за да се вземат предвид по-специално складирането и транспорта.
4. Индикациите, предвидени в настоящия регламент, се изписват на един или повече от официалните езици на Общностите, по такъв начин, че крайният потребител да може лесно да разбере всяка една от тези индикации, освен ако информацията не е предоставена на купувачите чрез други средства.
5. Географските наименования, изброени в приложение II, наименованията в курсив, фигуриращи в член 1, параграф 4, както и наименованието Rum-Verschnitt не могат да се превеждат.
По искане, обаче, на държавата-членка, където се осъществява потреблението, може да бъде решено, съгласно процедурата, предвидена в член 14, посочените наименования в курсив, и по-специално наименованието raisin brandy, да бъдат допълнени с еквивалентни наименования, така че потребителите от посочената държава-членка да не бъдат въведени в заблуда.
6. За продукти, произхождащи от трети страни, използването на официален език на третата страна, в която е получен продуктът, е разрешено, ако индикациите, предвидени в настоящия регламент, са изписани също на официален език на Общността, по такъв начин, че крайният потребител да може лесно да разбере всяко едно от тези означения.
7. Без да се засяга член 12, при продуктите, произхождащи от Общността и предназначени за износ, индикациите, предвидени в настоящия регламент, могат да бъдат повторени на друг език; това не се прилага за наименованията, посочени в параграф 5.
8. В съответствие с процедурата по член 15, Комисията може да определи случаите и/или спиртните напитки, за които посочване на мястото на производство и/или на произхода и/или на мястото, от което идват, е задължително, както и свързаните с това правила.
Член 8
За да могат спиртните напитки, произведени в Общността, да бъдат предлагани на пазара за консумация от човека, те не могат да бъдат описвани, като се комбинират думи или изрази, като „род“, „тип“, „метод“, „стил“, „марка“, „вкус“ или други сходни обозначения с някое от търговските наименования, посочени в настоящия регламент.
Член 9
1. Изброените по-долу спиртни напитки:
-
ром,
-
whisky и whiskey,
-
зърнена спиртна напитка/зърнена спиртна напитка (eau-de-vie),
-
винена спиртна напитка (eau-de-vie) или brandy,
-
спиртна напитка (eau-de-vie) от гроздови джибри,
-
спиртна напитка (eau-de-vie) от стафиди,
-
плодова спиртна напитка (eau-de-vie), различна от продуктите, определени в член 1, параграф 4, буква i), подточка 2,
-
ябълкова и крушова спиртна напитка (eau-de-vie),
когато към тях се добавя етилов алкохол със земеделски произход, не могат да съдържат в своето представяне, под каквато и да е форма, родовите понятия, запазени за горепосочените напитки.
2. Параграф 1, обаче, не възпрепятства предлагането на пазара за консумация от човека в Общността на продукта, произведен в Германия и получен чрез купажиране на ром и алкохол. Минимум 5 % от алкохола, съдържащ се в крайния продукт, наричан Rum-Verschnitt трябва да произхожда от рома. Когато този продукт се продава извън германския пазар, неговото алкохолно съдържание трябва да фигурира върху етикета.
По отношение на етикетирането и представянето на продукта, наричан Rum-Verschnitt, думата Verschnitt трябва да фигурира върху опаковката (върху бутилка или опаковката), с букви със същия вид, размер и цвят, като тези, използвани за думата Rum, на един ред с нея, а върху бутилките трябва да бъде нанесена върху челния етикет.
Член 10
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че разпоредбите на Общността, отнасящи се до спиртните напитки, са спазени. Те определят един или няколко органа, които да контролират спазването на тези разпоредби.
При продуктите, които фигурират в приложение II, може да бъде решено съгласно процедурата, предвидена в член 14, този контрол и защитата да се извършват, за целите на движение в рамките на Общността, посредством търговски документи, проверени от администрацията, и посредством воденето на подходящи регистри.
2. При спиртните напитки, изброени в приложение II, и които се изнасят, Съветът, с квалифицирано мнозинство и по предложение на Комисията, установява система от документи за удостоверяване на автентичността с цел да се предотвратят измамите и фалшификациите. Тази система е предназначена да замени съществуващите национални системи. Тя трябва да предлага поне същите гаранции, като тези на националните системи, при спазването на правилата на Общността, и по-специално на онези, отнасящи се до конкуренцията.
Докато системата, посочена в предходната алинея, бъде въведена, държавите-членки могат да запазят своите собствени системи за удостоверяване на автентичността, при условие че те са в съответствие с правилата на Общността.
3. С квалифицирано мнозинство и по предложение на Комисията Съветът приема необходимите мерки за еднаквото прилагане на разпоредбите на Общността в сектора на спиртните напитки, по-специално по отношение на контрола и отношенията между компетентните органи на държавите-членки.
4. Държавите-членки и Комисията си обменят необходимата информация за прилагането на настоящия регламент. Подробните правила за обмяната и разпространението на такава информация се определят съгласно процедурата, предвидена в член 14.
Член 11
1. При спазване на параграф 2, с цел предлагането им на пазара за консумация от човека в Общността, внесените спиртни напитки, имащи географско указание или наименование, различно от тези, посочени в член 1, параграф 4, могат да се ползват, при реципрочни условия, от контрола и защитата, посочени в член 10.
Първата алинея се прилага посредством споразумения, договорени и сключени със съответните трети страни съгласно процедурата, предвидена в член 113 от Договора.
Подробните правила и списъкът на продуктите, посочени в първата алинея, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 15.
2. Настоящият регламент не пречи на вноса и предлагането на пазара за консумация от човека в Общността, под тяхното наименование за произход, на специални спиртни напитки, произхождащи от трети страни, за които са предоставени тарифни отстъпки от Общността или съгласно ГАТТ или съгласно двустранни споразумения, и чиито условия за достъп са били определени в регламенти на Общността.
Член 12
1. Спиртните напитки, предназначени за износ, трябва да съответстват на разпоредбите по настоящия регламент.
2. Въпреки това, държавите-членки могат да вземат решение за дерогации по отношение до разпоредбите на член 4, параграфи 2, 3, 4 и 6, но не и по отношение на спиртните напитки, фигуриращи в приложения II и III, или за спиртните напитки със запазени наименования.
3. За дерогации от разпоредбите на член 3, отнасящи се до алкохолното съдържание за пускането за консумация от човека, може също така да бъде взето решение в случая на:
-
спиртни напитки, обхванати от член 1, параграфи 2 и 4,
-
спиртни напитки, обхванати от приложение II, по-специално когато това се налага съгласно законодателството на третата страна вносител,
по искане на държавата-членка производител в съответствие с процедурата, предвидена в член 14.
4. Дерогации от правилата относно описанието и представянето, различни от наименованията, предвидени в член 1, параграфи 2 и 4 и в приложения II и III, и без да се засягат разпоредбите на членове 8 и 9, могат да бъдат разрешени от държавите-членки:
-
когато действащото законодателство в третата страна вносител налага това,
-
в случаите, които не са обхванати от първото тире, с изключение на някои индикации, за които трябва да бъде взето решение съгласно процедурата, предвидена в член 14.
5. Разрешените от държавите-членки дерогации се съобщават на Комисията и на другите държави-членки.
Член 13
1. Създава се Изпълнителен комитет по спиртните напитки, наричан по-долу „комитетът“, който е съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. В рамките на комитета гласовете на държавите-членки се претеглят в съответствие с член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
Член 14
1. Когато следва да се приложи процедурата, определена в настоящия член, председателят отнася въпроса до комитета, било по своя собствена инициатива или по искане на представителя на дадена държава-членка.
2. Представителят на Комисията внася проект за мерките, които да трябва да се приемат. Комитетът предоставя становището си по тези мерки в рамките на срок, който председателят определя в зависимост от спешността на въпросите, внесени за разглеждане. Становище се приема с мнозинство от 54 гласа.
3. Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно. Ако, обаче, тези мерки не са в съответствие със становището на комитета, те се съобщават незабавно от Комисията на Съвета. В този случай Комисията може да отложи прилагането на мерките с един месец.
Съветът може да вземе различно решение с квалифицирано мнозинство в рамките на един месец.
Член 15
1. Когато следва да се приложи процедурата, определена в настоящия член, председателят отнася въпроса до комитета, било по своя собствена инициатива или по искане на представителя на дадена държава-членка.
2. Представителят на Комисията внася в комитета проект за мерките, които трябва да се вземат. Комитетът предоставя становището си по проекта в рамките на срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора в случая на решения, които Съветът взема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на комитета се претеглят по начина, определен в посочения член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета.
б)
Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета, или ако не е дадено становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение, отнасящо се до мерките, които трябва да бъдат взети. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.
Ако, след изтичането на срок от три месеца, считано от датата на сезиране на Съвета, Съветът не е взел решение, предложените мерки се приемат от Комисията.
Член 16
Комитетът може да разглежда всеки друг въпрос, отправен до него от неговия председател, било по негова собствена инициатива или по искане на представителя на дадена държава-членка.
Член 17
1. С цел да се улесни преминаването от настоящия режим към този, въведен с настоящия регламент, се приемат преходни мерки съгласно процедурата, предвидена в член 14.
2. Тези преходни мерки се прилагат за не повече от две години, считано от датата на прилагане на настоящия регламент.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Прилага от 15 декември 1989 г., с изключение на членове 13-16, които се прилагат от влизането в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 май 1989 година.
REGOLAMENTO (CEE) N. 1576/89 DEL CONSIGLIO del 29 maggio 1989 che stabilisce le regole generali relative alla definizione, alla designazione e alla presentazione delle bevande spiritose
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare gli articoli 43 e 100 A,
vista la proposta della Commissione (1),
in cooperazione con il Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che attualmente nessuna disposizione comunitaria specifica contempla le bevande spiritose, in particolare per quanto riguarda la definizione di tali prodotti e le norme relative alla loro designazione e presentazione; che, tenuto conto dell'importanza economica dei prodotti in causa, occorre adottare in questo settore disposizioni intese a facilitare il funzionamento del mercato comune;
considerando che le bevande spiritose rappresentano un importante sbocco per l'agricoltura comunitaria; che ciò è in gran parte dovuto alla rinomanza che i prodotti in causa hanno conquistato nella Comunità e sul mercato mondiale; che tale rinomanza è connessa al livello qualitativo dei prodotti tradizionali; che è quindi opportuno, per conservare questo sbocco, mantenere elevato il livello qualitativo dei prodotti; che il mezzo migliore per conseguire tale obiettivo consiste nel definire i prodotti tenendo conto degli usi tradizionali che sono alla base della loro rinomanza; che è inoltre opportuno riservare l'impiego delle denominazioni così definite a prodotti il cui livello qualitativo corrisponda a quello dei prodotti tradizionali, per evitare che le denominazioni stesse vengano sminuite di valore;
considerando che la normativa comunitaria deve riservare a determinati territori, tra i quali possono figurare in via eccezionale certi paesi, l'impiego di denominazioni di natura geografica ad essi relative, sempreché le fasi di fabbricazione del prodotto finito durante le quali quest'ultimo acquista il suo carattere e le sue qualità definitive si siano svolte nella zona geografica in causa; che quindi, riconoscendo ai produttori interessati diritti esclusivi, la normativa comunitaria salvaguarderà il carattere di indicazioni di provenienza delle denominazioni in questione e impedirà che queste divengano di uso comune e conseguentemente denominazioni generiche; che le denominazioni di cui trattasi garantiscono inoltre l'informazione del consumatore circa la provenienza di un prodotto caratterizzato dalle materie prime impiegate o dai particolari procedimenti di elaborazione;
considerando che il metodo normalmente e abitualmente seguito per informare il consumatore consiste nel riportare sull'etichetta un certo numero di diciture; che in materia di etichettatura alle bevande spiritose si applicano le norme generali stabilite dalla direttiva 79/112/CEE del Consiglio, del 18 dicembre 1978, relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri concernenti l'etichettatura e la presentazione dei prodotti alimentari, nonché la relativa pubblicità (4), modificata da ultimo dalla direttiva 86/197/CEE (5); che, tenuto conto della natura dei prodotti in causa, è opportuno, ai fini di una migliore informazione del consumatore, adottare le disposizioni complementari specifiche a tali norme generali, in particolare incorporando, nella definizione del prodotto, nozioni relative all'invecchiamento ed al titolo alcolometrico minimo per l'immissione al consumo umano;
considerando che, se la direttiva 79/112/CEE rende obbligatorie talune diciture nell'etichettatura, essa è peraltro relativamente imprecisa per quanto concerne il luogo di fabbricazione; che tale nozione, nel settore delle bevande in questione, ha un'importanza del tutto particolare a motivo dell'associazione che spesso il consumatore instaura tra la bevanda in questione e il suo luogo di fabbricazione; che l'assenza di tale indicazione in questo settore rischia di dare al consumatore l'impressione di una falsa origine; che è opportuno, stando così le cose, evitare tale rischio rendendo
obbligatoria in taluni casi l'indicazione del luogo di fabbricazione sull'etichetta;
considerando che è inoltre opportuno stabilire, in alcuni casi, norme supplementari; che, in particolare, in caso di impiego di alcole etilico, è opportuno imporre l'impiego esclusivo di alcole etilico di origine agricola, conformemente alla prassi già seguita nella Comunità, per continuare a garantire uno sbocco consistente ai prodotti agricoli di base;
considerando che la direttiva 80/778/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1980, concernente la qualità delle acque destinate al consumo umano (1), e la direttiva 80/777/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1980, in materia di ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri sull'utilizzazione e la commercializzazione delle acque minerali naturali (2), modificate da ultimo dall'atto di adesione della Spagna e del Portogallo, definiscono le caratteristiche delle acque che possono essere impiegate per l'alimentazione; che è opportuno far riferimento a tali definizioni;
considerando che la direttiva 88/388/CEE del Consiglio, del 22 giugno 1988, sul ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri nel settore degli aromi destinati ad essere impiegati nei prodotti alimentari e nei materiali di base per la loro preparazione (3), definisce vari termini che possono essere impiegati in caso di aromatizzazione; che, nel presente regolamento, è opportuno impiegare la stessa terminologia;
considerando che conviene adottare disposizioni specifiche di designazione e di presentazione per le bevande spiritose importate, tenendo conto degli impegni della Comunità nelle sue relazioni con i paesi terzi;
considerando che per tutelare la rinomanza dei prodotti comunitari sul mercato mondiale conviene estendere, salvo disposizioni contrarie, le stesse regole ai prodotti esportati, tenuto conto delle abitudini e prassi tradizionali;
considerando che, per garantire l'applicazione uniforme e simultanea delle misure proposte, è opportuno disciplinare la materia mediante regolamento;
considerando che, per semplificare e accelerare la procedura, è opportuno affidare alla Commissione l'adozione delle misure tecniche di applicazione; che, a tal fine, è opportuno prevedere procedure appropriate che assicurino una stretta collaborazione tra gli Stati membri e la Commissione in seno ad un comitato di applicazione;
considerando che, per facilitare il passaggio al regime istituito dal presente regolamento, occorre adottare misure transitorie,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Il presente regolamento stabilisce le norme generali relative alla definizione, alla designazione e alla presentazione delle bevande spiritose.
