32005R0382
L 061/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 382/2005 НА КОМИСИЯТА
от 7 март 2005 година
относно установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1786/2003 на Съвета относно общата организация на пазара на сух фураж
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1786/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на сух фураж (1), и по-специално член 20 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) № 2019/93, (ЕО) № 1452/2001, (ЕО) № 1453/2001, (ЕО) № 1454/2001, (ЕО) № 1868/94, (ЕО) № 1251/1999, (ЕО) № 1254/1999, (ЕО) № 1673/2000, (ЕИО) № 2358/71 И (ЕО) № 2529/2001 (2), и по-специално член 71, параграф 2, втора алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Тъй като Регламент (ЕО) № 1786/2003 замени Регламент (ЕО) № 603/95 на Съвета (3), е необходимо да се приемат нови правила за прилагане. Поради това Регламент (ЕО) 785/95 на Комисията от 6 април 1995 г. относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 603/95 на Съвета относно общата организация на пазара на сух фураж (4) следва да се отмени.
(2)
С цел постигане на яснота следва да се формулират някои дефиниции.
(3)
Като се вземат предвид условията, предвидени в член 9 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, следва да се определят минималните количества за въпросните продукти, изразени като водно и протеиново съдържание. Като се вземат предвид търговските практики, водното съдържание следва да се диференцира в съответствие с определени производствени процеси.
(4)
Фуражът, добиван от площите, които вече се ползват от подпомагането, предвидено в дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се изключи от подпомагането, предвидено в Регламент (ЕО) № 1786/2003.
(5)
Член 13 от Регламент (ЕО) № 1786/2003 задължава държавите-членки да извършват проверки, за да установят дали всички преработвателни предприятия и изкупвачи на фураж за сушене отговарят на предвидените в същия регламент условия. За да се улесни провеждането на тези проверки и да се гарантира изпълнението на условията за получаване на помощи, преработвателните предприятия и изкупвачите на фураж за сушене следва да преминат през процедура за одобрение. За същата цел е необходимо да се уточни информацията, която да се включи в исканията за получаване на помощи, записите на наличните количества и декларациите за доставките за преработвателните предприятия. Следва да се конкретизират и останалите документи, които е необходимо да се представят.
(6)
За да се гарантира изпълнението на изискванията за качеството на сухия фураж е необходимо да се провеждат строги проверки на базата на редовното взимане на проби от крайните продукти, които напускат предприятията. Ако тези продукти се смесват с други вещества, пробите се взимат преди смесването.
(7)
За да се провери дали количествата суровини, доставени на преработвателните предприятия, съответстват на количествата сух фураж, които излизат от тях, въпросните предприятия са длъжни да претеглят всички количества фураж за преработка, за да установят неговото водно съдържание.
(8)
За да се улесни пазарната реализация на фуража за преработка и за да се даде възможност на компетентните органи да извършват необходимите проверки за установяване на правоспособността за получаване на помощи, договорите между преработвателните предприятия и производителите следва да се сключват преди доставянето на суровините и да се представят на компетентните органи в определен срок, за да могат последните да получат представа за очаквания обем на производството. За тази цел договорите трябва да се сключват в писмена форма и да посочват датата на сключване, периода на валидност, имената и адресите на договорните страни, както и естеството на продуктите за преработка, както и да определят земеделската площ, на която е отгледан фуражът за преработка.
(9)
В някои случаи не се сключват такива договори, като вместо това преработвателните предприятия попълват декларации за доставки според изискванията, на които отговарят и договорите.
(10)
За да се гарантира еднаквото приложение на системата за отпускане на помощи, е необходимо да се определят процедурите за извършване на плащания.
(11)
Регламент (ЕО) № 1786/2003 предвижда поредица от проверки, извършващи се на всеки етап от производствения процес, включително посредством обмен на информация с интегрираната система за администрация и контрол, предвидена в Регламент (ЕО) № 1782/2003. Следователно проверките на идентификацията на съответните земеделски площи следва да се координира с проверките, извършвани в рамките на тази система.
(12)
Както е предвидено в схемата в приложение V към Регламент № (ЕО) 1782/2003, компетентните органи са длъжни да извършват кръстосани проверки на земеделските парцели, залегнали в договорите и/или декларациите за доставки и на земеделските парцели, декларирани от производителите в техните единни искания за получаване на помощи, за да се предотврати каквото и да било неоправдано отпускане на помощи.
(13)
За да се осигури спазването на условията, предвидени в Регламент (ЕО) № 1786/2003, както и в настоящия регламент, особено по отношение правоспособността за получаване на помощи, е необходимо да се предвиди методика за намаляване размера на помощите или тяхното прекратяване с цел предотвратяване на каквито и да било нарушения, в съответствие с принципите на пропорционалността и с оглед специалните проблеми при форсмажорни или изключителни обстоятелства. Намаляването и прекратяването следва да се приспособят към тежестта на нарушението, като включват и пълното прекратяване на всякакъв вид помощ в рамките на определен период.
(14)
За да се гарантира ефикасното управление на пазара на сух фураж, на Комисията редовно трябва да се нотифицира определена информация.
(15)
За да бъде подготвен докладът за състоянието на сектора през 2008 г. съобразно член 23 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, следва да се въведат нотификации относно засетите с фуражи площи и потреблението на енергия при производството на сухи фуражи.
(16)
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, за натрупаните количества фуражи към 31 март 2005 г. следва да се въведат преходни мерки.
(17)
При прилагане на доброволния преходен период, предвиден в член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се определят условията за отпускане на предвидената в този член помощ.
(18)
Регламент (ЕО) № 1786/2003 се прилага от 1 април 2005 г. - датата, на която започва 2005/2006 пазарна година. Следователно настоящият регламент следва да започне да се прилага от същата дата.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Съвместния управителен комитет по зърнените култури и преките плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ЦЕЛ, ДЕФИНИЦИИ И УСЛОВИЯ ЗА ПОЛУЧАВАНЕ НА ПОМОЩИТЕ
Член 1
Цел
Настоящият регламент определя подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1786/2003 относно общата организация на пазара на сух фураж.
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент:
1.
„Сух фураж“ означава продуктите, посочени в член 1 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, като се прави разграничение между следните категории:
а)
„дехидриран фураж“, което означава изкуствено изсушените с топлина продукти, предвидени в първата и третата алинеи от буква а) от същия член, включително „подобните фуражни продукти“, или с други думи, всички топлинно изсушени тревни фуражни продукти, означавани с код по КН 1214 90 90, и по-специално:
-
тревисти бобови растения,
-
треви,
-
цели растения, прибрани в зелено състояние с незрели зърна от пшеничните култури, съдържащи се в точка I от приложение IХ към Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
„сушени на слънце фуражи“ означава продуктите, сушени и смлени по друг начин и предвидени във второто и четвъртото тире от член 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1786/2003;
в)
„протеинови концентрати“, което означава продуктите, упоменати в първата алинея от член 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1786/2003;
г)
„дехидрирани продукти“, което означава продуктите, предвидени във втората алинея от член 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1786/2003.
2.
„Преработвателно предприятие“ означава предприятието за производство на сух фураж, предвидено в член 7 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, надлежно одобрено от държавата-членка, на чиято територия се намира и извършва една от следните дейности:
а)
дехидратиране на пресен фураж посредством сушилня, отговаряща на следните условия:
-
температура на въздуха на входната точка не по-малко от 250 °С; но сушилните с хоризонтална трансмисия, произвеждащи на входната точка температура на въздуха минимум 110 °С, одобрени преди началото на 1999/2000 пазарна година, могат да не отговарят на това изискване,
-
времето на престой на изсушавания фураж не надхвърля три часа,
-
при сушене на фуража на слоеве дълбочината на всеки слой не надхвърля един метър;
б)
мелене на фураж, сушен на слънце;
в)
производство на протеинови концентрати.
3.
„Изкупвач на фураж за сушене и/или мелене“ означава физическото или юридическо лице, предвидено в член 10, буква в), iii) от Регламент (ЕО) № 1786/2003, одобрено по съответния начин от държавата-членка, където предприятието е създадено и което изкупува пресни фуражи от производителите, за да ги достави на преработвателни предприятия.
4.
„Партида“ означава определено количество фураж с еднообразно качество по отношение на състава, водното и протеиново съдържание, което количество напуска преработвателното предприятие в едно и също време.
5.
„Смеска“ означава продукт за хранене на животните, съдържащ сух фураж, който е сушен и/или смлян от преработвателното предприятие, както и добавки.
„Добавки“ са продуктите от различен тип, получени от сух фураж, включително свързващи и слепващи вещества или продукти от един и същ тип, но сушени и/или смлени другаде.
Въпреки това, сушените фуражи, които съдържат не повече от 3 % добавки като процентно съдържание от общото тегло на завършения продукт, не се считат за смески, ако общото азотно съдържание не надхвърля 2,4 % в съотношение към сухото вещество на добавката.
6.
„Земеделски парцели“ означава парцелите, определени в съответствие със системата за идентифициране на земеделските парцели, възприета в интегрираната система за управление и контрол, предвидена в членове 18 и 20 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и в член 6 от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията (5).
7.
„Единна искане за получаване на помощи“ означава искането за помощи, предвидена в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и членове 12 и 14 от Регламент (ЕО) 796/2004.
8.
„Крайният получател на партида сух фураж“ означава последното лице, получаващо въпросната партида във формата, в която тя е напуснала преработвателното предприятие, с цел преработка на сухия фураж или използването му като храна за животните.
Член 3
Продукти, отговарящи на условията за подпомагане
За целите на настоящия регламент предвидената в член 4 от Регламент (ЕО) № 1786/2003 помощ се изплаща за сух фураж, отговарящ на условията за пазарна реализация като храни за животни, които:
а)
напускат в непроменено състояние или като смеска, територията на преработвателното предприятие или, ако не могат да бъдат съхранявани в последното, складово съоръжение извън същото, което предоставя необходимите гаранции за задоволителен контрол на съхранения фураж и което предварително е одобрено от съответния компетентен орган;
б)
притежават следните характеристики при напускането на преработвателното предприятие:
i)
максимално водно съдържание от:
-
12 % за фуражът, сушен на слънце, дехидрирания фураж, преминал през процес на мелене, протеиновите концентрати и дехидрираните продукти,
-
14 % за останалите видове дехидрирани фуражи;
ii)
минимално съдържание на суров протеин в сухото вещество от:
-
15 % за дехидрирания фураж, за фуражите, сушени на слънце и дехидрираните продукти,
-
45 % за протеиновите концентрати.
Помощта се изплаща единствено за количества продукти, получени посредством сушене на фураж, прибран от парцели, използвани за земеделски цели по смисъла на член 51 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 4
Изключване
Фуражите от площи, които вече се възползват от програмата за помощи, предвидена в дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003, не се квалифицират за помощта, предвидена в член 4 от Регламент (ЕО) № 1786/2003.
Въпреки това, по отношение на площите, за които се получават помощите за отглеждане на семена, посочени в глава 9 от дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003, от помощта се изключват само фуражните насаждения, от които семената са били прибрани.
Обратно на това, площите, за които се получават плащания по площта на обработваемите култури, упоменати в глава 10 в дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се квалифицират за помощта за добиване на сух фураж, при условие че са засети изцяло с обработваеми култури в съответствие с местните условия.
