РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 6 ноември 2008 година
относно Държавна помощ C 17/05 (ex N 194/05 и PL 34/04), приведена в действие от Полша в полза на Stocznia Gdynia
(нотифицирано под номер C(2008) 6771)
(само текстът на полски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/47/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си (1) съгласно горепосочените разпоредби и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
В съответствие с разпоредбите, предвидени в точка 3 от Приложение IV към Договора за присъединяване, регламентиращи процедурата за временен механизъм, на 29 април 2004 г. Полша уведоми за мерки за преструктуриране в полза на Stocznia Gdynia S.A. (наричано по-долу „корабостроителница Gdynia“). Делото е заведено под номер PL 34/2004.
(2)
С писмо от 19 май 2004 г. Комисията изиска от Полша да предостави определени липсващи документи. Същите бяха предоставени на 16 юни 2004 г. С писма от 30 юли 2004 г., 8 октомври 2004 г., 23 ноември 2004 г. и 4 март 2005 г. Комисията изиска допълнителна информация, на което Полша отговори с писма, съответно от 3 септември 2004 г., заведено като получено на 7 септември 2004 г., от 10 ноември 2004 г., заведено като получено на 15 ноември 2004 г., от 17 февруари 2005 г., заведено като получено на 21 февруари 2005 г., от 30 март 2005 г., заведено като получено на 1 април 2005 г. и от 18 април 2005 г., заведено като получено на 20 април 2005 г. С писмо от 22 април 2005 г., заведено като получено на същата дата, Полша приема, че Комисията ще разглежда PL 34/2004 от дата 29 април 2004 г. като уведомление съгласно член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на всякакви мерки, за които е установено, че представляват нова помощ. Делото е заведено под нов номер: N 194/2005.
(3)
На 1 юни 2005 г. Комисията прие решение да открие официална процедура по разследване, което беше публикувано в Официален вестник (2), и покани Полша и заинтересованите страни да представят мнения.
(4)
След като беше разрешено удължаване на срока за предоставяне на мнения (писмо от 9 август 2005 г.), Полша предостави мненията си с писмо от 2 септември 2005 г., заведено като получено на 5 септември 2005 г. В отговора си Полша предостави на Комисията плана за преструктуриране, целящ модернизиране на корабостроителница Gdynia от дата 4 март 2004 г. (наричан по-долу „План за преструктуриране 2004“).
(5)
Полша предостави допълнителни мнения с писмо от 3 ноември 2005 г., заведено като получено на 7 ноември 2005 г.
(6)
Корабостроителница Gdynia предостави мнения с писмо от 10 октомври 2005 г., заведено като получено на 14 октомври 2005 г. Мнения бяха предоставени също и от „Ray Car Carriers“ (с писмо от 7 октомври 2005 г., заведено като получено на 10 октомври 2005 г.), от кабинета на постоянния представител на Дания в Европейския съюз (с писмо от 7 октомври 2005 г., заведено като получено на 11 октомври 2005 г.), от Датската корабостроителна асоциация „Danish Maritime“ (с писмо от 7 октомври 2005 г., заведено като получено на същата дата), от профсъюз „Солидарност“ (с писмо от 7 октомври 2005 г., заведено като получено на 10 октомври 2005 г.) и от Полската корабостроителна асоциация (с писмо от 10 октомври 2005 г., заведено като получено на 11 октомври 2005 г.).
(7)
Комисията препрати тези мнения на Полша с писма от 26 октомври 2005 г. и 12 декември 2005 г. (3). Полша отговори на мненията, предоставени от корабостроителница Gdynia, с писмо от 16 януари 2006 г., заведено като получено на 18 януари 2006 г. Полша не предостави никакви мнения по материалите, предоставени от други трети страни.
(8)
Комисията потърси помощта на външен консултант за оценка на План за преструктуриране 2004. Консултантът предаде своя доклад на Комисията през декември 2005 г.
(9)
С писмо от 13 януари 2006 г. Комисията поиска Полша да предостави актуална информация за най-новото в развитието на нейната стратегия за преструктуриране на корабостроителница Gdynia. Полша отговори с писмо с дата 20 февруари 2006 г., заведено като получено на 21 февруари 2006 г., а на 22 февруари 2006 г. се състоя среща между представители на Комисията, полските власти и корабостроителница Gdynia. Полша заяви, че План за преструктуриране 2004 е остарял и че е приела нова стратегия за преструктуриране на Gdynia Shipyard Group, включваща отделяне на подразделение от групата и (частична) приватизация на корабостроителница Gdynia. Полша съобщи също, че до 30 юни 2006 г. на Комисията ще бъде предоставен коригиран план за преструктуриране и че скоро ще започне приватизацията на корабостроителница Gdynia.
(10)
Като резултат от тази среща, на 8 март 2006 г. Комисията изпрати писмо на Полша, на което Полша отговори с писмо от 13 март 2006 г., заведено като получено на същата дата, в което се обявява приватизационен график. Полша предостави допълнителна информация за процеса на приватизация с писмо от дата 29 март 2006 г., заведено като получено на 30 март 2006 г. Комисията поиска допълнителна информация с писмо от 30 март 2006 г., на което Полша отговори с писмо от 19 април 2006 г., заведено като получено на 20 април 2006 г.
(11)
С писмо от 6 април 2006 г., заведено като получено на 10 април 2006 г., Полша предостави първоначален проект на документа „Стратегия за корабостроителния сектор (корабостроителници за мореплавателни съдове) в Полша 2006-2010 г.“ Комисията предостави мнения с писмо от 12 април 2006 г. Документът беше окончателно одобрен от Полския кабинет на 31 август 2006 г. и изпратен на Комисията с писмо от 1 септември 2006 г., заведено като получено на същата дата.
(12)
С писмо по електронна поща от 15 май 2006 г., корабостроителница Gdynia предостави на Комисията „Информационен меморандум за корабостроителница Gdynia“ от месец май 2006 г., който стана достъпен за потенциални инвеститори от 10 май 2006 г.
(13)
С писмо от 26 май 2006 г., заведено като получено на 30 май 2006 г., Полша предостави допълнителна информация за извършващия се приватизационен процес, включваща списъка на фирмите, до които Полша е изпратила чрез своя приватизационен консултант предложение за участие в новото увеличаване на капитала, одобрено от Общото събрание на корабостроителница Gdynia на 19 април 2006 г. С писмо от 13 юли 2006 г., заведено като получено на 17 юли 2006 г., Полша предостави допълнителна информация за извършващия се приватизационен процес, като информира Комисията, че две фирми са предоставили предварителни оферти за участие в увеличаването на капитала и предостави сравнителен анализ на тези оферти, направен от приватизационния консултант.
(14)
На 9 юни 2006 г. корабостроителница Gdynia предостави на Комисията първоначални проекто-промени на плана за преструктуриране. Представители на Комисията посетиха корабостроителницата на 13 юни 2006 г. и изказаха предварителни мнения относно променения план за преструктуриране. Външният консултант на Комисията изложи мненията си в доклад от месец юли 2006 г. Накрая, в писмо от 17 юли 2006 г., Комисията коментира недостатъците на проекто-промените на плана за преструктуриране.
(15)
Бяха проведени няколко срещи във връзка с приватизационния процес и подготовката на променения план за преструктуриране, на които присъстваха представители на Комисията и на полските власти: в Брюксел на 31 януари, на 22 февруари и на 10 май 2006 г. и в сградата на корабостроителница Gdynia на 13 юни 2006 г.
(16)
Полша отговори на писмото на Комисията от 17 юли 2006 г. с писмо от дата 31 август 2006 г., заведено като получено на 1 септември 2006 г.
(17)
На 3 септември 2006 г. Полша направи уведомление за промени в „Плана за преструктуриране на Gdynia Shipyard S.A.“ (наричан по-долу „План за преструктуриране 2006“) и за нова държавна помощ, отпусната на корабостроителница Gdynia след решението на Комисията да открие официална процедура по разследване.
(18)
Полша предостави допълнителна информация за процеса на преструктуриране на Gdynia Shipyard Group с писмо от 12 септември 2006 г., заведено като получено на 13 септември 2006 г., в което по-конкретно се заявява, че капиталите на корабостроителница Гданск и Gdynia Shipyard Group са разделени.
(19)
Допълнителна информация относно приватизационния процес на корабостроителница Gdynia беше предоставена с писмо от дата 26 септември 2006 г., заведено като получено на 27 септември 2006 г.
(20)
Полша изпрати уведомление за допълнителна нова помощ за корабостроителница Gdynia с писмо от дата 21 ноември 2006 г., заведено като получено на 27 ноември 2006 г.
(21)
На 7 декември 2006 г. се проведе среща между комисар Kroes и Piotr Woźniak, министър на икономиката на Полша. Министърът заяви, че Полша е поела задължението да стартира отново приватизационния процес за корабостроителница Gdynia посредством открита и прозрачна процедура, която следва да завърши до месец юни 2007 г. Полша потвърди това изявление с писмо от 27 декември 2006 г., заведено като получено на 4 януари 2007 г., позовавайки се на решение на Кабинета от 19 декември 2006 г. за ратифициране на документ, озаглавен „Състоянието на корабостроителната промишленост“. Полша поиска от Комисията провеждане на разговори за изравнителни мерки.
(22)
Представители на Комисията посетиха корабостроителницата на 19 декември 2006 г. с външния консултант с оглед събиране на факти и данни, необходими за оценяване на изравнителните мерки. На 16 януари 2007 г. външният консултант на Комисията предостави доклад относно капацитета на корабостроителницата.
(23)
Комисията отговори на писмото от 27 декември 2006 г. с писмо от 29 януари 2007 г., в което призова Полша до края на февруари 2007 г. да представи предложение за изравнителни мерки за корабостроителница Gdynia.
(24)
С писмо от дата 28 февруари 2007 г., заведено като получено на същата дата, Полша предостави обяснения относно приватизацията на корабостроителница Gdynia и предложение за изравнителни мерки.
(25)
Въз основа на това на 15 март 2007 г. се проведе техническа среща между Комисията, полските власти и представители на корабостроителницата, насочена главно към изравнителните мерки, но също и към провеждащия се приватизационен процес. Комисията и полските власти постигнаха споразумение, че Комисията ще започне дискусия по технически въпроси директно с корабостроителница Gdynia с оглед събиране на всички необходими данни за оценка от нейна страна на изравнителните мерки, предложени от Полша. Корабостроителница Gdynia изпрати известно количество първоначална информация относно капацитета на корабостроителницата с писмо по електронна поща от 12 март 2007 г., заведено като получено на 27 април 2007 г.
(26)
Комисията поиска допълнителна информация относно изравнителните мерки с писма от 29 март 2007 г., 27 април 2007 г. и 25 май 2007 г., на които корабостроителница Gdynia отговори съответно с писмо от 20 април 2007 г., заведено като получено на 23 април 2007 г., с писмо от 9 май 2007 г., заведено като получено на 10 май 2007 г. и с писмо от 30 май 2007 г., заведено като получено на 31 май 2007 г. Корабостроителница Gdynia предостави допълнителна информация на среща с представители на Комисията, проведена на 6 юни 2007 г. и впоследствие с писмо от дата 18 юни 2007 г., заведено като получено на 21 юни 2007 г. Комисията зададе допълнителни въпроси с писмо по електронна поща от 20 юни 2007 г., на което корабостроителница Gdynia отговори с писмо от 25 юни 2007 г., заведено като получено на същата дата.
(27)
С писмо от 31 юли 2007 г. Комисията информира Полша, че нейният предварителен анализ на изравнителните мерки, предложени от Полша за корабостроителница Gdynia, е показал, че мерките са приемливи, при условие, че бъдат изпълнени определени условия. Полша отговори с писмо от 24 август 2007 г., заведено като получено на 27 август 2007 г., в което коментира условията, поставени за реализирането на изравнителната мярка за корабостроителница Gdynia. Комисията приключи въпроса за изравнителните мерки с писмо от дата 3 октомври 2007 г.
(28)
В телефонен разговор от 24 май 2007 г. полските власти информираха Комисията, че Полша възнамерява да възобнови приватизационния процес за корабостроителница Gdynia чрез публичен търг. Комисията поиска изчерпателна информация за най-новото в развитието на приватизационния процес с писмо от дата 29 май 2007 г. и повтори запитването си с писмо от 6 юни 2007 г. Полша отговори с писмо от 22 юни 2007 г., заведено като получено на 25 юни 2007 г. и, след допълнително искане за информация от дата 28 юни 2007 г., допълни предоставените данни с писмо от 11 юли 2007 г., заведено като получено на същата дата. С това писмо Полша предостави на Комисията също и информационния меморандум за корабостроителница Gdynia от дата 4 юли 2007 г. (наричан по-долу „информационния меморандум“). В писмо от 31 юли 2007 г. Комисията отбеляза, че приватизационният процес не може повече да се забавя.
(29)
С писмо от 30 юли 2007 г. Комисията изпрати своите мнения относно информационния меморандум. Полша отговори с писмо от дата 21 август 2007 г., заведено като получено на 27 август 2007 г. С писмо от 29 август 2007 г., заведено като получено на същата дата, Полша предостави проектодокумент озаглавен „Допълнителни разяснения относно информационния меморандум за корабостроителница Gdynia“ от дата 29 август 2007 г. (наричан по-долу „Приложение към информационния меморандум“), който да бъде анексиран към информационния меморандум от 4 юли 2007 г. С писмо от 4 септември 2007 г. Комисията представи своите мнения относно Приложението към информационния меморандум, на което Полша отговори с писмо от 7 септември 2007 г., в което предостави изменена версия на Приложението към информационния меморандум. Комисията представи окончателното си мнение с писмо от дата 14 септември 2007 г.
(30)
Полша предостави информация относно новостите в развитието на приватизационния процес с писмо от 7 септември 2007 г., заведено като получено на същата дата, с писмо от 23 октомври 2007 г., заведено като получено на 24 октомври 2007 г., и с писмо от 25 октомври 2007 г., заведено като получено на същата дата.
(31)
В отговор на писмо от Комисията от дата 30 ноември 2007 г., Полша предостави допълнителна информация относно приватизационния процес с писма от дати 13, 19 и 21 декември 2007 г., заведени като получени съответно на 14, 20 и 21 декември 2007 г. В последното писмо Полша информира Комисията, че е получила три обвързващи оферти за закупуване на корабостроителница Gdynia. Тези оферти бяха предоставени на Комисията с писмо от 8 февруари 2008 г., заведено като получено на 11 февруари 2008 г.
(32)
На 10 януари 2008 г. в Брюксел се състоя среща между представители на Комисията и полските власти, заключенията от която бяха повторени от Комисията в писма от дати 17 и 30 януари 2008 г.
(33)
С писмо от 30 януари 2008 г., Полша информира Комисията, че двама участници в търга са били поканени на преговори с Министерството на финансите. С писмо от 14 февруари 2008 г., заведено като получено на 19 февруари 2008 г., Полша обяви, че приватизационният процес за корабостроителница Gdynia ще бъде завършен до лятото на 2008 г. Комисията отговори с писмо от дата 28 февруари 2008 г.
(34)
С писмо от дата 29 февруари 2008 г., заведено като получено на 3 март 2008 г., Полша предостави първия проект на нов план за преструктуриране, изготвен от един от участниците в търга - Amber Sp. z o.o. На 20 март 2008 г. на фирмата е дадено временно изключително право за водене на преговори и с писмо по електронна поща от 9 април 2008 г., заведено като получено на 24 април 2008 г., тя е предоставила актуализация на проекто-плана за преструктуриране. Този участник в търга предостави допълнителна информация с „Ключови направления на преструктурирането“, документ предоставен на среща на 10 април 2008 г., и заведен като получен на 18 април 2008 г. Подготвената от втория участник в търга информация беше предоставена по-късно, с писмо от 7 април 2008 г., заведено като получено на 18 април 2008 г., след напомняне от дата 18 март 2008 г.