2. Ai sensi del presente regolamento si intende per bevanda spiritosa il liquido alcolico:
- destinato al consumo umano,
- avente caratteristiche organolettiche particolari e, ad eccezione dei prodotti elencati nell'allegato III, punto 1, un titolo alcolometrico minimo di 15 % vol, e
- ottenuto:
- sia direttamente mediante distillazione, in presenza o meno di aromi, di prodotti fermentati naturali e/o mediante macerazione di sostanze vegetali e/o aggiunta di aromi, zuccheri o altri prodotti edulcoranti elencati al paragrafo 3, lettera a- e/o di altri prodotti agricoli nell'alcole etilico di origine agricola e/o in distillati di origine agricola e/o acquaviti, quali definiti nel presente regolamento,
- sia mediante miscelazione di una bevanda spiritosa con:
- una o più altre bevande spiritose,
- alcole etilico di origine agricola, distillato di origine agricola o acquavite,
- una o più bevande alcoliche,
- una o più bevande.
Non sono tuttavia considerate bevande spiritose le bevande dei codici NC 2203 00, 2204, 2205, 2206 00 e 2207.
3. Definizioni preliminari.
Ai sensi del presente regolamento, si intende per:
a)
edulcorazione:
l'operazione che consiste nell'impiegare, per la preparazione delle bevande spiritose, uno o più dei seguenti prodotti;
zucchero di fabbrica, zucchero bianco, zucchero bianco raffinato, destrosio, fruttosio, sciroppo di glucosio, zucchero liquido, zucchero liquido invertito, sciroppo di zucchero invertito, mosto di uve concentrato rettificato, mosto di uve concentrato, mosto di uve fresche, zucchero bruciato, miele, sciroppo di carruba, nonché altre sostanze glucidiche naturali aventi effetto analogo a quello dei prodotti sopra elencati.
Per zucchero bruciato si intende il prodotto ottenuto esclusivamente mediante riscaldamento controllato del saccarosio, senza aggiunta di basi, di acidi minerali o di altro additivo chimico;
b)
miscela:
l'operazione che consiste nel miscelare due o più bevande diverse per farne una nuova bevanda;
c)
aggiunta di alcole:
l'operazione che consiste nell'aggiungere alcole etilico di origine agricola ad una bevanda spiritosa;
d)
assemblaggio:
l'operazione che consiste nel miscelare due o più bevande spiritose appartenenti alla stessa categoria, che differiscono tra loro solo per sfumature di composizione che dipendono da uno o più dei seguenti fattori:
- metodi di elaborazione,
- apparecchiature di distillazione impiegate,
- durata di maturazione o di invecchiamento,
- zona geografica di produzione.
La bevanda spiritosa ottenuta appartiene alla stessa categoria delle bevande spiritose iniziali prima del loro assemblaggio;
e)
maturazione o invecchiamento:
l'operazione che consiste nel lasciare sviluppare naturalmente in appropriati recipienti alcune reazioni che procurano alla bevanda spiritosa in causa qualità organolettiche che non possedeva precedentemente;
f)
aromatizzazione:
l'operazione che consiste nell'impiegare, per la preparazione delle bevande spiritose, uno o più aromi come definiti all'articolo 1, paragrafo 2, lettera a) della direttiva 88/388/CEE;
g)
colorazione:
l'operazione che consiste nell'impiegare, per la preparazione delle bevande spiritose, una o più sostanze coloranti;
h)
alcole etilico di origine agricola:
alcole etilico, le cui caratteristiche sono indicate nell'allegato I del presente regolamento, ottenuto mediante distillazione, previa fermentazione alcolica, di prodotti agricoli che figurano nell'allegato II del trattato, escluse le bevande spiritose quali definite al paragrafo 2. Quando sia fatto riferimento alla materia prima utilizzata, l'alcole deve essere ottenuto esclusivamente a partire da detta materia prima;
i)
distillato di origine agricola:
il liquido alcolico ottenuto mediante distillazione, previa fermentazione alcolica, di prodotti agricoli che figurano nell'allegato II del trattato e che non presenta le caratteristiche dell'alcole etilico definito alla lettera h), né quelle di una bevanda spiritosa, ma che ha conservato un aroma e un gusto provenienti dalle materie prime utilizzate. Quando sia fatto riferimento alla materia prima utilizzata, il distillato deve essere ottenuto esclusivamente a partire da detta materia prima;
j)
titolo alcolometrico volumico:
il rapporto tra il volume di alcole allo stato puro contenuto nel prodotto considerato, alla temperatura di 20 gC e il volume totale del prodotto alla stessa temperatura;
k)
tenore di sostanze volatili:
il tenore di una bevanda spiritosa prodotta esclusivamente mediante distillazione di sostanze volatili diverse dagli alcoli etilico e metilico, ottenuta esclusivamente dalla distillazione o dalla ridistillazione delle materie prime utilizzate;
l)
luogo di fabbricazione:
la località o la zona ove ha avuto luogo la fase del processo di fabbricazione del prodotto finito che ha conferito alla bevanda il suo carattere e le sue qualità definitive essenziali;
m)
categoria di bevande spiritose:
l'insieme delle bevande spiritose che rispondono ad una stessa definizione.
4. Definizioni delle categorie di bevande spiritose.
Ai sensi del presente regolamento si intende per:
a)
Rum:
1) La bevanda spiritosa ottenuta per fermentazione alcolica e distillazione esclusivamente di melasse o sciroppi provenienti dalla fabbricazione dello zucchero di canna, oppure di succo della canna da zucchero, e distillata a meno di 96 % vol, cosicché il prodotto della distillazione presenti in modo percettibile le caratteristiche organolettiche specifiche del rum.
2) L'acquavite proveniente esclusivamente dalla fermentazione alcolica e dalla distillazione di succo di canna da zucchero che presenta le caratteristiche aromatiche cui i rum devono il loro carattere specifico e avente un tenore di sostanze volatili pari o superiore a 225 g/hl di alcole a 100 % vol. Questa acquavite può essere commercializzata con la menzione «agricolo» quale complemento della denominazione «rum» accompagnata da una delle denominazioni geografiche dei dipartimenti francesi d'oltremare di cui all'allegato II.
b)
Whisky o whiskey:
La bevanda spiritosa ottenuta per distillazione di un mosto di cereali:
- saccarificato dalla diastasi del malto ivi contenuto, con o senza aggiunta di altri enzimi naturali,
- fermentato per azione del lievito,
- distillato a meno di 94,8 % vol in modo che il prodotto della distillazione abbia un aroma e un gusto provenienti dalle materie prime utilizzate
e invecchiata per almeno tre anni in fusti di legno di capacità pari o inferiore a 700 litri.
c)
Bevanda spiritosa di cereali:
1) La bevanda spiritosa ottenuta mediante distillazione di un mosto fermentato di cereali che presenta caratteristiche organolettiche derivanti dalle materie prime utilizzate.
La denominazione «bevanda spiritosa di cereali» può essere sostituita da Korn e Kornbrand per la bevanda prodotta in Germania e nelle regioni della Comunità in cui una delle lingue ufficiali è il tedesco, con riserva che la produzione di questa bevanda sia tradizionale in tali regioni e se la bevanda spiritosa di cereali è ivi ottenuta senza alcun additivo:
- o mediante distillazione esclusivamente di un mosto fermentato di chicchi interi di frumento, orzo, avena, segala o grano saraceno con tutti i loro elementi,
- o mediante ridistillazione di un distillato ottenuto secondo le modalità di cui al primo trattino.
2) Per poter essere denominata «acquavite di cereali» la bevanda spiritosa di cereali deve essere ottenuta mediante distillazione a meno di 95 % vol di un mosto fermentato di cereali che presenti caratteristiche organolettiche derivanti dalle materie prime utilizzate.
d) Acquavite di vino:
La bevanda spiritosa:
- ottenuta esclusivamente dalla distillazione a meno di 86 % vol di vino, di vino alcolizzato o dalla ridistillazione a meno di 86 % vol di un distillato di vino,
- con un tenore di sostanze volatili pari o superiore a 125 g/hl di alcole a 100 % vol e
- con un tenore massimo di alcole metilico di 200 g/hl di alcole a 100 % vol.
