31999D0234
L 086/22
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 март 1999 година
относно разпоредбите на Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета във връзка с бразилската неавтоматична система за лицензиране на внос и нейното действие
(нотифицирано под номер С(1999) 607)
(1999/234/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. относно определяне на процедурите на Общността в областта на общата търговска политика, за да се осигури упражняването на правата на Общността съгласно международните правила за търговията, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (1), изменен с Регламент (ЕО) № 356/95 (2), и по-специално членове 13 и 14 от него,
след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 12 януари 1998 г. Комисията получи жалба в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета (наричан по-долу „Регламента“). Жалбата бе подадена от Febeltex (Fédération belge du textile - Белгийска текстилна федерация).
(2)
Жалбоподателят твърди, че бразилската неавтоматична система за лицензиране на внос, и по-специално нейното прилагане чрез налагането на задължителни условия за плащане и задължителни минимални цени, не са в съответствие с няколко разпоредби на Споразумението за създаването на Световната търговска организация (наричано по-нататък „Споразумение за СТО“) и неговите приложения. На това основание, жалбоподателят поиска Комисията да предприеме необходимите действия, за да убеди Бразилия да отмени тези мерки.
(3)
Жалбата съдържаше достатъчно убедителни на пръв поглед доказателства, за да се обоснове започването на процедура за проверка от страна на Общността в съответствие с член 8 от регламента. Впоследствие, такава процедура бе започната на 27 февруари 1998 г. (3).
(4)
След започването на процедурата за проверка, Комисията проведе задълбочено правно и фактическо проучване на бразилската система за лицензиране на вноса, както се прилага за текстилните продукти. Въз основа на констатациите от това проучване, Комисията стигна до посочените по-долу заключения.
Б. КОНСТАТАЦИИ ОТНОСНО НАЛИЧИЕТО НА ПРЕЧКИ ПРЕД ТЪРГОВИЯТА
(5)
Проучването установи, че бразилската система е лицензионна система по смисъла на член 3, параграф 1 от Споразумението за СТО относно процедурите за лицензиране на вноса (ILP) и затова трябва да спазва правилата, предвидени в това споразумение, както и по ГАТТ 1994 г.
(6)
Съответното бразилско законодателство относно неавтоматичната система за лицензиране на вноса се състои от:
-
Decreto 660 от 25 септември 1992 г. (което установява Sistema Integrado de Comércio Exterior, Siscomex),
-
Portaria Interministerial 291 (Министерство на финансите/Министерство на индустрията и търговията) от 12 декември 1996 г. (във връзка с обработката на вносните операции посредством Siscomex),
-
Portaria Seces 21, от 12 декември 1996 г. (относно осъществяването на вносни операции посредством Siscomex, включително ценови контрол) и
-
Comunicados Decex, изброяващи стоките, подлежащи на неавтоматично лицензиране на вноса, които са консолидирани от Comunicado Decex 37 от 17 декември 1997 г.
Бразилската система, обаче е много гъвкава: могат да бъдат добавени нови продукти към списъка на тези, за които се изисква неавтоматично лицензиране на вноса, с просто решение на Министерството на индустрията, търговията и туризма.
(7)
Бразилската лицензионна система функционира посредством компютъризиран инструмент, наречен Siscomex. Предоставянето на лицензии за внос на текстилни продукти, произхождащи от Общността, е пряко свързано с един набор от задължителни минимални цени и задължителни условия на плащане. В случай че тези данни на дадена декларация за внос не са в съответствие с тези определени и включени от бразилските власти в Siscomex, заявленията за лицензии за внос не се обработват и от вносителя се изисква да се свърже с местната агенция на Отдела за външна търговия на министерството на индустрията, търговията и туризма (Decex).
(8)
Бразилското законодателство, което въвежда тази система, не включва никакво указание за мярката, която се прилага по време на процедурата за лицензиране. Службите на Комисията установиха наличието на вътрешни административни правила или насоки във връзка със задължителни условия на плащане и минимални вносни цени, които се използват при управлението на бразилската система за лицензиране на вноса. Тези правила не са публикувани. Като резултат, държавите и търговците не могат да се запознаят с тях. Освен това, няма възможност за обжалване на подобни неофициални регламенти.