(35)
Полша предостави информация относно развитието на преговорите с Amber Sp. z o.o., като единствен преговарящ, с писмо от 28 март 2008 г., заведено като получено на същата дата, с писмо от 7 април 2008 г., заведено като получено на 18 април 2008 г., с писмо от 23 април 2008 г., заведено като получено на същата дата, и с писмо от 25 април 2008 г., заведено като получено на същата дата. На 10 април 2008 г. във Варшава се състоя среща между представители на Комисията, корабостроителница Gdynia, Amber Sp. z o.o. и полските власти. Полша предостави на Комисията своя протокол от срещата с писмо от дата 7 май 2008 г., заведено като получено на 13 май 2008 г.
(36)
С писма от 21 и 30 април 2008 г. Комисията предостави мнение относно развитието на приватизационния процес.
(37)
С писмо от дата 12 май 2008 г., заведено като получено на същата дата, Полша информира Комисията, че Amber Sp. z o.o. са се оттеглили от приватизационния процес. Накрая, с писмо от 26 май 2008 г., заведено като получено на 27 май 2008 г., полските власти информираха Комисията, че на 15 май 2008 г., министърът на финансите е решил да прекрати приватизационния процес и в рамките на публичната покана да се ангажира в преговори с участници в търга, чиито оферти са били допуснати до процедурата, обявена през 2007 г.
(38)
Полските власти също така информираха Комисията, че предприемат действия за ново стартиране на приватизационния процес с оглед подписване на приватизационни споразумения през ноември 2008 г. От 3 юни 2008 г. Полша предоставя ежедневни доклади до Комисията относно предприетите действия от различни заинтересовани страни в стартиралия отново приватизационен процес. С писмо от 6 юни 2008 г., заведено като получено на същата дата, Полша предостави на Комисията „Информационния меморандум за корабостроителница Gdynia“ от 2 юни 2008 г. (наричан по-долу „Информационен меморандум 2008“).
(39)
По искане на полските власти на 10 юни 2008 г. беше проведена среща между представители на Комисията, полските власти и предприятието ISD Polska, което бе представено на Комисията като потенциален купувач на корабостроителница Gdynia. Друга среща между Комисията и полските власти се състоя на 13 юни 2008 г.
(40)
С писмо от 26 юни 2008 г., заведено като получено на същата дата, Полша предостави проектоплан за преструктуриране на корабостроителница Gdynia и корабостроителница Гданск, подготвен от ISD Polska (собственикът на корабостроителница Гданск) и проекто-план за преструктуриране на корабостроителница Gdynia, подготвен от Полската корабостроителна компания (наричана по-долу „ПКК“).
(41)
С писмо от дата 4 юли 2008 г., Комисията поиска разяснения по определени въпроси, свързани с проекто-плана за преструктуриране, подготвен от ISD Polska. Полша отговори с писма от 7 и 8 юли 2008 г., заведени като получени на същите дати. На 8 юли 2008 г. се състоя среща между представители на полските власти, ISD Polska и Комисията.
(42)
С писмо от дата 14 юли 2008 г. Полша се ангажира да предостави на Комисията цялостен план за преструктуриране до 12 септември същата година.
(43)
На 16 юли 2008 г. Комисията даде предварително одобрение на оценките и заключенията, представени в проекто-решение за приключване на официалното разследване, в което се казва, че помощта, отпусната на корабостроителница Gdynia, е несъвместима с общия пазар и следва да бъде възстановена. Но в светлината на писмото от полските власти от дата 14 юли 2008 г., Комисията реши да отложи приемането на решението, за да прецени дали новият план за преструктуриране, който трябва да бъде предоставен от полските власти до 12 септември 2008 г., ще подобри съществено ситуацията и ще позволи помощта да бъде счетена за съвместима с общия пазар.
(44)
От тогава Полша предоставя на Комисията всяка седмица актуална информация за приватизационния процес (писма от дати 28 юли, 4 август, 12 август, 21 август, 25 август, 1 септември, 8 септември, 16 септември и 23 септември, заведени като получени на същите дати).
(45)
С писмо от 18 юли, заведено като получено на 21 юли, Полша поиска три кръга консултации с Комисията по проектоплана за преструктуриране, с оглед изготвяне на окончателна версия, съобразена с мненията на Комисията. С писмо от 31 юли Комисията се съгласи с тази програма.
(46)
Но първата неофициална среща между полските власти и Комисията не се състоя по-рано от 21 август 2008 г. Друга среща с полските власти, в присъствието на ISD Polska, се проведе на 2 септември 2008 г. На 28 август 2008 г. Полша представи неофициално проектоплана на ISD Polska за преструктуриране и изменена негова версия на 8 септември 2008 г.
(47)
С писмо от 12 септември 2008 г., заведено като получено на същата дата, Полша предостави окончателния план на ISD Polska за преструктуриране на корабостроителница Gdynia и корабостроителница Гданск.
(48)
С писмо от 16 септември 2008 г., заведено като получено на 17 септември 2008 г., Полша предостави проект на приватизационното споразумение между ISD Polska и полското Министерство на финансите.
(49)
На 30 септември 2008 г. беше организирана среща между полските власти и Комисията. В срещата участваха представители на ISD Polska.
(50)
С писмо от дата 27 октомври 2008 г., Комисията информира полските власти за рамковите условия за практическа реализация на това решение. С писмо от 3 ноември 2008 г., заведено като получено на 4 ноември 2008 г., Полша се ангажира изцяло да се съобрази с тези условия. Комисията прие този ангажимент с писмо от дата 6 ноември 2008 г.
(51)
С писмо от 14 юни 2007 г. Комисията поиска полските власти да представят кратко описание на цялата държавна помощ, отпусната на корабостроителницата след присъединяването на Полша към ЕС на 1 май 2004 г. Полша отговори с писмо от 11 юли 2007 г. заведено като получено на същата дата. Комисията поиска допълнителни разяснения с писмо от дата 13 ноември 2007 г., на което Полша отговори с писмо от 9 януари 2008 г., заведено като получено на същата дата. С писмо от 6 декември 2007 г., заведено като получено на същата дата, с писмо от 12 февруари 2008 г., заведено като получено на 13 февруари 2008 г., и с писмо от 6 юни 2008 г., заведено като получено на същата дата, Полша информира Комисията за допълнителна помощ отпусната на корабостроителница Gdynia.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
1. ПРЕДПРИЯТИЕ ПОЛУЧАТЕЛ
(52)
Получател на помощта е корабостроителница Gdynia. Фирмата е базирана в региона Гданск-Гдиня-Сопот в Северна Полша.
(53)
Комисията отбелязва, че съгласно правилата за държавни помощи, за дружествата в региона се допуска помощ от структурните фондове по линия на цел „Сближаване“ (4) и от Кохезионния фонд (5). По-конкретно за дружествата, установени в региона, потенциално се допуска подкрепа по регионалната оперативна програма в приоритетните области, създадена за подкрепа на малки и средни предприятия, иновации и мерки за трансфер на технологии (ориентирани към дългосрочно създаване на работни места) и за развитие на социална и образователна инфраструктура за целите на професионално обучение и обучение през целия живот. Дружествата в региона също така отговарят на условията на оперативните програми „Иновативна икономика“ и „Човешки ресурси“, последната от които е специално създадена за подпомагане на дружествата и пазара на труда, с цел адаптирането им към промените в икономиката, включително към процесите на преструктуриране.
(54)
Дейността на корабостроителница Gdynia обхваща корабостроене, производство на корабни корпуси, изграждане на стоманени мостове, корабостроителни и други услуги.
(55)
Сред най-големите акционери на корабостроителница Gdynia (6) са Министерство на финансите, което притежава 32 % от акциите, съответстващи на 35 % от правата на глас, Ray Car Carriers Ltd (16 % и 22 %), Korporacja Polskie Stocznie S.A. (10 % и 6 %), Агенцията за индустриално развитие (Agencja Rozwoju Przemysli S.A.) (9 % и 13 %) и Stoczniowy Fundusz Inwestycyjny S.A. (7 % и 5 %). Никой от останалите акционери няма дял, превишаващ 4 %.
(56)
Корабостроителница Gdynia е дружеството-майка на Gdynia Shipyard Group, която обхваща дванадесет дъщерни фирми. До неотдавна Stocznia Gdańsk S.A. беше сред дъщерните фирми, но, съгласно споразумение от октомври 2007 г., корабостроителница Gdynia продаде останалите си акции в корабостроителница Гданск на новия мажоритарен собственик на Stocznia Gdańsk S.A. Независимо от това, от 1998 г. до есента на 2006 г., корабостроителница Gdynia притежаваше по-голямата част от акциите в Stocznia Gdańsk S.A. (с предишно название Stocznia Gdańsk - Grupa Stoczni Gdynia) и поради това преструктурирането на двете корабостроителници се извърши паралелно.
(57)
Основната корабостроителна продукция на корабостроителница Gdynia са кораби-контейнеровози с вместимост от 1 100 до 5 000 TEU и ро-ро плавателни съдове предназначени за превоз на автомобили с капацитет от 2 100 до 6 000 автомобила. Други продукти са многофункционалните плавателни съдове, съдове за транспортиране на продукти и химикали, за насипни товари и за транспортиране на втечнен въглеводороден газ.
(58)
В сегмент кораби-контейнеровози с вместимост до 3 000 TEU, основни конкуренти са европейските корабостроителници Aker Ostsee и Volkswerft Stralsund в Германия, корейските и китайските корабостроителници. Корабостроителницата произвежда най-големите съдове, предназначени за превоз на автомобили в света (от гледна точка на DWT), и нейният дял от световните заявки за тези продукти е 11 % (7). Никоя друга корабостроителница в ЕС не произвежда съдове за превоз на автомобили с такъв размер и единственият европейски конкурент е корабостроителница Uljanik в Хърватия. Останалите конкуренти на Gdynia са корейските и японските корабостроителници.
(59)
Между 2002 и 2006 г. Корабостроителница Gdynia е произвела 48 съда. През 2004 г. Gdynia е била 13-та най-голяма корабостроителница в света по данни от нейния регистър за поръчки (измерени в CGT). През 2005 г. е била 21-ва, но въпреки това е била най-голямата корабостроителница в Европа.
(60)
Сега (към април 2008 г.) (8), в нейния регистър за поръчки са включени 16 договора (12 съда за превоз на автомобили и 4 контейнеровоза с общ обем 581 000 CGT, за доставка през 2008 и 2009 г.).
(61)
Основните производствени мощности на корабостроителница Gdynia включват два сухи дока, SD I и SD II.
(62)
Към август 2007 г., корабостроителница Gdynia е разполагала с работна сила от 4 611 души, 68 % от които са били пряко свързани с производствения процес (9). Това представлява намаление с 26 % в сравнение с декември 2004 г., когато в корабостроителницата са работили 6 249 души (10).
(63)
Gdynia Shipyard Group за пръв път изпитва затруднения през 2002 г. В План за преструктуриране 2004 се пояснява, че факторите, довели до финансови затруднения са външни, като например азиатската конкуренция, повишаването на курса на злотата спрямо долара, повишаващите се цени на стоманата и проблемите с присъединителните фондове след банкрута на Stocznia Szczecin Porta Holding S.A. и срутването на портален кран в корабостроителница Gdynia по време на силна буря през 1999 г. Като част от усилията ѝ за попълване на регистъра за поръчки, особено след като с придобиването на корабостроителница Гданск през 1998 г. производственият ѝ потенциал се увеличи, корабостроителница Gdynia прие редица управленски решения, които се оказаха проблематични. Корабостроителницата пое проектантски, технологични, финансови и търговски рискове (нови продукти, прототипи и строителство на загуба на нови за корабостроителницата плавателни съдове, като превозвачи за малки товари, за химикали, ро-ро плавателни съдове, газови танкери, контейнеровози за насипни товари и за общи товари). Темповете, с които корабостроителница Gdynia намаляваше производствените си разходи, също бяха незадоволителни.
(64)
Тези трудности продължиха и по време на процеса на преструктуриране. В съответствие с План за преструктуриране 2006, причините за тези постоянни трудности бяха покачването на курса на злотата спрямо долара и безпрецедентното увеличение на цените на стоманата, което не беше взето предвид в сключените от корабостроителницата договори. Друга причина беше липсата на финансов ресурс за мащабно преструктуриране.
(65)
Финансовите затруднения на Групата доведоха до просрочване на публичните и търговски задължения и заплатите, недостиг на материали, забавяне на производството, увеличаване на разходите (използвана работна сила, глоби) и съществени закъснения в изпълнението на договорите.
(66)
Финансовото състояние на корабостроителница Gdynia постепенно се влошаваше.
Таблица 1
Функциониране на корабостроителница Gdynia
[милиона PLN]
2002
2003
2004
2005
2006
2007
Оборот
1 724
891
1 327
1 599
1 259
1 040
Резултат
- 477
- 190
-77
- 114
- 292
- 311
Акционерен капитал
- 288
- 285
- 576
- 928
Източник: План за преструктуриране 2006 и информационен меморандум.
(67)
Очаква се корабостроителницата да претърпи допълнителни съществени загуби през 2008 и 2009 г. по поръчките в актуалния си регистър (11).
2. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 88, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДОГОВОРА ЗА ЕО
(68)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията отбеляза, че някои от мерките, за които е била уведомена в съответствие с приложение IV, точка 3 от Акта за присъединяване, представляват нова помощ, защото са предоставени след присъединяването на Полша към ЕС на 1 май 2004 г. или все още не са били предоставени към датата на решението. Комисията представи списък на тези мерки в приложение I, част Б от решението.
(69)
Освен това, Комисията реши, че редица мерки, изброени в приложение I, част A от решението, са били предоставени на корабостроителница Gdynia преди 1 май 2004 г. и не са били приложими след присъединяването по смисъла на приложение IV, точка 3 от Акта за присъединяване и следователно няма да бъдат разглеждани по процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО. Следователно, тези мерки не са обект на това решение. Независимо от това, те трябваше да се включат при оценката за съвместимост с общия пазар на мерките, предоставени след присъединяването.
(70)
По същество Комисията твърдеше, че преди присъединяването за мерките, изброени в приложение I, част Б от решението, не е взето законно обвързващо решение, въпреки че тя отчете, че са били предприети някои предварителни стъпки в посока към такова законно обвързващо решение.
(71)
По отношение на преструктурирането на публичния дълг по процедурата, предвидена в глава 5a, на базата на акта за държавна помощ (Предприятия от особено значение за пазара на труда) от 30 октомври 2002 г., съгласно неговите изменения (12), Комисията направи заключение, че решението за преструктуриране, издадено от председателя на Агенцията за индустриално развитие (правителствената агенция отговорна за администрирането на процедурата по глава 5a), е било законно обвързващо. В този случай обаче, такова решение за преструктуриране не е било издадено преди присъединяването (13). Това е така, защото решението, издадено от председателя на Агенцията за индустриално развитие на 19 април 2004 г., с което се одобрява План за преструктуриране 2004, не отговаря на процедурните изисквания и изискванията по същество, за да бъде квалифицирано като решение за преструктуриране.
(72)
Комисията прие обяснението на Полша, че натрупаните лихви по тези публично-правни задължения автоматично се анулират заедно с главницата поради спомагателната им същност, без да е необходимо издаване на отделно решение.
(73)
Комисията не откри никакви доказателства за законно обвързващи решения за поредица от мерки, включително производствени гаранции и инжектиране на капитали, емитиране на облигации и замяна на дълг срещу акционерен капитал, изброени като мерки 28-34 в приложение I, част Б от решението. Комисията отговори конкретно на основния аргумент на Полша, а именно, че тези мерки са били включени в План за преструктуриране 2004 за корабостроителница Gdynia, който е одобрен от Надзорния съвет на корабостроителницата, като представители на Министерството на финансите са задължили компетентните органи да реализират мерките, като са гласували в подкрепа на плана.
(74)
Комисията в частност установи, че Надзорният съвет не е бил упълномощен да приема решения имащи финансови последици за акционерите, след като акционерите не са предприели необходимите стъпки в тази насока. Комисията също така установи, че, дори ако се приеме, че Надзорният съвет е имал право да приема такива решения от името и за сметка на акционерите, не става ясно дали такова решение би породило задължение за Министерството на финансите за отпускане на държавна помощ, тъй като нормално не е възможно да се възприемат еднакво действия, предприети от държавата като пазарен фактор и предприети от държавата при преследване на различни обществени цели.