Quando è invecchiata questa bevanda può continuare ad essere commercializzata sotto la denominazione «acquavite di vino» se la sua durata d'invecchiamento è pari o superiore a quella prevista per il prodotto di cui alla lettera e).
e)
Brandy o Weinbrand:
La bevanda spiritosa:
- ottenuta da acquaviti di vino in assemblaggio o no con un distillato di vino distillato a meno di 94,8 % vol, a condizione che tale distillato non superi il limite massimo di 50 % in grado alcolico del prodotto finito,
- invecchiata in recipienti di quercia per almeno un anno o per almeno sei mesi se la capacità dei fusti di quercia è inferiore a 1 000 litri,
- con un tenore di sostanze volatili pari o superiore a 125 g/hl di alcole a 100 % vol, proveniente esclusivamente dalla distillazione o dalla ridistillazione delle materie prime utilizzate,
- con un tenore massimo di alcole metilico di 200 g/hl di alcole a 100 % vol.
f)
Acquavite di vinaccia o marc:
1) a) La bevanda spiritosa:
- ottenuta da vinacce fermentate e distillate direttamente mediante vapore acqueo oppure dopo l'aggiunta di acqua e con eventuale aggiunta di feccia, in una proporzione da stabilire secondo la procedura prevista all'articolo 15; la distillazione è effettuata in presenza delle vinacce stesse a meno di 86 % vol. La ridistillazione a questa stessa gradazione alcolica è autorizzata;
- con un tenore di sostanze volatili pari o superiore a 140 g/hl di alcole a 100 % vol e un tenore massimo di alcole metilico di 1 000 g/hl di alcole a 100 % vol.
b) Tuttavia durante il periodo transitorio previsto per il Portogallo dall'atto d'adesione del 1985, la lettera a) non osta alla commercializzazione, nel territorio portoghese, delle acquaviti di vinaccia prodotte nel suddetto paese e con un tenore massimo di alcole metilico di 1 500 g/hl di alcole a 100 % vol.
2) La denominazione «acquavite di vinaccia» o «marc» può essere sostituita dalla denominazione «grappa» unicamente per la bevanda spiritosa prodotta in Italia.
g)
Acquavite di residui di frutta:
La bevanda spiritosa ottenuta mediante fermentazione e distillazione di residui di frutta. Le condizioni di distillazione, le caratteristiche del prodotto e le altre disposizioni sono determinate secondo la procedura prevista all'articolo 15.
h)
Acquavite di uve secche o raisin brandy:
la bevanda spiritosa ottenuta mediante distillazione del prodotto risultante dalla fermentazione alcolica dall'estratto di uve secche dei vitigni «nerto di Corinto» o «moscato di Malaga», distillato a meno di 94,5 % vol, in modo che il distillato abbia un aroma e un gusto provenienti dalla materia prima utilizzata.
i)
Acquavite di frutta:
1) a) La bevanda spiritosa:
- ottenuta esclusivamente dalla fermentazione alcolica e dalla distillazione di un frutto polposo fresco o da un mosto fresco di detto frutto con o senza nocciolo,
- distillata a meno di 86 % vol, in modo che il prodotto della distillazione abbia un aroma e un gusto provenienti dai frutti,
- con un tenore totale di sostanze volatili pari o superiore a 200 g/hl di alcole a 100 % vol,
- con un tenore massimo di alcole metilico di 1 000 g/hl di alcole a 100 % vol,
- il cui tenore di acido cianidrico, in caso di acquavite di frutta a nocciolo, non deve superare 10 g/hl di alcole a 100 % vol.
b) Possono essere decise deroghe alle disposizioni della lettera a), terzo, quarto e quinto trattino, secondo la procedura prevista all'articolo 15, in particolare per i prodotti tradizionali la cui elaborazione e vendita rappresentano un elemento sostanziale del reddito di taluni produttori di frutta della Comunità.
c) La bevanda così definita reca la denominazione «acquavite di» seguita dal nome del frutto: acquavite di ciliegie o kirsch, di prugne o sliwovitz, di mirabelle, di pesche, di mele, di pere, di albicocche, di fichi, di agrumi, di uve o di qualsiasi altro frutto; può anche essere denominata «wasser» con il nome del frutto.
La denominazione «Williams» è riservata all'acquavite di pere ottenuta unicamente da pere della varietà Williams.
Qualora siano distillate congiuntamente due o più specie di frutti, il prodotto è denominato «acquavite di frutta». Detta denominazione può essere completata dal nome di ciascuna specie in ordine decrescente secondo i quantitativi utilizzati.
d) I casi e le condizioni alle quali il nome del frutto può sostituire la denominazione «acquavite di» seguita dal nome del frutto in questione, sono fissati secondo la procedura prevista all'articolo 15.
2) Possono altresì recare la denominazione «acquaviti di» seguita dal nome del frutto, le bevande spiritose ottenute per macerazione - entro la proporzione di 100 kg di frutta per 20 litri di alcole a 100 % vol - di talune bacche e altri frutti freschi (lamponi, more, mirtilli e altri) parzialmente fermentati o non fermentati, in alcole etilico di origine agricola o in acquavite di vino o in un distillato come definiti nel presente regolamento, seguita da una distillazione.
Le condizioni di uso della denominazione «acquavite di», seguita dal nome del frutto onde evitare confusioni con le acquaviti di frutta di cui al punto 1 e i frutti in questione sono stabiliti secondo la procedura prevista all'articolo 15.
3) Le bevande spiritose ottenute mediante macerazione di frutti interi non fermentati di cui al punto 2 in alcole etilico di origine agricola, seguita da una distillazione, possono essere denominate «geist» con il nome del frutto.
j)
Acquavite di sidro di mele o di sidro di pere:
La bevanda spiritosa:
- ottenuta per distillazione esclusiva di sidro di mele o di sidro di pere e
- conforme ai requisiti validi per le acquaviti di frutta di cui alla lettera i), punto 1 a), secondo, terzo e quarto trattino.
k)
Acquavite di genziana:
La bevanda spiritosa proveniente da un distillato di genziana ottenuto da radici di genziana fermentate, con o senza aggiunta di alcole etilico di origine agricola.
l)
Bevanda spiritosa di frutta:
1) La bevanda spiritosa ottenuta mediante macerazione di un frutto in alcole etilico di origine agricola e/o in distillato di origine agricola e/o in acquavite, quali definiti nel presente regolamento e entro una proporzione minima da stabilire secondo la procedura prevista all'articolo 15.
L'aromatizzazione di questa bevanda spiritosa può essere completata da sostanze aromatizzanti e/o preparazioni aromatizzanti diverse da quelle provenienti dal frutto impiegato. Queste sostanze e queste preparazioni sono definite rispettivamente all'articolo 1, paragrafo 2, lettera b), punto i) e lettera c) della direttiva 88/388/CEE. Tuttavia, il gusto caratteristico della bevanda nonché il suo colore devono derivare esclusivamente dal frutto impiegato.
2) Alla bevanda così definita è data la denominazione «bevanda spiritosa di» seguita dal nome del frutto. I casi e le condizioni in cui il nome del frutto può sostituire la suddetta denominazione sono stabiliti secondo la procedura prevista all'articolo 15.
Può essere tuttavia denominata «Pacharán» la bevanda spiritosa di frutta ottenuta in Spagna unicamente mediante macerazione di prugnole (Prunus espinosa) con una proporzione minima di 250 g di frutta per litro di alcole puro.
m)
Bevanda spiritosa al ginepro:
1) a) La bevanda spiritosa ottenuta mediante aromatizzazione dell'alcole etilico di origine agricola e/o dell'acquavite di cereali e/o di distillato di cereali con bacche di ginepro (Juniperus communis).
