ДИРЕКТИВА 2007/28/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 25 май 2007 година
за изменение на определени приложения към директиви на Съвета 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО относно максимално допустимите граници на остатъци от азоксистробин, хлорфенапир, фолпет, ипродион, ламбда-цихалотрин, малеинов хидразид, металаксил-М и трифлоксистробин
(Текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 86/363/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху храните от животински произход (1), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 7 от нея,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (3), и по-специално член 4, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с Директива 91/414/ЕИО разрешенията за употреба на продукти за растителна защита върху определени култури са отговорност на държавите-членки. Такива разрешения трябва да се основават на оценката на ефекта върху човешкото здраве и здравето на животните и въздействието върху околната среда. При тази оценка трябва да се имат предвид елементи, които включват излагането на потребителя и на наблюдателя и въздействието върху земната, водната и въздушната среда, както и въздействието върху хора и животни, посредством консумацията на остатъци по третираните култури.
(2)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) отразяват използването на минималните количества пестициди, необходими за ефективна защита на растенията, прилагани по начин, при който количеството остатъци да бъде практически най-малкото и токсикологично допустимо, особено що се отнася до допустимата дневна доза.
(3)
МДГОВ за пестициди, попадащи в обхвата на директиви 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО, ще бъдат държани под наблюдение и могат да бъдат изменени, за да се вземат предвид нови или променени употреби. Информацията за нови или променени употреби е съобщена на Комисията, което следва да доведе до промени в количествата остатъци от азоксистробин, хлорфенапир, фолпет, ипродион, ламбда-цихалотрин, малеинов хидразид, металаксил-М и трифлоксистробин.
(4)
Излагането на потребителите в продължение на целия им живот на тези пестициди посредством хранителни продукти, които могат да съдържат остатъци от тези пестициди беше преразгледано и оценено в съответствие с използваните в Общността процедури и практики, като се взети предвид насоките, публикувани от Световната здравна организация (4). На базата на тези преценки и оценки, МДГОВ за тези пестициди следва да бъдат установени така, че да се гарантира, че допустимата дневна доза не е надвишена.
(5)
В случая с хлорфенапир, фолпет и ламбда-цихалотрин, за които съществува критична референтна доза (КРД), силното излагане на потребителите посредством всеки от хранителните продукти, които могат да съдържат остатъци от тези пестициди, беше преценено и оценено в съответствие с действащите в Общността процедури и практики, като се вземат предвид насоките, публикувани от Световната здравна организация. Становищата на Научния комитет по растенията (НКР), по-специално мнението и препоръките по отношение на защитата на потребителите на хранителни продукти, третирани с пестициди (5), бяха взети под внимание. На основата на оценката за дневната доза, МДГОВ за тези пестициди следва да бъдат определени така, че да се гарантира, че критичната референтна доза няма да бъде надвишена. Що се отнася до другите вещества, оценката на наличната информация показа, че не се изисква КРД и че следователно не е необходима краткосрочна оценка.
(6)
Когато разрешената от държавите-членки употреба на препарати за защита на растенията не води до доловими количества на остатъци от пестициди във или върху хранителните стоки, или когато е налице неразрешена употреба, както и при разрешена употреба от държава-членка, без да са били представени необходимите данни, или когато употреба в трети страни, която води до остатъци във или върху хранителни продукти, които могат да попаднат на пазара на Общността не е подкрепена с подобни необходими данни, МДГОВ следва да бъдат установени на най-ниската граница на аналитично определяне.
(7)
Установяването или изменението на временни МДГОВ на равнище Общност не пречи на държавите-членки да определят временни МДГОВ за малеинов хидразид и трифлоксистробин в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО и приложение VI към същата директива. Приема се, че период от четири години е достатъчен, за да се позволи по-нататъшна употреба на тези вещества. Временните МДГОВ на равнище Общност следва в такъв случай да станат окончателни.
(8)
Необходимо е следователно да се изменят МДГОВ, установени в приложенията към директиви 86/363/EИО и 90/642/EИО, за да се осигури възможност за нужните наблюдение и контрол на употребата на съответните продукти за растителна защита и за да се защитят потребителите. Когато МДГОВ са били вече определени в приложенията към тези директиви, е уместно те да бъдат изменени. Когато МДГОВ все още не са били определени, е уместно те да бъдат установени за пръв път.
(9)
Директиви 86/363/EИО и 90/642/EИО следва да бъдат съответно изменени.
(10)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 86/363/ЕИО се изменя в съответствие с приложение I към настоящата директива.
Член 2
Директива 90/642/ЕИО се изменя в съответствие с приложение II към настоящата директива.
Член 3
1. Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 26 ноември 2007 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблицата на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Те прилагат тези разпоредби от 27 ноември 2007 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 25 май 2007 година.