(75)
По отношение на мярка 32 от приложение I, част B от решението (инжектиране на капитали в размер на 40 милиона PLN), Комисията изрази съмнение дали решението, задължаващо Министерството на финансите да реализира увеличение на капитала преди присъединяването на Полша е валидно по закон, при положение, че изискването за регистриране на всяко увеличение на капитала в срок от шест месеца не е било спазено.
(76)
След като установи, че редица от мерките за корабостроителница Gdynia представляват нова помощ, Комисията изрази съмнения относно спазването на които и да било условия за одобряването на помощта като помощ за преструктуриране.
3. МНЕНИЯ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
а) Мнения от корабостроителница Gdynia
(77)
Получателят представи два вида аргументи: относно компетенциите на Комисията по отношение на мерките, изброени в приложение I, част Б от решението и относно изразените от Комисията съмнения за съвместимостта на тази помощ с общия пазар, доколкото се счита, че тя представлява нова помощ.
(78)
По отношение на преструктурирането на публичния дълг в съответствие с глава 5a, получателят заяви, че фактът, че помощта е била отпусната, представлява решение за преструктуриране от страна на председателя на Агенцията за индустриално развитие. Получателят обаче, както и Полша в началната фаза на разследването на Комисията, твърдеше, че съответното решение е прието от председателя на Агенцията за индустриално развитие преди присъединяването, а именно на 19 април 2004 г.
(79)
Получателят заяви, че съгласието на всички отделни публични кредитори с преструктурирането, в съответствие с глава 5a, прави допустимо отпускането на помощта преди присъединяването (14).
(80)
Обратно на това, което заяви Полша през първата фаза от разследването на Комисията, получателят твърдеше, че след 30 юни 2003 г. не са начислявани никакви лихви за просрочване на публично-правните задължения, преструктурирани в съответствие с глава 5a.
(81)
Получателят заяви, че точния размер на държавните експозиции във връзка с мярка 32 (инжектиране на капитали) е бил известен преди присъединяването и следователно помощта трябва да се разглежда като предоставена преди присъединяването.
(82)
Получателят изрази становище и по други аспекти на решението. По-конкретно, той заяви, че производствените гаранции предоставени на корабостроителницата от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, не представляват държавна помощ. Получателят изрази становище, че гаранционната схема на Корпорацията-застраховател на експортни кредити представлява система за самофинансиране, при която в дългосрочен план събраните премии превишават покритите рискове и реално заплатените суми. Получателят описа условията, при които Корпорацията-застраховател на експортни кредити издава тези гаранции (изискваните премии и допълнителни гаранции).
(83)
По отношение на изискването помощта да бъде ограничена до необходимия минимум, получателят изрази становището, че размерът на помощта е бил ограничен до абсолютния минимум и че би било оправдано, при възможност, да бъде отпусната по-голяма помощ. Освен това, получателят изказа предположение, че, дори ако Комисията дефинира в тесен смисъл разходите за преструктуриране (т.е. без да се включват в тях разходите за дейността на корабостроителницата), независимата от държавна помощ компонента от финансирането на тези разходи пак би била от порядъка на 30 %, при което са спазени насоките на Общността за преструктуриране от 1999 г. (15)
(84)
Получателят също така изрази становището, че държавната помощ за корабостроителница Gdynia не нарушава конкуренцията в Европа, като заяви, че реалната конкурентна заплаха за европейските корабостроителници идва от Далечния Изток. Получателят призна, че контейнеровози се строят също и в други европейски корабостроителници, особено в Германия, но заяви, че произвежданите в Германия контейнеровози са различни по дизайн и технически спецификации. Получателят увери, че никоя друга корабостроителница в ЕС не строи съдове за превоз на автомобили и следователно корабостроителница Gdynia не конкурира в този пазарен сегмент никоя друга корабостроителница в ЕС.
(85)
На последно място, получателят заяви, че неговото преструктуриране ще завърши окончателно в края на 2007 г.
б) Мнения от трети заинтересовани страни
(86)
Дания и Датската асоциация на морските индустрии подкрепиха усилията на Комисията да се увери, че държавната помощ е предоставена в съответствие с действащите правила. Те отбелязаха, че в резултат на конкуренцията на световния корабостроителен пазар, редица датски корабостроителници са били закрити или изправени пред фалит, без да бъде предоставена каквато и да било държавна помощ. Освен това, те потвърдиха, че продуктовата гама на датските корабостроителници е подобна на тази на полските, в резултат на което датските корабостроителници могат да бъдат засегнати от евентуална нелоялна конкуренция. Освен това, Дания призова Комисията да поиска от корабостроителница Gdynia да намали своя капацитет така, че да не се използва държавна помощ за прекомерно увеличаване на капацитета в световен мащаб.
(87)
Ray Car Carriers, в качеството си на най-голям клиент на корабостроителница Gdynia и притежател на миноритарен пакет акции в дружеството, подчерта значението на корабостроителница Gdynia за собствените си операции с оглед на сключените от него договори с корабостроителницата. Ray Car Carriers е убеден, че, с високо квалифицираната си работна сила и управленски персонал корабостроителницата може да се превърне в една от най-добрите в Европа, ако бъде преструктурирана и получи държавна помощ за тази цел.
(88)
Профсъюз Solidarność подчерта влошаващото се положение в корабостроителницата, заявявайки, че е необходимо бързо преструктуриране. Профсъюзът описа някои от мерките по преструктуриране, които вече са приложени в корабостроителницата, и изрази убеждение, че, с наличната технология и работна сила, тя може да стане една от печелившите европейски корабостроителници. Затова е необходима държавна помощ за реализиране на плана за преструктуриране.
(89)
Полската корабостроителна асоциация Forum Okrętowe разясни причините за затрудненията на корабостроителницата и изрази подкрепа за процеса на преструктуриране и за използването на държавна помощ за тази цел.
в) Мнения от Полша
(90)
Както и получателят, Полша коментира както аспекта компетенции, така и съвместимост.
(91)
По отношение на преструктурирането на публичния дълг в съответствие с глава 5a Полша не изложи никакви допълнителни аргументи. Но в отговора си на мнението на получателя, Полша изрази несъгласие с неговата интерпретация на полското законодателство.
(92)
По отношение на мерки 28-34 от приложение I, част Б от решението Полша не отхвърли заключенията на Комисията, оповестени в решението за откриване на официална процедура по разследване. Полша обаче представи нов аргумент а именно, че изявления на представители на различни държавни органи от сферата на корабостроителната индустрия относно планове за разширяване на тези мерки трябва да се считат за официални ангажименти. Такива изявления бяха направени преди присъединяването.
(93)
По отношение на мярка 32 (инжектиране на капитали) Полша изрази становище, че дотолкова, доколкото Министерството на финансите е действало на събранията на акционерите като собственик на корабостроителница Gdynia, това действие не може да се разделя от неговите действия в качеството му на орган, отпускащ държавна помощ.
(94)
Едновременно с това Полша признава, че, тъй като действия, свързани с инжектиране на капитали, се отнасят към сферата на владение (dominium) и са подчинени на гражданското право, при увеличаване на акционерния капитал на дружествата министърът (от името на Министерството на финансите) е длъжен да спазва допълнителни правила на публичното право, които не се отнасят до обикновените участници в пазара (imperium).
(95)
След това Полша поясни, че шест-месечното правило (крайният срок за регистриране на записаните акции в съда) е само едно формално изискване, което не се отразява по никакъв начин върху момента във времето, в който влиза в сила задължението на акционерите да запишат акциите. Полша заяви, че това задължение е влязло в сила през 2004 г., преди присъединяването и че за изпълнението му се е изисквало само приемане на ново решение за увеличаване на акционерния капитал на корабостроителницата, което е извършено на 4 март 2005 г. Записването от страна на Министерството на финансите е извършено впоследствие, на 23 юни 2005 г.
(96)
По отношение на съвместимостта на новата помощ с общия пазар Полша заяви, че План за преструктуриране 2004 представляваше стабилна икономическа основа за процеса на преструктуриране на корабостроителницата. Полша призна, че процесът на преструктуриране е извършен с ограничен финансов ресурс. След това полските власти предоставиха кратко описание на мерките за преструктуриране включени в План за преструктуриране 2004, за да покажат, че обхватът на преструктурирането не е бил чисто финансов. Те защитиха изравнителните мерки, предложени в План за преструктуриране 2004 и приложени в рамките на Gdynia Shipyard Group. По отношение на изискването помощта да бъде ограничена до необходимия минимум Полша заяви, че помощта не е била използвана за цели, различни от преструктуриране и че интензитетът на помощта е възлизал на 31 % или това е помощта като процент от общите разходи за преструктуриране, включително разходите за дейността. Полша изрази становището, че предоговарянето на цените по договорите, заедно с натрупаната печалба и положителният паричен поток, които ще бъдат генерирани от корабостроителницата в бъдеще, следва да се разглеждат като представляващи „собствен принос“.
(97)
Полските власти подробно описаха действието на гаранционната система на Корпорацията-застраховател на експортни кредити и изразиха становището, че тези гаранции не представляват държавна помощ.
4. ХРОНОЛОГИЧНО ОПИСАНИЕ НА ОПРЕДЕЛЯЩИТЕ СЪБИТИЯ СЛЕД РЕШЕНИЕТО НА КОМИСИЯТА ДА ОТКРИЕ ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(98)
Разследването на Комисията и събитията, които настъпиха по време на разследването са обобщени по-долу.
(99)
В отговор на Решението на Комисията да открие официална процедура по разследване, през есента на 2005 г. полските власти предоставиха два типа разяснения: на първо място, поставящи под въпрос компетенциите на Комисията да повлияе с решението си мерките, определени като нова помощ, и на второ място, деклариращи, че дори ако тези мерки представляват нова помощ, те са били съвместими с общия пазар като помощ за преструктуриране. Реакцията на корабостроителница Gdynia на Решението на Комисията беше от подобно естество. И двете са описани по-горе.
(100)
В подкрепа на аргумента си за съвместимостта на помощта, Полша предостави на Комисията План за преструктуриране 2004 за корабостроителница Gdynia, който беше идентичен на плана за преструктуриране, за който Комисията откри официалната процедура по разследване поради съмнения относно неговата правдоподобност и жизненост. Независимо от това, Комисията проучи внимателно План за преструктуриране 2004 и потърси помощ от външен консултант. Комисията стигна до извода, че План за преструктуриране 2004 не отговаря на никое от условията за одобряване на помощта за преструктуриране, съдържащи се в съответните насоки. На срещата от 22 февруари 2006 г. Комисията разясни основните си съмнения на полските власти. Комисията подчерта основните слабости на План за преструктуриране 2004: малки инвестиции, ниска планирана производителност, високи производствени разходи, и особено административни разходи, и недостатъчно укрепване на собствената капиталова основа на корабостроителницата. Предоставената на корабостроителницата помощ следваше да се разглежда като оперативна помощ за подпомагане преструктурирането на задълженията и за продължаване работата на корабостроителницата.
(101)
През декември 2005 г. Комисията научи от публични източници (16), че е създадена финансова група с публична собственост Korporacja Polskie Stocznia (наричанa по-долу „KPS“) с цел интегриране на трите основни полски корабостроителници в Gdynia, Гданск и Шчечин под общ чадър (наричан по-долу „консолидационен план“). Основната роля на KPS беше финансиране производството на корабостроителниците. Полша не информира Комисията за консолидационния план на никой от етапите на процедурата нито преди, нито след решението за откриване на официална процедура по разследване.
(102)
Същевременно Комисията научи от пресата за провеждащи се разговори за продажба на корабостроителниците в Gdynia и Гданск на стратегически инвеститори и за разделяне на двете дружества, които до тази дата бяха оперирали като част от една и съща група. С писмо от 13 януари 2006 г. Комисията поиска полското правителство да разясни каква в действителност е неговата стратегия за корабостроителница Gdynia.
(103)
С писмо от 20 февруари 2006 г. Полша обясни, че по-рано се е предвиждал консолидационен план, но той е бил отхвърлен и в скоро време ще бъде приета нова стратегия за преструктуриране на полския корабостроителен отрасъл.
(104)
На среща от 22 февруари 2006 г. и с писмо от 13 март 2006 г. полските власти информираха Комисията, че План за преструктуриране 2004 е остарял и се е наложило да бъде променен. Полските власти се ангажираха да предоставят изменения план за преструктуриране до месец юни 2006 г. Полските власти представиха и основните характеристики на новата стратегия за преструктуриране на полския корабостроителен отрасъл. На първо място, корабостроителница Гданск трябваше възможно най-скоро да бъде отделена от Gdynia Shipyard Group. На второ място, правителството трябваше да разреши инжектиране на частни капитали в корабостроителници Гданск и Gdynia с дългосрочна цел цялостна приватизация на корабостроителниците.
(105)
На общото събрание на корабостроителница Gdynia, проведено на 19 април 2006 г. се взе решение за увеличаване на капитала до 300 милиона PLN. Управителният съвет получи мандат да търси инвеститори, заинтересовани от участие. Съответно от 10 май 2006 г. беше осигурен достъп за потенциални инвеститори до информационния меморандум от месец май 2006 г. и приватизационният консултант на корабостроителница Gdynia осъществи директни контакти с около 80 такива инвеститори. Корабостроителница Gdynia получи две предварителни оферти за участие в увеличаването на капитала от украинската стоманодобивна компания Донбас и основния клиент на корабостроителницата Ray Car Carriers. Тези две дружества в крайна сметка предоставиха обвързващи оферти на 28 август 2006 г., в които обаче се поставяха условия за покриване и погасяване на задълженията от продавача - държавата. В съответствие с обявения от Полша график (писмо от 26 септември 2006 г.), преговорите с двамата участника трябваше да приключат до края на октомври 2006 г. и записването на новите акции трябваше да бъде финализирано до 15 декември 2006 г.
(106)
Комисията получи първия проект на План за преструктуриране 2006 на 9 юни 2006 г. След посещение в корабостроителницата и след като получи мнението на външен консултант, по време на посещението на обекта на 13 юни 2006 г. и в писмена форма, на 17 юли, Комисията изрази сериозно безпокойство по повод на този проект, като отбеляза, че планът за преструктуриране не е достатъчно мащабен за възстановяване на корабостроителницата в дългосрочен план, че не предвижда финансиране на преструктуриране, че не съществува реална перспектива за финансиране на преструктуриране със средства, независими от държавна помощ, и на последно място, че не са предложени никакви изравнителни мерки. Във връзка с това, че постоянно се разчита на финансови гаранции за корабите, предоставяни от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, която е държавна агенция, Комисията предупреди корабостроителницата и полските власти, че тези гаранции представляват държавна помощ.
(107)
Въпреки тези предупреждения План за преструктуриране 2006, в крайна сметка предоставен от Полша през септември 2006 г. с двумесечно закъснение, не се различаваше съществено от първоначалния проект. Основните критики на Комисията по отношение на План за преструктуриране 2006 са описани по-долу.
(108)
На среща, проведена на 7 декември 2006 г., и с писмо от 29 януари 2007 г. Комисията уведоми полските власти, че при предварителния преглед е направено заключение, че План за преструктуриране 2006 не е съобразен с нито едно от условията за одобряване на помощ за преструктуриране, съдържащи се в актуалните насоки.
(109)
На проведена среща полските власти заявиха, че възнамеряват да стартират отново приватизацията на корабостроителница Gdynia чрез открита и прозрачна процедура с цел привличане на частен инвеститор, които да получи пълен контрол над корабостроителницата. Полша обяви, че приватизационният процес трябва да бъде финализиран до месец юни 2007 г. В очакване на подготовката на приватизационните документи, Полша помоли Комисията да направи изложение относно необходимите изравнителни мерки за корабостроителница Gdynia така, че на потенциалните инвеститори да може да бъде предоставена вярна информация.
