31990R0386
L 042/6
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 386/90 НА СЪВЕТА
от 12 февруари 1990 година
относно контрола върху износа на селскостопански продукти, за които са отпуснати възстановявания или други суми
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че съгласно член 8 от Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета от 21 април 1970 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (3), последно изменен с Регламент (ЕИО) № 2048/88 (4), държавите-членки следва да предприемат мерки, с които да се уверят в действителността и правилното изпълнение на операциите, финансирани от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) с цел предотвратяване или справяне с нередностите или възстановяване на суми, изгубени в резултат на нередности или небрежност;
като има предвид, че в своя специален доклад относно системата за изплащане на възстановявания при износ за селскостопанските стоки (5) и годишния отчет за финансовата 1987 г. (6), Сметната палата обръща внимание на редица недостатъци в някои държави-членки при контрола на селскостопанските стоки, за които се отпускат възстановявания или други суми при износ;
като има предвид, че организацията, която по принцип е в състояние да осигури най-добрите защитни мерки, без да налага икономически ограничения и създава административни разходи, надминаващи възможните приходи от финансите на Общността, е тази, която съчетава в себе си физическия контрол на износа и финансовите ревизии;
като има предвид, че с цел усъвършенстването и сближаването на мерките, предприемани от държавите-членки, е необходимо да се създаде система за контрол на Общността;
като има предвид, че системата за контрол трябва да се основава главно на физическите проверки на стоките на място по време на износа, включващи износа на стоки, извършван при опростена процедура, както и на проверката на досиета с молбите за плащане, осъществявана от разплащателните агенции; като има предвид, че последващият финансов контрол на фирмите-износителки от страна на компетентните органи се урежда от Регламент (ЕИО) № 4045/89 на Съвета от 21 декември 1989 г. относно контрола, осъществяван от държавите-членки, върху операции, формиращи част от системата за финансиране на направление „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, отменящ Директива 77/435/ЕИО (7);
като има предвид, че броят на физическите проверки, включително и случаите на лабораторен анализ при необходимост, трябва да се увеличи с оглед значението на селскостопанските възстановявания в рамките на бюджета на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ
Член 1
1. Настоящият регламент установява определени процедури за контрол с цел да се установи дали операциите, които отговарят на условията за отпускане на възстановявания и всички други суми по отношение на сделките за износ на стоки са били действително и правилно извършени.
2. По смисъла на настоящия регламент „стоки“ са всички продукти, по отношение на които сумите, посочени в параграф 1, се изплащат в съответствие с разпоредбите на Общността, приети в рамките на Общата селскостопанска политика.
Член 2
Държавите-членки извършват:
а)
физически проверки на стоките в съответствие с член 3 при приключване на митническите формалности за износ и преди издаването на разрешението за износ на съответните стоки въз основа на представените документи, потвърждаващи данните, съдържащи се в митническата декларация за износ; и
б)
проверка на досиета с исканията за извършване на плащанията в съответствие с член 4.
Член 3
1. Без да се засягат други специфични разпоредби, които изискват по-задълбочени проверки, физическите проверки, посочени в член 2, буква а), трябва:
а)
да се извършват под формата на проверки на място през определен интервал от време и без предварително предупреждение;
б)
във всички случаи да обхващат представителна извадка от не по-малко от 5 % от декларациите за износ, за които има подадени молби за отпускането на сумите, предвидени в член 1, параграф 1.
2. В съответствие с подробните правила, които следва да се регламентират съгласно процедурата, предвидена в член 6, процентът, посочен в параграф 1, буква б), се прилага за:
-
всяка митническа служба,
-
календарна година, и
-
продуктов сектор.
Съгласно същата процедура по изключение за някои конкретни случаи и периоди може да се определи и по-висок процент на финансовите проверки, надвишаващ 5 %, при наличието на обективни констатации за повишен риск от измама.
В този случай процентът, посочен в параграф 1, буква б), се приема за изпълнен за дадена митническа служба, когато предвид проверките, извършени в отделните конкретни случаи, е достигнат минимално предвиденият процент от 5 %за всички сектори, взети заедно, през съответната календарна година.
3. В случаите, когато обичайната визуална инспекция не е в състояние да установи дали стоките отговарят на описанието, дадено в номенклатурата на възстановяванията, и класификацията или качеството на стоките изискват много точна информация за техните съставки, митническите власти потвърждават описанието на стоките според естеството на продукта, като проверяват органолептичните му свойства или чрез физическа проверка, която включва дори предоставянето на стоките за анализ в специално оборудвани за целта лаборатории.
4. Проверките, посочени в настоящия член, се извършват, без да се засягат други мерки, които митническите власти могат да предприемат, за да гарантират, че стоките напускат митническата територия в същото състояние като това, в което те са били при издаването на разрешителното за износ.