ГЛАВА 2
ПРЕРАБОТВАТЕЛНИ ПРЕДПРИЯТИЯ И ИЗКУПВАЧИ НА ФУРАЖ ЗА СУШЕНЕ И/ИЛИ МЕЛЕНЕ
Член 5
Одобряване на преработвателни предприятия
За целите на предвиденото в член 2, параграф 2 одобряване, преработвателните предприятия:
а)
предоставят на компетентния орган документация, която съдържа:
i)
скица на производствените им помещения, показваща по-специално входните точки за продуктите за преработка, изходните точки за сухия фураж, складовите помещения, където се съхраняват предназначените за преработка суровини и завършените продукти, както и преработвателните помещения;
ii)
описание на техническите инсталации за извършване на дейностите, предвидени в член 2, параграф 2, и по-специално дехидрационните пещи и мелачките, заедно с данни за почасовия изпарителен капацитет и работната температура, както и устройствата за теглене;
iii)
списък на използваните преди или по време на дехидрационния процес добавки, както и илюстративен списък на останалите използвани в производството продукти и на окончателните продукти;
iv)
стандартните отчети за запасите, предвидени в член 12;
б)
предоставят на компетентния орган своите актуализирани отчети на запасите и счетоводните си отчети;
в)
да подпомага процедурите по извършване на проверки;
г)
да спазва условията, предвидени в Регламент (ЕО) № 1786/2003, както и в настоящия регламент.
Преработвателните предприятия нотифицират компетентния орган в срок от 10 дни относно всички извършвани промени в документацията, посочена в буква а) от първата алинея, с оглед получаване на потвърждение на одобрението.
Член 6
Одобряване на изкупвачите на фураж за сушене и/или мелене
За целите на одобряването, предвидено в член 2, параграф 3, изкупвачът на фураж за сушене или мелене е длъжен да:
а)
да поддържа регистър на въпросните продукти, показващ като минимум дневните изкупувани количества и продажби по продукти, както и, по отношение на всяка партида, количеството, позоваване на договора с доставилия продукта производител и, ако е необходимо, преработвателното предприятие, за което е предназначен продуктът;
б)
предостави на компетентния орган своите актуализирани отчети за поддържаните запаси и счетоводните си отчети;
в)
да подпомага процедурите по извършване на проверки;
г)
да спазва условията, предвидени в Регламент (ЕО) № 1786/2003, както и в настоящия регламент.
Член 7
Одобряване и прекратяване на одобрението
За предвиденото в член 2, параграфи 2 и 3 одобрение се кандидатства от съответната страна преди началото на пазарната година.
Одобрението се дава от компетентния орган на държавата-членка преди началото на пазарната година. В изключителни случаи може да се даде временно одобрение от компетентния орган в период, който не надхвърля два месеца след началото на съответната пазарна година. В подобни случаи предприятието се счита за одобрено преди даването на окончателното одобрение от страна на компетентния орган.
Независимо от разпоредбите на член 30, ако едно или повече от предвидените в членове 5 или 6 условия престанат да се спазват, компетентният орган оттегля одобрението, освен ако преработвателното предприятие или изкупвачът на фураж за сушене и/или мелене не направят необходимото, за да бъдат спазени отново въпросните условия в рамките на срок, който се определя в съответствие със сериозността на проблема.
Член 8
Задължения по производството на фураж
Ако дадено преработвателно предприятие осъществява производство, от една страна, на дехидратиран фураж и/или протеинови концентрати и, от друга страна, на сушен на слънце фураж:
а)
дехидратираният фураж трябва да се произвежда в помещения или площадки, различни от тези, в които се произвежда сушеният на слънце фураж;
б)
получените от двете производствени дейности продукти се съхраняват на различни места;
в)
продукт, принадлежащ към едната от двете групи, не се смесва на територията на предприятието с продукт, принадлежащ към друга група.
Член 9
Задължения във връзка с влизането и излизането на продукти
Когато на територията му се въвеждат продукти, различни от фураж за сушене и/или мелене с цел производство на смески, преработвателното предприятие информира за това компетентния орган на съответната държава-членка, като уточнява вида и количествата на тези продукти.
Ако внасяните продукти се състоят от фураж, който е сушен и/или смлян от друго преработвателно предприятие, последното е също така задължено да информира компетентния орган относно произхода и предназначението на тези продукти. В подобни случаи продуктите могат да се внасят в предприятието само под надзора на компетентния орган и при определени от него условия.
Сухият фураж, който напуска преработвателното предприятие, може отново да влезе в него само с цел повторно опаковане или повторна преработка, под надзора на компетентния орган и при определени от него условия.
Продуктите, които влизат за пръв път или повторно на територията на преработвателните предприятия в съответствие с настоящия член, не могат да се съхраняват заедно с фураж, който се изсушава или смила от въпросното предприятие. Тези продукти също така се вписват в отчетите на запасите на предприятието, както е посочено в член 12, параграф 1.
Член 10
Измерване на теглото, вземане на проби и извършване на анализ на сухия фураж
1. Преработвателното предприятие тегли сухия фураж и взема проби при неговото напускане на предприятието, както е предвидено в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1786/2003.
Ако сухият фураж обаче се смесва на територията на преработвателното предприятие, тегленето и вземането на проби се извършва преди осъществяване на смесването.
Ако смесването се извършва преди или по време на сушенето, пробата се взема след сушенето. Тя се придружава от декларация, в която се заявява, че пробата е взета от смес и се уточняват видът и името на използваната добавка, общото азотно съдържание в сухото вещество и нивото на интегриране в готовия продукт.
2. Компетентният орган може да изиска всяко преработвателно предприятие да го уведомява поне два дни предварително при всяко излизане на сух фураж от предприятието или при всяко смесване на сух фураж, като се уточняват датите и количествата, за да може органът да извърши необходимите проверки.
Компетентният орган периодично взема проби и претегля количество, равняващо се на минимум 5 % от теглото на напускащия предприятието сух фураж и на минимум 5 % от теглото на смесвания сух фураж всяка пазарна година.
3. Установяването на водното и суровото протеиново съдържание, предвидено в член 3, се извършва, като се взема проба на всеки 110 тона максимум от всяка партида сух фураж, напускаща преработвателното предприятие или смесвана на негова територия в съответствие с метода, предвиден в Директиви 76/371/EИО (6), 71/393/EИО (7) и 72/199/EИО (8) на Комисията.
Ако няколко партиди с еднакво качество по отношение на състава, водното и протеиновото съдържание, които заедно тежат максимум 110 тона, напускат предприятието или се смесват на негова територия, проба се взема от всяка една от тези партиди. Анализът обаче се извършва на представителна смес от тези проби.
Член 11
Претегляне на фуража, установяване на водното съдържание на предназначения за дехидратиране фураж
1. Преработвателното предприятие е длъжно систематично да претегля предназначения за дехидратиране фураж, както и сушения на слънце фураж, предоставен за преработка, за да установи точно тяхното количество.
2. Задължението за систематично теглене на такъв фураж не е валидно, ако продукцията на съответното предприятие не надхвърля 1 000 тона на пазарна година и предприятието докаже на компетентния орган в съответната държава-членка, че не може да използва публични кантари, разположени в петкилометров радиус от него. В подобни случаи количеството на доставените фуражи може да се установи по всеки друг метод, който предварително е одобрен от компетентния орган на въпросната държава-членка.
3. Преработвателното предприятие установява средното водно съдържание на предназначения за дехидратация фураж посредством количествено сравнение между използваните като суровина фуражи и получения сух фураж.
4. Преди края на първия месец на всяко тримесечие преработвателното предприятие уведомява компетентния орган относно средното водно съдържание, както е посочено в параграф 3, отчетено по време на предишното тримесечие за дехидратирания от предприятието фураж.
Член 12
Отчитане запасите на преработвателните предприятия
1. Отчитането на запасите на преработвателните предприятия, предвидена в член 10, буква а) от Регламент (ЕО) № 1786/2003, се поддържа заедно със счетоводните документи на предприятието и позволява ежедневното проследяване на:
а)
количествата продукти, влизащи в предприятието за дехидратиране и/или мелене, и, по отношение на всяка партида:
-
датата на влизане,
-
количеството,
-
видът или видовете от включените в член 1 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, на предназначения за дехидратиране фураж и, ако е целесъобразно, сушения на слънце фураж,
-
водното съдържание на фуража за дехидратиране,
-
позоваване на договора и/или декларацията за доставка, предвидени в членове 14 и 15 от настоящия регламент;
б)
произведените количества продукция и количеството на всички използвани в производството добавки;
в)
напускащите предприятието количества продукция и за всяка партида - датата на напускане на предприятието и измерените водно и протеиново съдържание;
г)
количествата сух фураж, за които преработвателното предприятие вече е получило помощи и които са влезли за пръв път или повторно на територията на предприятието;
д)
запасите от сух фураж към края на всяка пазарна година;
е)
продуктите, които са смесени със сушените или смлени от предприятието фуражи или са добавени към тях, като се посочват видът и названието на тези продукти, общото азотно съдържание в сухото им вещество, както и степента на тяхното интегриране в крайния продукт.
2. Преработвателните предприятия поддържат отделни отчети за запасите си на дехидриран фураж, сушен на слънце фураж, протеинови концентрати и дехидрирани продукти.
3. Ако преработвателното предприятие дехидратира или преработва продукти, различни от сухия фураж, то е длъжно да поддържа отделни отчети на запасите си, натрупани в резултат от тези други процеси по дехидратирането или преработката.
Член 13
Придружаващи документи за запасите
1. Придружаващите документи, които трябва да се представят от преработвателните предприятия на компетентния орган по настояване на последния, включват:
а)
данни, по които може да се установи производственият капацитет на предприятието;
б)
данни за запасите от гориво, които се съхраняват в предприятието в началото и в края на производството;
в)
фактури за закупуване на гориво и показанията на измервателните уреди за потреблението на електрическа енергия по време на производствения период;
г)
данни за броя на работните часовете за сушилните или, при сушения на слънце фураж, за мелачките;
д)
пълни данни за консумацията на енергия в съответствие с приложение І;
е)
договорите и/или декларациите за доставки.
2. Преработвателните предприятия, които реализират своята собствена продукция, представят на компетентния орган, в допълнение към предвидените в параграф 1 документи, фактурите за закупения фураж за сушене и/или мелене, както и фактурите за продажбите на сух фураж, в които специално се посочва количеството и съставът на продадените продукти, както и името и адреса на купувача.
Кооперативните предприятия, преработващи произведените от техните членове фуражи и доставящи на тези членове сух фураж представят на компетентния орган, в допълнение към предвидените в параграф 1 документи, поръчките за доставки или какъвто и да е друг счетоводен документ, допустим от компетентния орган, в който специално се посочват количеството и съставът на доставения продукт, както и имената и адресите на лицата, на които продуктът е доставен.
Предприятията, произвеждащи фураж за фермерите, който е доставен от тях и им е върнат обратно, представят на компетентния орган, в допълнение към предвидените в параграф 1 документи, фактури, удостоверяващи техните производствени разходи, в които специално се посочват количеството и съставът на произведените сухи фуражи, както и имената на фермерите.
