32005R0208
L 034/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 208/2005 НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2005 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 466/2001 по отношение на полициклични ароматни въглеводороди
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на процедури на Общността относно замърсители в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
след консултация с Научният комитет по храните,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 466/2001 (2) на Комисията определя максимално съдържание на някои замърсители в храните включително в храните, предназначени за кърмачета и малки деца, описани в Директива 91/321/ЕИО на Комисията от 14 май 1991 г. относно храните за кърмачета и преходните храни (3) и Директива 96/5/ЕО на Комисията от 16 февруари 1996 г. относно преработените храни на зърнена основа и детските храни, предназначени за кърмачета и малки деца (4).
(2)
Някои държави-членки са въвели максимално съдържание за полицикличните ароматни въглеводороди (ПАВ) в определени храни. Предвид различията в законодателството на държавите-членки и предвид произтичащата от това опасност от нарушаване правилата на конкуренцията са необходими мерки на Общността с цел гарантиране на единството на пазара, като същевременно се спазва принципът на пропорционалността.
(3)
Научният комитет по храните в своето становище от 4 декември 2002 г. стига до заключението, че редица ПАВ са генотоксични канцерогени. При лабораторните изследвания количествата, за които се установява че причиняват експериментални тумори, са били в пъти по-големи от количествата, за които се е очаквало, че ще бъдат открити в храните и съответно погълнати. Въпреки това поради факта, че няма установен праг за въздействието на генотоксичните вещества, съдържанието на ПАВ в храните следва да бъде сведено до реално постижими ниски нива.
(4)
Според Научния комитет по храните бензо(а)пиренът може да се използва като маркер за появата и въздействието на канцерогенни ПАВ в храните включително и бензо(а)антрацен, бензо(b)флуорантен, бензо(j)флуорантен, бензо(k)флуорантен, бензо(g,h,i)перилен, хрисен, циклопента(c,d)пирен, дибензо(а,h)антрацен, дибензо(а,e) пирен, дибензо(а,h)пирен, дибензо(a,l)пирен, индено(1,2,3-cd)пирен и 5-метилхрисен. Ще е необходимо извършването на още анализи на относителния дял на тези ПАВ в храните, за да се събере информация за едно бъдещо преразглеждане по отношение на това, доколко е удачно бензо(а)пиренът да продължи да се използва като маркер.
(5)
ПАВ могат да доведат до замърсяване на храните по време на топлинна обработка и процеси на сушене, които позволяват на продуктите на горенето да влизат в пряк контакт. Процесите на пряко сушене с димни газове и топлинна обработка, които се използват по време на производството на хранителни масла например зехтин от остатъчен материал, могат да доведат до високо съдържание на ПАВ. По време на рафинирането на маслата може да се използва активен въглен за отстраняване на бензо(а)пирена. Не е ясно обаче дали процесите на рафиниране отстраняват ефективно всички ПАВ, за които се касае. Следва да се използват производствени методи и методи за преработка, които предотвратяват първоначалното замърсяване на маслата с ПАВ.
(6)
С оглед опазване на общественото здраве е необходимо да се определи максимално съдържание за бензо(а)пирен в определени мазнини и масла, а също и в храни, при които процесите на опушване или сушене могат да доведат до висока степен на замърсяване. При храните за кърмачета е необходимо да се определят отделни по-ниски стойности на максималното съдържание, които могат да се постигнат чрез строг контрол на производството и опаковането на храни за кърмачета, преходни храни, детски храни и храни на зърнена основа, предназначени за кърмачета и малки деца. Определянето на максимално съдържание е необходимо и за храните, по отношение на които замърсяването на околната среда може да доведе до висока степен на замърсяване, по-специално за риба и рибни продукти, например при разливането на масло (гориво), причинено от кораби.
(7)
При някои храни като сушените плодове и хранителните добавки е открито съдържание на бензо(а)пирен, но наличните данни не са достатъчни, за да се стигне до заключението какви нива могат да са реално постижими. Необходимо е по-нататъшно изследване за уточняване на нивата, които са реално постижими при тези храни. Междувременно следва да се прилага максимално съдържание за бензо(а)пирен в съответните съставки в храните като например в мазнините и маслата, използвани при хранителни добавки.
(8)
Следователно Регламент (ЕО) № 466/2001 следва да се измени съответно.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение I към Регламент (ЕО) № 466/2001 се изменя съгласно приложението на настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 април 2005 г.