(110)
През следващите месеци корабостроителница Gdynia продължи да провежда разговори с двамата инвеститори, Донбас и Ray Car Carriers, които представиха своите оферти през август 2006 г. В същото време правителството подготви различни приватизационни документи с оглед ново стартиране на приватизационния процес в случай, че провеждащите се преговори се провалят. През май 2007 г. полското правителство обяви, че преговорите са се провалили и че приватизационният процес ще бъде стартиран отново. С писмо от дата 22 юни 2007 г. Полша предостави нов график за приватизационния процес, посочвайки декември 2007 г. като предполагаем срок за неговото приключване, т.е. половин година след първоначалния срок, определен от Полша през януари 2007 г. С писмо от 31 юли 2007 г. Комисията отбеляза, че приватизационният процес не може да се забавя повече. Комисията също така предупреди Полша, че към този момент не е налице спазване на условията за възстановяване дългосрочната жизнеспособност на корабостроителницата и за поне частично финансиране на преструктурирането със средства, независими от държавна помощ.
(111)
В същото време, след постигане на споразумение между комисар Kroes и министър Woźniak през декември 2006 г., Комисията проведе интензивни дискусии с полските власти и корабостроителница Gdynia с оглед определяне на необходимите изравнителни мерки. С писмо от 28 февруари 2007 г. Полша пое ангажимент да затвори док SD I на корабостроителница Gdynia след изпълнение на неизпълнените заявки и реализиране на необходимите инвестиции в сух док SD II, т.е. през януари 2010 г.
(112)
С цел да провери дали това предложение представлява действителна изравнителна мярка, Комисията поиска от корабостроителница Gdynia да ѝ предостави информация по редица въпроси. С писмо от 31 юли 2007 г. Комисията в крайна сметка информира Полша, че е готова предварително да разгледа затварянето на сух док SD I като достатъчна изравнителна мярка при условие, че затварянето е последвано от превръщане на съоръжението в скрап по такъв начин, че необратимо да се предотврати монтаж на кораби и стартиране на дейности и че затварянето се осъществи към 1 септември 2009 г. или по-рано, ако плавателен съд 8185/04, последният от регистъра за поръчки на корабостроителницата към 8 март 2007 г., бъде пуснат преди тази дата. Освен това, през 2009 г., док SD I може да се използва само за монтаж на двата съда, които са планирани за монтаж на този док през 2009 г. и които не могат да бъдат прехвърлени на док SD II (превозвачи 8185/03 и 8185/04 на пропан-бутан). Основанията за заключенията на Комисията са описани по-долу.
(113)
Новата приватизационна процедура, основаваща се на Закона за приватизацията от 30 август 1996 г., стартира през юли 2007 г. На 5 юли 2007 г. общото събрание на корабостроителница Gdynia прие решение за увеличаване на капитала с 515 милиона PLN, като Министерството на финансите ще запише акциите, ако приватизацията бъде успешно завършена. Беше подготвен информационен меморандум от дата 4 юли 2007 г. От 10 юли 2007 г., т.е. на датата на публикуване в чуждестранната и в полската преса на покана за участие в търг, до него беше осигурен достъп за потенциални инвеститори. Както е описано в горната процедура, Комисията изпрати мнения относно информационния меморандум, които Полша взе под внимание.
(114)
Като отбеляза допълнително забавяне на приватизационния процес, с писмо от 3 октомври 2007 г. Комисията прикани Полша да завърши приватизацията без забавяне. С писмо от 23 октомври 2007 г. Полша информира Комисията, че приватизацията няма да бъде завършена по план, т.е. до края на 2007 г. Вместо това Полша се ангажира от януари 2008 г. да започне преговори с избрани инвеститори. С писмо от дата 30 ноември 2008 г. Комисията отново изрази загриженост по отношение на забавянето и даде да се разбере, че очаква до края на февруари 2008 г. новият собственик на корабостроителница Gdynia да предостави първоначален проект на нов план за преструктуриране. Впоследствие това искане беше отново изразено от Комисията по много поводи. Комисията многократно настояваше за стриктно придържане към приватизационния график, като заявяваше, че липсват основания Полша да започва отново приватизационния процес.
(115)
Полша информира Комисията, че единадесет дружества са поискали информационния меморандум на корабостроителница Gdynia и че в определения срок, до 1 октомври 2007 г., четири са представили първоначални оферти. Четирите дружества са допуснати до проверка за необходимата грижа. В крайна сметка, в определения срок до 20 декември 2007 г. бяха предоставени три обвързващи оферти. В края на януари 2008 г., Полша реши да започне преговори с двама от тези инвеститори. В средата на февруари 2008 г., Полша обяви, че приватизационния процес за корабостроителница Gdynia ще приключи през лятото на 2008 г., т.е. една година по-късно, от първоначално обещаното от Полша през януари 2007 г.
(116)
От 20 март 2008 г. на един от тези инвеститори, Amber Sp. z o.o. (наричан по-долу „Amber“), дъщерна фирма на Złomrex, полско дружество търгуващо със стомана, бяха предоставени изключителни права за водене на преговори, които впоследствие бяха неколкократно продължавани и окончателно преустановени на 12 май 2008 г.
(117)
На 29 февруари 2008 г. Полша изпрати до Комисията проекто-план за преструктуриране на корабостроителница Gdynia, изготвен от Amber (17). С писмо по електронна поща от дата 9 април 2008 г. Amber предостави актуализирани финансови прогнози. Комисията предостави устни мнения по този проект на среща с представители на полските власти, Amber и корабостроителница Gdynia, проведена във Варшава на 10 април 2008 г. и писмени мнения с писмо от 21 април 2008 г.
(118)
На среща с полските власти, проведена на 12 май 2008 г., Amber съобщи, че се е оттеглило от приватизационния процес за корабостроителница Gdynia. Същия ден Полша информира Комисията за това. В обосновка за своето решение, изпратена до Министерството на финансите, Amber посочи като основна причина за оттеглянето си факта, че след задълбочено проучване за необходимата грижа в корабостроителницата, е направено заключението, че корабостроителницата няма да стане печеливша дори след осъществяване на мерки за преструктуриране, изискващи значителни инвестиции.
(119)
На 15 май 2008 г. полските власти решиха да приключат приватизационния процес чрез публична покана за преговори с участници в търга, чиито оферти са били допуснати до процедурата, започнала през 2007 г.
(120)
На 26 май 2008 г. Полша информира Комисията че приватизационния процес е стартиран отново. В последвалите ежедневни доклади, полските власти информираха Комисията за предприетите от тях действия за намиране на купувач за корабостроителница Gdynia. Полша препрати до Комисията няколко писма, с които потенциални инвеститори изразяваха интерес да получават информация за провеждащия се приватизационен процес и да получат информационния меморандум, когато това стане възможно.
(121)
На срещата от 10 юни 2008 г. стана ясно, че полските власти водят интензивни разговори с ISD Polska, настоящ собственик на корабостроителница Гданск за възможностите за закупуване на корабостроителница Gdynia и сливане на двете корабостроителници. Полша предложи нови изравнителни мерки и отбеляза, че новият инвеститор е поискал допълнителна държавна помощ като условие за участие в приватизацията. Полша също така информира Комисията, че ISD Polska подготвя Общ план за преструктуриране на двете корабостроителници, които ще бъде предоставен на Комисията до 26 юни 2008 г., в съответствие с предписанието за информация, направено от Комисията по отношение на дело за държавна помощ C 18/2005 (18).
(122)
По молба на полските власти на срещата от 10 юни 2008 г. и повторно на срещата от 13 юни 2008 г., Комисията информира Полша и ISD Polska, че ще трябва да се спазят определени рамкови условия, ако ISD Polska закупи корабостроителницата в Gdynia с намерението тя да оперира съвместно с тази в Гданск. Рамковите условия бяха ISD Polska да представи Общ план за преструктуриране на двете корабостроителници до 26 юни 2008 г., да участва със съществен дял от разходите за преструктуриране и да приеме значителни изравнителни мерки, съобразно съответните насоки. Комисията заяви, че предложеният дял на ISD Polska от разходите за преструктуриране е недостатъчен, като се има предвид размера на държавната помощ, която корабостроителницата е получила по-рано и допълнителната помощ, която ISD Polska е поискала във връзка с приватизацията.
(123)
С писмо от 6 юни 2008 г. Полша информира Комисията, че на 3 юни 2008 г. правителството е приело решение да отпусне капитал в размер на 515 милиона PLN на корабостроителница Gdynia за частично покриване на очакваните загуби по действащи договори за строеж на кораби.
(124)
На 26 юни 2008 г. Комисията получи проекто-план за преструктуриране от месец юни 2008 г., изготвен от ISD Polska и озаглавен „План за преструктуриране на новата корабостроителница Гданск-Gdynia“, представящ обща стратегия за преструктуриране за корабостроителниците в Гданск и Gdynia (наричан по-долу „Общ план за преструктуриране (на ISD)“). Комисията получи също и проекто-план за преструктуриране от месец юни 2008 г., изготвен от Полската корабостроителна компания и озаглавен „План за преструктуриране на корабостроителница Gdynia за периода 2008-2012 г.“ (наричан по-долу „План за преструктуриране от ПКК“). По-долу е направено кратко описание на двата плана.
(125)
С писмо от 14 юли 2008 г. Полша информира Комисията, че приватизацията на корабостроителница Gdynia продължава и поиска допълнително време за финализиране на плана за преструктуриране от потенциалните инвеститори. Полша се ангажира да предостави окончателен план за преструктуриране на корабостроителница Gdynia най-късно до 12 септември 2008 г.
(126)
Комисията се съгласи да изчака докато бъде взето решение за предоставяне на окончателен план за преструктуриране.
(127)
На 12 септември 2008 г. Полша предостави окончателния план за преструктуриране, изготвен от ISD Polska и озаглавен План за преструктуриране на новата корабостроителница Гданск-Gdynia (наричан по-долу „Общ план за преструктуриране от 12 септември“), който, по същество, беше актуализирана версия на Общия план за преструктуриране от 26 юни 2008 г.
5. ПЛАН ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ 2006
(128)
В съответствие с План за преструктуриране 2006 измененията на План за преструктуриране 2004 бяха необходими поради промени в макроикономическата ситуация, а именно покачването на курса на злотата спрямо американския долар от 4,1 PLN на 3,0 PLN за 1 USD и повишаването на цената на стоманата от 300 USD /t на 700 USD /t, което, заедно с недостатъчната държавна помощ, имаше неблагоприятен ефект върху икономическото състояние на корабостроителницата и в резултат на това не беше възможна цялостна реализация на План за преструктуриране 2004.
(129)
План за преструктуриране 2006, изготвен от корабостроителницата с помощта на Ernst & Young обхваща периода от 2006 до 2012 г. Повечето от мерките обаче трябва да се реализират до края на 2009 г. План за преструктуриране 2004 обхващаше периода от 2003 до 2008 г.
(130)
Целите на План за преструктуриране 2006 са ефективно ограничаване на разходите, повишаване на ефективността на корабостроителницата и превръщане на корабостроенето в печеливша дейност. За тази цел корабостроителницата възнамеряваше първо да предоговори съществуващите договори, с което да избегне очакваните загуби от кораби, завършването на които беше предвидено за 2006 и 2007 г. В допълнение, с програма за намаляване на разходите се целеше постигане на по-ниски производствени разходи.
а) Търговска стратегия
(131)
Планираната търговска стратегия беше насочване към стандартни плавателни съдове, включващи контейнеровози и съдове за превоз на автомобили. Освен това, корабостроителница планираше да поддържа капацитет за покриване на пазарни ниши в случай, че се появят печеливши оферти.
б) Индустриално и оперативно преструктуриране
(132)
Основните мерки са:
-
Повишаване на ефективността чрез инвестиции от 61 милиона EUR за периода 2007-2009 г. Инвестициите са предназначени за елиминиране на тесни места в производствения процес (особено при предварителната обработка на стоманата) и повишаване на ефективността. Планират се също и инвестиции в информационни технологии на стойност 6,6 милиона EUR;
-
Преструктуриране по отношение на трудовите взаимоотношения, а именно премахване на все по-често прилаганите срочни трудови договори и мерки, насочени към достигане на целеви нива по отношение на наемането на работа. Въвеждане на система за стимулиране. Освен това, корабостроителницата планира да повиши заплатите на работниците, пряко участващи в производството, с 10 % през 2006 г. и с по 4 % на година от 2008 до 2010 г. Понастоящем основните проблеми пред корабостроителницата са големия брой отсъствия и липсата на квалифицирани работници;
-
В плана се подчертава значението на осигуряването на защита за корабостроителницата от валутни рискове. За тази цел 70 % от приходите на корабостроителницата от 2007 до 2012 г. ще бъдат хеджирани срещу валутни рискове посредством сделки за обмен в чуждестранна валута;
-
Ще се извърши допълнително прехвърляне на акции на дъщерни фирми (като Zakładowa Służba Ratownicza, Wydział Technicznej Obsługi Urządzeń Dźwignicowych и т.н.) и продажба на активи;
-
Усъвършенстване на процеса на проектиране (стандартизиране на проектантските решения). Това включва също и възможност на проектантската кантора да се прехвърлят акции, като решение за това ще се вземе през 2007 г.
-
Други мерки, като предоговаряне и използване на клаузи за индексация в договорите с цел хеджиране срещу валутни рискове, схема за стимулиране на служителите, оптимизация на процесите и продажба на финансови активи.
в) Мерки за финансово преструктуриране
(133)
Корабостроителница трябва да извърши финансово преструктуриране. В края на 2005 г. акционерният капитал възлизаше на 285, 4 милиона PLN. Беше планирано през 2006-2007 г. да се подобри състоянието на акционерния капитал на корабостроителницата посредством инжектиране на капитал, възлизащ общо на 1 015 милиарда PLN: увеличаването на капитала с 500 милиона PLN през 2006 г. трябваше да се финансира от частни инвеститори, а увеличаването на капитала с 515 милиона PLN през 2007 г. - от частен или държавен инвеститор.
г) Целеви стойности към края на преструктурирането - възстановяване на дългосрочната жизнеспособност
(134)
В края на периода на преструктуриране през 2009 г. се очаква производството на корабостроителницата да бъде 298 610 CGT, спрямо 279 258 CGT през 2006 г. Броят на построените кораби ще се намали от 13 през 2006 г. (8 контейнеровоза и 5 съда за превоз на автомобили) на 11 (5 контейнеровоза и 6 съда за превоз на автомобили). Очаква се през 2012 г. производството да се увеличи допълнително до 324 110 CGT (12 съда).
(135)
Средната трудова заетост ще се намали от 5 208 през май 2006 г. до целевото ниво 4 530 човека в края на 2007 г.
(136)
Производителността (коефициента на вложения труд) се очаква да се подобри от 44, 8 човекочаса/CGT през 2007 г. на 37, 0 човекочаса/CGT през 2012 г. Според консултанта на Комисията, производителността на повечето ефективни съпоставими корабостроителници в Европа е под 20 човекочаса/CGT.
(137)
Очаква се оборотът да се увеличи от 1,599 милиона PLN през 2005 г. на 1,869 милиона PLN през 2012 г. Текущата печалба се очаква да се увеличи от 7,35 милиона PLN през 2005 г. и 233,5 милиона PLN през 2006 г. на 67,68 милиона PLN през 2012 г., като първата година с формиране на печалба ще е 2009 г.
д) Анализ на чувствителността
(138)
В плана е включен анализ на чувствителността по следните въпроси:
-
Повишаване курса на PLN спрямо USD с 0,05 и 0,1 PLN на година в сравнение с постоянен обменен курс от 3,00 PLN за 1 USD , както е в основния сценарий;
-
Поддържане производството на кораби на ниво 10 кораба през 2009-2010 г., докато по основния сценарий през 2009-2010 г. трябва да се произведат 11 кораба, а през 2011-2012 г. - 12 кораба;
-
По-бърз растеж на различни тарифи за плащане (трудово възнаграждение и тарифи при непостоянно и постоянно коопериране) през 2008-2012 г., отколкото в основния сценарий;
-
Спад на цените на корабите с 5 % и с 10 % през 2009-2012 г.;
-
Увеличаване на цените на материалите, в съчетание с увеличаване на цените на корабите от 2007 г. нататък.
е) Изравнителни мерки
(139)
В План за преструктуриране 2006 като изравнителна мярка се предлага ограничаване на производството до 340 000 CGT на година, като се приема, че техническият капацитет на корабостроителницата е 540 000 CGT. Както подробно е обяснено по-долу, през февруари 2007 г. Полша предложи окончателно затваряне на сух док SD I. Корабостроителницата предостави данни, показващи, че настоящият технически капацитет е много под 540 000 CGT. В крайна сметка, Комисията даде предварително съгласие за предлаганото намаляване на капацитета, което заменяше изравнителните мерки, указани в План за преструктуриране 2006.