ГЛАВА 3
ДОГОВОРИ И ДЕКЛАРАЦИИ ЗА ДОСТАВКИ
Член 14
Договори
1. Освен предвидената в член 12 от Регламент (ЕО) № 1786/2003 информация, всеки договор, предвиден в член 10, буква в), i) и iii) от този регламент, задължително включва, по-специално:
а)
имената и адресите на договорните страни;
б)
датата на сключване;
в)
съответната пазарна година;
г)
видът или видовете на предназначените за преработка фуражи и прогнозните им количества;
д)
идентификационните номера на земеделските парцели, на които се отглеждат предназначените за преработка фуражи, с позоваване на единното искане за получаване на помощи, в която въпросните парцели са били заявени в съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 796/2004, както и, ако договорът е сключен или декларацията за доставка е попълнена преди датата на представянето на единната декларация за получаване на помощи, предприятие, което да декларира тези парцели в единната декларация за получаване на помощи.
2. Ако преработвателното предприятия изпълнява договор за преработка, както е предвидено в член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, сключен с независим производител или с един или повече от неговите собствени членове, в договора трябва също така да е посочено следното:
а)
готовият продукт, който ще бъде доставен;
б)
заплатените от производителя разходи.
Член 15
Декларации за доставка
1. Ако предприятието преработва своята собствена продукция или група преработва продукцията на своите членове, се съставя декларация за доставка, която съдържа като минимум следната информация:
а)
датата на доставка или примерна такава, ако доставката се осъществява след датата, на която декларацията за доставка се представя на компетентния орган;
б)
количеството фураж, който е получен или ще бъде получен;
в)
видът или видовете на предназначените за преработка фуражи;
г)
ако е необходимо, името и адресът на извършващия доставката член на групата;
д)
идентификационните номера на земеделските парцели, на които се отглеждат предназначените за преработка фуражи, с позоваване на единното искане за получаване на помощи, в която въпросните парцели са били заявени в съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 796/2004, както и, ако договорът е сключен или декларацията за доставка е попълнена преди датата на представянето на единната декларация за получаване на помощи, предприятие, което да декларира тези парцели в единната декларация за получаване на помощи.
2. Ако предприятието получава доставки от одобрен изкупвач, се съставя декларация за доставка, която съдържа като минимум следната информация:
а)
кой е одобреният изкупвач;
б)
датата на доставка или примерна такава, ако доставката се осъществява след датата, на която декларацията за доставка се представя на компетентния орган;
в)
количеството фураж, който е получен или ще бъде получен, по производители, с които са сключени договори от одобрения изкупвач, като се посочват номерата на тези договори;
г)
видът или видовете на предназначените за преработка фуражи;
д)
идентификационните номера на земеделските парцели, на които се отглеждат предназначените за преработка фуражи, с позоваване на единното искане за получаване на помощи, в която въпросните парцели са били заявени в съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 796/2004, както и, ако договорът е сключен или декларацията за доставка е попълнена преди датата на представянето на единната декларация за получаване на помощи, предприятие, което да декларира тези парцели в единната декларация за получаване на помощи.
Член 16
Дати на договорите или декларациите
Предвидените в членове 14 и 15 договори и декларации за доставка се изготвят в писмена форма минимум два работни дни преди датата на доставката.
Държавите-членки обаче могат да изискат договорите и декларациите за доставка да се изготвят в срок от два до осем работни дни преди датата на доставката.
Член 17
Нотификации
Преработвателните предприятия и изкупвачите на фураж за сушене или мелене са длъжни да изпращат на компетентния орган, в срок не по-късно от 15-ия ден на всеки месец, списък с договорите и декларациите за доставки, сключени или съответно попълнени предходния месец.
Списъкът включва:
а)
самоличност на съвместния изпълнител на преработвателното предприятие или одобрения изкупвач или на декларатора (за преработвателните предприятия, които преработват своята собствена продукция, или за групите, преработващи продукцията на своите членове);
б)
датата на договора или декларацията за доставка;
в)
идентификационните номера на земеделските парцели;
г)
позоваване към съответното единно искане за получаване на помощи.
Компетентният орган може да изиска списъкът да се изпраща по електронна поща.
ГЛАВА 4
КАНДИДАТСТВАНЕ И ИЗПЛАЩАНЕ НА ПОМОЩИТЕ
Член 18
Дата на подаване на исканията за помощ
1. В срок от 45 дни от края на месеца преработвателните предприятия подават искания за получаване на помощи, както е предвидено в член 4 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, за количествата, напуснали предприятието по време на същия месец.
2. С изключение на форсмажорни или извънредни обстоятелства:
а)
представянето на искане за получаване на помощи след определения в параграф 1 срок води до намаление с 1 % за всеки работен ден на сумите, които има право да получи предприятието, ако искането е подадена в определения срок;
б)
ако забавянето е повече от 25 дни, искането не се приема.
3. Но след изтичане на датата 15 април, следваща края на съответната пазарна година, не може да се подават искания за помощ за същата пазарна година, освен при форсмажорни или извънредни обстоятелства.
Член 19
Съдържание на исканията
1. Исканията съдържат като минимум следната информация:
а)
име, презиме, адрес и подпис на кандидата;
б)
количествата по партиди, за които се подава искането;
в)
датата, на която всяко количество фураж напуска предприятието;
г)
потвърждение, че от всяка партида са взети проби в съответствие с член 10, параграф 3 при напускане на предприятието или при смесването на сушените фуражи, както и останалите данни, които се изискват за идентифицирането на пробите;
д)
списък по партиди на всички използвани добавки, като се посочват видът и названието на тези продукти, общото азотно съдържание в сухото им вещество, както и степента на тяхното интегриране в крайния продукт;
е)
при смеските, общото съдържание на суров протеин във всяка пратка изсушен от предприятието фураж, след приспадането на общото азотно съдържание, дължащо се на добавките.
2. Помощите се отпускат на преработвателни предприятия единствено за фуража, който се суши или смила на тяхна територия, минус теглото на добавките.
Член 20
Предварителни плащания
1. За да се квалифицира за получаване на предварително плащане в съответствие с член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, кандидатът придружава искането си за получаване на помощи със сертификат за внасяне на съответната гаранция.
2. Държавата-членка предприема необходимите мерки, за да провери дали кандидатът съответства на условията за получаване на помощи, в срок от 90 дни след подаване на искането.
Член 21
Окончателен размер на помощта
1. Комисията определя, в съответствие с предвидената в член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1786/2003 процедура, окончателното количество на помощта, предвидена в член 4, параграф 2 от същия регламент. Този размер се изчислява на базата на представените от държавите-членки нотификации, в съответствие с втората алинея от член 33, параграф 1 от настоящия регламент.
2. Ако в резултат от извършените впоследствие проверки една или повече страни-членове предоставят втора надлежно обоснована нотификация в съответствие с втора алинея от член 33, параграф 1, коригираща първата възходящо, втората нотификация се взема предвид, само ако окончателният размер на помощите, изчислена на базата на първата нотификация, не е повлиян. Количествата сух фураж, които в резултат на това не се вземат предвид, се прехвърлят към следващата пазарна година.
3. Предвиденото в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1786/2003 салдо се изплаща, ако е целесъобразно, в срок от 60 дни от датата, на която Комисията публикува окончателния размер на помощта за съответната пазарна година в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 22
Обменен курс
Оперативното събитие за обменния курс, който се прилага към помощта, предвидена в член 4 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, настъпва към първия ден на месеца, в който дадена пратка сух фураж напуска територията на одобреното преработвателно предприятие.
ГЛАВА 5
ИНСПЕКЦИИ
Член 23
Общи принципи
1. Административните проверки и проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се провеждат по такъв начин, че да гарантират ефективен контрол на спазването на условията, при които се отпускат помощите.
2. Исканията за съответните помощи се отхвърлят, ако преработвателното предприятие възпрепятства извършването на проверките на място.
Член 24
Административни проверки
1. Административните проверки трябва да са насочени към установяване на евентуалните нередности, особено посредством извършването на кръстосани проверки.
Компетентните органи извършват кръстосани проверки на земеделските парцели, заявени в единните искания за получаване на помощи, в договорите и/или декларациите за доставки, и на референциалните парцели, посочени в идентификационната система за земеделски парцели, за да установят дали площите сами по себе си отговорят на условията за получаване на помощи, както и за да предотвратят отпускането на помощи без необходимото основание.
2. Данните за наличието на нередности, получени в резултат от провеждането на кръстосани проверки, могат да бъдат следвани от всякаква друга подходяща административна процедура и, ако това е целесъобразно, от проверка на място.
Член 25
Проверки на място
1. Проверките на място се провеждат без предварително известяване. Ако обаче целите на контрола не са изложени на риск, може да се отправи предварително предупреждение, но само в рамките на строго определен минимален период. Подобно предупреждение не може да надхвърля 48 часа, освен в надлежно аргументирани случаи.
2. Ако е целесъобразно, предвидените в настоящия регламент проверки на място, както и всички други предвидени в правилата на Общността проверки, се извършват едновременно.
3. Ако проверките на място установят значителни нередности в даден регион или в дадено преработвателно предприятие, компетентният орган съответно увеличава броя, честотата и обхвата на извършваните проверки на място във въпросното предприятие през настоящата година, както и през следващата година.
4. Държавите-членки приемат критерии за подбора на контролната извадка. Ако проверките, извършвани в предприятията от тази контролна извадка, констатират нередности, обхватът и размерът на извадката се променят в съответната степен.
Член 26
Проверки на място в преработвателните предприятия
1. Компетентните органи инспектират минимум веднъж на всяка пазарна година посочените в член 12 отчети за запасите на всички преработвателни предприятия, и по-специално връзката между тази документация и счетоводните документи.
2. Компетентните органи извършват случайни проверки на придружаващите документи по запасите на преработвателните предприятия.
Но при новоодобрените предприятия инспекцията обхваща всички искания, представени по време на първата година от тяхната производствена дейност.
Член 27
Проверки на място на други стопански субекти
1. Компетентните органи провеждат систематични допълнителни проверки на доставчиците на суровини, както и на стопанските субекти, на които се доставя сухият фураж.
Тези проверки обхващат:
а)
минимум 5 % от партидите, които са отразени в исканията за получаване на помощи, за да се установи проследимостта до последния получател;
б)
минимум 5 % от договорите и декларациите за доставки, за да се провери парцелът, от който произхождат доставените на преработвателните предприятия продукти.
2. Стопанските субекти, в които се извършват проверки на място, се избират от компетентния орган посредством анализ на риска, като се вземат предвид:
а)
размерът на отпусканата помощ;
б)
настъпили промени в отпусканата помощ в сравнение с предходната година;
в)
констатациите от проведените през предходната година проверки;
г)
други фактори, които се определят от държавите-членки.
Всяка година компетентният орган подлага на оценка ефективността на използваните през предходните години параметри на анализ на риска.
3. Компетентният орган поддържа документация, свързана с основанията при подбора на всички производители, подложени на проверки на място. Преди започване на проверка на място, провеждащият я инспектор се информира относно тези причини.
Член 28
Констативен протокол
1. Всяка проверка на място се приключва с констативен протокол, в който се отразяват различните аспекти на проведената проверка.
2. Подконтролното лице получава възможност да подпише констативният протокол и да добави свои коментари при получаване на екземпляр от акта.