Настоящият регламент не се прилага за продукти, които са били пуснати на пазара преди 1 април 2005 г. в съответствие с приложимите разпоредби. Тежестта, свързана с доказването кога продуктите са били пуснати на пазара, се поема от съответното предприятие от хранително-вкусовата промишленост.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2005 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 208/2005 DELLA COMMISSIONE
del 4 febbraio 2005
che modifica il regolamento (CE) n. 466/2001 per quanto riguarda gli idrocarburi policiclici aromatici
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CEE) n. 315/93 del Consiglio, dell'8 febbraio 1993, che stabilisce procedure comunitarie relative ai contaminanti nei prodotti alimentari (1), in particolare l'articolo 2, paragrafo 3,
sentito il comitato scientifico dell'alimentazione umana,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 466/2001 della Commissione (2) definisce i tenori massimi di taluni contaminanti presenti nei prodotti alimentari, inclusi i prodotti alimentari per i lattanti e per la prima infanzia, di cui alla direttiva 91/321/CEE della Commissione del 14 maggio 1991 sugli alimenti per lattanti e alimenti di proseguimento (3) e alla direttiva 96/5/CE della Commissione del 16 febbraio 1996 sugli alimenti a base di cereali e gli altri alimenti destinati ai lattanti e ai bambini (4).
(2)
Alcuni Stati membri hanno definito i tenori massimi per gli idrocarburi policiclici aromatici (IPA) in determinati prodotti alimentari. Date le disparità esistenti tra le disposizioni nazionali e il conseguente rischio di distorsione della concorrenza, è necessario stabilire disposizioni comunitarie volte a garantire, nel rispetto del principio di proporzionalità, l'unicità del mercato.
(3)
Il comitato scientifico dell'alimentazione umana ha concluso, nel parere del 4 dicembre 2002, che diversi IPA sono agenti cancerogeni genotossici. I tenori che hanno indotto i tumori negli esperimenti di laboratorio sono molto più elevati dei tenori che possono essere presenti nei prodotti alimentari e quindi assunti con l’alimentazione. Tuttavia, in considerazione degli effetti senza soglia delle sostanze genotossiche è opportuno ridurre il tenore di IPA nei prodotti alimentari per quanto ragionevolmente possibile.
(4)
Secondo il comitato scientifico dell'alimentazione umana, il benzo(a)pirene può essere utilizzato come marcatore della presenza e dell’effetto nei prodotti alimentari di IPA cancerogeni, tra cui il benzo(a)antracene, il benzo(b)fluorantene, il benzo(j)fluorantene, il benzo(k)fluorantene, il benzo(g,h,i)perilene, il crisene, il ciclopenta(c,d)pirene, il dibenz(a,h)antracene, il dibenzo(a,e)pirene, il dibenzo(a,h)pirene, il dibenzo(a,i)pirene, il dibenzo(a,l)pirene, l’indeno(1,2,3-cd)pirene e il 5-metilcrisene. Sono necessarie ulteriori analisi delle proporzioni relative dei suddetti IPA nei prodotti alimentari per poter valutare l’opportunità di mantenere il benzo(a)pirene come marcatore.
(5)
Gli IPA possono contaminare i prodotti alimentari nel corso dei procedimenti di riscaldamento e di essiccazione, che mettono gli alimenti a contatto diretto con i prodotti della combustione. I procedimenti di essiccazione e di riscaldamento a fuoco aperto, utilizzati nella produzione di oli alimentari, ad esempio l’olio di sansa di oliva, possono avere per effetto un tenore elevato di IPA. È possibile ricorrere al carbonio attivo per eliminare il benzo(a)pirene nella fase di raffinazione degli oli, ma non è chiaro se i processi di raffinazione eliminino effettivamente tutti gli IPA. È opportuno usare metodi di produzione e di lavorazione che impediscano la contaminazione iniziale degli oli da parte degli IPA.
(6)
Per tutelare la sanità pubblica, è necessario fissare i tenori massimi di benzo(a)pirene in taluni prodotti alimentari contenenti grassi e oli e nei prodotti alimentari nei quali processi di affumicatura o di essiccazione possono causare un alto livello di contaminazione. Tenori massimi inferiori devono essere fissati separatamente per gli alimenti destinati all’infanzia; il loro rispetto sarà garantito dal rigoroso controllo della produzione e del confezionamento dei latti per neonati e di proseguimento, degli alimenti per la prima infanzia e degli alimenti a base di cereali destinati ai lattanti e ai bambini. È altresì necessario fissare tenori massimi per i prodotti alimentari che possono presentare livelli elevati di contaminazione per effetto di un inquinamento ambientale, in particolare i pesci e i prodotti della pesca, ad esempio in caso di fuoriuscita di petrolio dalle navi.
(7)
La presenza di benzo(a)pirene è stata riscontrata in taluni prodotti alimentari, quali la frutta secca e gli integratori alimentari; i dati disponibili, tuttavia, non permettono di determinare i tenori che si possono ragionevolmente raggiungere; a tal fine, sono necessarie ulteriori analisi. Nel frattempo, è opportuno fissare tenori massimi di benzo(a)pirene negli ingredienti in questione, quali gli oli e i grassi utilizzati negli integratori alimentari.
(8)
È pertanto opportuno modificare il regolamento (CE) n. 466/2001.
(9)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L'allegato I del regolamento (CE) n. 466/2001 è modificato conformemente all'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o aprile 2005.
Le disposizioni del presente regolamento non si applicano ai prodotti immessi sul mercato anteriormente a tale data, conformemente alle norme applicabili. Spetta all'operatore del settore alimentare provare quando i prodotti sono stati immessi sul mercato.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 4 febbraio 2005.