Possono essere impiegate come complemento altre sostanze aromatizzanti naturali e/o identiche a quelle naturali definite dall'articolo 1, paragrafo 2, lettera b), punti i) e ii) della direttiva 88/388/CEE e/o preparazioni aromatizzanti definite all'articolo 1, paragrafo 2, lettera c) della medesima direttiva, e/o piante o parti di piante aromatiche, ma le caratteristiche organolettiche del ginepro devono essere percettibili, anche se sono talvolta attenuate.
b) La bevanda così ottenuta può essere denominata Wacholder, ginebra, o genebra. L'impiego di queste denominazioni è da decidere secondo la procedura prevista all'articolo 15.
c) Gli alcoli utilizzati per le bevande spiritose denominate genièvre, jenever, genever o peket devono avere le caratteristiche organolettiche appropriate all'elaborazione di tali prodotti, un tenore massimo di alcole metilico di 5 g/hl di alcole a 100 % vol ed un tenore massimo di aldeidi espressi in acetaldeide di 0,2 g/hl di alcol a 100 % vol. Per tali prodotti il gusto delle bacche di ginepro può non essere percettibile.
2) a) La bevanda può essere chiamata gin se è ottenuta mediante aromatizzazione di alcole etilico di origine agricola avente le caratteristiche organolettiche volute con sostanze aromatizzanti naturali e/o sostanze identiche alle sostanze naturali quali definite all'articolo 1, paragrafo 2, lettera b), punti i) e ii) della direttiva 88/388/CEE e/o prodotti aromatizzanti definiti all'articolo 1, paragrafo 2, lettera c) della medesima direttiva, in modo che il gusto di ginepro sia predominante.
b) La bevanda può anche essere denominata «gin distillato» se è stata ottenuta esclusivamente mediante ridistillazione di alcole etilico di origine agricola di qualità adeguata, con le caratteristiche organolettiche desiderate e con un titolo alcolometrico iniziale di almeno il 96 % vol utilizzando i tradizionali alambicchi di gin, in presenza di bacche di ginepro e di altri prodotti vegetali naturali, a condizione che il gusto di ginepro sia predominante. La denominazione «gin distillato» si impiega anche per la miscela del prodotto di tale distillazione con alcole etilico di origine agricola di uguale composizione, purezza e titolo alcolometrico. Per l'aromatizzazione del «gin distillato» si possono anche usare, come complemento, sostanze aromatizzanti naturali e/o identiche alle naturali e/o altri prodotti aromatizzanti indicati alla lettera a). Il London gin è un tipo di gin distillato.
Il gin ottenuto aggiungendo unicamente essenze o aromi all'alcole etilico di origine agricola non ha diritto alla denominazione gin distillato.
n)
Bevanda spiritosa al carvi:
1) La bevanda spiritosa ottenuta mediante aromatizzazione dell'alcole etilico di origine agricola con carvi (Carum carvi L.).
Possono essere impiegate come complemento altre sostanze aromatizzanti naturali e/o identiche alle naturali quali sono definite all'articolo 1, paragrafo
2, lettera b), punti i) e ii) della direttiva 88/388/CEE e/o preparazioni aromatizzanti definite all'articolo 1, paragrafo 2, lettera c) della medesima direttiva, a condizione che il gusto del carvi sia predominante.
2) a) La bevanda spiritosa definita al punto 1) può anche essere chiamata akvavit o aquavit se è ottenuta mediante aromatizzazione con un distillato di erbe o di spezie.
Possono essere impiegate altre sostanze aromatizzanti di cui al punto 1), secondo comma ma l'aroma delle bevande proviene in gran parte dai distillati di semi di carvi e/o di semi d'aneto (Anethum graveolens L.); è vietata l'aggiunta di oli essenziali.
b) Le sostanze amare non possono dominare sensibilmente il gusto; l'estratto secco non deve superare 1,5 g/100 ml.
o)
Bevanda spiritosa all'anice:
1) La bevanda spiritosa ottenuta per aromatizzazione di un alcole etilico di origine agricola con gli estratti naturali dell'anice stellato (Illicium verum), dell'anice verde (Pimpinella anisum), del finocchio (Foeniculum vulgare) o di qualsiasi altra pianta che contenga lo stesso costituente aromatico principale, usando uno dei seguenti procedimenti:
- macerazione e/o distillazione,
- ridistillazione dell'alcole in presenza dei semi o altre parti delle piante sopra designate,
- aggiunta di estratti distillati naturali di piante aromatizzate con anice,
- impiego combinato dei tre metodi precedenti.
Possono essere impiegati quale complemento altri estratti vegetali naturali o semi aromatici, ma il gusto dell'anice deve essere predominante.
2) Per essere denominata pastis, la bevanda spiritosa aromatizzata con anice deve contenere anche estratti naturali derivati dal legno di liquirizia (Glycyrrhiza glabra), il che implica la presenza di sostanze coloranti dette «calconi», nonché la presenza di acido glicirrizico, i cui tenori minimo e massimo devono essere rispettivamente di 0,05 e 0,5 grammi al litro.
Il «pastis» presenta un tenore di zucchero inferiore a 100 grammi al litro e tenori minimo e massimo di anetolo pari a 1,5 e 2 grammi al litro.
3) Per essere denominata ouzo la bevanda spiritosa aromatizzata con anice deve:
- essere elaborata esclusivamente in Grecia;
- essere ottenuta dalla combinazione degli alcoli aromatizzati per distillazione o macerazione, con l'impiego dei semi dell'anice ed eventualmente del finocchio, del mastice derivante da un lentisco indigeno dell'isola di Chios (Pistacia lentiscus Chia o latifolia) e di altri semi, piante e frutti aromatici; l'alcole aromatizzato per distillazione deve rappresentare almeno il 20 % del titolo alcolometrico dell'ouzo.
Tale distillato deve:
- essere ottenuto per distillazione in alambicchi tradizionali discontinui di rame di capacità uguale o inferiore a 1 000 litri,
- avere un titolo alcometrico non inferiore a 55 % vol e non superiore a 80 % vol.
L'ouzo deve essere incolore, con un tenore di zucchero uguale o inferiore a 50 grammi a litro.
4) La bevanda spiritosa aromatizzata con anice può essere chiamata anis se l'aroma caratteristico proviene esclusivamente dall'anice verde (Pimpinella anisum) e/o dall'anice stellato (Illicium verum) e/o dal finocchio (Foeniculum vulgare). Può essere utilizzata la denominazione «anis distillato» se la bevanda contiene alcole distillato in presenza di tali semi in proporzione minima del 20 % del suo titolo alcolometrico.
p)
Bevanda spiritosa al gusto amaro o bitter:
La bevanda spiritosa di gusto prevalentemente amaro, ottenute mediante aromatizzazione dell'alcole etilico di origine agricola con sostanze aromatizzanti naturali e/o identiche alle naturali quali sono definite all'articolo 1, paragrafo 2, lettera b), punti i) e ii) della direttiva 88/388/CEE e/o preparazioni aromatizzanti definite all'articolo 1, paragrafo 2, lettera c) della medesima direttiva.
Questa bevanda può essere commercializzata anche con la denominazione «amaro» o bitter associata o meno ad un altro termine.