(9)
Когато Siscomex не обработва заявления за лицензии за внос, които не отговарят на изискванията за условията за плащане и минималните цени, не се взема официално решение по заявлението на вносителя. Тя остава висяща за неопределен срок.
(10)
Бразилската система изглежда не служи за прилагането на някакви мерки съвместими с ГАТТ, като нейната единствена функция е прилагането и администрирането на процедурите по вноса като инструмент за търговска политика за ограничаване на потоците от внос на текстилни продукти в Бразилия. Проучването също показа, че тази система позволява на бразилските власти да решават по един дискреционен и произволен начин на базата на неофициални и непубликувани основания относно непредоставянето на лицензии за внос. Чрез налагането на задължителни условия за плащане и минимални цени, като условия за издаването на лиценза, Бразилия е ограничила значително вноса на определени текстилни продукти, произхождащи от Общността, и е отблъснала голям брой евентуални клиенти за производителите от Общността.
(11)
Бразилия все още не е нотифицирала част от съответното законодателство (Comunicado Decex 37 от 17 декември 1997 г.); като останалата част е нотифицирана със закъснение от повече от една година, едва след инициирането от страна на Комисията на настоящото проучване по регламента и в това уведомление е пропусната известна съществена информация (например: списъкът на продуктите, подлежащи на процедури на лицензиране).
(12)
При тези обстоятелства, Комисията счита, че твърденията на подалия жалбата са основателни и че бразилските практики представляват пречка пред търговията по смисъла на член 2, параграф 1 от регламента, като те са в нарушение на следните разпоредби:
-
член Х.1 и ХI.1 на ГАТТ,
-
член 1, параграф 3, член 3, параграф 2, член 3, параграф 5, буква е) и член 5 от Споразумението за СТО относно лицензионните процедури по вноса.
(13)
Независимо от това, Комисията счита, че позоваването на горните правни основания не изключва прилагането на друга подходяща разпоредба на Споразумението за СТО, приложени към него, която може да бъде използвана при процедурите пред СТО.
В. КОНСТАТАЦИИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО НЕБЛАГОПРИЯТНИ ТЪРГОВСКИ ЕФЕКТИ
(14)
Проучването от страна на Комисията привлече вниманието върху огромния потенциал на бразилския пазар за висококонкурентните продукти, изнасяни от производителите на Общността. В тази връзка, главните констатации относно неблагоприятните търговски ефекти, причинени от оспорваните практики показват, че бразилската неавтоматична система за лицензиране на вноса представлява значително ограничение за достъпа до бразилския пазар за няколко текстилни продукта от Общността.
(15)
Проучването обхвана продукти, съдържащи се от глави 50-63 от Комбинираната номенклатура и разкри, че ефектите от бразилската система са различни при различните продуктови сектори. Общо взето, независимо от големия потенциал на бразилския пазар, износът на текстил от Общността за Бразилия не отбелязва значително повишение през периода между 1996 г. и 1997 г., особено когато бъде сравнен с този, отчетен на други подобни южноамерикански пазари.
(16)
Особено въвеждането на неавтоматичната система за лицензиране на вноса и начина, по който се прилага посредством задължителните условия на плащане и наложените минимални цени вече причини през 1997 г. (и в някои случаи и през 1996 г.) намаляване на износа на определени текстилни продукти от Европейския съюз, като например жакардови тъкани (дюшеклък) (кодове по КН: 5516 23 10; 5210 49 00); ленти с истински ивици (код по КН: 5806 32 10), спално бельо (и сродни продукти) (кодове по КН: 6302 32 90), осново-плетени платове от синтетични влакна за завеси (код по КН: 6002 43 11), тъкани от изкуствени щапелни влакна за неофициално облекло (например лиоцел, еластан) (код по КН: 5516 13 00) за Бразилия.