6. ОБЩ ПЛАН ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ ИЗГОТВЕН ОТ ISD
(140)
ISD Polska, като мажоритарен собственик на корабостроителница Гданск, се включи в приватизационния процес след оттеглянето на Amber от приватизационния етап, стартирал през 2007 г. Както е отбелязано по-горе, ISD Polska преразгледа плана за преструктуриране, който предостави на Комисията на 26 юни 2008 г., и на 12 септември 2008 г. предостави актуализирана версия. Даденото по-долу описание пояснява направените промени в Общия план за преструктуриране от месец септември.
(141)
Обосновката за общата бизнес-стратегия, изготвена от ISD Polska е, че трябва да се използват сходствата между двете корабостроителници и да се обединят най-добрите производствени активи на двете съоръжения (19). Основните складови съоръжения за материали ще бъдат разположени в корабостроителница Gdynia, където също така ще се извършва и предварителната обработка на плоскости и профили. Плоскостите и профилите впоследствие ще се транспортират по вода до корабостроителница Гданск, където ще се произвеждат секции и блокове. Монтажът ще се извършва на доковете на корабостроителница Gdynia, а окончателната окомплектовка ще се извършва на кейовете на двете корабостроителници.
(142)
В Общия план за преструктуриране се споменава за неуспеха на План за преструктуриране 2006 да възстанови жизнеспособността на корабостроителницата и се излагат причините за текущите финансови затруднения на двете корабостроителници. Те включват по-конкретно неуспешния опит за приватизация на корабостроителницата и свързаната с това невъзможност за повишаване на нейния капитал до нива, позволяващи преструктуриране, и факта, че корабостроителницата не е получила достатъчна държавна помощ. В Общия план за преструктуриране също така са посочени макроикономически фактори като повишаването на курса на полската злота спрямо американския долар, повишаването на цените на стоманата и вътрешни фактори, като отлива на квалифицирани работници от корабостроителницата, ниската производителност и сключването на договори без необходимото хеджиране срещу промени в обменния курс и себестойността на материалите, водещи до загуби за корабостроителницата.
(143)
Целта на Общия план за преструктуриране е да се възвърне жизнеспособността на двете преструктурирани дружества - корабостроителници Gdynia и Гданск. Въпреки че настоящото решение касае само корабостроителница Gdynia, при следващото описание и оценка на Общия план за преструктуриране трябва естествено да се вземе предвид и съществуването на корабостроителница Гданск, предишните усилия за нейното преструктуриране и държавната помощ, която тя е получила и ще получи в бъдеще.
а) Търговска стратегия
(144)
В съответствие с Общия план за преструктуриране, слелите се корабостроителници ще извършват два вида дейности: корабостроителни и други.
(145)
По отношение на корабостроителната дейност, в краткосрочен план ISD Polska ще се насочи към пазарни сегменти като контейнеровози (с малки до средни размери, 500-3 000 TEU), съдове за общи товари („класически“ съдове за транспорт на сухи товари, многофункционални съдове и товароподемници) и съдове за превоз на автомобили (големи съдове за превоз на автомобили, с размер C6600) като ще развива и дейности в сектора на съдове за обслужване на нефтени платформи в морето (напр. съдове за закотвяне/буксиране, съдове за доставки, екипажни лодки), които трябва да станат преобладаващи в средносрочен план.
(146)
Пазарният анализ се основава на сравнения с продукцията на други европейски корабостроителници и на опита на слелите се корабостроителници. В плана се признава, че ще трябва да бъде развито необходимото ноу-хау за производство на съдове за обслужване на нефтени платформи и че производството през първите няколко години ще се реализира чрез подизпълнители. В Общия план за преструктуриране от месец септември се описва предишния опит на корабостроителница Гданск в конструирането на корпуси на съдове за обслужване на нефтени платформи и се пояснява, че в регистъра за поръчки на корабостроителницата фигурират съдове от този тип. Планът показва също, че корабостроителница Гданск наскоро е подписала писмо за намерения за петгодишно сътрудничество с известен строител на съдове за обслужване на нефтени платформи, който ще подпише с корабостроителница Гданск договор за подизпълнение за корпуси с нарастваща степен на сложност. В плана се предвижда постепенно преминаване от тази подизпълнителска дейност към строеж на напълно оборудвани съдове за обслужване на нефтени платформи и се признава необходимостта постепенно да се създаде капацитет за строеж на напълно оборудвани кораби и да се изгради мрежа от доставчици.
(147)
При планираното производствено портфолио се приема, че производството на контейнеровози първоначално ще се запази, но постепенно ще бъде маргинализирано до 2011 г., след което ще бъде преустановено. В плана се предвижда портфолио, включващо съдове за обслужване на нефтени платформи и големи съдове за превоз на автомобили C6600. В съответствие с Общия план за преструктуриране, след месец юни слелите се корабостроителници трябва да сключат договори за производство на 13 плавателни съда през 2008 г. (3 контейнеровоза, 5 съда за обслужване на нефтени платформи и 5 съда за превоз на автомобили), 16 плавателни съда през 2009 г. (2 контейнеровоза, 8 съда за обслужване на нефтени платформи и 6 съда за превоз на автомобили), по 15 плавателни съда през 2010 и 2011 г. (1 контейнеровоз, 7 съда за обслужване на нефтени платформи и 7 съда за превоз на автомобили), 17 плавателни съда през 2012 г. (10 съда за обслужване на нефтени платформи и 7 съда за превоз на автомобили) и по 18 плавателни съда през 2013 и 2014 г. (14 съда за обслужване на нефтени платформи и 4 съда за превоз на автомобили). Производственият план беше променен в Общия план от септември: между 2009 и 2011 г. трябваше да се строят по 12-13 плавателни съда на година (5-7 съда за превоз на автомобили и 6 съда за обслужване на нефтени платформи; в регистъра за поръчки след 2008 г. няма контейнеровози).
(148)
Що се касае до дейността извън областта на корабостроенето, ISD Polska възнамерява в слетите корабостроителници да започне производство на вятърни генератори и стоманени конструкции. Планът предвижда производството на вятърни генератори да започне през 2011 г. (75 броя), и да достигне 350 броя до 2014 г. (планирана височина 80 метра).
(149)
Планът от месец юли предвижда производство на различни стоманени конструкции (напр. конзоли, складови конструкции, стоманени конструкции за строителната промишленост и детайли за плавателни съдове), нарастващо от 2 174 тона през 2008 г. до 13 500 тона до 2011 г. (20)
(150)
Септемврийският план за преструктуриране съдържа подробности за ноу-хауто на ISD Polska (или други дружества от Donbas Group) в областта на стоманените конструкции. Планира се преместване на част от производството от Huta Częstochowa в слелите се корабостроителници. Планът обобщава резултатите от пазарно проучване на независим консултант (Roland Berger), предприето като подготовка за развитието на сегмента стоманени конструкции в корабостроителница Гданск, след като ISD Polska придоби своя пакет акции в началото на 2007 г. Според плана това проучване прогнозира ръст в сегмент стоманени конструкции в Европа и по-конкретно в Полша (напр. развитие на инфраструктурата с помощта на структурните фондове). Това проучване не беше предоставено на Комисията.
(151)
Септемврийският план съдържа различни прогнозни обеми на производството на стоманени конструкции, както е показано в долната Таблица 1a.
Таблица 1a
Планирано производство на стоманени конструкции в тонове (Общ план за преструктуриране от септември 2008 г.)
Продукти
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Конзоли
274
2 000
2 000
2 000
2 000
2 000
2 000
Подемници
0
1 100
1 500
1 500
1 500
1 500
1 500
Складови конструкции
1 500
6 000
16 000
22 400
36 000
36 000
36 000
Стоманени конструкции за строителството
0
1 100
3 000
4 000
4 000
4 000
4 000
Детайли за плавателни съдове
0
1 000
1 450
5 000
13 000
13 000
13 000
Общо
1 774
11 200
23 950
34 900
56 500
56 500
56 500
б) Индустриално и оперативно преструктуриране
(152)
Общият план за преструктуриране показва, че производствените активи на двете корабостроителници са се влошили значително и са на нивото на тези на европейските корабостроителници от началото на 90-те години на миналия век. Планираните инвестиции възлизат на 111 милиона EUR за корабостроене и 193 милиона PLN за други дейности (175 милиона PLN за вятърни генератори и 18 милиона PLN за стоманени конструкции).
(153)
Инвестициите в корабостроенето ще бъдат реализирани на два застъпващи се етапа между 2009 и 2011 г. Най-важните инвестиции (21) са в рязането на дебели листови материали, производството на плоски панели, нов цех за тръби и ново хале за обемни секции. Тези инвестиции, заедно с организационните промени, трябва да доведат до увеличаване на производителността от сегашните 45 човекочаса/CGT до целевите 20 човекочаса/CGT (22).
(154)
Главните организационни потребности касаят: продажбите (договорите), покупките на материали и услуги, проектантските възможности, производството, човешките ресурси и информационните технологии.
(155)
Общата програма за преструктуриране предвижда създаване на център за планиране, който ще е отговорен за ефективното планиране на производството на всички организационни нива на слелите се корабостроителници. Целта, поради която се създава този център, е изглаждане на всякакви недостатъци в планирането, изготвяне на графици, бюджетиране и проверка на производствения процес.
(156)
Що се касае до договарянето, ISD Polska възнамерява да въведе клаузи за индексация, за да защити корабостроителницата от увеличаване на цените на материалите и на заплатите, като прехвърли риска на собственика на кораба. Корабостроителницата трябва също да въведе нов типов договор. Извлечения от някои съществуващи договори за строеж на кораби бяха приложени към септемврийския общ план за преструктуриране, за да се покаже, че корабостроителницата има възможност да договаря клаузи за индексация с цел хеджиране срещу флуктуациите в цените на стоманата.
(157)
За да се защити от риска от флуктуации във валутните курсове, корабостроителницата възнамерява да въведе необходимата инфраструктура след установяване на разходите и приходите, генериращи валутен риск и определяне на допустимите нива на експозиция на такъв риск. Системата за управление на риска, предвидена в Общия план за преструктуриране се основава на четири основни елемента: отчитане на риска при определяне стратегията на корабостроителницата (дефиниране на търпимостта на риска и управлението на риска), приспособяване на организационната структура, използване на информационни технологии и приемане на различни методи за минимизиране на риска (естествено хеджиране, клаузи за индексация в договорите и закупуване на финансови продукти, като валутни опции и форуърди). Септемврийският общ план за преструктуриране описва по-подробно предлаганата политика на валутно хеджиране. В него са посочени три инструмента за хеджиране, които корабостроителницата трябва да използва; съдържа се количествено измерение на експозицията на валутни рискове на регистъра за поръчки до 2012 г. и на тази база се оценяват разходите за тези инструменти за хеджиране. В съответствие с плана, ISD Polska се свърза с редица банки, които, с цел подготовката на оферти за хеджиране, поискаха ISD Polska да им предостави адекватна стратегия за хеджиране. Според плана, тази стратегия трябваше да бъде разработена през първите шест месеца на преструктурирането.
(158)
В областта на производството целта е да се разгледа проблема с неефективната логистика в корабостроителница Гданск, както и тесните места в корабостроителница Gdynia. Планът предлага разделяне на работата между двете съоръжения и нова схема на материалните потоци.
(159)
По отношение на покупките и управлението на материали, основната цел е да се намалят разходите. Мерките за преструктуриране включват например закупуване на материали на базата на поне три оферти, коопериране по отношение на покупките с Huta Częstochowa, управление на запасите и т.н.
(160)
Корабостроителницата планира да наема на работа и да обучава квалифицирани работници, да разшири използването на и да модернизира съществуващите информационни технологии.
(161)
В областта на работната сила целта е да се преодолеят текучеството и отсъствията. ISD Polska планира да си сътрудничи с местна агенция за наемане на работа. Вътре в дружеството планът предвижда разширяване на системите за професионално развитие, въвеждане на стимули в заплащането (управление на извънредния труд, оценяване на служителите, проверки за отсъствия и заплащане на базата на извършената работа, навременността и качеството на реализацията) и развиване на корпоративна идентичност. В плана се изтъква необходимостта да се намали работната сила от сегашните 8 137 служители (2 651 в корабостроителница Гданск, 4 238 в корабостроителница Gdynia и 1 248 в дъщерни фирми на Gdynia) до между 5 000 и 5 395 служители. Според септемврийския общ план за преструктуриране, постепенно от 2009 до 2012 г. ще се появяват излишъци. Актуализираният план включва изчисления на разходите и ефекта от преструктурирането в областта на работната сила.
(162)
Накрая, по отношение на проектантските дейности планът предвижда работата на проектантската кантора да се рационализира и да е по-тясно свързана с производствения процес.
(163)
Планът съдържа кратко общо описание на желания ефект от тези мерки за организационно преструктуриране, на който е направена количествена оценка с твърдението, че постигнатото в резултат повишение на производителността ще е около 12 човекочаса/CGT (23).
в) Финансово преструктуриране
(164)
По отношение на финансовото преструктуриране, планът предвижда държавната помощ, за която Комисията беше уведомена по време на предприетата от нея официална процедура по разследване (виж част 9 по-долу), да бъде реализирана. В него се предвижда също инжектиране на капитал от държавата в размер на 385 милиона PLN за покриване на публично-правните задължения и се изразява очакване за предоставяне на възможност някои публично-правни задължения (по-конкретно средствата, дължими на ZUS за обществено осигуряване) да се изплащат на вноски и да се издължат до 2018 г. (публично-правни задължения с номинална стойност 418,8 милиона PLN) (24), както и че държавата ще инжектира капитал в размер на 250 милиона PLN, за да покрие очакваните загуби за 2008 г., и чрез Агенцията за индустриално развитие - още 200 милиона PLN финансиране за работен капитал и, на последно място, че ще бъде отменено потенциално задължение от 308 милиона PLN, свързано с текущ съдебен спор относно просрочени данъчни задължения на корабостроителница Гданск.
(165)
Планът предвижда около 712 милиона PLN от разходите за преструктуриране да бъдат финансирани от бъдещи парични потоци на дружеството.
г) Разходи за преструктуриране и собствен принос
(166)
Съгласно Общия план за преструктуриране разходите за преструктуриране, направени от корабостроителница Gdynia до момента, възлизат на 936 702 419 PLN, което включва инвестиционни разходи от 98 милиона PLN и разходи за преструктуриране на дълга от 365 милиона PLN (25). Съгласно Общия план за преструктуриране, преструктурирането в Гданск е струвало 311 533 500 PLN, което включва например инвестиционните разходи в размер на 23 милиона PLN и разходи за преструктуриране на дълга от 48 милиона PLN (26). В септемврийския общ план за преструктуриране не са коригирани направените в миналото разходи, но са коригирани прогнозните разходи за преструктуриране на слелите се корабостроителници. Могат да бъдат обособени следните разходи: инвестиционни разходи в размер на PLN 552 милиона, изплащане на просрочени публично-правни задължения в размер на 892 милиона PLN (27), изплащане на т просрочени търговски задължения в размер на 889 милиона PLN, покриване на очаквани загуби за 2008 г. в размер на 250 милиона PLN (28), изплащане на потенциални задължения в размер на 308 милиона PLN във връзка с текущ съдебен спор относно просрочени данъчни задължения на корабостроителница Гданск, разходи за унищожаване на излишни производствени активи (хелинги) в размер на 42,8 милиона PLN и разходи за преструктуриране на работната сила в размер на 69 милиона PLN. Сумарно очакваните разходи са 3 милиарда PLN.