La presente disposizione lascia impregiudicata la possibilità di usare i termini o «amaro» o bitter per prodotti non contemplati dal presente articolo.
q)
Vodka:
La bevanda spiritosa ottenuta da alcole etilico di origine agricola sia per rettificazione, sia per filtrazione su carbone attivo, seguita eventualmente da una distillazione semplice, o per trattamento equivalente che permetta di attenuare selettivamente le caratteristiche organolettiche delle materie prime impiegate. Un'aromatizzazione consente di conferire al prodotto caratteristiche organolettiche particolari, soprattutto un gusto abboccato.
r)
Liquore:
1) La bevanda spiritosa:
- avente un tenore minimo di zucchero di 100 g/l, espresso in zucchero invertito, salvo diversa decisione da adottare secondo la procedura prevista all'articolo 15;
- ottenuta mediante aromatizzazione dell'alcole etilico di origine agricola o di un distillato di origine agricola o di una o più bevande spiritose quali definite nel presente regolamento o di una miscela di tali prodotti, edulcorati ed eventualmente addizionati con prodotti di origine agricola quali panna, latte o altri prodotti lattieri, frutta, vino e vino aromatizzato.
2) La denominazione «crema di» seguita dal nome del frutto o della materia prima utilizzata, esclusi i prodotti lattiero-caseari, è riservata ai liquori aventi un tenore minimo di zuccheri di 250 g/l espresso in zucchero invertito.
Tuttavia, la denominazione «crema di ribes nero» è riservata ai liquori di ribes nero contenenti almeno 400 g per litro di zuccheri espressi in zucchero invertito;
s)
Liquore a base d'uovo/advocaat/avocat/Advokat:
La bevanda spiritosa, aromatizzata o no, ottenuta a partire da alcole etilico di origine agricola, i cui elementi sono tuorlo d'uovo di qualità, albume e zucchero o miele. Il tenore minimo di zucchero o miele è di 150 g/l. Il tenore minimo di tuorlo d'uovo è di 140 g/l di prodotto finito.
t)
Liquore all'uovo:
La bevanda spiritosa, aromatizzata o no, ottenuta a partire da alcole etilico di origine agricola, i cui elementi caratteristici sono tuorlo d'uovo di qualità, albume e zucchero o miele. Il tenore minimo di zucchero o miele è di 150 g/l. Il tenore minimo di tuorlo d'uovo è di 70 g/l di prodotto finito.
Articolo 2
Fatti salvi gli articoli 3, 4 e 12, per poter essere commercializzata ai fini del consumo umano con una delle denominazioni di cui all'articolo 1, paragrafo 4 una bevanda spiritosa deve rispondere alla definizione e ai requisiti riguardanti la categoria alla quale essa appartiene.
Articolo 3
1. Fatta eccezione per le bevande spiritose al ginepro di cui all'articolo 1, paragrafo 4, lettera m), punto 1), per poter essere destinate al consumo umano nella Comunità con una
delle denominazioni di cui all'articolo 1, paragrafo 4, le
bevande spiritose sotto elencate, ad eccezione di taluni prodotti specifici il cui titolo alcolometrico è indicato nell'allegato III, devono possedere il seguente titolo alcolometrico volumico minimo:
- 40 %
whisky/whiskey
pastis
- 37,5 %
rum
Rum-Verschnitt
acquavite di vino
acquavite di vinaccia
acquavite di residui di frutta
acquavite di uve secche
acquavite di frutta
acquavite di sidro di mele o di pere
acquavite di genziana
gin/gin distillato
akvavit/aquavit
vodka
grappa
ouzo
Kornbrand
- 36 %
brandy/Weinbrand
- 35 %
bevanda spiritosa di cereali/acquavite di cereali
anis
- 32 %
Korn
- 30 %
bevanda spiritosa al carvi (tranne akvavit/aquavit)
- 25 %
bevanda spiritosa di frutta
- 15 %
bevanda spiritosa all'anice (tranne ouzo, pastis, anis)
gli altri prodotti di cui all'articolo 1, paragrafo 4 che non figurano sopra.
2. Le disposizioni nazionali possono prevedere un titolo alcolometrico volumico minimo superiore ai valori di cui al paragrafo 1 per le bevande spiritose elencate nell'allegato II. Gli Stati membri comunicano alla Commissione detti titoli alcolometrici entro un termine di tre mesi:
- dall'entrata in vigore del presente regolamento, in caso di disposizioni esistenti;
- dalla loro adozione, in caso di disposizioni che potrebbero essere adottate dopo l'entrata in vigore del presente regolamento.
La Commissione provvede alla pubblicazione dei titoli nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, serie C.
3. Il Consiglio, che delibera a maggioranza qualificata su proposta della Commissione, può fissare titoli alcolometrici volumici minimi per categorie di bevande diverse da quelle di cui al paragrafo 1.
4. Anteriormente al 31 dicembre 1992 il Consiglio riesamina il titolo alcolometrico minimo del whisky/whiskey sulla base di uno studio di mercato svolto dalla Commissione.
Articolo 4
1. Fatte salve le disposizioni adottate in applicazione dei paragrafi da 2 a 5, l'aggiunta di qualsiasi sostanza diversa da quelle autorizzate dalla legislazione comunitaria o, in assenza di questa, dalle disposizioni nazionali, fa perdere alla bevanda spiritosa di cui trattasi il diritto alla denominazione riservata.
2. L'elenco degli additivi alimentari autorizzati, le relative modalità di impiego nonché le bevande spiritose in questione sono determinati secondo la procedura prevista dalla direttiva 89/107/CEE del Consiglio, del 21 dicembre 1988, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri sugli additivi che possono essere utilizzati nei prodotti destinati all'alimentazione umana (1).
3. L'elenco degli ausiliari tecnologici autorizzati, le relative modalità di impiego nonché le bevande spiritose in questione possono essere determinati secondo la procedura prevista all'articolo 15.
4. Fatte salve le disposizioni più restrittive previste all'articolo 1, paragrafo 4, la colorazione delle bevande spiritose è autorizzata secondo le disposizioni nazionali prese conformemente alla direttiva del Consiglio del 23 ottobre 1962, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative ai coloranti che possono essere utilizzati nei prodotti destinati all'alimentazione umana (2), modificata da ultimo dall'atto di adesione della Spagna e del Portogallo.
5. Per l'elaborazione delle bevande spiritose definite all'articolo 1, paragrafo 4, ad eccezione delle bevande spiritose definite alle lettere m), n) e p) dello stesso paragrafo, si possono utilizzare soltanto le sostanze e le preparazioni aromatizzanti naturali definite all'articolo 1, paragrafo 2, lettera b), punto i) e lettera c) della direttiva 88/388/CEE.
Tuttavia le sostanze aromatizzanti identiche alle sostanze naturali definite all'articolo 1, paragrafo 2, lettera b), punto ii) della direttiva 88/388/CEE sono autorizzate per i liquori, ad eccezione di quelli menzionati in appresso:
a) liquori (o creme) di frutta:
- ananas,
- ribes neri,
- ciliegie,
- lamponi,
- more,
- mirtilli,
- agrumi;
b) liquori di piante:
- menta,
- genziana,
- anice,
- ginepro,
- vulneraria.
6. Per l'elaborazione delle bevande spiritose è autorizzata l'aggiunta di acqua, eventualmente distillata o demineralizzata, sempreché questa sia conforme alle disposizioni nazionali adottate a norma delle direttive 80/777/CEE e 80/778/CEE e tale aggiunta non alteri la natura del prodotto.
7. a) L'alcole etilico utilizzato per l'elaborazione delle bevande spiritose deve essere di origine agricola.
b) L'alcole etilico utilizzato per diluire o sciogliere i coloranti, gli aromi o qualsiasi altro additivo autorizzato, impiegati per l'elaborazione delle bevande spiritose, deve essere di origine agricola.
c) Fatte salve le disposizioni più restrittive previste all'articolo 1, paragrafo 4, lettera m), punto 1), la qualità dell'alcole etilico di origine agricola deve essere conforme alle specificazioni di cui all'allegato I.
8. Le modalità di applicazione, in particolare per quanto riguarda i metodi di analisi delle bevande spiritose da utilizzare, sono stabilite secondo la procedura prevista all'articolo 14.
Gli elenchi dei liquori di cui al paragrafo 5, secondo comma possono essere eventualmente completati dal Consiglio che delibera a maggioranza qualificata su proposta della Commissione.