(17)
Оспорваните бразилски практики доведоха до значителна загуба на конкурентоспособност на бразилския пазар за износителите на някои текстилни продукти от Общността. Подобна загуба на конкурентоспособност беше особено драстична в такива сектори, като например този на жакардовите тъкани (дюшеклък), платове от синтетични влакна за завеси или ленти с истински ивици за тапицерия, които са обект на минимални вносни цени.
(18)
Въвеждането на оспорваните мерки доведе в много случаи до значителна загуба на броя и важността на бразилските клиенти, както и на броя и важността на получените или потвърдени поръчки.
(19)
Изискването за минимални цени също доведе до значително намаляване на гамата от продукти, които можеха да бъдат изнасяни за Бразилия. С други думи, продуктите, чиято експортна цена е твърде ниска в сравнение с изискваната задължителна минимална цена, вече не можеха да бъдат изнасяни, защото нямаше да бъдат конкурентоспособни на по-високата цена. Достатъчно значителна, тази последица често се получава по отношение на продукти с ниски цени, за които има по-голяма местна конкуренция. Съответно, бразилският вносител се насочва към покупка на бразилския продукт, който, ако не бяха наложените задължителни минимални цени, щеше да бъде по-скъп от еквивалентния текстилен продукт на Общността.
(20)
Друг допълнителен неблагоприятен търговски ефект, понесен от производителите/износителите на текстилни продукти от Общността е необходимостта от промяната на техническата спецификация или състав на даден продукт. Тази промяна се изисква от необходимостта да се спазват изискваните минимални цени. Една промяна на техническата спецификация на продукта в някои случаи е единственият начин да се получи продукт, чиято цена отговаря на изискваната минимална такава и който е все още е икономически жизнеспособен. В това отношение службите на Комисията имаха примери, при които, какъвто е случаят с дюшеклъка, процентът на памук, изкуствена коприна, полиестер и пр. в даден продукт трябваше да бъде променен, например, чрез използването на нови суровини (като например, изкуствена коприна) или чрез използването на нова суровина, което води до различно тегло на квадратен метър (като например полипропилен).
(21)
Използваната на бразилската неавтоматична система за лицензиране на вноса като търговска политика за контролиране на търговските потоци доведе в някои текстилни сектори до пълна промяна на пазарните условия, което в някои случаи доведе почти до затваряне бразилския пазар за износителите на текстил от Общността. Например минималната вносна цена от 20 USD/kg, наложена от бразилските власти върху вноса на жакардови тъкани (дюшеклък) по код КН 5516 23 10 е повече от два пъти по-висока от нормалната продажна цена на този продукт (т.е. 8-11 USD/kg). Подобно увеличение на цената причини значителна загуба на конкурентоспособност на бразилския пазар за износителите от Общността за този местен текстилен продукт.
(22)
Затова Комисията стигна до заключението, че гореспоменатите ефекти представляват неблагоприятни търговски ефекти по смисъла на член 2, параграф 4 от регламента.
Г. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
(23)
През последните няколко години, европейските износители и производители заведоха три дела срещу бразилските практики, които имаха рестриктивен ефект върху износа от Общността на различни продукти (дебелолистна стомана, текстил и сорбитол). Тези мерки, изглежда бяха насочени към конкретни чувствителни сектори, по един непрозрачен начин и посредством много гъвкав процес на вземане на решения. Поради тази причина, от голямо значение е за Общността да се справи по комплексен начин с бразилската система.
(24)
Освен това, осигуряването на пълното спазване на задълженията от страна на партньорите в СТО е от изключителна важност за Общността, която е поела ангажименти по същите задължения. Основното за доброто функциониране на една многостранна търговска система е да се води системна борба срещу всички практики, които се считат за несъвместими със СТО.
(25)
Що се отнася до случая Febeltex, като се взема пред вид значението на текстилната промишленост за Общността като цяло и необходимостта да се осигури справедлив достъп до пазарите на трети страни за текстилните продукти на Общността, Общността трябва незабавно да протестира срещу бразилската неавтоматична система за лицензиране, в съответствие с имащите отношение разпоредби на Споразумението за процедурите за лицензиране на вноса, ГАТТ 1994 г. и Споразумението за уреждане на спорове в СТО.
Д. ЗАКЛЮЧЕНИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ НАПРАВЕНИ И МЕРКИ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ ВЗЕТИ
(26)
Бяха проведени срещи и разменени писма със съответните бразилски власти за допълнително обсъждане на този въпрос, с оглед намирането на решение по пътя на преговорите, но бразилските власти не представиха никакво предложение с оглед подобно решение.
(27)
При тези обстоятелства, изглежда, че интересите на Общността изискват завеждането на процедура в СТО за решаване на спора,
РЕШИ:
Член 1
1. Бразилската неавтоматична система за лицензиране, задължителни минимални цени и задължителни условия за плащане изглежда, че не съответстват на задълженията, която тази страна е поела по Споразумението от Маракеш за създаването на Световната търговска организация и представлява „пречка за търговията“ по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
2. Общността ще заведе дело срещу Бразилия по Споразумението за правилата и процедурите за уреждане на спорове и други имащи отношение разпоредби на СТО, с оглед на отстраняването на пречката за търговията.
Член 2
Настоящото решение се прилага от датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 17 март 1999 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE del 17 marzo 1999 a norma delle disposizioni del regolamento (CE) n. 3286/94 del Consiglio, relativa al sistema brasiliano di concessione non automatica delle licenze di importazione e della sua applicazione [notificata con il numero C(1999) 607] (1999/234/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 3286/94 del Consiglio, del 22 dicembre 1994, che stabilisce le procedure comunitarie nel settore della politica commerciale comune al fine di garantire l'esercizio dei diritti della Comunità nell'ambito delle norme commerciali internazionali, in particolare di quelle istituite sotto gli auspici dell'Organizzazione mondiale del commercio (1), modificato dal regolamento (CE) n. 356/95 (2), in particolare gli articoli 13 e 14,
sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDURA
(1) Il 12 gennaio 1998, la Commissione ha ricevuto una denuncia a norma dell'articolo 4 del regolamento (CE) n. 3286/94 del Consiglio (in appresso denominato «regolamento»). La denuncia è stata presentata dalla Febeltex (Fédération belge du textile - Federazione belga del settore tessile).
(2) La denuncia affermava che il sistema brasiliano di concessione non automatica delle licenze di importazione, e in particolare le sue modalità di attuazione, basate su termini di pagamento vincolanti e prezzi minimi imposti, è inconciliabile con più disposizioni dell'accordo che istituisce l'Organizzazione mondiale del commercio (in appresso denominato «accordo OMC») e i relativi allegati. Su tale base il denunciante ha chiesto alla Commissione di intraprendere le azioni necessarie per indurre il Brasile a revocare tali misure.
(3) La denuncia conteneva prove sufficienti per giustificare l'apertura di una procedura comunitaria d'esame ai sensi dell'articolo 8 del regolamento. Pertanto, una procedura di questo tipo è stata aperta il 27 febbraio 1998 (3).
(4) A seguito dell'apertura della procedura d'esame, la Commissione ha svolto un'approfondita inchiesta sulle questioni di fatto e di diritto relative al sistema brasiliano di concessione delle licenze applicato ai prodotti tessili. Sulla scorta delle risultanze di tale inchiesta, la Commissione ha raggiunto le conclusioni riportate qui di seguito.
B. RISULTANZE RELATIVE ALL'ESISTENZA DI OSTACOLI AGLI SCAMBI
(5) L'inchiesta ha stabilito che il sistema brasiliano è un sistema di rilascio di licenze ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 1, dell'accordo OMC sulle procedure in materia di licenze d'importazione e dovrebbe pertanto conformarsi alle norme stabilite da detto accordo nonché a quelle stabilite dal GATT 1994.