Член 4
Разплащателните агенции осъществяват, на базата на досиетата с молби за плащане и друга налична информация, особено въз основа на документацията, свързана с износа и наблюденията на митническите служби, документален контрол върху всички елементи на тези досиета, служещи при изплащането на съответната сума.
Член 5
Държавите-членки предприемат стъпки за координиране на мерките по контрола, прилагани за отделни икономически субекти, а също така и за систематизиране на данните от проверките, предвидени в членове 3 и 4 и в Регламент (ЕИО) № 4045/89.
Координираните мерки по контрола се осъществяват по инициатива или искане на членовете на Комисията или митническите власти, извършващи физическите проверки на стоките, или на компетентните органи, отговарящи за контрола на досиетата с молбите за отпускане на плащанията или последващия финансов контрол.
Член 6
Разпоредбите, необходими за прилагането на настоящия регламент, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 26 от Регламент (ЕИО) № 2727/75 (8) или, според случая, съгласно съответните разпоредби на регламентите относно общата организация на пазарите.
Те могат да се отнасят по-специално до:
-
метода за изчисляване на минималния процент, посочен в член 3, параграф 1, буква б), и по-специално подробните условия и/или изключения от същия по отношение на някои специфични случаи,
-
стоките, които следва да бъдат представени за анализ съгласно член 3, параграф 3,
-
координацията на мерките по контрола между компетентните органи на държавите-членки и службите на Комисията.
Член 7
1. В съответствие с процедурата, предвидена в член 6, се приемат преходни разпоредби, отнасящи се до прилагането на член 3, параграфи 1 и 2.
2. Преди 1 януари 1992 г. Комисията представя на Съвета доклад за напредъка в прилагането на настоящия регламент и в светлината на натрупания опит предлага изменения в системата за контрол, предвидена в настоящия регламент.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила от датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави- членки.
Съставено в Брюксел на 12 февруари 1990 година.
*****
REGOLAMENTO (CEE) N. 386/90 DEL CONSIGLIO
del 12 febbraio 1990
relativo al controllo al momento dell'esportazione di prodotti agricoli che beneficiano di una restituzione o di altri importi
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 43,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
considerando che, a norma dell'articolo 8 del regolamento (CEE) n. 729/70 del Consiglio, del 21 aprile 1970, relativo al finanziamento della politica agricola comune (3), modificato da ultimo dal regolamento (CEE) n. 2048/88 (4), gli Stati membri prendono le misure necessarie per accertare che le operazioni finanziate dal Fondo europeo agricolo di orientamento e di garanzia (FEAOG) siano reali e regolari, nonché per prevenire e perseguire le irregolarità e per recuperare le somme perse a seguito di irregolarità o di negligenze;
considerando che, nella sua relazione speciale sul sistema di pagamento delle restituzione agricole all'esportazione (5), nonché nella sua relazione annuale sull'esercizio finanziario 1987 (6), la Corte dei conti ha rilevato carenze in alcuni Stati membri per quanto riguarda il controllo del versamento delle restituzioni o di altri importi accordati al momento dell'esportazione;
considerando che la forma di organizzazione che, in linea di massima, offre le migliori garanzie, senza tuttavia comportare obblighi economici o costi amministrativi troppo elevati rispetto ai benefici che possono derivarne per le finanze comunitarie, è quella che combina elementi sia del controllo fisico al momento dell'esportazione sia del controllo contabile;
considerando che, ai fini del miglioramento e dell'armonizzazione delle misure prese dagli Stati membri, appare necessaria l'instaurazione di un sistema di controllo comunitario;
considerando che tale sistema di controllo deve essere basato in particolare su controlli fisici per sondaggio delle merci al momento dell'esportazione, comprese le merci esportate nel quadro di una procedura semplificata, e su controlli delle pratiche relative alle domande di pagamento effettuati dall'organismo pagatore; che inoltre i controlli contabili che i servizi competenti devono effettuare a posteriori presso le imprese interessate sono disciplinati dal regolamento (CEE) n. 4045/89 del Consiglio, del 21 dicembre 1989, relativo ai controlli, da parte degli Stati membri, delle operazioni che rientrano nel sistema di finanziamento del Fondo europeo agricolo di orientamento e di garanzia, sezione garanzia, e che abroga la direttiva 77/435/CEE (7):
considerando che, tenuto conto dell'importanza delle restituzioni agricole nell'ambito del bilancio comunitario, il numero dei controlli fisici, compresi i ricorsi a laboratori di analisi, deve essere aumentato,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Il presente regolamento stabilisce alcune modalità per il controllo della realtà e della regolarità delle operazioni che danno diritto al pagamento delle restituzioni e di qualsiasi altro importo connesso alle operazioni di esportazione.