Articolo 5
1. Fatte salve le disposizioni adottate in applicazione dell'articolo 6, le denominazioni di cui all'articolo 1, paragrafo 4 sono riservate alle bevande spiritose ivi definite, tenuto conto dei requisiti previsti agli articoli 2, 3, 4 e 12. Tali denominazioni devono essere utilizzate per designare i prodotti in causa.
Per le bevande spiritose che non rispondono ai requisiti prescritti per i prodotti definiti all'articolo 1, paragrafo 4 non possono essere utilizzate le denominazioni ivi precisate. Queste bevande devono essere denominate «bevande spiritose».
2. Le denominazioni di cui al paragrafo 1 possono essere completate con indicazioni geografiche diverse da quelle di cui al paragrafo 3, a condizione che il consumatore non sia indotto in errore.
3. a) Le denominazioni geografiche elencate nell'allegato II possono sostituire le denominazioni di cui al paragrafo 1 o completarle formando denominazioni composte. Tali denominazioni, composte o non, possono essere eventualmente accompagnate da indicazioni complementari a condizione che esse siano disciplinate dallo Stato membro di produzione.
In deroga al primo comma, l'indicazione marque nationale luxembourgeoise sostituisce la denomina-
zione geografica e può completare le denominazioni delle acquaviti elaborate nel Granducato di Lussemburgo che figurano nell'allegato II.
b) Queste denominazioni geografiche sono riservate alle bevande spiritose per cui la fase di produzione durante la quale esse acquistano il loro carattere e le loro qualità definitive si sia svolta nella zona geografica in causa.
c) Gli Stati membri possono applicare norme nazionali specifiche di produzione, di circolazione interna, di designazione e di presentazione dei prodotti ottenuti nel loro territorio sempreché siano compatibili con il diritto comunitario. Nel contesto dell'attuazione di una politica della qualità, queste norme possono limitare la produzione di una zona geografica determinata ai prodotti di qualità conformi a tali norme specifiche.
Articolo 6
1. Disposizioni particolari possono disciplinare le indicazioni aggiunte alla denominazione di vendita, ovvero:
- l'uso di termini, sigle o segni;
- l'uso di termini composti comprendenti una delle definizioni generiche di cui all'articolo 1, paragrafi 2 e 4.
2. Disposizioni particolari possono disciplinare la denominazione delle miscele di bevande spiritose e delle miscele di una bevanda con una bevanda spiritosa.
3. Le disposizioni di cui ai paragrafi 1 e 2 sono stabilite secondo la procedura prevista all'articolo 15. Esse mirano in particolare ad evitare che le denominazioni di cui ai suddetti paragrafi creino confusione, tenuto conto specialmente dei prodotti esistenti al momento dell'entrata in vigore del presente regolamento.
Articolo 7
1. L'etichettatura e la presentazione delle bevande spiritose definite all'articolo 1, paragrafo 4 destinate al consumatore finale, nonché la relativa pubblicità, devono essere conformi alle norme nazionali adottate in virtù della direttiva 79/112/CEE, nonché alle disposizioni dei paragrafi 2 e 3 del presente articolo.
2. a) La denominazione di vendita dei prodotti di cui all'articolo 1, paragrafi 2 e 4 è una di quelle loro riservate a norma dell'articolo 5 e dell'articolo 6, paragrafo 2.
b) Se l'etichettatura reca l'indicazione della materia prima impiegata per la fabbricazione dell'alcole etilico di origine agricola, ciascun alcole agricolo utilizzato dev'essere menzionato, in ordine decrescente secondo i quantitativi impiegati.
c) La denominazione di vendita delle bevande spiritose di cui al paragrafo 1 può essere completata dalla dicitura «assemblaggio» qualora la bevanda sia stata sottoposta a questo trattamento.
d) Salvo eccezioni, la durata di invecchiamento può essere indicata soltanto se riguarda il più giovane dei costituenti alcolici, purché il prodotto sia stato invecchiato sotto controllo fiscale o sotto un controllo che offra garanzie equivalenti.
3. Per i prodotti di cui all'articolo 1, paragrafo 4 possono essere determinate secondo la procedura prevista all'articolo 14:
a) le condizioni alle quali possono figurare sull'etichetta la durata di maturazione e quelle relative alle materie prime impiegate;
b) le condizioni d'impiego delle denominazioni di vendita che facciano riferimento all'invecchiamento, nonché le eventuali eccezioni e le condizioni di un controllo equivalente;
c) le disposizioni particolari che devono disciplinare l'impiego di termini riferentisi a una determinata qualità del prodotto, quali la sua storia o il modo di elaborazione;
d) le norme di etichettatura dei prodotti in recipienti non destinati al consumatore finale, comprese le eventuali deroghe alle norme di etichettatura per tener conto, in particolare, del magazzinaggio e del trasporto.
4. Le indicazioni previste dal presente regolamento sono espresse in una o più lingue ufficiali della Comunità di modo che il consumatore finale possa capire facilmente ciascuna menzione, tranne nel caso in cui l'informazione dell'acquirente sia diversamente garantita.
5. Le denominazioni geografiche elencate nell'allegato II
e i termini in corsivo all'articolo 1, paragrafo 4, nonché
la denominazione Rum-Verschnitt, non possono essere tradotti.
Tuttavia, a richiesta dello Stato membro di consumo, può essere deciso, secondo la procedura prevista all'articolo 14, che dette denominazioni in corsivo, in particolare quella di raisin brandy, siano completate da denominazioni equivalenti affinché i consumatori di detto Stato non siano indotti in errore.
6. Per i prodotti originari dei paesi terzi è ammesso l'uso di una lingua ufficiale del paese terzo in cui ha avuto luogo l'elaborazione, a condizione che le indicazioni previste dal presente regolamento siano espresse anche in una lingua ufficiale della Comunità di modo che il consumatore finale possa capire facilmente ciascuna menzione.
7. Fatto salvo l'articolo 12, per i prodotti originari della Comunità e destinati all'esportazione, le indicazioni previste dal presente regolamento, ad eccezione delle denominazioni di cui al paragrafo 5, possono essere riportate anche in un'altra lingua.
8. Secondo la procedura di cui all'articolo 15, possono essere determinati i casi e/o le bevande spiritose per i quali è obbligatoria l'indicazione del luogo di fabbricazione e/o di origine e/o di provenienza, nonché le modalità di tale indicazione.
Articolo 8
Per poter essere commercializzate ai fini del consumo umano, le bevande spiritose prodotte nella Comunità non possono essere desginate associando parole o formule quali «genere», «tipo», «modo», «stile», «marca», «gusto» o altre menzioni analoghe a una delle denominazioni previste dal presente regolamento.
Articolo 9
1. Le bevande spiritose elencate in appresso:
- rum,
- whisky e whiskey,
- bevanda spiritosa di cereali/acquavite di cereali,
- acquavite di vino e brandy,
- acquavite di vinaccia,
- acquavite di uve secche,
- acquavite di frutta, ad eccezione dei prodotti definiti all'articolo 1, paragrafo 4, lettera i), punto 2),
- acquavite di sidro di mele e di sidro di pere,
qualora siano state addizionate di alcole etilico di origine agricola, non possono recare, nella loro presentazione - sotto alcuna forma - il termine generico riservato alle bevande suindicate.
2. Tuttavia il paragrafo 1 non osta alla commercializzazione ai fini del consumo umano nella Comunità di un prodotto ottenuto in Germania mediante taglio di rum e di alcole. Una proporzione minima di 5 % dell'alcole contenuto nel prodotto finito, denominato Rum-Verschnitt, deve provenire dal rum. In caso di vendita al di fuori del mercato tedesco la composizione alcolica del prodotto deve figurare nell'etichetta.