(6) La normativa brasiliana relativa al sistema di concessione non automatica delle licenze di importazione è costituita dai seguenti atti:
- Decreto 660, del 25 settembre 1992 (che istituisce il Sistema Integrado de Comércio Exterior, Siscomex);
- Portaria Interministerial 291 (ministero del Tesoro/ministero dell'Industria e del Commercio), del 12 dicembre 1996 (relativa alla gestione di operazioni di importazione mediante il Siscomex);
- Portaria SECEX 21, del 12 dicembre 1996 (relativa all'applicazione del Siscomex per la gestione delle importazioni, compreso il controllo dei prezzi); e
- Comunicados DECEX, che elencano i beni soggetti alla concessione non automatica delle licenze, consolidati dal Comunicado DECEX 37, del 17 dicembre 1997.
Tuttavia, il sistema brasiliano è molto flessibile: nuovi prodotti possono essere aggiunti all'elenco dei prodotti per i quali è richiesta una licenza di importazione non automatica con una semplice decisione del ministero dell'Industria, del Commercio e del Turismo.
(7) Il sistema brasiliano di concessione di licenze è gestito mediante uno strumento informatizzato chiamato Siscomex. La concessione di licenze per l'importazione di prodotti tessili originari della Comunità è direttamente subordinata ad una serie di prezzi minimi imposti e di termini di pagamento vincolanti. Quando in una dichiarazione di importazione questi elementi non sono conformi a quelli stabiliti dalle autorità brasiliane ed inclusi nel Siscomex, la domanda di licenza di importazione non viene presa in considerazione e l'importatore è invitato a contattare l'ufficio locale del dipartimento commercio estero del ministero dell'Industria, Commercio e Turismo (DECEX).
(8) Introducendo questo sistema, la legislazione brasiliana non fornisce indicazioni riguardo a quali siano le misure applicate mediante la procedura di concessione di licenze. I servizi della Commissione hanno rilevato l'esistenza di norme o note amministrative interne relative ai termini di pagamento e ai prezzi minimi di importazione obbligatori utilizzati nel sistema di concessione di licenze dell'amministrazione brasiliana. Tali norme non sono pubblicate. Di conseguenza, i governi e gli operatori commerciali non possono conoscerle. Inoltre, non vi è possibilità di appello contro questo tipo di regolamenti non ufficiali.
(9) Quando il Siscomex non evade le domande di licenza di importazione che non soddisfano le condizioni dei termini di pagamento e dei prezzi minimi, tali domande non sono oggetto di alcuna decisione formale. Esse restano inevase a tempo indeterminato.
(10) Il sistema brasiliano non sembra consentire l'applicazione di alcuna norma compatibile con il GATT, poiché la sua unica funzione è quella di applicare e di gestire procedure di importazione quali strumenti di politica commerciale volti a limitare il flusso delle importazioni di prodotti tessili in Brasile. L'esame ha anche dimostrato che questo sistema consente alle autorità brasiliane di decidere in modo discriminatorio e arbitrario, sulla base di elementi non ufficiali e non pubblicati, di rifiutare la concessione di licenze di importazione; imponendo termini di pagamento e prezzi minimi obbligatori quali condizioni per il rilascio della licenza, il Brasile ha sostanzialmente limitato le importazioni di taluni prodotti tessili originari della Comunità e ha scoraggiato numerosi potenziali clienti di produttori europei.
(11) Il Brasile non ha ancora trasmesso una parte della legislazione in questione (Comunicado DECEX 37 del 17 dicembre 1997); la restante parte è stata trasmessa con oltre un anno di ritardo, solo dopo l'avvio da parte della Commissione del presente esame a norma del regolamento, e in questa comunicazione sono state omesse alcune informazioni essenziali (per esempio l'elenco dei prodotti soggetti alle procedure di concessione di licenza).
(12) In queste circostanze, la Commissione ritiene che quanto affermato dal denunciante abbia un valido fondamento e che le pratiche brasiliane costituiscano un ostacolo agli scambi ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 1, del regolamento, poiché esse contravvengono alle seguenti disposizioni:
- articoli X.1 e XI.1 del GATT,
- articoli 1, paragrafo 3, 3, paragrafo 2, 3, paragrafo 5, lettera f), e 5 dell'accordo OMC in materia di licenze d'importazione.