(167)
На срещата от 30 септември полските власти предложиха когато се оценява собственият принос за покриване на разходите за преструктуриране да не се взима под внимание de facto оперативната помощ, отпусната на корабостроителниците в миналото. Полските власти предложиха в оценката си Комисията да вземе под внимание разходите за преструктуриране, направени по времето, когато инвеститорът е поел управлението на корабостроителницата. ISD Polska стана мажоритарен акционер в корабостроителница Гданск на 28 ноември 2008 г. и полските власти твърдят, че направените оттогава разходи за преструктуриране на корабостроителницата възлизат на 62,5 милиона PLN. При положение, че ISD Polska все още не е акционер в корабостроителница Gdynia, всякакви разходи за преструктуриране, направени в миналото за тази корабостроителница, не трябва да се взимат под внимание. В резултат на това, разходите за преструктуриране, предложени от Полша на срещата от 30 септември, биха били 3,065 милиарда PLN.
(168)
ISD Polska твърди, че собственият принос на корабостроителницата и нейните акционери в разходите за преструктуриране са в съответствие с описаното в дадената по-долу Таблица 1б, представяща съдържащите се в септемврийския общ план за преструктуриране предложения.
Таблица 1б
Собствен принос в разходите за преструктуриране, в съответствие с Общия план за преструктуриране
(в PLN)
Заявен предишен собствен принос
1.
Продажба на активи от корабостроителница Gdynia
3 783 515
2.
Размяна на дълг срещу акционерен капитал, предприета от служители и частни кредитори
70 740 000
3.
Продажба на финансови активи от корабостроителница Gdynia между 1 май 2004 г. и 24 юни 2008 г.
72 797 423
4.
Лизинг на производствени активи - Gdynia
8 335 000
5.
Инвестиционни разходи 2004-2007 г. - Gdynia
98 044 000
6.
Закупуване на акции от ISD
35 875 059
7.
Инвестиционни разходи 2004-2007 г. - Гданск
22 238 900
8.
Лизинг на производствени активи - Гданск
14 700 000
9.
Заем за преструктуриране от Bank Nord/LB
20 000 000
10.
Заем от ISD
2 000 000
Заявен бъдещ собствен принос
11.
Увеличаване на капитала от ISD
305 000 000
12.
Увеличаване на капитала от ISD
100 000 000
13.
Продажба на активи
240 000 000
14.
Заем за работен капитал
280 000 000
15.
Инвестиционен заем за некорабостроително производство
185 000 000
16.
Заем за работен капитал за некорабостроително производство
45 000 000
17.
Закупуване на акции от Агенцията за индустриално развитие (29)
69 560 400
(169)
Според поясненията относно Общия план за преструктуриране, предоставени от Полша на 7 юли 2008 г., и септемврийския общ план за преструктуриране, източниците на външното финансиране по точки 14-16 не са известни.
(170)
ISD Polska предвижда да получи заем за работен капитал в размер на 280 милиона PLN през 2012 г. и смята това предвиждане за реалистично, с оглед очакваното за 2012 г. благоприятно, по техни твърдения, съотношение дълг/EBIDTA.
(171)
Относно заемите за некорабостроително производство (производство на вятърни генератори, точки 15-16), ISD Polska възнамерява да създаде дъщерна фирма на слелите се корабостроителници, специализирана в производството на вятърни генератори, и очаква тази дейност да привлече външни капитали. В септемврийския общ план за преструктуриране е предоставена допълнителна информация относно инвестиционния заем за проекта за вятърни генератори (точка 15). Тя включва кратко описание на този проект, който трябваше да се представи за разглеждане на различни банки. Към плана за преструктуриране са приложени две писма за проявен интерес към този проект от Kredyt Bank (KBC) и Fortis Bank, съответно от 4 август и от 4 септември 2008 г. Fortis Bank твърди, че е добре известна с интереса си към проекти за възобновяеми енергийни източници. Тя заявява, че проектът за вятърни генератори на ISD изглежда много интересен и че би приветствала допълнителни разговори по конкретни въпроси. Kredyt Bank потвърждава, че проявява интерес към финансиране на проекти за възобновяеми енергийни източници. Банката изброява анализите, които ще трябва да бъдат направени преди да разгледа искане за заем: оценка на бизнес плана и финансовия модел на базата на реални предвиждания, отразяващи пазарните закони, оценка на доходността на проекта и неговата чувствителност към фактори като цени на материали и обменни курсове, оценка на съществуващите договори за доставки и резултата от извършващите се административни процедури относно правния статут на земята, върху която ще се реализира проекта.
(172)
С писмо от 8 юли 2008 г. Полша предостави списък на финансовите и производствени активи, които ISD Polska възнамерява да продаде, за да получи приходи от 189 милиона PLN. В септемврийския общ план за преструктуриране числото е променено на 240 милиона PLN, като основната разлика е в оценката на главната компонента на тази частична ликвидация - продажбата на земята, заемана сега от три хелинга в корабостроителница Гданск. Докато в юнския план за преструктуриране е указан очаквания нетен приход от продажбата (продажна цена минус разходи за подготовка на земята за продажба), в септемврийския план е дадена номиналната стойност на прихода от продажбата, а разходите за подготовка на земята са включени в оценката на разходите за преструктуриране. Към септемврийския план беше приложена независима оценка на земята. В оценката не се отбелязва актуалната пазарна цена на земята, но се оценява нейната стойност за инвеститор, който би я купил с цел развитие (апартаменти, офис-сгради).
(173)
Полша обясни, че хелингите в корабостроителница Гданск и прилежащите земи сега са собственост на дружество с название Synergia 99. Корабостроителница Gdynia е един от акционерите на Synergia и, по силата на акционерно споразумение, има право да придобие хелингите и прилежащите земи, ако Synergia бъде ликвидирано. Според информацията, предоставена от Полша, разделянето на активите на Synergia между неговите акционери зависи от развитието на провеждащите се административни процедури за определяне на границите на пристанище Гданск.
(174)
В септемврийския общ план за преструктуриране се разяснява, че провеждащите се административни процедури не касаят прилежащия към хелингите парцел и се включва потвърждение от Synergia 99 от дата 28 август 2008 г., че дружеството ще подаде заявление пред компетентните органи за изключване от района на пристанището на земята, върху която са разположени хелингите.
(175)
В септемврийския план също така се разяснява, че мерките за ликвидация на Synergia 99 са съгласувани с неговите акционери. Тя ще се реализира на два етапа: първоначално Synergia 99 ще бъде разделена на две дружества, всяко от които ще вземе под свой контрол определени активи от Synergia 99, след което корабостроителница Gdynia ще стане едноличен собственик на дружеството, което придобие земята, върху която са разположени хелингите. Според плана, първата фаза на процеса на ликвидация трябва да се реализира на събрание на акционерите на Synergia на 15 октомври 2008 г. Планираното разделяне обаче зависи от извършените промени на границите на пристанището. Споразумението на акционерите относно мерките за ликвидация на Synergia 99 е с ограничен срок.
(176)
Според счетоводния баланс на корабостроителница Gdynia, пакетът акции на корабостроителницата в Synergia 99 е в размер на 40 милиона PLN. Според септемврийския общ план за преструктуриране (30), през август 2007 г. Бордът на Synergia 99, с оглед сключване на акционерно споразумение за разделянето на активите на Synergia в случай на ликвидация на дружеството, е потвърдил, че номиналната стойност на активите на Synergia 99 е […] (31) милиона PLN , което, според Борда, е тяхната пазарна стойност. Независима експертиза, препратена от Борда до акционерите по това време потвърждава, че пазарната стойност на земята, върху която са разположени хелингите, е била […] милиона PLN.
д) Финансови прогнози
(177)
Септемврийският общ план за преструктуриране съдържа изменени финансови прогнози. Те се основават на определени предположения относно инфлацията (WIBOR 3m), обменния курс USD/PLN и цените на материалите, които на свой ред се основават на преценки на външни експерти. Обменният курс PLN/USD, заложен през месец юни, е 2,254 за 2008 г. и 2,32 за 2009 г., докато в септемврийския план, на базата на външен доклад (32), е заложен обменен курс 2,32 за целия период на преструктуриране. Заложената през юни цена на стоманата за 2008 г. е 1 381 USD/t, с понижение до 1 211 USD/t за 2011 г. и ново покачване до 1 359 USD/t за 2014 г. Септемврийският план се базира на по-високи цени на стоманата (1 539 USD/t през 2009 г., 1 350 USD/t през 2011 г. и 1 516 USD/t през 2014 г.). В юнския общ план за преструктуриране се предвиждат следните тенденции в ръста на заплатите: 7,6 % през 2009 г., 7 % през 2010 г., 6 % през 2011 г. и около 5 % след 2012 г. Септемврийският план прогнозира по-нисък процент на увеличение: 5,8 % през 2009 г., 5 % през 2010 г., 4 % през 2011 и 2012 г. и 3 % на година след 2012 г. (33) В юнския план за преструктуриране се предвижда инфлация от около 2,2 %. В септемврийския план се предвижда по-висока инфлация, започваща от 3,4 % през 2009 г. (34) и намаляваща постепенно (до 2,5-2,6 % след 2012 г.) (35).
(178)
Основната промяна във финансовите преценки от септемврийския план в сравнение с юнския план засяга приходите от продажби на плавателни съдове и от некорабостроителни дейности. По-конкретно, в септемврийския план се прогнозират значително по-високи цени на съдовете за превоз на автомобили - един от двата основни продукта. Тази промяна в предвижданията има съществено отражение върху прогнозите за отчета за приходите и разходите.
(179)
В септемврийския план прогнозата за консолидирания отчет за приходите и разходите от корабостроителни и некорабостроителни дейности е за положителен коефициент на печалба от 2009 г.: (4,1 % през 2009 г., 3,1 % през 2010 г., 7,4 % през 2011 г. и 6,4 % в края на периода на преструктуриране през 2012 г.). Коефициентът на печалба ще се понижи до 4,3 % през 2014 г. (тенденция на пазарен спад) и след това постепенно ще се увеличи до 7,7 % през 2017 г.
(180)
Юнският общ план за преструктуриране включва кратък анализ на чувствителността за изследване на ефекта от определени промени на основните предположения върху 10-годишните EBIDTA и кумулативни печалби. По-конкретно, в него се анализира ефектът от допълнително повишаване на курса на PLN с 5 гроша и допълнително увеличение с 5 % на цените на стоманата и заплатите. Септемврийският общ план за преструктуриране включва нов и по-подробен анализ на чувствителността, показващ по-конкретно отражението на повишаване с 5 % на курса на PLN спрямо USD. В септемврийския общ план за преструктуриране се изказва предположение, че Полша ще приеме еврото през 2013 г. и че след това операциите на корабостроителницата няма да се влияят от флуктуациите в обменния курс PLN/USD. Новият анализ на чувствителността показва отражението на девалвация на USD спрямо еврото с 5 % през 2013-2017 г. (т.е. както се предполага, след като Полша приеме еврото).
(181)
Според финансовите прогнози в юнския план, несконтирано изплащане (независимо от променящата се стойност на парите с времето) няма да бъде постигнато до 11-та оперативна година, т.е. 2019 г. При това изчисление се взима предвид само финансовата експозиция на инвеститора (440 милиона PLN), което означава, че натрупаните парични потоци за разглеждания период се сравняват само с инжектиране на капитали от инвеститора и не се отчита факта, че се очаква първо държавата да извърши значително инжектиране на капитали. В плана се предполага, че разходите за преструктуриране, възлизащи приблизително на 712 милиона PLN, ще се финансират от бъдещите парични потоци на дружеството.
(182)
Септемврийският общ план за преструктуриране съдържа сконтирано изчисление за периода на изплащане, който е определен на 10 години. Освен това, в плана се изказва предположение, че голяма част от разходите за преструктуриране (712 милиона PLN) (36) ще се покрият от бъдещи парични потоци.
7. ПЛАН ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ, ИЗГОТВЕН ОТ ПКК
(183)
ПКК беше учредена в Полша през 2007 г. с цел придобиване на корабостроителница Gdynia. Тя е собственост на две дружества: Marine Co и Maritim Shipyard, контролирани от полския бизнесмен г-н Janusz Baran. Двете дружества действат от 90-те години на миналия век в Gdynia, Гданск и Шчечин, като произвеждат кораби и лодки и работят като подизпълнител за по-големи корабостроителници, главно в Германия, Норвегия, Нидерландия и Франция, като произвеждат блокове и секции и извършват услуги. Групата като цяло има 1 500 служители.
а) Търговска стратегия
(184)
По отношение на търговската стратегия, в плана се предполага, че дружеството ще строй главно контейнеровози, съдове за превоз на автомобили и газови танкери и че на година ще се произвеждат до десет съда за обслужване на нефтени платформи. Предполага се също така, че в бъдеще корабостроителницата ще произвежда по дванадесет съда на година, какъвто ще е капацитетът на корабостроителницата след затварянето на малкия док. В частта за бъдещото производство се предполага, че броят на произвежданите кораби ще се увеличава (от 6 през 2008 г. на 12 през 2009 г., 17 през 2010 г. и 21 през 2012 г.). В предоставения финансов модел, на базата на който очевидно са изготвени финансовите прогнози, също се предполага, че производството ще се увеличи до 21 съда през 2012 г.
(185)
Освен това, планът предвижда диверсифициране на дейностите и изграждане на терминал за контейнери в рамките на съществуващите площи на корабостроителницата. Според плана, след намаляването на капацитета, корабостроителницата ще разполага с излишна брегова ивица, на която може да се построи терминал за контейнери с капацитет 150 000 TEU на година.
б) Индустриално и оперативно преструктуриране
(186)
Основните предлагани мерки за преструктуриране са индустриално преструктуриране чрез реализиране на инвестиционна програма, предназначена за увеличаване на производителността, снижаване на разходите и съкращаване на производствения цикъл. Предвижданите разходи за инвестиционната програма за корабостроене са 80 625 000 EUR. Предвидени са също и инвестиции от 50 милиона PLN (около 15 милиона EUR) за построяването на терминал за контейнери. Това би означавало общи инвестиционни разходи от 95,6 милиона EUR. В друга част от плана за преструктуриране обаче, общите инвестиции се оценяват на 131 милиона EUR (443 милиона PLN). Разликата между двете числа не се пояснява в плана. Съгласно плана, реализирането на тези мерки ще намали разходите за един плавателен съд с 25 % през петгодишния период.
(187)
В плана се предвижда също реализация на интегрирана информационно-технологична система, която ще управлява всички области на дейност в корабостроителницата, а именно: проектиране, доставки, складови наличности, обработка на стомана, планиране, производствен надзор и счетоводство.
(188)
Планът предвижда или запазване на наличната работна сила, или намаляването ѝ с 650 души. Не е ясно кои фактори ще повлияят избора на една от двете възможности. Планът предвижда въвеждане на основаваща се на стимули система на заплащане.
(189)
По отношение на един от основните проблеми на корабостроителницата, а именно експозицията на флуктуации на валутните курсове и увеличаването на цените на стоманата, в плана се предлага включване на клаузи за индексация в договорите и естествено хеджиране (направените разходи във валутата на приходите).
(190)
Планът предвижда също, че финансирането на кораби ще се осигури чрез авансови плащания, гарантирани от Корпорацията-застраховател на експортни кредити при изгодна премия в сравнение с тази при нормалната практика по отношение на стабилни дружества и краткосрочни кредити, гарантирани от Министерството на финансите.
в) Финансово преструктуриране
(191)
По отношение на финансовото преструктуриране, в плана се предполага, че съществуващите договори ще бъдат предоговорени, за да се намалят очакваните загуби. Според плана, преструктурирането ще увеличи цените с 30 % (до преобладаващото на пазара ниво) и ще генерира допълнителен приход от 100 милиона USD.
(192)
Реализацията на плана зависи от отпускането от държавата на допълнителна помощ под формата на инжектиране на капитали в размер на 515 милиона PLN, отписване и разсрочване на публичноправните задължения на обща стойност 497 милиона PLN и покриване на всякакви други натрупани и потенциални задължения на корабостроителницата (като бъдещи загуби по съществуващи договори или съдебни спорове). На последно място, инвеститорът призовава държавата да направи необходимото така, че Корпорацията-застраховател на експортни кредити да гарантира производството през периода на преструктуриране при изгодна премия в сравнение с тази при нормалната ѝ практика по отношение на стабилни дружества и Министерството на финансите да предостави гаранции за работен капитал в размер на 297 милиона PLN.