ГЛАВА 6
НАМАЛЯВАНЕ РАЗМЕРА ИЛИ ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПОМОЩИТЕ
Член 29
Намаляване или прекратяване на помощите поради неточности в декларациите, представени от преработвателните предприятия
Ако количеството сух фураж, посочено в една или повече искания за помощи, надвишава количеството, което отговаря на условията за получаване на помощ, предвидени в член 3, се прилагат следните процедури:
а)
ако разликата между заявеното и реалното количество на съответстващия на условията фураж не надхвърля 20 % от реалното количество, размерът на помощта се изчислява на базата на последното, като от него се приспада двойният размер на установената разлика;
б)
ако разликата между заявеното и реалното количество на съответстващия на условията фураж надхвърля 20 %, искането за получаване на помощи се отхвърля;
в)
ако разликата между заявеното и реалното количество на съответстващия на условията фураж не надхвърля 20 % от реалното количество, но това не е първата подобна констатация за кандидата, направена през същата пазарна година, искането за получаване на помощи се отхвърля;
г)
ако разликата между заявеното и реалното количество на съответстващия на условията фураж надхвърля 50 % или ако между двете количества има разлика от 20 % до 50 %, но това не е първата подобна констатация за кандидата, направена през същата пазарна година, за въпросната пазарна година не се отпуска помощ.
Сумата, която трябва да се възвърне, се приспада от плащанията по помощи, за които предприятието се квалифицира по искания, представени в пазарните години, следващи календарната година на констатацията.
Ако се констатира, че посочените в първата алинея нередности са извършени преднамерено от преработвателното предприятие, бенефициентът се лишава от помощи през настоящата и следващата пазарна година.
Член 30
Намаляване или прекратяване на помощите поради неспазване на определени изисквания за одобряване от преработвателни предприятия и одобрени изкупвачи
Ако се констатира, че отчетите на запасите не отговаря на предвидените в член 12 условия или че не може да се установи връзката между тази документация и счетоводните документи, от една страна, и първичните документи от друга, независимо от предвидените в член 29 намаляване или прекратяване на помощите, се прибягва до намаляване в размер между 10 и 30 % от размера на помощта, отпускана за настоящата пазарна година на преработвателното предприятие, в зависимост от тежестта на нарушението.
Ако в период от две години след първото констатиране се установят същите нередности, компетентният орган оттегля одобрението на преработвателното предприятия за минимум една и максимум от три пазарни години.
ГЛАВА 7
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 31
Форсмажорни и извънредни обстоятелства
Възникването на форсмажорни и извънредни обстоятелства, заедно с подходящи и удовлетворителни за компетентния орган доказателства, се нотифицират на компетентния орган в писмена форма в срок от десет работни дни от датата, на която съответното отговорно лице в преработвателното предприятие има възможност да извърши това.
Член 32
Допълнителни мерки и взаимопомощ между държавите-членки
1. Държавите-членки предприемат всички по-нататъшни мерки, необходими за правилното приложение на общата организация на пазара на сух фураж, и взаимно си осигуряват помощта, необходима за изпълнението на проверките, изисквани по силата на настоящия регламент. В това отношение държавите-членки могат, ако настоящият регламент не предвижда необходимото намаляване или прекратяване на помощите, да налагат подходящи национални санкции на производителите и останалите стопански субекти в отрасъла, като например производители или изкупвачи, които участват в процедурата по отпускането на помощи, с цел гарантиране спазването на всички условия по тези процедури.
2. Държавите-членки са задължени да си помагат взаимно, за да се гарантира ефективността на предприеманите контролни мерки, както и за да се позволи проверяването на автентичността на представените документи и/или на точността на обменяните данни.
Член 33
Нотификации, изпращани на Комисията от държавите-членки
1. Държавите-членки нотифицират Комисията в началото на всяко тримесечие за количествата сух фураж, за който през предходното тримесечие са представени искания за помощта, предвидена в член 4 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, като тези данни се представят по месеците, в които въпросните количества са напускали преработвателните предприятия.
В срок не по-късно от 31 май на всяка година държавите-членки информират Комисията относно количествата сух фураж, на които е признато правото за получаване на помощи по време на предходната пазарна година.
Нотификациите на подробностите, посочени в първата и втората алинеи, правят разграничение между категориите, предвидени в член 2, параграф 1. Тази информация ще се използва от Комисията за установяване на съответствието с максималното гарантирано количество.
2. Държавите-членки нотифицират Комисията:
а)
не по-късно от 30 април всяка година, относно прогнозните количества запаси от сух фураж, поддържани в преработвателните предприятия към 31 март всяка година;
б)
не по-късно от 30 април 2005 г. относно количествата запаси сух фураж, съхранявани в преработвателните предприятия към 31 март 2005 г. и отговарящи на условията, предвидени в член 34;
в)
не по-късно от 31 май всяка година, относно броя на новите одобрения, на прекратените одобрения и на временните одобрения за предходната пазарна година;
г)
не по-късно от 31 май всяка година, относно статистиката на проверките, извършени съобразно членове 23-28, както и относно намаляването и прекратяването на помощи, приложени съобразно членове 29, 30 и 31 по време на предходната пазарна година, в съответствие с приложение III;
д)
не по-късно от 31 май всяка година, чрез представяне на пълна документация, относно използваната в производството на дехидриран фураж енергия, в съответствие с приложение I, както и относно промените в площите, засети с бобови и други зелени фуражи, в съответствие с приложение II, по време на предходната пазарна година;
е)
по време на периода от един месец, следващ края на всеки шестмесечен период, относно средното водно съдържание, отчетено по време на предходния шестмесечен период в предназначените за дехидратиране фуражи и съобщено от преработвателните предприятия в съответствие с член 11, параграф 4;
ж)
не по-късно то 1 май 2005 г. относно мерките, предприети в изпълнение на Регламент (ЕО) № 1786/2003 и на настоящия регламент, и по-специално относно възприетите национални санкции, предвидени в член 30 от настоящия регламент.
ГЛАВА 8
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 34
Запаси към 31 март 2005 г.
1. Сухият фураж, произведен през година 2004/2005, който не е напуснал преработвателното предприятия или някое от местата за съхранение, посочени в член 3, буква а) от настоящия регламент, преди 31 март 2005 г., може да се квалифицира за помощта, предвидена в член 3 от Регламент (ЕО) № 603/95 през 2005/2006 пазарна година, при условие че:
а)
отговаря на условията, предвидени в член 3 от настоящия регламент;
б)
напуска преработвателното предприятие под надзора на компетентния орган при условията, предвидени в членове 10 и 11 от настоящия регламент;
в)
е въведен в системата на националните гарантирани количества, отпускани на съответните държави-членки за 2004/2005 пазарна година;
г)
е деклариран и сертифициран през 2004/2005 пазарна година.
2. Компетентните органи в държавите-членки предприемат всички необходими инспекционни мерки, за да гарантират спазването на параграф 1.
Член 35
Доброволен преходен период
Държавите-членки, които прилагат доброволен преходен период в съответствие с член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, изплащат на преработвателните предприятия, с оглед прехвърлянето на тези суми към производителите, помощта, предвидена във втора алинея от член 71, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, за фуражите, признати за съответстващи на условията за отпускане на помощ, предвидени в член 4 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, в рамките на максималните количества, посочени в буква Г от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Ако преработвателното предприятие получава фуражи от друга държава-членка, предвидената във втора алинея от член 71, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 помощ му се изплаща с оглед прехвърлянето на сумите към производителя само при условие, че този производител извършва своята дейност в държава-членка, която прилага доброволния преходен период.
Сумата на тази помощ и на помощта, предвидена в Регламент (ЕО) № 1786/2003, не може да надхвърля максималната помощ за отрасъла, предвидена в Регламент (ЕО) № 603/95.
Помощта, предвидена във втора алинея от член 71, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се определя в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1786/2003, и се изплаща на преработвателните предприятия, които прехвърлят сумите на производителите в срок от 15 работни дни.
Член 36
2004/2005 пазарна година
Настоящият регламент отменя Регламент (ЕО) № 785/95.
Въпреки това, разпоредбите, свързани с управлението на програмата за отпускане на помощи по време на 2004/2005 пазарна година, остават в сила до окончателното одобряване на отчетите за същата пазарна година.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 април 2005 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 март 2005 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 382/2005 DELLA COMMISSIONE
del 7 marzo 2005
recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1786/2003 del Consiglio relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei foraggi essiccati
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 1786/2003 del Consiglio, del 29 settembre 2003, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei foraggi essiccati (1), in particolare l'articolo 20,
visto il regolamento (CE) n. 1782/2003 del Consiglio, del 29 settembre 2003, che stabilisce norme comuni relative ai regimi di sostegno diretto nell'ambito della politica agricola comune e istituisce taluni regimi di sostegno a favore degli agricoltori e che modifica i regolamenti (CEE) n. 2019/93, (CE) n. 1452/2001, (CE) n. 1453/2001, (CE) n. 1454/2001, (CE) n. 1868/94, (CE) n. 1251/1999, (CE) n. 1254/1999, (CE) n. 1673/2000, (CEE) n. 2358/71 e (CE) n. 2529/2001 (2), in particolare l’articolo 71, paragrafo 2, secondo comma,
considerando quanto segue:
(1)
Poiché il regolamento (CE) n. 1786/2003 ha sostituito il regolamento (CE) n. 603/95 del Consiglio (3) è opportuno adottare nuove modalità di applicazione. Occorre pertanto abrogare il regolamento (CE) n. 785/95 della Commissione, del 6 aprile 1995, recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 603/95 del Consiglio, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore dei foraggi essiccati (4).
(2)
Per ragioni di chiarezza è opportuno formulare una serie di definizioni.
(3)
Tenendo conto dei requisiti di cui all’articolo 9 del regolamento (CE) n. 1786/2003, occorre stabilire la qualità minima dei prodotti di cui trattasi, espressa dal tenore di umidità e di proteine. Visti gli usi commerciali, occorre differenziare il tenore di umidità a seconda dei processi di fabbricazione.
(4)
È opportuno escludere dal beneficio degli aiuti previsti dal regolamento (CE) n. 1786/2003 i foraggi ottenuti su superfici che già beneficiano di uno degli aiuti previsti al titolo IV del regolamento (CE) n. 1782/2003.
(5)
A norma dell’articolo 13 del regolamento (CE) n. 1786/2003, gli Stati membri sono tenuti ad istituire un sistema di ispezione che consenta di verificare, per ogni impresa o acquirente di foraggi da disidratare, l’osservanza delle condizioni definite dallo stesso regolamento. Per agevolare le operazioni di controllo e garantire l’osservanza delle condizioni che danno diritto all’aiuto, occorre prevedere che le imprese di trasformazione e gli acquirenti di foraggi da disidratare siano sottoposti ad una procedura di riconoscimento. Per questo è opportuno definire le indicazioni che devono figurare nelle domande di aiuto, nella contabilità di magazzino e nelle dichiarazioni di consegna delle imprese di trasformazione. Occorre infine precisare gli altri documenti giustificativi da fornire.
(6)
L’osservanza dei requisiti relativi alla qualità dei foraggi essiccati deve essere oggetto di controlli rigorosi basati sul prelievo regolare di campioni dei prodotti finiti che escono dall’impresa. Qualora tali prodotti siano mescolati con altre materie il prelievo dei campioni deve precedere tale operazione.
(7)
Per verificare la corrispondenza tra i quantitativi di materie prime consegnate alle imprese e i quantitativi di foraggi essiccati usciti, è necessario che le imprese suddette eseguano sistematicamente la pesatura dei foraggi da trasformare e determinino il loro tenore di umidità.