(13) La Commissione ritiene comunque che il riferimento alle basi giuridiche di cui sopra non escluda il ricorso a qualsiasi altra disposizione pertinente dell'accordo OMC e degli accordi ad esso allegati che possano risultare utili nelle procedure presso l'OMC.
C. RISULTANZE RELATIVE AGLI EFFETTI NEGATIVI SUGLI SCAMBI
(14) L'inchiesta della Commissione ha posto in luce l'enorme potenzialità del mercato brasiliano per i prodotti molto competitivi esportati dai produttori comunitari A tale riguardo, le principali risultanze relative ai negativi effetti commerciali delle pratiche contestate indicano che il sistema brasiliano di concessione non automatica delle licenze rappresenta per diversi prodotti tessili comunitari una notevole restrizione di accesso al mercato brasiliano.
(15) L'inchiesta ha riguardato prodotti presenti nei capitoli 50-63 della NC e ha rivelato che gli effetti del sistema brasiliano variano da un gruppo di prodotti all'altro. In linea di massima, nonostante le grandi potenzialità del mercato brasiliano, le esportazioni di prodotti tessili comunitari in Brasile non hanno fatto registrare incrementi significativi tra il 1996 e il 1997, soprattutto se confrontate con le esportazioni effettuate in altri mercati comparabili del Sud America.
(16) In particolare, l'introduzione del sistema di concessione non automatica di licenze e il modo in cui tale sistema è applicato mediante termini di pagamento vincolanti e prezzi minimi imposti hanno provocato nel 1997 (e, in alcuni casi, nel 1996) una diminuzione delle esportazioni in Brasile di alcuni prodotti tessili UE, come ad esempio le fodere per materassi (codici NC 5516 23 10; 5210 49 00;), i nastri per tappezzeria (codice NC: 5806 32 10), i copriletto (e affini) (codici NC: 6302 32 90), le stoffe sintetiche a maglia per tende (codice NC: 6002 43 11) e i tessuti tecnici per abbigliamento sportivo (per esempio lyocell, elastan) (codice NC: 5516 13 00).
(17) Le pratiche brasiliane contestate hanno comportato per gli esportatori comunitari di taluni prodotti tessili una notevole perdita di competitività sul mercato brasiliano. Questa perdita di competitività è stata particolarmente grave nei settori, come quello delle fodere per materassi, dei tessuti per tende o dei nastri per tappezzeria, soggetti a prezzi minimi all'importazione.
(18) L'istituzione delle misure contestate ha condotto in molti casi ad una notevole diminuzione del numero e dell'importanza dei clienti brasiliani nonché del numero e della consistenza degli ordini ricevuti o confermati.
(19) L'imposizione di prezzi minimi ha inoltre ridotto in maniera sostanziale la gamma di prodotti che possono essere esportati in Brasile. In altri termini, i prodotti, il cui prezzo all'esportazione è molto più basso rispetto al prezzo minimo imposto, non possono più essere esportati poiché al prezzo più alto non sarebbero più competitivi. È significativo il fatto che questo tipo di situazione si viene spesso a creare nei confronti di prodotti poco costosi, per i quali vi è maggiore concorrenza locale. Di conseguenza, l'importatore brasiliano acquisterà il prodotto brasiliano, che, se non vi fossero i prezzi minimi imposti, sarebbe più costoso del prodotto tessile comunitario equivalente.
(20) Un ulteriore effetto commerciale negativo causato ai produttori/esportatori comunitari di prodotti tessili è rappresentato dalla necessità di modificare le caratteristiche tecniche o la composizione di un prodotto. Tale modifica è resa necessaria dall'obbligo di conformarsi ai prezzi minimi imposti. Talvolta, un cambiamento delle caratteristiche tecniche del prodotto è il solo modo di ottenere un prodotto di prezzo conforme a quello minimo imposto e ancora economicamente interessante. A tale riguardo, ai servizi della Commissione sono stati forniti esempi di prodotti a cui, nel caso delle fodere per materassi, la percentuale di cotone, rayon, poliestere ecc. ha dovuto essere modificata, utilizzando ad esempio una nuova materia prima (come il rayon) o utilizzando un nuovo materiale che modificasse il peso al metro quadrato del prodotto (come il polipropilene).