г) Собствен принос
(193)
По отношение на собствения принос, планът предвижда инжектиране на капитали от инвеститора в размер на 500 милиона PLN за финансиране на инвестициите и покриване на очакваните загуби по съществуващи договори. Освен това, в плана се предлага собственият принос в процеса на преструктуриране да включва също и приход от 50 милиона PLN от планираната продажба на активи и приход от продажбата на активи, която е извършена след присъединяването (124,5 милиона PLN). Може да бъде изразено становище, че с това собственият принос се увеличава на 675 милиона PLN. В плана за преструктуриране обаче, инвеститорът декларира собствен принос в размер само на 475 милиона PLN.
д) Финансови прогнози
(194)
Финансовите прогнози се основават на стабилен валутен обменен курс от 3,46 PLN за едно EUR и 2,2 PLN за един USD. Прогнозите се основават на предположението, че броят на построените кораби ще се увеличи до 21 през 2012 г. и че инвеститорът реално планира да разшири корабостроителната дейност в корабостроителницата: очаква се продажбите да възлязат на 1,2 милиарда PLN през 2008 г. и се предполага, че те непрекъснато ще нарастват, достигайки до 2,6 милиарда PLN към 2012 г. (ръст от 116 % в сравнение с 2008 г.).
8. ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
(195)
В сътрудничество с външния си консултант и корабостроителницата Комисията прие следната методология за оценяване на предложеното от Полша като изравнителна мярка намаляване на капацитета.
(196)
За да бъдат ефективни изравнителните мерки, намаляването на капацитета трябва да е достатъчно, за да се гарантира, че бъдещият капацитет на корабостроителницата след преструктурирането ще е по-малък от настоящия.
(197)
Комисията най-напред оцени настоящия технически капацитет на корабостроителницата и обяви, че монтажът на плавателни съдове на доковете е едно от тесните места в производствения процес на корабостроителницата, който проблем не може да бъде разрешен лесно чрез изнасяне на производство навън. По използваната от Комисията методология, която не се оспорва от полските власти и корабостроителницата, капацитетът се изчислява като се вземе предвид времетраенето на монтажа в дока и типичното портфолио от плавателни съдове (тъй като монтажът на плавателни съдове с различни стойности за CGT може да отнеме еднакво време).
(198)
При определяне на наличния капацитет се взима предвид реално необходимото време за монтаж на (определен тип) плавателни съдове в доковете. При определяне на това време се отразяват всички текущи недостатъци на производствения процес, а именно ниска производителност, тесни места, остарели активи, неефективни производствени процеси и проблеми с работната сила. Финансовите ограничения, които търпи корабостроителницата в резултат на затрудненото си финансово състояние, са единственият фактор, чрез който може да се повлияе върху времето за монтаж. Непостоянният достъп или липсата на достъп до работен капитал може сериозно да наруши производствения процес. Тъй като това е външен фактор, присъщ на всички дружества, изпаднали във финансови затруднения, и не е свързан с неефективност от страна на самото дружество, Комисията възприе мнението, че реалната производителност на корабостроителницата може да се регулира при лесен достъп до работен капитал.
(199)
При определяне на бъдещия капацитет се взима предвид предполагаемо необходимото време за монтаж на (определен тип) плавателни съдове в дока, като се предполага, че производителността на корабостроителницата е сравнима със стандартите, установени от други конкурентни европейски корабостроителници. С други думи, трябва да се вземе предвид ефектът от необходимата модернизация на съоръженията и установяването на оптимални работни условия (организация, доставки, работна сила).
(200)
Модернизацията е неизбежна, ако корабостроителницата желае да възстанови жизнеспособността си в дългосрочен план. Свързаното с това увеличаване на производителността означава корабостроителницата да намали разходите и да ускори производството. С подобряването на различни производствени аспекти, капацитетът, под което се разбира възможност за построяване на определен брой плавателни съдове, ще се увеличи. Следователно, трябва да се отбележи, че закриването на някои мощности, като например предложеното закриване на сух док SD I в корабостроителница Gdynia, може изцяло да се компенсира с увеличаване капацитета на оставащия док. За да могат изравнителните мерки да изпълнят целта си, намаляването на капацитета трябва да е такова, че в края на преструктурирането, т.е. след реализиране на инвестициите и увеличаване на производителността, капацитетът на корабостроителницата да е по-малък от сегашния. Само така могат да се съчетаят двете цели: постигане на жизнеспособност в дългосрочен план, което изисква увеличаване на производителността и ограничаване до минимум на нелоялната конкуренция.
(201)
За да се гарантира правилността на метода за изчисляване на текущия и бъдещ капацитет, трябва да се използва една и съща продуктова гама, т.е. същите типове плавателни съдове. Като алтернатива може да се използва „среден плавателен съд“ (т.е. със средно CGT на базата на регистъра за поръчки на корабостроителницата).
(202)
В началото корабостроителница Gdynia посочи, че техническият ѝ капацитет е 540 000 CGT. След като горепосочената методология беше разяснена и съгласувана между Комисията и корабостроителница Gdynia, корабостроителницата отбеляза, че техническите параметри, заложени при изчисляване на текущия ѝ капацитет, при независимост от финансови ограничения, бяха производствен цикъл на дока от три месеца при паралелен монтаж на до три плавателни съда на различни етапи на завършеност (частично използване на полутандемния метод в големия док SD II), което води до построяване на до четиринадесет плавателни съда на година. Хипотетичното портфолио беше типичното за корабостроителницата, което беше потвърдено от съществуващия регистър за поръчки и от търговската стратегия, представена в План за преструктуриране 2006. При средно 27 000 CGT на плавателен съд, текущият капацитет, без финансови ограничения, беше определен на 378 000 CGT.
(203)
С цел да се определи отражението на съществуващите финансови ограничения върху производствения процес (т.е. с колко седмици/месеци се удължава производственият цикъл в резултат на закъснели доставки единствено поради липса на работен капитал) и да се прецени дали сериозността на тези ограничения се надценява или подценява, Комисията сравни това число с най-добрия резултат за последните години (12 плавателни съда с общ CGT 272 000 през 2002 г.). На първо място, Комисията отбеляза, че несъответствието между най-добрия резултат през 2002 г. и текущия технически капацитет се дължи отчасти на разликите във вписаните в регистрите поръчки. Корабостроителницата в момента произвежда плавателни съдове с по-голям тонаж. Ако през 2002 г. корабостроителницата произвеждаше плавателни съдове средно по 27 000 CGT, общата ѝ продукция щеше да възлиза на 324 000 CGT. Оставащата разлика може да се отдаде на влиянието на финансовите ограничения върху производствения процес и тя приблизително съответства на два плавателни съда със среден тонаж, т.е. 14 %, което Комисията прие за разумно предположение.
(204)
Що се касае до бъдещият ѝ капацитет, при предположение, че се използват и двата дока, корабостроителницата разясни, че големият док SD II може да се използва както за паралелен, така и за полу-тандемен метод на строителство, така че паралелно могат да се строят до четири корпуса на различни етапи на завършеност. По този начин корабостроителницата ще може да строи по 18 плавателни съда при производствен цикъл на дока от 3 месеца (37). Ако се приеме средна стойност от 27 000 CGT на плавателен съд, бъдещият капацитет на корабостроителницата, ако работят и двата дока, ще бъде 486 000 CGT. Бъдещият капацитет на корабостроителницата, след затварянето на малкия док SD I, ще бъде 12 плавателни съда или 324 000 CGT при тонаж 27 000 CGT на плавателен съд.
(205)
На базата на тези данни Комисията установи, че след затварянето на малкия док SD I капацитетът ще се намали с около 14 %. Като се има предвид, че корабостроителницата ще остане само с едно пусково съоръжение, сух док SD II, и че тя е доказала с подробен брейк-ивън анализ, че всякакво намаляване на капацитета на сух док SD II, в допълнение към затварянето на док SD I, би поставило под заплаха дългосрочната ѝ жизнеспособност, Комисията направи предварително заключение, че затварянето на док SD I, предложено от Полша, ще бъде достатъчна изравнителна мярка.
(206)
В общия план за преструктуриране, изготвен от ISD Polska, се предлага алтернативен набор изравнителни мерки, с оглед на приетата бизнес стратегия. Планът предвижда следните изравнителни мерки в контекста на разследването на държавната помощ за корабостроителница Гданск и корабостроителница Gdynia: затваряне на три хелинга в корабостроителница Гданск до 31 декември 2008 г. доколкото, с оглед на технически, организационни и правни пречки, е възможно преместване на съществуващото производство от корабостроителница Гданск в малкия док в Gdynia. На срещата на 8 юли 2008 г. ISD Polska изложи предвижданията си, че работата по подготовката на малкия сух док в Gdynia няма да позволи хелингите да бъдат затворени преди втората половина на 2009 г. Септемврийският общ план за преструктуриране предлага отлагане на затварянето на двата хелинга до юни 2009 г. и на третия хелинг до октомври 2009 г. (38) В допълнение към това, капацитетът на корабостроителницата ще бъде ограничен до 400 000 CGT на година в продължение на десет години от присъединяването на Полша към европейския съюз, т.е. до 2014 г.
(207)
На срещата от 30 септември ISD Polska информира Комисията, че като допълнителна изравнителна мярка дружеството би могло допълнително да намали производството си до 360 000 CGT на година за десетгодишен период от момента на затваряне на хелингите. ISD Polska отбеляза също, че може да затвори хелингите по-рано от предвиденото в плана за преструктуриране от 12 септември, т.е. може да затвори хелинги B3 и B5 към края на април 2009 г. и хелинг B1 към края на август 2009 г.
(208)
Планът за преструктуриране на ПКК предвижда продажба на по-малкия док в началото на 2009 г. Очакваният приход от 170 милиона PLN ще увеличи работния капитал на корабостроителницата.
9. ДЪРЖАВНА ПОМОЩ, ОТПУСНАТА НА КОРАБОСТРОИТЕЛНИЦА GDYNIA (ПОЛОЖЕНИЕ КЪМ МЕСЕЦ ЮНИ 2008 Г.)
(209)
Според полските власти, след 1 май 2004 г. корабостроителница Gdynia е получила държавната помощ, отразена в таблици 1-4.
(210)
Таблица 1 представя помощта, отпусната между 1 май 2004 г., датата на присъединяване на Полша към ЕС, и 30 юни 2007 г. Полша е уведомила за тези мерки с писмо от 13 юли 2007 г. Списъкът включва някои от мерките, описани в приложение I, част Б от решението за откриване на официална процедура по разследване.
(211)
Полша предостави допълнителни разяснения по отношение на преструктурирането на задълженията в съответствие с глава 5a. Полските власти поясниха, че корабостроителницата е прехвърлила на оператора (39) активи на стойност поне 45 % от стойността на прехвърлените задължения (40). Според Полша, поради тази причина, помощта е равностойна на 55 % от номиналната стойност на задълженията, прехвърлени на оператора. Тази номинална стойност е представена в Таблица 1 по-долу.
(212)
Заемите с гаранции от Министерството на финансите, изброени в таблица 1, бяха предоставени с лихва равна на LIBOR 1M + 100 базисни пункта, докато при издаването на гаранциите рискът от неизпълнение беше оценен от полските власти на 60-70 %. Гаранциите на Министерството на финансите бяха дадени срещу допълнителна гаранция под формата на бланков запис на заповед, издаден от корабостроителницата, и нотариален договор, с който корабостроителницата се съгласява на принудително изпълнение спрямо активите си до 120 % от размера на гаранцията. Начислената от Министерството на финансите премия е равностойна на 0,4 % от гарантираната сума.
(213)
Таблица 1 включва също заеми, отпуснати от Korporacja Polskie Stocznie („KPS“), използвани като финансиране за необходимия работен капитал на корабостроителницата. В предоставените материали от 11 юли 2007 г. и 9 януари 2008 г. Полша твърди, че тези заеми не представляват държавна помощ, защото начислената лихва съответства на оценката на риска на конкретния проект, за който са поискани заемите.
(214)
За заемите, отпуснати през 2005-2007 г., KPS е начислила лихва варираща от 9,6 % до 13,46 % при среден фиксиран лихвен процент 10,64 %. Освен това е събрала еднократни такси, вариращи от 0,1 % до 0,4 %. Според полските власти, KPS е изискала допълнителна гаранция под формата на приемане на принудително изпълнение, споразумение за цесия върху вземанията, безусловно платежно нареждане, бланков запис на заповед или поставяне на активи под залог (41).
(215)
KPS е създадена през 2004 г. като дъщерна фирма, изцяло собственост на Агенцията за индустриално развитие, за да оперира като фонд за рискови капитали на Агенцията. Първоначално ролята ѝ е била да служи като двигател за консолидацията на трите най-големи корабостроителници в Полша, който проект е изоставен през 2006 г. По информация, предоставена от Полша през 2006 г. (42), KPS трябваше да бъде финансирана с инжектиране на капитали от Агенцията за индустриално развитие с вноски в натура (акции в трети дружества), осигурени от Агенцията, и с револвиращ банков кредит, гарантиран от Агенцията, изрично предназначен за финансова помощ за корабостроителниците. Според интернет страницата на полското правителство, KPS трябваше също така да подкрепя корабостроителните операции в Полша, като емитира облигации, изцяло гарантирани от Агенцията за индустриално развитие. Документът, озаглавен „Стратегия за сектор корабостроене (корабостроителници за строителство на морски плавателни съдове) в Полша 2006-2010 г.“ (43), е потвърждение, че KPS трябваше да генерира фондове посредством емитиране на дългови инструменти на стойност около 100 милиона USD, обезпечени с активите, определени за преструктуриране на корабостроителната индустрия под формата на фондове, прехвърлени от Министерство на финансите на Агенцията за индустриално развитие.
(216)
В таблица 2 се съдържат мерките, за които Комисията беше информирана след 13 юли 2007 г., с писма от 6 декември 2007 г. и 12 февруари 2008 г.: два заема от Агенцията за индустриално развитие като финансиране за работен капитал (заплати и търговски задължения). В таблица 2 се представя също и заем, отпуснат от KPS след нейно решение № 02/11/2007, за което Комисията беше информирана с писмо от дата 9 януари 2008 г. (44), Комисията обаче не разполага с подробна информация относно размера и срока на този заем. KPS е начислила лихва от 10,5 % и еднократна такса в размер на 0,1 %.
(217)
Като има предвид несигурното финансово състояние на корабостроителницата, Комисията не може да изключи възможността на корабостроителница Gdynia да е била предоставена допълнителна държавна помощ от сходно естество.
(218)
В таблица 3 се изброяват неизплатените публично-правни задължения на корабостроителница Gdynia към 30 септември 2007 г. Тази информация беше предоставена от Полша на 9 януари 2008 г. В това писмо Полша потвърди, че корабостроителница Gdynia не е погасявала редовно своите публично-правни задължения. Корабостроителницата е изплащала, доколкото това е било възможно, предвид финансовото ѝ състояние, задълженията си към службата за обществено осигуряване (ZUS) в съответните срокове.
(219)
Според приложение 1 към писмото на Полша от 9 януари 2008 г., неизплатените задължения към съответните държавни органи към 1 май 2004 г. са били приблизително в размер на 254 милиона PLN. Между 1 май 2005 г. и 30 септември 2007 г. са се натрупали нови задължения от около 362 милиона PLN. През този период корабостроителница Gdynia фактически е изплатила около 194 милиона PLN (45). Към 30 септември 2007 г. размерът на неизплатените задължения е бил около 423 милиона PLN.
(220)
Корабостроителница Gdynia планираше да изплати поне част от неизплатените задължения от постъпленията от инжектиране на капитали от Министерството на финансите в размер на 515 милиона PLN, което от своя страна е било зависимо от инжектиране на капитали от частен инвеститор, избран в резултат на описания по-горе приватизационен процес.
(221)
На последно място, след присъединяването на Полша към ЕС, корабостроителница Gdynia получи известна помощ, която Полша счита, че „е била отпусната за цели, различни от преструктуриране“ (таблица 4 по-долу). Това беше държавна помощ за научно-изследователска и развойна дейност и професионално обучение с общ размер 412 000 PLN.
(222)
Корабостроителница Gdynia е получила също и друга помощ освен изброената в таблици 1-4 по-долу.