(8)
Per facilitare la commercializzazione dei foraggi da trasformare e consentire alle competenti autorità di effettuare i controlli necessari per verificare il diritto all’aiuto, è necessario che i contratti tra le imprese e gli agricoltori siano stipulati prima della consegna delle materie prime e depositati presso le autorità competenti entro una data determinata, onde consentire a queste ultime di conoscere il volume prevedibile della produzione. A tale scopo è indispensabile che i contratti siano stipulati per iscritto e che vi figurino, in particolare, la data di stipulazione, la campagna di commercializzazione, il nome e l’indirizzo dei contraenti, la natura dei prodotti da trasformare e gli estremi della particella agricola su cui sono stati coltivati i foraggi da trasformare.
(9)
In certi casi i contratti non si applicano e le imprese di trasformazione devono presentare dichiarazioni di consegna soggette alle condizioni vigenti per i contratti stessi.
(10)
Per garantire un’applicazione uniforme del regime di aiuti, occorre definire le modalità di versamento degli stessi.
(11)
Il regolamento (CE) n. 1786/2003 ha previsto una serie di controlli da effettuare ad ogni fase del processo di produzione, anche mediante il ricorso al sistema integrato di gestione e di controllo previsto dal regolamento (CE) n. 1782/2003. È quindi opportuno che i controlli relativi all’identificazione delle particelle agricole siano collegati ai controlli effettuati nell’ambito di detto sistema.
(12)
Poiché si tratta di un regime elencato nell’allegato V del regolamento (CE) n. 1782/2003, le autorità competenti sono tenute ad eseguire controlli incrociati delle particelle agricole indicate nei contratti e/o nelle dichiarazioni di consegna con quelle dichiarate dai produttori nella domanda unica di aiuto, onde evitare l’erogazione di aiuti non giustificati.
(13)
Per garantire il rispetto delle condizioni previste dal regolamento (CE) n. 1786/2003 e dal presente regolamento, in particolare per quanto riguarda il diritto all’aiuto, per sanzionare eventuali abusi è opportuno fissare riduzioni ed esclusioni dell’aiuto, tenendo conto del principio di proporzionalità e dei problemi particolari che dovessero insorgere per forza maggiore o in presenza di circostanze eccezionali. È opportuno che le riduzioni ed esclusioni siano ponderate in funzione della gravità dell’irregolarità commessa e possano andare fino all’esclusione totale dal beneficio dell’aiuto per un periodo determinato.
(14)
Ai fini di una corretta gestione del mercato dei foraggi essiccati, è necessario che la Commissione riceva regolarmente determinate informazioni.
(15)
Per preparare la relazione sul settore, prevista per il 2008 a norma dell’articolo 23 del regolamento (CE) n. 1786/2003, è opportuno disporre la trasmissione di comunicazioni relative alle superfici foraggere e al consumo energetico connesso alla produzione di foraggi essiccati.
(16)
A norma dell’articolo 21 del regolamento (CE) n. 1786/2003 occorre prevedere una misura transitoria relativa alle scorte in giacenza al 31 marzo 2005.
(17)
In caso di applicazione del periodo transitorio facoltativo di cui all’articolo 71 del regolamento (CE) n. 1782/2003 è opportuno stabilire le condizioni relative all’aiuto secondo quanto disposto da detto articolo.
(18)
Poiché il regolamento (CE) n. 1786/2003 si applica a decorrere dal 1o aprile 2005, data di inizio della campagna di commercializzazione 2005/2006, è necessario che il presente regolamento si applichi a decorrere dalla stessa data.
(19)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione congiunto per i cereali e i pagamenti diretti,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPITOLO 1
OGGETTO, DEFINIZIONI E CONDIZIONI DI AMMISSIBILITÀ DELL’AIUTO
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce le modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1786/2003 relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei foraggi essiccati.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
1)
«foraggi essiccati», i prodotti di cui all’articolo 1 del regolamento (CE) n. 1786/2003, distinti nelle seguenti categorie:
a)
«foraggi disidratati», ossia i prodotti di cui alla lettera a), primo e terzo comma, del summenzionato articolo, essiccati artificialmente al calore; ivi compresi gli «altri simili prodotti da foraggio» ossia tutti i prodotti erbacei da foraggio essiccati artificialmente al calore di cui al codice NC 1214 90 90, in particolare:
-
le leguminose erbacee,
-
le graminacee erbacee,
-
i cereali raccolti allo stato verde, pianta intera, semi non maturi, di cui all’allegato IX, punto I, del regolamento (CE) n. 1782/2003;
b)
«foraggi essiccati al sole», ossia i prodotti di cui all’articolo 1, lettera a), secondo e quarto comma, del regolamento (CE) n. 1786/2003, essiccati secondo una tecnica diversa dall’essiccazione artificiale al calore e macinati;
c)
«concentrati di proteine», ossia i prodotti di cui all’articolo 1, lettera b), primo comma, del regolamento (CE) n. 1786/2003;
d)
«prodotti disidratati», ossia i prodotti di cui all’articolo 1, lettera b), secondo comma, del regolamento (CE) n. 1786/2003;
2)
«impresa di trasformazione», l’impresa di trasformazione di foraggi essiccati ai sensi dell’articolo 7 del regolamento (CE) n. 1786/2003, debitamente riconosciuta dal competente Stato membro, nella quale si proceda:
a)
alla disidratazione dei foraggi freschi, utilizzando un essiccatoio conforme ai seguenti requisiti:
-
funzionante con una temperatura dell’aria all’entrata non inferiore a 250 °C; tuttavia per gli essiccatoi a nastro funzionanti con una temperatura dell’aria all’entrata non inferiore a 110 °C, che hanno ottenuto il riconoscimento prima dell’inizio della campagna di commercializzazione 1999/2000, non è fatto obbligo di conformità a tale requisito,
-
la durata di passaggio dei foraggi da disidratare non è superiore a 3 ore,
-
in caso di essiccazione per strati di foraggio, lo spessore di ciascuno strato non è superiore a 1 metro;
b)
alla macinazione dei foraggi essiccati al sole;
c)
alla fabbricazione di concentrati di proteine;
3)
«acquirente di foraggi da essiccare e/o da macinare», ogni persona fisica o giuridica ai sensi dell’articolo 10, lettera c), punto iii), del regolamento (CE) n. 1786/2003, debitamente riconosciuta dal competente Stato membro, che acquista foraggi freschi presso i produttori per consegnarli alle imprese di trasformazione;
4)
«partita», una quantità determinata di foraggi, di qualità uniforme sotto il profilo della composizione, del tenore di umidità e del contenuto proteico, uscita dall’impresa di trasformazione in una sola volta;
5)
«miscela», un prodotto destinato all’alimentazione degli animali, contenente foraggi essiccati, che sono stati essiccati e/o macinati dall’impresa di trasformazione, e «aggiunte».
Le «aggiunte» sono prodotti di natura diversa dai foraggi essiccati, compresi i leganti e agglomeranti, o della medesima natura, ma essiccati e/o macinati altrove.
Tuttavia, un foraggio essiccato contenente aggiunte nel limite massimo del 3 % del peso totale del prodotto finito non è considerato una miscela, purché il tenore di azoto totale rispetto alla sostanza secca dell’aggiunta non superi il 2,4 %;
6)
«particelle agricole», le particelle identificate secondo il sistema di identificazione delle particelle agricole nell’ambito del sistema integrato di gestione e di controllo, di cui agli articoli 18 e 20 del regolamento (CE) n. 1782/2003 e all’articolo 6 del regolamento (CE) n. 796/2004 della Commissione (5);
7)
«domanda unica di aiuto», la domanda di aiuto di cui all’articolo 22 del regolamento (CE) n. 1782/2003 e agli articoli 12 e 14 del regolamento (CE) n. 796/2004;
8)
«destinatario finale di una partita di foraggi essiccati», l’ultima persona che abbia ricevuto la partita nella stessa forma che aveva al momento di uscita dall’impresa di trasformazione, che intenda trasformare il foraggio essiccato o utilizzarlo per l’alimentazione degli animali.
Articolo 3
Prodotti ammissibili all’aiuto
Ai fini dell’applicazione del presente regolamento sono ammissibili al beneficio dell’aiuto di cui all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 1786/2003 i foraggi essiccati rispondenti ai requisiti previsti in materia di commercializzazione dei prodotti destinati all’alimentazione degli animali, che:
a)
escano dal perimetro dell’impresa di trasformazione, tal quali o sotto forma di miscela, oppure, qualora non possano essere immagazzinati entro detto perimetro, da ogni luogo di deposito all’esterno di esso che offra sufficienti garanzie per il controllo dei foraggi immagazzinati e che sia stato preliminarmente riconosciuto dall’autorità competente;
b)
al momento dell’uscita dall’impresa di trasformazione, presentino le seguenti caratteristiche:
i)
tenore massimo di umidità del:
-
12 % per i foraggi essiccati al sole, i foraggi disidratati che abbiano subito un processo di macinatura, i concentrati di proteine e i prodotti disidratati,
-
14 % per gli altri foraggi disidratati;
ii)
tenore minimo di proteine grezze totali, riferito alla sostanza secca, del:
-
15 % per i foraggi disidratati, i foraggi essiccati al sole e i prodotti disidratati,
-
45 % per i concentrati di proteine.
Il diritto all’aiuto è limitato ai quantitativi di prodotti ottenuti dall’essiccazione dei foraggi prodotti su particelle utilizzate a scopi agricoli ai sensi dell’articolo 51 del regolamento (CE) n. 1782/2003.
Articolo 4
Esclusione
Sono esclusi dal beneficio dell’aiuto di cui all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 1786/2003 i foraggi ottenuti su superfici che beneficiano di un regime di aiuto contemplato al titolo IV del regolamento (CE) n. 1782/2003.
Tuttavia, sulle superfici che beneficiano di un aiuto alle sementi di cui al capitolo 9 del titolo IV del regolamento (CE) n. 1782/2003, l’esclusione dal beneficio dell’aiuto alla trasformazione in foraggi essiccati è limitata alle piante da foraggio sulle quali sono stati raccolti i semi.
D’altro canto, le superfici che beneficiano di un pagamento per superficie per i seminativi, di cui al capitolo 10 del titolo IV del regolamento (CE) n. 1782/2003, possono beneficiare dell’aiuto per la trasformazione in foraggi essiccati purché siano state completamente seminate a seminativi secondo le condizioni locali.
CAPITOLO 2
IMPRESE DI TRASFORMAZIONE E ACQUIRENTI DI FORAGGI DA ESSICCARE E/O DA MACINARE
Articolo 5
Riconoscimento delle imprese di trasformazione
Ai fini del riconoscimento ai sensi dell’articolo 2, punto 2), l’impresa di trasformazione:
a)
trasmette all’autorità competente un fascicolo contenente:
i)
la descrizione del perimetro dell’impresa di trasformazione, con l’indicazione precisa dei luoghi che servono per l’ammissione dei prodotti da trasformare e di quelli destinati all’uscita dei foraggi essiccati, dei luoghi di deposito dei prodotti utilizzati per la trasformazione e dei prodotti finiti, nonché dei luoghi in cui si trovano i laboratori di trasformazione;
ii)
la descrizione degli impianti tecnici, segnatamente dei forni per la disidratazione e degli impianti di macinazione, con indicazione della capacità di evaporazione oraria e della temperatura di funzionamento, e degli impianti per la pesatura, per effettuare le operazioni di cui all’articolo 2, punto 2);
iii)
l’elenco delle aggiunte addizionate prima o durante il processo di disidratazione, nonché l’elenco indicativo degli altri prodotti utilizzati nella fabbricazione e dei prodotti finiti;
iv)
i modelli di registri della contabilità di magazzino di cui all’articolo 12;
b)
mette a disposizione dell’autorità competente la propria contabilità finanziaria e di magazzino, aggiornate;
c)
agevola le operazioni di controllo;
d)
rispetta le condizioni previste dal regolamento (CE) n. 1786/2003 e dal presente regolamento.