(21) L'uso del sistema brasiliano di concessione non automatica delle licenze di importazione quale strumento di politica commerciale per il controllo dei flussi commerciali ha provocato, in alcuni settori tessili, una completa alterazione delle condizioni di mercato che, in qualche caso, si è trasformata in una chiusura quasi totale del mercato brasiliano agli esportatori tessili comunitari. Ad esempio, il prezzo minimo all'importazione di 20 USD/kg, imposto dalle autorità brasiliane sulle importazioni di fodere per materassi in tessuto jacquard, classificate nel codice NC 5516 23 10, supera più del doppio il normale prezzo di vendita di questo prodotto (cioè 8-11 USD/kg). Un tale incremento dei prezzi ha provocato una notevole perdita di competitività sul mercato brasiliano per gli esportatori comunitari di questo prodotto tessile per uso domestico.
(22) La Commissione ha pertanto concluso che i suddetti effetti costituiscono effetti negativi sugli scambi ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 4, del regolamento.
D. INTERESSE DELLA COMUNITÀ
(23) Negli ultimi due anni, gli esportatori e i produttori europei hanno presentato tre denunce contro le pratiche brasiliane con effetti restrittivi sulle esportazioni comunitarie di diversi prodotti (lamiere d'acciaio, prodotti tessili, sorbitolo). Tali misure sembrano essere dirette a specifici settori sensibili, in modo non trasparente e mediante un processo decisionale estremamente flessibile. Per questa ragione, è di importanza fondamentale che la Comunità affronti la questione del sistema brasiliano in maniera globale.
(24) Inoltre, per la Comunità, che si è impegnata a rispettare gli stessi obblighi, è della massima importanza fare sì che i partner dell'OMC rispettino pienamente gli obblighi che si sono assunti. Per il buon funzionamento di un sistema di scambi multilaterale, è essenziale che si faccia fronte in maniera coerente a tutte le pratiche assertivamente incompatibili con le disposizioni dell'OMC.
(25) Per quanto attiene al caso Febeltex, data l'importanza che l'industria tessile riveste per l'insieme della Comunità e l'esigenza di garantire ai prodotti tessili comunitari un equo accesso ai mercati dei paesi terzi, è opportuno che la Comunità impugni immediatamente il sistema brasiliano di concessione non automatica delle licenze, a norma delle pertinenti disposizioni dell'accordo sulle procedure in materia di licenze d'importazione, del GATT 1994 e dell'intesa sulla risoluzione delle controversie dell'OMC.
E. CONCLUSIONI E MISURE DA ADOTTARE
(26) Nell'intento di approfondire la questione e trovare una soluzione di comune accordo, si sono tenute riunioni e vi sono stati scambi di lettere con le competenti autorità brasiliane, le quali tuttavia non hanno formulato alcuna proposta volta a pervenire ad una soluzione di questo tipo.
(27) Data la situazione, si ritiene che gli interessi della Comunità richiedano l'avvio di un procedimento di risoluzione delle controversie nell'ambito dell'OMC,
DECIDE:
Articolo 1
1. Il sistema brasiliano di concessione non automatica delle licenze, con prezzi minimi imposti e termini di pagamento vincolanti, appare incompatibile con gli obblighi che al Brasile derivano dall'accordo di Marrakech che istituisce l'Organizzazione mondiale del commercio e rappresenta un «ostacolo agli scambi» ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 3286/94.
2. La Comunità avvierà un'azione nei confronti del Brasile nel contesto dell'Intesa sulle norme e sulle procedure per la risoluzione delle controversie e delle altre disposizioni pertinenti dell'OMC al fine di ottenere che l'ostacolo agli scambi sia eliminato.
Articolo 2
La presente decisione si applica dalla data della sua pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Fatto a Bruxelles, il 17 marzo 1999.