DIRETTIVA 2007/28/CE DELLA COMMISSIONE
del 25 maggio 2007
che modifica alcuni allegati delle direttive 86/363/CEE e 90/642/CEE del Consiglio per quanto riguarda le quantità massime di residui di azossistrobina, clorfenapir, folpet, iprodione, lambda-cialotrina, idrazide maleica, metalaxil-M e trifloxistrobina
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 86/363/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari sui e nei prodotti alimentari di origine animale (1), in particolare l’articolo 10,
vista la direttiva 90/642/CEE del Consiglio, del 27 novembre 1990, che fissa le percentuali massime di residui di antiparassitari su e in alcuni prodotti di origine vegetale, compresi gli ortofrutticoli (2), in particolare l’articolo 7,
vista la direttiva 91/414/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1991, relativa all’immissione in commercio dei prodotti fitosanitari (3), in particolare l’articolo 4, paragrafo 1, lettera f),
considerando quanto segue:
(1)
Conformemente alle disposizioni della direttiva 91/414/CEE le autorizzazioni dei prodotti fitosanitari da utilizzare su colture specifiche sono di competenza degli Stati membri. Tali autorizzazioni devono essere basate sulla valutazione degli effetti sulla salute umana e degli animali nonché sull’ambiente. Tra gli elementi da prendere in considerazione per tali valutazioni si deve tener conto dell’esposizione degli operatori e degli astanti nonché dell’impatto sugli ambienti terrestre, acquatico e atmosferico ed inoltre dell’impatto sulle persone e sugli animali derivante dal consumo di residui presenti nelle colture trattate.
(2)
Le quantità massime di residui rispecchiano l’uso di quantità minime di antiparassitari per ottenere un’efficace protezione delle piante, applicate in modo tale che la quantità di residui risulti la minima possibile e accettabile dal punto di vista tossicologico, in particolare in termini di quantità stimata assunta con la dieta alimentare.
(3)
Le quantità massime di residui di antiparassitari disciplinate dalle direttive 86/363/CEE e 90/642/CEE devono essere riviste periodicamente e possono essere modificate per tener conto di utilizzi nuovi o modificati. Sono state comunicate alla Commissione informazioni su utilizzi nuovi o modificati che dovrebbero comportare modifiche nelle quantità di residui di azossistrobina, clorfenapir, folpet, iprodione, lambda-cialotrina, idrazide maleica, metalaxil-M e trifloxistrobina.
(4)
L’esposizione in vita dei consumatori a detti antiparassitari attraverso prodotti alimentari che possono contenere residui di tali antiparassitari è stata esaminata e valutata secondo le procedure e le prassi in uso nella Comunità, tenendo conto degli orientamenti pubblicati dall’Organizzazione mondiale della sanità (4). Sulla base di tali esami e valutazioni, occorre stabilire le quantità massime di tali residui di antiparassitari per impedire il superamento delle assunzioni giornaliere accettabili.
(5)
L’esposizione acuta dei consumatori alle sostanze clorfenapir, folpet e lambda-cialotrina, per le quali esiste una dose acuta di riferimento (DAR), mediante prodotti alimentari che possono contenere residui di tali antiparassitari è stata esaminata e valutata secondo le procedure e le prassi in uso nella Comunità, tenendo conto degli orientamenti pubblicati dall’Organizzazione mondiale della sanità. Si è tenuto conto dei pareri del Comitato scientifico per le piante (CSP), in particolare del parere e delle raccomandazioni concernenti la tutela dei consumatori di prodotti alimentari trattati con antiparassitari (5). In base alla valutazione dell’assunzione alimentare, occorre stabilire le QMR per tali antiparassitari in modo da non superare la dose acuta di riferimento. Nel caso di altre sostanze, l’esame delle informazioni disponibili ha evidenziato che non è necessaria alcuna dose acuta di riferimento e che pertanto una valutazione a breve termine non ha motivo di essere.
(6)
Le quantità massime di residui sono fissate al limite inferiore di determinazione analitica, qualora gli utilizzi autorizzati di prodotti fitosanitari non producano livelli rilevabili di residui di antiparassitari in o su prodotti alimentari, qualora non vi siano utilizzi autorizzati, qualora gli utilizzi autorizzati dagli Stati membri non siano stati suffragati dai dati necessari oppure qualora gli utilizzi in paesi terzi che determinano la presenza di residui in o su prodotti alimentari commercializzabili sul mercato comunitario non siano stati suffragati dai dati necessari in oggetto.
(7)
La fissazione o la modifica a livello comunitario di quantità massime provvisorie non osta a che gli Stati membri stabiliscano quantità massime provvisorie per le sostanze idrazide maleica e trifloxistrobina in forza dell’articolo 4, paragrafo 1, lettera f), della direttiva 91/414/CEE e del suo allegato VI. Si ritiene che un periodo di quattro anni sia sufficiente per permettere altre utilizzazioni di tali sostanze. Trascorso questo periodo è opportuno che le quantità massime di residui provvisorie diventino definitive.
(8)
È quindi necessario modificare le quantità massime di residui di cui agli allegati delle direttive 86/363/CEE e 90/642/CEE, affinché si possa sorvegliare e controllare gli utilizzi dei prodotti fitosanitari in questione e proteggere il consumatore. Ove le quantità massime di residui siano già state definite negli allegati delle suddette direttive, è opportuno modificarle. Qualora le quantità massime di residui non siano ancora state definite, occorre fissarle per la prima volta.
(9)
Occorre pertanto modificare di conseguenza le direttive 86/363/CEE e 90/642/CEE.
(10)
Le misure di cui alla presente direttiva sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
La direttiva 86/363/CEE è modificata conformemente all’allegato I della presente direttiva.
Articolo 2
La direttiva 90/642/CEE è modificata conformemente all’allegato II della presente direttiva.
Articolo 3
1. Gli Stati membri adottano e pubblicano, entro il 26 novembre 2007, le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva. Essi comunicano immediatamente alla Commissione il testo di tali disposizioni nonché una tavola di concordanza tra queste ultime e la presente direttiva.
Essi applicano tali disposizioni a decorrere dal 27 novembre 2007.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva oppure sono corredate di tale riferimento all’atto della loro pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno adottate nella materia disciplinata dalla presente direttiva.
Articolo 4
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 5
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, il 25 maggio 2007.