Qualora modifichi uno o più elementi del fascicolo di cui al primo comma, lettera a), l’impresa di trasformazione ne informa l’autorità competente entro 10 giorni di calendario per ottenere la conferma del riconoscimento.
Articolo 6
Riconoscimento degli acquirenti di foraggi destinati all’essiccazione e/o alla macinazione
Ai fini del riconoscimento di cui all’articolo 2, punto 3), l’acquirente di foraggi da essiccare e/o da macinare:
a)
tiene un registro dei prodotti nel quale riporta almeno gli acquisti e le vendite giornalieri, suddivisi per prodotto, indicando per ogni partita la quantità, il riferimento al contratto stipulato con il produttore che ha consegnato la merce e, se del caso, l’impresa di trasformazione destinataria;
b)
mette a disposizione dell’autorità competente la propria contabilità finanziaria e di magazzino, aggiornate;
c)
agevola le operazioni di controllo;
d)
rispetta le condizioni previste dal regolamento (CE) n. 1786/2003 e dal presente regolamento.
Articolo 7
Rilascio e revoca dei riconoscimenti
Gli interessati chiedono i riconoscimenti di cui all’articolo 2, punti 2) e 3), prima dell’inizio della campagna di commercializzazione.
L’autorità competente di ogni Stato membro concede i riconoscimenti prima dell’inizio della campagna di commercializzazione. In casi eccezionali l’autorità competente può concedere un riconoscimento provvisorio per un periodo non superiore a due mesi dall’inizio della campagna considerata. In tal caso l’impresa è considerata riconosciuta sino alla concessione del riconoscimento definitivo da parte dell’autorità competente.
Fatto salvo l’articolo 30, qualora cessino di essere soddisfatte una o più condizioni di cui agli articoli 5 o 6, l’autorità competente revoca il riconoscimento a meno che l’impresa di trasformazione o l’acquirente di foraggi destinati all’essiccazione e/o alla macinazione si facciano parte diligente entro un termine da stabilirsi in funzione della gravità del problema per adempiere nuovamente alle suddette condizioni.
Articolo 8
Obblighi relativi alla fabbricazione dei foraggi
Qualora un’impresa di trasformazione proceda alla preparazione, da un lato, di foraggi disidratati e/o di concentrati di proteine e, dall’altro, di foraggi essiccati al sole:
a)
la preparazione dei foraggi disidratati deve essere eseguita in locali o luoghi distinti da quelli in cui avviene la preparazione dei foraggi essiccati al sole;
b)
i prodotti ottenuti da queste due lavorazioni devono essere immagazzinati in luoghi diversi;
c)
è vietato miscelare tra loro, all’interno dell’impresa, foraggi disidratati con foraggi essiccati al sole.
Articolo 9
Obblighi relativi all’ammissione e all’uscita dei prodotti
Prima di ammettere nel suo perimetro prodotti diversi dai foraggi destinati all’essiccazione e/o alla macinatura, per la fabbricazione di miscele, l’impresa di trasformazione informa l’autorità competente dello Stato membro interessato specificando la natura e i quantitativi di tali prodotti.
Quando l’ammissione riguarda foraggi che sono stati essiccati e/o macinati da un’altra impresa di trasformazione, l’impresa indica inoltre all’autorità competente l’origine e la destinazione dei prodotti. In tal caso, l’ammissione può aver luogo soltanto sotto il controllo dell’autorità competente e alle condizioni da questa fissate.
I foraggi essiccati usciti da un’impresa di trasformazione possono essere riammessi nella medesima solo per esservi nuovamente condizionati sotto il controllo dell’autorità competente e alle condizioni da questa fissate.
I prodotti ammessi o riammessi nel perimetro dell’impresa di trasformazione a norma del presente articolo non possono essere depositati insieme ai foraggi essiccati e/o macinati dalla stessa impresa. Essi sono inoltre registrati nella contabilità dell’impresa a norma dell’articolo 12, paragrafo 1.
Articolo 10
Pesatura, prelievo di campioni e analisi dei foraggi essiccati
1. L’impresa di trasformazione procede al prelievo di campioni e alla determinazione del peso dei foraggi essiccati, a norma dell’articolo 13, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1786/2003, al momento della loro uscita dall’impresa.
Tuttavia, se i foraggi essiccati vengono miscelati all’interno dell’impresa di trasformazione, il prelievo di campioni e la pesatura si effettuano prima di preparare la miscela.
Qualora la miscela sia preparata prima o durante l’essiccazione, dopo l’essiccazione viene prelevato un campione; esso è accompagnato da un’avvertenza che indica che si tratta di una miscela e precisa la natura dell’aggiunta, la denominazione, il tenore in sostanza azotata totale rispetto alla sostanza secca e il tasso d’incorporazione nel prodotto finito.
2. L’autorità competente può esigere che ogni impresa di trasformazione le notifichi, con almeno due giorni lavorativi di anticipo, ciascuna uscita o miscelatura di foraggi essiccati, precisandone la data e le quantità, onde permetterle di effettuare i controlli necessari.
L’autorità competente procede regolarmente al prelievo di campioni e alla pesatura di almeno il 5 % del peso dei foraggi essiccati usciti dall’impresa e di almeno il 5 % del peso dei foraggi essiccati miscelati nel corso di ogni campagna.
3. Il tenore di umidità e il tenore di proteine grezze totali, di cui all’articolo 3, sono determinati prelevando campioni su un quantitativo non superiore a 110 tonnellate per ogni partita di foraggi essiccati usciti dall’impresa di trasformazione o miscelati nell’impresa stessa, secondo il metodo definito dalle direttive 76/371/CEE (6), 71/393/CEE (7) e 72/199/CEE (8) della Commissione.
In caso di uscita dall’impresa o di miscelatura di più partite che risultino di qualità uniforme dal punto di vista delle specie che la compongono, del tenore di umidità e del contenuto proteico ed il cui peso totale sia pari o inferiore a 110 tonnellate, si procede al prelievo di un campione per partita. L’analisi viene tuttavia effettuata su una miscela rappresentativa di tali campioni.
Articolo 11
Pesatura dei foraggi e misurazione del tenore di umidità dei foraggi da disidratare
1. Le imprese di trasformazione verificano, mediante pesatura sistematica, i quantitativi esatti di foraggi da disidratare e di foraggi essiccati al sole loro consegnati a scopo di trasformazione.
2. L’obbligo di pesatura sistematica non si applica alle imprese di trasformazione con una produzione non superiore a 1 000 tonnellate per campagna, che dimostrino all’autorità dello Stato membro di non avere la possibilità di ricorrere ad una pesa pubblica situata in un raggio di 5 km. In tal caso, i quantitativi consegnati possono essere determinanti applicando qualsiasi altro metodo precedentemente approvato dall’autorità competente dello Stato membro stesso.
3. Il tenore medio di umidità dei quantitativi di foraggi da disidratare viene misurato dall’impresa di trasformazione confrontando i quantitativi utilizzati con i quantitativi di foraggi essiccati ottenuti.
4. Entro la fine del primo mese di ogni trimestre, le imprese di trasformazione comunicano all’autorità competente il tenore medio di umidità di cui al paragrafo 3, rilevato nel corso del trimestre precedente sui foraggi da disidratare da esse trasformati.
Articolo 12
Contabilità di magazzino delle imprese di trasformazione
1. La contabilità di magazzino delle imprese di trasformazione, di cui all’articolo 10, lettera a), del regolamento (CE) n. 1786/2003, è tenuta in parallelo con la contabilità finanziaria e permette di seguire giorno per giorno:
a)
i quantitativi di prodotti che entrano nell’impresa per essere disidratati e/o macinati, con l’indicazione per ogni consegna:
-
della data di entrata;
-
della quantità;
-
della specie o delle specie di cui all’articolo 1 del regolamento (CE) n. 1786/2003 per i foraggi da disidratare e, se pertinente, di quelli essiccati al sole;
-
del tenore di umidità constatato sui foraggi da disidratare;
-
dei riferimenti del contratto e/o della dichiarazione di consegna di cui agli articoli 14 o 15 del presente regolamento;
b)
dei quantitativi prodotti e dei quantitativi eventuali delle aggiunte utilizzate nella fabbricazione;
c)
dei quantitativi usciti con indicazione, per ogni partita, della data di uscita, del tenore di umidità e di proteine constatati;
d)
dei quantitativi di foraggi essiccati per i quali un’impresa di trasformazione abbia già beneficiato dell’aiuto, che vengono ammessi o riammessi nel perimetro dell’impresa;
e)
dei quantitativi di foraggi essiccati in giacenza alla fine di ogni campagna;
f)
dei prodotti che sono stati miscelati o addizionati ai foraggi essiccati e/o macinati dall’impresa, precisandone la natura, la denominazione, il tenore in sostanza azotata totale rispetto alla sostanza secca nonché il tasso di incorporazione nel prodotto finito.
2. Le imprese di trasformazione tengono una contabilità di magazzino distinta per i foraggi disidratati, i foraggi essiccati al sole, i concentrati di proteine e i prodotti disidratati.
3. L’impresa che disidratati o tratti anche prodotti diversi dai foraggi essiccati, tiene una contabilità di magazzino separata per queste altre attività di disidratazione o di lavorazione.
Articolo 13
Documenti giustificativi della contabilità di magazzino
1. Le imprese di trasformazione mettono a disposizione dell’autorità competente, a sua richiesta, i documenti giustificativi seguenti:
a)
gli elementi che consentano di determinare la capacità di produzione dell’impresa;
b)
l’indicazione della scorta di combustibile esistente nell’impresa all’inizio e alla fine del periodo di produzione;
c)
le fatture d’acquisto del combustibile e le bollette relative al consumo di elettricità durante il periodo di produzione;
d)
l’indicazione delle ore di funzionamento degli essiccatoi e, per i foraggi essiccati al sole, dei tritaforaggi;
e)
un bilancio completo del consumo di energia, in base all’allegato I;
f)
i contratti e/o le dichiarazioni di consegna.
2. Le imprese di trasformazione che vendono i loro prodotti mettono a disposizione dell’autorità competente, oltre ai documenti di cui al paragrafo 1, le fatture di acquisto dei foraggi da essiccare e/o da macinare, nonché le fatture di vendita dei foraggi essiccati, con indicazione, in particolare, della quantità e della composizione del prodotto venduto e del nome e indirizzo dell’acquirente.
Le imprese che trasformano la produzione dei loro soci e consegnano loro i foraggi essiccati mettono a disposizione dell’autorità competente, oltre ai documenti di cui al paragrafo 1, i buoni di uscita o qualsiasi altro documento contabile riconosciuto dall’autorità competente, con indicazione della quantità e della composizione del prodotto consegnato nonché del nome dei consegnatari.