Per quanto concerne l'etichettatura e la presentazione del prodotto denominato Rum-Verschnitt, il termine Verschnitt deve figurare sulla confezione (sulla bottiglia o sull'imballagio) a caratteri di tipo, dimensione e colore identici a quelli utilizzati per la parola Rum, sulla stessa riga di questa parola, e sulle bottiglie esso deve essere indicato sull'etichetta frontale.
Articolo 10
1. Gli Stati membri prendono le misure necessarie per garantire l'osservanza delle disposizioni comunitarie nel
settore delle bevande spiritose. Essi designano uno o più organi a cui affidano il compito di controllare l'osservanza di dette disposizioni.
Per i prodotti di cui all'allegato III, si può decidere secondo la procedura prevista all'articolo 14 che tale controllo e tale protezione siano garantiti, durante la cirolazione intracomunitaria, con documenti commerciali controllati dall'amministrazione e tenendo registri appropriati.
2. Per le bevande spiritose elencate all'allegato II ed esportate il Consiglio, che delibera a maggioranza qualificata su proposta della Commissione, stabilisce un sistema di documenti di autenticazione per eliminare le frodi e le contraffazioni. Detto sistema è destinato a sostituire i sistemi nazionali esistenti. Esso deve offrire almeno le stesse garanzie di questi ultimi nel rispetto delle norme comunitarie, in particolare quelle relative alla concorrenza.
Fino all'instaurazione del sistema di cui al primo comma, gli Stati membri possono mantenere i propri sistemi di autenticazione, purché siano conformi alle norme comunitarie.
3. Il Consiglio, che delibera a maggioranza qualificata su proposta della Commissione, adotta le misure necessarie per garantire l'applicazione uniforme delle disposizioni comunitarie nel settore delle bevande spiritose, specialmente per quanto riguarda il controllo e le relazioni tra gli organismi competenti degli Stati membri.
4. Gli Stati membri e la Commissione si comunicano reciprocamente i dati necessarie per l'applicazione del presente regolamento. Le modalità della comunicazione e della diffusione di tali dati sono stabilite secondo la procedura prevista all'articolo 14.
Articolo 11
1. Fatto salvo il paragrafo 2, per poter essere commercializzate ai fini del consumo umano nella Comunità, le bevande spiritose importate designate con un'indicazione geografica o con una denominazione diversa da quelle di cui all'articolo 1, paragrafo 4 possono beneficiare, a condizioni di reciprocità, del controllo e della protezione di cui all'articolo 10.
Il primo comma viene attuato mediante accordi con i paesi terzi interessati, che verranno negoziati e conclusi secondo la procedura prevista all'articolo 113 del trattato.
Le modalità di applicazione, nonché l'elenco dei prodotti di cui al primo comma sono adottati secondo la procedura prevista all'articolo 15.
2. Il presente regolamento non pregiudica l'importazione e la commercializzazione ai fini del consumo umano nella Comunità, con la denominazione di origine, delle bevande spiritose particolari originarie dei paesi terzi che formino
oggetto di concessioni tariffarie da parte della Comunità o nell'ambito del GATT ovvero mediante accordi bilaterali e le cui condizioni di ammissione siano state determinate da regolamenti comunitari.
Articolo 12
1. Le bevande spiritose destinate all'esportazione devono essere conformi alle disposizioni del presente regolamento.
2. Tuttavia gli Stati membri possono decidere deroghe per quanto riguarda le disposizioni dell'articolo 4, paragrafi 2, 3, 4 e 6 ad eccezione delle bevande spiritose che figurano negli allegati II e III, nonché delle bevande spiritose a denominazione riservata.
3. Possono essere decise deroghe anche alle disposizioni dell'articolo 3 che si riferiscono al titolo alcolometrico di commercializzazione per il consumo umano:
- per le bevande spiritose di cui all'articolo 1, paragrafi 2 e 4;
- per le bevande spiritose di cui all'allegato II, specie quando lo richiede la legislazione del paese terzo d'importazione,
a richiesta dello Stato membro di produzione, secondo la procedura prevista all'articolo 14.
4. Deroghe alle norme relative alla designazione e alla presentazione, ad eccezione delle denominazioni di cui all'articolo 1, paragrafi 2 e 4 e all'allegato II e fatti salvi gli articoli 8 e 9, possono essere autorizzate dagli Stati membri:
- quando lo richieda la legislazione vigente nel paese terzo d'importazione;
- nei casi non compresi nel primo trattino, ad eccezione di talune menzioni decise secondo la procedura prevista dall'articolo 14.
5. Le deroghe autorizzate dagli Stati membri sono comunicate ai servizi della Commissione ed agli altri Stati membri.
Articolo 13
1. È istituito un comitato di applicazione per le bevande spiritose, in appresso denominato «comitato», composto da rappresentanti degli Stati membri e presieduto da un rappresentante della Commissione.
2. In seno al comitato, ai voti degli Stati membri è attribuita la ponderazione prevista dall'articolo 148, paragrafo 2 del trattato. Il presidente non partecipa al voto.
Articolo 14
1. Nei casi in cui si fa riferimento alla procedura definita nel presente articolo, il comitato è investito della questione dal suo presidente, ad iniziativa di quest'ultimo o a richiesta del rappresentante di uno Stato membro.
2. Il rappresentante della Commissione sottopone un progetto delle misure da adottare. Il comitato formula il suo parere su tali misure entro un termine che il presidente può fissare in funzione dell'urgenza della questione in esame. Esso si pronuncia a maggioranza di cinquantaquattro voti.
3. La Commissione adotta misure che sono immediatamente applicabili. Tuttavia, se tali misure non sono conformi al parere espresso dal comitato, esse sono immediatamente comunicate dalla Commissione al Consiglio. In tal caso, la Commissione può differire di un mese l'applicazione delle misure in causa.
Il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può prendere una decisione diversa entro il termine di un mese.
Articolo 15
1. Nei casi in cui si fa riferimento alla procedura definita nel presente articolo, il comitato è investito della questione dal suo presidente, ad iniziativa di quest'ultimo o a richiesta del rappresentante di uno Stato membro.
2. Il rappresentante della Commissione sottopone al comitato un progetto delle misure da adottare. Il comitato formula il suo parere sul progetto entro un termine che il presidente può fissare in funzione dell'urgenza della questione in esame. Il parere è formulato alla maggioranza prevista dall'articolo 148, paragrafo 2 del trattato per l'adozione delle decisioni che il Consiglio deve prendere su proposta della Commissione. Nelle votazioni al comitato, viene attribuita ai voti dei rappresentanti degli Stati membri la ponderazione definita all'articolo precitato. Il presidente non partecipa al voto.
3. a) La Commissione adotta le misure previste qualora siano conformi al parere del comitato.
b) Se le misure previste non sono conformi al parere del comitato, o in mancanza di parere, la Commissione sottopone senza indugio al Consiglio una proposta in merito alle misure da prendere. Il Consiglio delibera a maggioranza qualificata.
Se il Consiglio non ha deliberato entro un termine di tre mesi a decorrere dalla data in cui gli è stata sottoposta la proposta, la Commissione adotta le misure proposte.
Articolo 16
Il comitato può esaminare qualsiasi altra questione sollevata dal presidente, ad iniziativa di quest'ultimo oppure a richiesta del rappresentante di uno Stato membro.
Articolo 17
1. Per facilitare il passaggio dal regime attuale a quello istituito dal presente regolamento, sono adottate misure transitorie secondo la procedura prevista all'articolo 14.
2. Tali misure transitorie avranno una durata massima di due anni a decorrere dalla data di applicazione del presente regolamento.
Articolo 18
Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Esso è applicabile a decorrere dal 15 dicembre 1989, ad eccezione degli articoli da 13 a 16 che sono applicabili a decorrere dall'entrata in vigore del presente regolamento.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 29 maggio 1989.