2. Ai fini del presente regolamento, per « merci » si intendono i prodotti che beneficiano degli importi di cui al paragrafo 1 in virtù delle disposizioni comunitarie adottate nel quadro della politica agricola comune.
Articolo 2
Gli Stati membri effettuano:
a) il controllo fisico delle merci in conformità dell'articolo 3 al momento in cui vengono espletate le formalità doganali di esportazione e prima che venga concessa l'autorizzazione di esportare merci, in base ai documenti presentati a sostegno della dichiarazione di esportazione, e
b) il controllo documentale della pratica relativa alla domanda di pagamento in conformità dell'articolo 4.
Articolo 3
1. Fatte salve eventuali disposizioni speciali che impongano controlli più approfonditi, il controllo fisico di cui all'articolo 2, lettera a), deve:
a) essere effettuato per sondaggio ed in modo frequente ed improvviso;
b) riguardare, in ogni caso, almeno una selezione rappresentativa del 5 % delle dichiarazioni di esportazione oggetto di una domanda in vista della concessione degli importi di cui all'articolo 1, paragrafo 1.
2. Conformemente alle modalità da determinare secondo la procedura di cui all'articolo 6, l'aliquota prevista al paragrafo 1, lettera b) è applicabile per:
- ufficio doganale,
- anno di calendario, e
- settore di prodotti.
Secondo la stessa procedura, può essere fissata, a titolo eccezionale, un'aliquota di controllo superiore al 5 % per casi e periodi specifici, in base a constatazioni obiettive in merito ad un rischio maggiore di frode.
In questo caso si considera che un ufficio di dogana rispetti l'aliquota prevista al paragrafo 1, lettera b), se, tenuto conto dei controlli effettuati nei casi specifici precitati, si è raggiunta l'aliquota del 5 % per tutti i settori compresi durante l'anno di calendario in questione.
3. Se la concordanza tra la merce e la sua designazione nella nomenclatura delle restituzioni non appare evidente al semplice esame visivo delle merci e se la classificazione o la qualità delle merce stessa esige una conoscenza esatta dei suoi componenti, le autorità doganali devono accertare la designazione dei prodotti mediante tutti i sensi o mediante misure fisiche che possono comprendere analisi in laboratori attrezzati a tal fine.
4. I controlli di cui al presente articolo vengono effettuati, fatte salve le misure prese dalle autorità doganali affinché le merci lascino il territorio doganale nello stesso stato in cui si trovano al momento del rilascio dell'autorizzazione di esportazione.
Articolo 4
Gli organismi pagatori procedono, sulla base delle pratiche relative alle domande di pagamento e di altre informazioni disponibili, in particolare sulla base dei documenti relativi all'esportazione e delle osservazioni fatte dai servizi doganali, al controllo documentale di tutti gli elementi di dette pratiche i quali fanno fede ai fini della concessione dell'importo in questione.
Articolo 5
Gli Stati membri predispongono il coordinamento dei controlli che concernono uno stesso operatore e che comprendono le verifiche previste agli articoli 3 e 4 e nel regolamento (CEE) n. 4045/89.
Questi controlli coordinati sono effettuati per iniziativa o a richiesta dei servizi della Commissione o delle autorità doganali che effettuano il controllo fisico ovvero dei servizi competenti che effettuano il controllo della pratica relativa alla domanda di pagamento o il controllo contabile a posteriori.
Articolo 6
Le disposizioni necessarie ai fini dell'applicazione del presente regolamento sono adottate secondo la procedura di cui all'articolo 26 del regolameto (CEE) n. 2727/75 (1), o, secondo il caso, di cui al corrispondente articolo degli altri regolamenti relativi all'organizzazione comune dei mercati.
Esse possono riguardare in particolare:
- il metodo di calcolo della percentuale minima di cui all'articolo 3, paragrafo 1, lettera b) nonché delle modalità particolari e/o delle relative deroghe per quanto riguarda situazioni specifiche,
- le merci che devono essere oggetto di un'analisi conformemente all'articolo 3, paragrafo 3,
- il coordinamento dei controlli tra i servizi competenti degli Stati membri e i servizi della Commissione.
Articolo 7
1. Secondo la procedura di cui all'articolo 6 sono adottate misure transitorie in merito all'applicazione dell'articolo 3, paragrafi 1 e 2.
2. La Commissione presenta al Consiglio, anteriormente al 1o gennaio 1992, una relazione sullo stato di applicazione del presente regolamento e, alla luce dell'esperienza maturata, propone le modifiche eventualmente necessarie del regime di controllo previsto nel presente regolamento.
Articolo 8
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 12 febbraio 1990.