Le imprese che producono foraggi essiccati per conto dell’agricoltore e gli consegnano tale produzione mettono a disposizione dell’autorità competente, oltre ai documenti di cui al paragrafo 1, le fatture delle spese di produzione, con indicazione, in particolare, della quantità e della composizione dei foraggi essiccati prodotti e del nome dell’agricoltore.
CAPITOLO 3
CONTRATTI E DICHIARAZIONI DI CONSEGNA
Articolo 14
Contratti
1. Ogni contratto di cui all’articolo 10, lettera c), punti i) e iii), del regolamento (CE) n. 1786/2003, oltre alle indicazioni specificate all’articolo 12 di detto regolamento, reca:
a)
il nome, il cognome e l’indirizzo delle parti contraenti;
b)
la data di stipulazione;
c)
la campagna di commercializzazione;
d)
la o le specie di foraggi da trasformare, nonché il loro quantitativo prevedibile;
e)
l’identificazione della o delle particelle agricole su cui sono coltivati i foraggi da trasformare, con riferimento alla domanda unica di aiuto in cui sono state dichiarate le particelle a norma dell’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 796/2004 e, qualora sia stato concluso un contratto o sia stata resa una dichiarazione di consegna prima della data di presentazione della domanda unica di aiuto, un impegno di dichiarare le particelle nella domanda unica di aiuto.
2. Qualora un’impresa di trasformazione esegua un contratto di lavorazione ai sensi dell’articolo 12, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1786/2003, concluso con un produttore agricolo indipendente oppure con uno o più dei propri soci, tale contratto deve inoltre indicare:
a)
il prodotto finito da consegnare,
b)
le spese a carico del produttore.
Articolo 15
Dichiarazioni di consegna
1. Nel caso di un’impresa che trasformi la propria produzione oppure, ove si tratti di un’associazione, quella dei suoi aderenti, viene compilata una dichiarazione di consegna contenente almeno le indicazioni seguenti:
a)
la data di consegna ovvero una data indicativa qualora la consegna avvenga dopo che la dichiarazione è stata presentata all’autorità competente;
b)
i quantitativi di foraggi già ricevuti o di cui è previsto l’arrivo;
c)
la o le specie di foraggi da trasformare;
d)
se del caso, nome e indirizzo del membro dell’associazione conferente;
e)
l’identificazione della o delle particelle agricole su cui sono coltivati i foraggi da trasformare, con riferimento alla domanda unica di aiuto in cui sono state dichiarate le particelle a norma dell’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 796/2004 e, qualora sia stato concluso un contratto o sia stata resa una dichiarazione di consegna prima della data di presentazione della domanda unica di aiuto, un impegno di dichiarare le particelle nella domanda unica di aiuto.
2. Nel caso di un’impresa che sia stata approvvigionata da un acquirente riconosciuto, viene compilata una dichiarazione di consegna contenente almeno le indicazioni seguenti:
a)
i dati che consentano di identificare l’acquirente riconosciuto;
b)
la data di consegna ovvero una data indicativa qualora la consegna avvenga dopo che la dichiarazione è stata presentata all’autorità competente;
c)
i quantitativi di foraggi già ricevuti o di cui è previsto l’arrivo, ripartiti secondo i contratti conclusi tra gli acquirenti e i produttori, con l’indicazione dei riferimenti di detti contratti;
d)
la o le specie di foraggi da trasformare;
e)
l’identificazione della o delle particelle agricole su cui sono coltivati i foraggi da trasformare, con riferimento alla domanda unica di aiuto in cui sono state dichiarate le particelle, a norma dell’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 796/2004 e, qualora sia stato concluso un contratto o presentata una dichiarazione di consegna prima della data di presentazione della domanda unica di aiuto, un impegno di dichiarare le particelle nella domanda unica di aiuto.
Articolo 16
Data del contratto o della dichiarazione
I contratti e le dichiarazioni di consegna, di cui agli articoli 14 e 15, sono redatti per iscritto almeno due giorni lavorativi prima della data di consegna.
Gli Stati membri possono fissare tuttavia un termine compreso tra 2 e 8 giorni lavorativi precedenti la data di consegna.
Articolo 17
Comunicazioni
Le imprese di trasformazione e gli acquirenti di foraggi destinati all’essiccazione e/o alla macinazione trasmettono all’autorità competente, entro il 15 di ogni mese, un elenco riepilogativo dei contratti stipulati nel corso del mese precedente e delle dichiarazioni di consegna presentate nel corso del mese precedente.
L’elenco comprende in particolare:
a)
l’identità del contraente con cui l’impresa di trasformazione ha concluso un contratto o dell’acquirente riconosciuto, oppure del dichiarante nel caso di un’impresa che trasforma la propria produzione, o di un’associazione che trasforma la produzione dei propri soci;
b)
la data del contratto o della dichiarazione di consegna;
c)
i riferimenti dell’identificazione delle particelle agricole;
d)
i riferimenti della domanda unica di aiuto.
L’autorità competente può chiedere la trasmissione dell’elenco per via elettronica.
CAPITOLO 4
DOMANDE DI AIUTO E PAGAMENTO DELL’AIUTO
Articolo 18
Data di presentazione delle domande
1. Per poter fruire dell’aiuto di cui all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 1786/2003, l’impresa di trasformazione presenta una domanda di aiuto relativa ai quantitativi usciti dall’impresa nel corso di un dato mese, al più tardi entro 45 giorni dalla fine del mese in parola.
2. Salvo forza maggiore o circostanze eccezionali:
a)
se una domanda è presentata dopo la scadenza del termine di cui al paragrafo 1, l’importo a cui l’impresa avrebbe avuto diritto se la domanda fosse stata presentata entro i termini prescritti è ridotto dell’1 % per giorno lavorativo di ritardo;
b)
se il ritardo è superiore a 25 giorni di calendario, la domanda si considera irricevibile.
3. Tuttavia, salvo forza maggiore o circostanze eccezionali, non possono essere presentate domande di aiuto per una determinata campagna dopo il 15 aprile successivo alla fine di detta campagna.
Articolo 19
Contenuto delle domande
1. La domanda di aiuto reca almeno le seguenti informazioni:
a)
nome, cognome, indirizzo e firma del richiedente;
b)
quantitativi per i quali è chiesto l’aiuto, suddivisi per partita;
c)
data in cui ogni partita è uscita dal perimetro dell’impresa;
d)
indicazione che per ogni partita sono stati prelevati dei campioni, a norma dell’articolo 10, paragrafo 3, al momento dell’uscita dall’impresa di trasformazione o al momento della fabbricazione, nell’impresa stessa, della miscela di foraggi essiccati, nonché qualsiasi informazione necessaria per l’identificazione dei predetti campioni;
e)
indicazione, per ogni partita, di tutte le eventuali aggiunte, precisandone la natura, la denominazione, il tenore di sostanza azotata totale rispetto alla sostanza secca, nonché i rispettivi tassi di incorporazione nel prodotto finito;
f)
in caso di miscela, l’indicazione per partita del tenore della miscela in proteine grezze totali di foraggi essiccati nell’impresa, previa detrazione del tenore di sostanza azotata totale conferito dalle aggiunte.
2. L’aiuto da corrispondere ad un’impresa di trasformazione riguarda esclusivamente i foraggi essiccati e/o macinati nella medesima, previa deduzione del peso di tutte le aggiunte.
Articolo 20
Anticipi
1. Per poter beneficiare dell’anticipo a norma dell’articolo 7, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1786/2003, il richiedente correda la domanda di aiuto di un attestato che certifica la costituzione della cauzione ivi prevista.
2. Gli Stati membri adottano le misure necessarie per accertare il diritto all’aiuto entro novanta giorni dalla data di presentazione della domanda.
Articolo 21
Importo definitivo dell’aiuto
1. La Commissione stabilisce l’importo definitivo dell’aiuto fissato all’articolo 4, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1786/2003, secondo la procedura ivi prevista all’articolo 18, paragrafo 2. Tale importo è calcolato in base alle comunicazioni trasmesse dagli Stati membri a norma dell’articolo 33, paragrafo 1, secondo comma, del presente regolamento.
2. Qualora in seguito a successive verifiche uno o più Stati membri procedano ad una seconda comunicazione a norma dell’articolo 33, paragrafo 1, secondo comma, debitamente motivata, contenente dati rettificati più elevati rispetto alla prima comunicazione, i dati rettificati potranno essere presi in considerazione soltanto se non incidono sull’importo definitivo dell’aiuto calcolato in base alla prima comunicazione. I quantitativi di foraggi essiccati non presi in considerazione in applicazione di quanto precede saranno imputati alla campagna successiva.
3. Il saldo di cui all’articolo 7, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1786/2003 è versato, se del caso, entro sessanta giorni dalla data in cui la Commissione pubblica nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea l’importo definitivo dell’aiuto per la campagna di commercializzazione considerata.
Articolo 22
Tasso di cambio
Il fatto generatore del tasso di cambio applicabile all’aiuto di cui all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 1786/2003 ha luogo il primo giorno del mese di uscita di una data partita di foraggi dal perimetro dell’impresa di trasformazione riconosciuta.
CAPITOLO 5
CONTROLLI
Articolo 23
Principi generali dei controlli
1. I controlli amministrativi e i controlli in loco previsti dal presente regolamento perseguono lo scopo di garantire una verifica efficace del rispetto delle condizioni di concessione dell’aiuto.
2. Le domande di aiuto sono respinte qualora l’impresa di trasformazione impedisca la realizzazione del controllo in loco.
Articolo 24
Controlli amministrativi
1. I controlli amministrativi perseguono lo scopo di permettere di accertare le irregolarità, in particolare attraverso controlli incrociati.
Le autorità competenti procedono a controlli incrociati tra le particelle agricole dichiarate nella domanda unica di aiuto, nei contratti e/o nelle dichiarazioni di consegna e le particelle di riferimento figuranti nel sistema di identificazione delle particelle agricole, per verificare l’ammissibilità all’aiuto delle superfici in quanto tali ed evitare la concessione ingiustificata di aiuti.
2. Alla comunicazione delle irregolarità accertate attraverso i controlli incrociati fanno seguito le procedure amministrative appropriate ed eventualmente un controllo in loco.
Articolo 25
Controlli in loco
1. I controlli in loco sono effettuati senza preavviso. È tuttavia ammesso un preavviso di durata limitata allo stretto necessario, senza compromettere la finalità del controllo. Il preavviso non può di regola oltrepassare le 48 ore, salvo in casi debitamente giustificati.
2. Se del caso, i controlli in loco previsti dal presente regolamento, nonché altri eventuali controlli contemplati dalla normativa comunitaria, sono effettuati contemporaneamente.
3. Qualora i controlli in loco evidenzino irregolarità significative in una data regione o in un’impresa di trasformazione, l’autorità competente intensifica i controlli in loco sulle imprese coinvolte, in numero, frequenza e portata, durante l’anno in corso e l’anno successivo.
4. Gli Stati membri stabiliscono i criteri per la selezione del campione di controllo. Se le verifiche effettuate su tale campione rivelano la presenza di irregolarità, la dimensione e la base del campione sono opportunamente ampliate.
Articolo 26
Controlli in loco presso le imprese di trasformazione
1. Almeno una volta per campagna le autorità competenti procedono alla verifica della contabilità di magazzino di cui all’articolo 12 presso tutte le imprese di trasformazione, con particolare attenzione alla corrispondenza tra la contabilità di magazzino e la contabilità finanziaria.
2. Le autorità competenti verificano a campione i documenti giustificativi della contabilità di magazzino delle imprese di trasformazione.
Tuttavia, per le nuove imprese riconosciute, la verifica riguarda tutte le domande presentate durante il primo anno di attività.
Articolo 27
Controlli in loco degli altri interessati
1. Le autorità competenti eseguono regolarmente controlli supplementari presso i fornitori della materia prima, nonché presso gli operatori cui sono stati consegnati i foraggi essiccati.
I controlli vertono:
a)
sul 5 % almeno delle partite oggetto di una domanda di aiuto per verificare la tracciabilità fino al destinatario finale;
b)
sul 5 % almeno dei contratti e delle dichiarazioni di consegna per verificare la particella di provenienza dei prodotti conferiti alle imprese di trasformazione.
2. Gli operatori oggetto di controlli in loco sono selezionati dalle autorità competenti in base ad un’analisi dei rischi che tiene conto dei seguenti fattori:
a)
dell’importo dell’aiuto;
b)
dell’andamento degli aiuti rispetto all’anno precedente;
c)
dei risultati dei controlli degli anni precedenti;
d)
di altri parametri definiti dagli Stati membri.
L’autorità competente procede ogni anno ad una valutazione dell’efficacia dei parametri di analisi dei rischi utilizzati nel corso degli anni precedenti.
3. L’autorità competente conserva sistematicamente traccia dei motivi che l’hanno indotta a selezionare un agricoltore ai fini del controllo in loco. L’ispettore che procede al controllo in loco ne è debitamente informato prima dell’inizio del controllo stesso.
Articolo 28
Relazione di controllo
1. Per ogni controllo in loco viene stilata una relazione di controllo che dà conto con precisione dei diversi aspetti del controllo.
2. Il soggetto controllato può firmare la relazione e aggiungere osservazioni e riceve una copia della relazione di controllo.
CAPITOLO 6
RIDUZIONI ED ESCLUSIONI
Articolo 29
Riduzioni ed esclusioni applicabili in caso di dichiarazioni eccessive delle imprese di trasformazione
Qualora la quantità di foraggi essiccati indicata in una o varie domande di aiuto sia superiore al quantitativo ammissibile a norma dell’articolo 3, si applicano le seguenti regole:
a)
se la differenza constatata per una domanda di aiuto non è superiore al 20 % dei quantitativi ammissibili, l’importo dell’aiuto è calcolato in base al quantitativo ammissibile, ridotto del doppio della differenza constatata;
b)
se la differenza constatata per una domanda di aiuto supera il 20 % dei quantitativi ammissibili, la domanda di aiuto è respinta;
c)
se la differenza constatata per una domanda di aiuto non è superiore al 20 % dei quantitativi ammissibili, ma fa seguito ad una prima constatazione analoga eseguita nel corso della stessa campagna, la domanda di aiuto è respinta;
d)
se la differenza constatata per una domanda di aiuto supera il 50 % dei quantitativi ammissibili o se si constati nuovamente una differenza superiore al 20 % ed inferiore al 50 % nel corso della stessa campagna di commercializzazione, non sono concessi aiuti per la campagna in corso.
L’importo da recuperare è prelevato dai pagamenti degli aiuti a cui all’impresa ha diritto in base alle domande di aiuto presentate nel corso della campagna successiva a quella dell’accertamento.
Ove si constati che le irregolarità di cui al primo comma sono state commesse deliberatamente dall’impresa di trasformazione, il beneficiario è escluso dall’aiuto per la campagna in corso e per la campagna successiva.
Articolo 30
Riduzioni ed esclusioni applicabili in caso di mancata osservanza di determinate condizioni relative al riconoscimento da parte delle imprese di trasformazione e degli acquirenti riconosciuti
Ove si constati che la contabilità di magazzino non soddisfa le condizioni di cui all’articolo 12 oppure non sia possibile accertare la corrispondenza tra contabilità di magazzino, contabilità finanziaria e documenti giustificativi, ferme restando le riduzioni e le esclusioni di cui all’articolo 29, all’impresa di trasformazione è imposta una riduzione di entità compresa tra il 10 % e il 30 % dell’importo dell’aiuto richiesto per la campagna in corso, in funzione della gravità dell’inadempienza constatata.
Ove nei due anni successivi alla prima constatazione vengano nuovamente accertate le stesse irregolarità, l’autorità competente procede alla revoca del riconoscimento dell’impresa di trasformazione per un periodo che va da un minimo di una campagna ad un massimo di tre campagne.
CAPITOLO 7
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 31
Forza maggiore e circostanze eccezionali
I casi di forza maggiore ovvero le circostanze eccezionali, nonché la relativa documentazione, di valore probante a giudizio dell’autorità competente, devono esserle comunicati per iscritto, entro 10 giorni lavorativi a decorrere dal momento in cui l’impresa di trasformazione sia in grado di farlo.
Articolo 32
Misure supplementari e assistenza reciproca tra Stati membri
1. Gli Stati membri adottano le misure supplementari eventualmente necessarie per la corretta applicazione dell’organizzazione comune dei mercati nel settore dei foraggi essiccati e si prestano reciproca assistenza per l’esecuzione dei controlli previsti dal presente regolamento. Al riguardo, ove le riduzioni od esclusioni pertinenti non siano previste dal presente regolamento, gli Stati membri possono applicare sanzioni nazionali appropriate nei confronti delle imprese di trasformazione o altri operatori della filiera commerciale, come agricoltori o acquirenti che prendono parte alla procedura di concessione degli aiuti, allo scopo di garantire il rispetto delle condizioni di erogazione dell’aiuto.
2. Gli Stati membri si prestano assistenza reciproca per garantire l’efficacia dei controlli e permettere di verificare l’autenticità dei documenti presentati e l’esattezza dei dati che si scambiano.
Articolo 33
Comunicazioni degli Stati membri alla Commissione
1. All’inizio di ogni trimestre, gli Stati membri comunicano alla Commissione i quantitativi di foraggi essiccati per i quali, nel trimestre precedente, sono state presentate domande per l’aiuto di cui all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 1786/2003, ripartendo detti quantitativi per mese di uscita dall’impresa.
Entro il 31 maggio di ogni anno, gli Stati membri comunicano alla Commissione i quantitativi di foraggi essiccati per i quali il diritto dell’aiuto è stato riconosciuto durante la campagna di commercializzazione precedente.
La comunicazione dei dati di cui al primo e al secondo comma è ripartita in base alle categorie di cui all’articolo 2, punto 1). La Commissione utilizza tali dati per accertare il rispetto del quantitativo massimo garantito.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione:
a)
entro il 30 aprile di ogni anno, la stima dei quantitativi di foraggi essiccati in giacenza presso le imprese di trasformazione al 31 marzo dello stesso anno;
b)
entro il 30 aprile 2005, i quantitativi di foraggi essiccati in giacenza nelle imprese di trasformazione al 31 marzo 2005, che beneficiano del disposto dell’articolo 34;
c)
entro il 31 maggio di ogni anno, il numero di riconoscimenti nuovi, di riconoscimenti ritirati e di riconoscimenti provvisori per la campagna di commercializzazione precedente;
d)
entro il 31 maggio di ogni anno, statistiche relative ai controlli effettuati a norma degli articoli da 23 a 28 e alle riduzioni ed esclusioni applicate a norma degli articoli 29, 30 e 31, per la campagna di commercializzazione precedente, secondo l’allegato III;
e)
entro il 31 maggio di ogni anno, un bilancio del consumo di energia utilizzata per la produzione dei foraggi disidratati, secondo l’allegato I, e l’andamento delle superfici investite a leguminose e altri foraggi verdi, secondo l’allegato II, per la campagna di commercializzazione precedente;
f)
nel corso del mese successivo al termine di ogni semestre, i tenori medi di umidità constatati nel corso del semestre precedente sui foraggi da disidratare e comunicati dalle imprese di trasformazione a norma dell’articolo 11, paragrafo 4;
g)
entro il 1o maggio 2005, le misure adottate per l’attuazione del regolamento (CE) n. 1786/2003 e del presente regolamento, in particolare le sanzioni nazionali previste a norma dell’articolo 30 del presente regolamento.
CAPITOLO 8
DISPOSIZIONI TRANSITORIE E FINALI
Articolo 34
Scorte al 31 marzo 2005
1. I foraggi essiccati prodotti nel corso della campagna di commercializzazione 2004/2005, che non siano usciti dall’impresa di trasformazione o da uno dei luoghi di deposito di cui all’articolo 3, lettera a), del presente regolamento, anteriormente al 31 marzo 2005, possono beneficiare dell’aiuto di cui all’articolo 3 del regolamento (CE) n. 603/95 nel corso della campagna di commercializzazione 2005/2006, purché:
a)
rispettino le condizioni di cui all’articolo 3 del presente regolamento;
b)
escano dall’impresa di trasformazione sotto il controllo dell’autorità competente, alle condizioni stabilite agli articoli 10 e 11 del presente regolamento;
c)
siano imputati ai quantitativi nazionali garantiti assegnati ai rispettivi Stati membri per la campagna di commercializzazione 2004/2005;
d)
siano stati dichiarati e certificati nel corso della campagna di commercializzazione 2004/2005.
2. Le autorità competenti degli Stati membri adottano le misure di controllo necessarie a garantire il rispetto delle disposizioni del paragrafo 1.
Articolo 35
Periodo transitorio facoltativo
Gli Stati membri che applicano un periodo transitorio facoltativo, a norma dell’articolo 71 del regolamento (CE) n. 1782/2003, versano alle imprese di trasformazione, perché lo trasferiscano ai produttori, l’aiuto di cui all’articolo 71, paragrafo 2, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1782/2003, in base ai quantitativi di cui è riconosciuto il diritto all’aiuto previsto all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 1786/2003 e limitatamente al massimale di cui all’allegato VII, punto D, del regolamento (CE) n. 1782/2003.
Qualora l’impresa di trasformazione si approvvigioni in foraggi provenienti da un altro Stato membro, l’aiuto di cui all’articolo 71, paragrafo 2, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1782/2003 è versato alle imprese di trasformazione affinché lo trasferiscano ai produttori soltanto se questi ultimi si trovano in uno Stato membro che applica il periodo transitorio facoltativo.
L’entità di tale aiuto e dell’aiuto di cui al regolamento (CE) n. 1786/2003 non può superare il sostegno massimo previsto per il settore dal regolamento (CE) n. 603/95.
L’aiuto di cui all’articolo 71, paragrafo 2, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1782/2003, fissato secondo la procedura di cui all’articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1786/2003, è versato alle imprese di trasformazione le quali lo trasferiscono ai produttori entro 15 giorni lavorativi.
Articolo 36
Disposizione relativa alla campagna 2004/2005
Il regolamento (CE) n. 785/95 è abrogato.
Tuttavia, le disposizioni di tale regolamento applicabili per la gestione del regime di aiuto in vigore nel corso della campagna di commercializzazione 2004/2005 restano in vigore sino alla chiusura definitiva dei conti di detta campagna.
Articolo 37
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o aprile 2005.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 7 marzo 2005.