(223)
На първо място, в писмото си от 11 юли 2007 г. (46) Полша уведомява за набор от мерки, означени като „мерки, които да бъдат предоставени […] между 1 юли 2007 г. и края на процеса на преструктуриране.“
(224)
Комисията отбелязва преди всичко, че тези мерки включват възможност за отписване на лихвите, натрупани между 1 юли 2003 и 15 март 2005 г. по публично-правни задължения, преструктурирани в съответствие с глава 5a, на обща стойност 6 905 304 PLN. Според Полша, дали тези лихви трябва да бъдат отписани, е предмет на съдебен спор между корабостроителница Gdynia и компетентните полски органи в националните съдилища. Тъй като тези лихви представляват допълнение към основните задължения, преструктурирани в съответствие с глава 5a и изброени в таблица 1 по-долу, Комисията счита, че отмяната на лихвите до пълния им размер също представлява държавна помощ (47) и е в обхвата на това решение.
(225)
Комисията също така отбелязва, че в тази таблица се съдържат няколко мерки, изразяващи се в отлагане на плащане или отписване на публично-правни задължения. Не е ясно до каква степен тези мерки припокриват публично-правните задължения, изброени в приложение 1 към писмото на Полша от 9 януари 2008 г. (и обобщени в таблица 3 по-долу).
(226)
Най-същественото е, че корабостроителница Gdynia е била облагодетелствана с производствените гаранции от Корпорацията-застраховател на експортни кредити (наричани по-долу „гаранции за авансови плащания“ или „гаранции от Корпорацията-застраховател на експортни кредити“). От 1 май 2004 г. практически цялото корабостроене е било финансирано благодарение на тези гаранции. Общо, между 1 май 2004 г. и 12 юни 2008 г. корабостроителница Gdynia е получила 108 гаранции за общата сума от 3 095 529 638 PLN за плавателни съдове, построени в Gdynia (не в корабостроителница Гданск, която по-рано е била дъщерна фирма на корабостроителница Gdynia) (48). В материалите от 11 юли 2007 г. Полша информира Комисията, че Корпорацията-застраховател на експортни кредити ще продължи да предоставя гаранции на корабостроителница Gdynia до края на 2008 г.
(227)
Обща характеристика на индустрията е, че корабостроителниците обикновено не са в състояние сами да натрупат достатъчно работен капитал за строеж на плавателни съдове и разчитат на външно финансиране, било то чрез заеми (така наречените производствени заеми) или чрез авансови плащания от собствениците на корабите за предварително финансиране на производството. Обикновено собствениците на кораби плащат предварително 80 % от цената на вноски, съвпадащи с определени решителни етапи от построяването на плавателния съд, като останалите 20 % се плащат при доставката. Следователно, участието на собствениците на кораби във финансирането на корабостроенето е решаващо. На корабостроителница Gdynia бяха предоставени гаранции от Корпорацията-застраховател на експортни кредити за гарантиране на авансовите плащания от собствениците на кораби за обезпечаване на риска корабостроителницата да не успее да изпълни задължението си да достави плавателния съд.
(228)
Различни предоставени от Полша материали относно функционирането на гаранционната система на Корпорацията-застраховател на експортни кредити (49) показват, че тези гаранции са били предоставяни на корабостроителница Gdynia по следния начин. Първо се е подписвал договор със собственика на кораба, който обикновено е съдържал условието корабостроителницата да докаже в рамките на определен срок, че финансирането на производството ще се гарантира от Корпорацията-застраховател на експортни кредити. Корпорацията-застраховател на експортни кредити издавала резолюция, че се ангажира да гарантира авансовите плащания за осигуряване на цялостното финансиране за кораба. В следващи отделни споразумения Корпорацията-застраховател на експортни кредити е гарантирала всяко отделно авансово плащане (обикновено четири на брой). Обикновено общата експозиция на Корпорацията-застраховател на експортни кредити на риска корабостроителницата да не изпълни задължението си да достави плавателния съд е била 80 % от покупната цена, т.е. общият размер на авансовите плащания, направени от собственика на кораба преди доставката. Тази обща експозиция е била известна, когато Корпорацията-застраховател на експортни кредити издавала резолюцията за осигуряване финансирането на кораба от неговия собственик. Гаранцията изтичала при доставката на плавателния съд.
(229)
Операциите на Корпорацията-застраховател на експортни кредити са разнообразни (50) и се разделят основно между търговски дейности и дейности, извършвани от името на и гарантирани от Министерството на финансите. За целите на последните дейности била поддържана отделна банкова сметка на името на „Interes Narodowy“. Гаранциите, предоставяни на корабостроителница Gdynia, са част от сферата на дейност, за която Министерството на финансите предоставя насрещни гаранции.
(230)
Според информацията, предоставена от Полша, Корпорацията-застраховател на експортни кредити е предоставяла гаранции за авансови плащания на корабостроителница Gdynia срещу такса, зависеща от размера на гаранцията. Таксата е 2 % на година за гаранции, непревишаващи 35 милиона PLN, и 1 % на година за гаранции, превишаващи 35 милиона PLN. Корпорацията-застраховател на експортни кредити изисква като допълнителна гаранция прехвърляне на собствеността върху кораба, кораба в процес на строеж и строителните материали. Същите условия трябва да се прилагат за гаранциите, предоставяни от Корпорацията-застраховател на експортни кредити преди края на периода на преструктуриране, т.е. преди 2012 г.
(231)
На последно място Комисията отбелязва, че на 3 юни 2008 г. Полша е приела решение да инжектира допълнителни капитали в корабостроителница Gdynia в размер на 515 милиона PLN.
(232)
Таблици 1-4 и горната информация показват, че след 1 май 2004 г. корабостроителница Gdynia е получила помощ на обща номинална стойност 5 018 862 443 PLN (около 1,434 милиарда EUR).
Таблица 1
Държавна помощ, отпусната на корабостроителница Gdynia между 1 май 2004 г. и 30 юни 2007 г., по информация, предоставена от полските власти (в PLN)
№
Отпускащ орган
Инструмент на помощта
Законова основа
Номер на решение или споразумение
Дата на предоставяне на помощта
Влизане в сила
Период, за който е предоставена помощта
Номинална стойност на помощта
(PLN)
1
2
3
4
5
6
7
8
9
1.
Министерство на финансите
Гаранция - плавателен съд № 8276/1
Гаранции издадени от Министерството на финансите и Закон за някои юридически лица от 8 май 1997 г. (Сборник закони 2003/174, точка 1689, съгласно направените изменения)
Декрет на Кабинета № 198/2004 от 24.8.2004 г.
24.8.2004 г.
3.9.2004 г.
до 30.3.2006 г.
75 000 000,00
2.
Министерство на финансите
Гаранция - плавателен съд № 8276/2
Декрет на Кабинета № 198/2004 от 24.8.2004 г.
24.8.2004 г.
3.9.2004 г.
до 11.12.2006 г.
75 000 000,00
3.
Министерство на финансите
Гаранция - плавателни съдове №№ 8245/1-4
Декрет на Кабинета № 213/2004 от 7.9.2004 г.
7.9.2004 г.
17.9.2004 г.
до 27.2.2007 г.
82 531 200,00
4.
Министерство на финансите
Гаранция - плавателни съдове №№ 8148/11 и 8184/14-17
Декрет на Кабинета № 222/2004 от 21.9.2004 г.
21.9.2004 г.
1.10.2004 г.
до 15.1.2008 г.
147 662 619,46
5.
Управител на войводство Померания
Отписване
Акт от 30.10.2002 г.
Решение № UPP/11/3/2005 на председателя на Агенцията за индустриално развитие от 15.3.2005 г.
4.1.2005 г.
15.3.2005 г.
Еднократно отписване
600 568,04 (51)
6.
Държавен фонд за рехабилитация на инвалиди
Отписване
Решение № UPP/11/3/2005 на председателя на Агенцията за индустриално развитие от 15.3.2005 г.
4.1.2005 г.
15.3.2005 г.
Еднократно отписване
5 331 071,54 (51)
7.
Войводство Померания
Отписване
Решение № UPP/11/3/2005 на председателя на Агенцията за индустриално развитие от 15.3.2005 г.
4.1.2005 г.
15/03/2005 г.
Еднократно отписване
2 414 962,11 (51)
8.
ZUS
Отписване
Решение № UPP/11/3/2005 на председателя на Агенцията за индустриално развитие от 15.3.2005 г.
4.1.2005 г.
15.3.2005 г.
Еднократно отписване
23 048 186,93 (51)
9.
Агенция за индустриално развитие
Инжектиране на капитали
Член 56 от закон за приватизацията (Сборник закони 2002/171, точка 1397, съгласно направените изменения)
Споразумение (нотариален акт Rep. A № 3255/2005)
23.6.2005 г.
27.6.2005 г.
Еднократно инжектиране на капитали
40 000 000,00
10.
Асоциация на общините
Схема за изплащане на вноски
Акт от 30.10.2002 г.
№ 200364/1/ZR -Споразумение за преструктуриране от 22.11.2004 г.
22.11.2004 г.
Месечни вноски изплащани от 31.12.2004 г. до 28.2.2006 г.
Еднократна транзакция
419 543,25
11.
Министерство на финансите
Строителна гаранция за плавателни съдове: 8184/21-25
Гаранции, издадени от Министерството на финансите и Закон за някои юридически лица от 8 май 1997 г. (Сборник закони 2003/174, точка 1689, съгласно направените изменения)
Декрет на Кабинета № 93/2005
12.4.2005 г.
12.9.2007 г.
до 31.12.2007 г.
97 098 200,00
12.
KPS
заем
Дейност на KPS в съответствие с учредителния договор
Споразумение за заем № 01/02/2005
10.2.2005 г.
10.2.2005 г.
8.3.2005 г.
7 500 000,00
13.
KPS
заем
Дейност на KPS в съответствие с учредителния договор
Споразумение за заем № 02/04/2005
12.4.2005 г.
20.4.2005 г.
5.5.2005 г.
7 500 000,00
14.
KPS
заем
Дейност на KPS в съответствие с учредителния договор
Споразумение за заем № 04/09/2005
21.9.2005 г.
31.10.2005 г.
4.1.2006 г.
14 500 000,00
15.
KPS
заем
Дейност на KPS в съответствие с учредителния договор
Споразумение за заем № 02/07/2006
24.7.2006 г.
3.8.2006 г.
29.11.2006 г.
10 000 000,00
16.
KPS
заем
Дейност на KPS в съответствие с учредителния договор
Споразумение за заем № 01/04/2006
21.4.2006 г.
26.4.2006 г.
30.7.2007 г.
4 000 000,00
17.
KPS
заем
Дейност на KPS в съответствие с учредителния договор
Споразумение за заем №01/12/2006
5.12.2006 г.
5.12.2006 г.
7.2.2006 г.
5 500 000,00
11.12.2006 г.
2 300 000,00
18.
KPS
заем
Дейност на KPS в съответствие с учредителния договор
Споразумение за заем № 01/03/2007
20.3.2007 г.
20.3.2007 г.
20.9.2007 г.
6 200 000,00
29.3.2007 г.
2 000 000,00
23.4.2007 г.
5 800 000,00
19.
ZUS
Схема за изплащане на вноски
Заявление от длъжника
Официално все още не е разрешена, но реализирана на практика
На вноски до края на 2008 г.
Вноски до края на 2008 г.
34 272 360,17
Общо
648 678 711,50
Таблица 2
Допълнителна държавна помощ, отпусната на корабостроителница Gdynia между 1 юни 2007 г. и 15 юли 2008 г., по информация, предоставена от полските власти (в PLN)
№
Отпускащ орган
Инструмент на помощта
Законова основа
Номер на решение или споразумение
Дата на предоставяне на помощта
Влизане в сила
Период, за който е предоставена помощта
Номинална стойност на помощта
(PLN)
20.
Агенция за индустриално развитие
заем
Член 56 от закона за приватизацията (Сборник закони 2002/171, точка 1397, съгласно направените изменения)
Споразумение за заем № OPP/11/07
4.12.2007 г.
На две вноски:
5.12.2007 г.
4.1.2008 г.
Не по-късно от 31.5.2008 г.
40 000 000
21.
Агенция за индустриално развитие
заем
5.2.2008 г.
54 000 000
22.
KPS
заем
Дейност на KPS в съответствие с учредителния договор
Споразумение за заем № 02.11.2007
?
Таблица 3
Публичноправни задължения, неизплатени към 30 септември 2007 г., по информация, предоставена от полските власти (в PLN)
Отпускащ орган
Задължения
Неизплатена сума към 30 септември 2007 г.
(PLN)
23.
ZUS
Отложено плащане на премии, плащане на вноски
май 2004 г. - септември 2007 г.
356 708 912
24.
Държавен фонд за рехабилитация на инвалиди
Отложено плащане на премии, плащане на вноски
май 2004 г. - септември 2007 г.
12 192 821
25.
Град Гданск
Отложено плащане на данък имоти, плащане на вноски
май 2004 г. - септември 2007 г.
50 872 523
26.
Град Гданск
Отложено плащане на такса за ползване на земя, плащане на вноски
2005-2007 г.
2 859 684
27.
Управител на войводство Померания
Отложено плащане на такса екология, плащане на вноски
май 2004 г. - септември 2007 г.
361 781
Общо
422 995 722
Таблица 4
Държавна помощ за корабостроителница Gdynia за цели, различни от преструктуриране, по информация, предоставена от полските власти (в PLN)
№
Отпускащ орган
Инструмент на помощта
Цел
Законова основа
Номер на решение или споразумение
Дата на предоставяне на помощта
Влизане в сила
Период, за който е предоставена помощта
Номинална стойност на помощта
(PLN)
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
28.
Агенция за индустриално развитие
Грант
Научно-изследователска и развойна дейност
Проект, част от INTERREG IIIC - 2005 Закон за бюджета от 22.12.2004 г., Сборник закони № 278 от 29.12.2004 г., точка 2755
Нота за плащане № 05/ERR/2006
30.5.2006 г.
30.5.2006 г.
Еднократна субсидия
1 322,19
29.
Министерство на образованието и научно-изследователската дейност
Грант
Декрет на председателя на Държавния комитет за научни изследвания от 30.11.2001 г. (Сборник закони № 146, точка 1642, съгласно направените изменения)
Проект G3RD-CT-2002-00822-FASTPOD на ЕС
26.6.2006 г.
26.6.2006 г.
Еднократна субсидия
49 571,98
30.
Министерство на образованието и научно-изследователската дейност
Грант
Решение № 03797/C.ZR6-6/2005
12.12.2005 г.
20.11.2006 г.
Проект, който трябва да се реализира до 31.1.2009 г.
279 825,51
31.
Министър на науката и висшето образование
Грант
Закон за финансиране на науката от 8.10.2004 г. (Сборник закони № 238, точка 2390, съгласно направените изменения)
Решение № 03858/C.ZR8-6/2006
1.9.2006 г.
20.11.2006 г.
Проект, който трябва да се реализира до 31.3.2009 г.
36 509,45
32.
Министър на науката и висшето образование
Грант
Научно-изследователска и развойна дейност
Закон за Държавния комитет за научни изследвания от 12.1.1991 г. (Сборник закони № 33 от 2001, точка 389)
Решение № 960/E-594/SPB/5.PR UE/DZ 29/2003-2005
31.1.2003 г.
30.6.2005 г.
30.6.2005 г.
37 906,00
33.
Полска агенция за развитие на предприятията
Грант
Декрет на министъра на икономиката и труда от 16.9.2004 г. за отпускане от Полша (Агенция за индустриално развитие) на финансова помощ като част от Човешки ресурси 2004-2006, Секторна оперативна програма (Сборник закони 2007, точка 2115)
Споразумение № 30/2006/efs/gdy професионално обучение, финансирано от ESF от 20.1.2006 г.
2.2.2006 г.
25.5.2006 г.
Еднократна субсидия
4 253,02
34.
Полска агенция за развитие на предприятията
Грант
Декрет на министъра на икономиката и труда от 16.9.2004 г. за отпускане от Полша (Агенция за индустриално развитие) на финансова помощ като част от Човешки ресурси 2004-2006, Секторна оперативна програма (Сборник закони 2007, точка 2115)
Споразумение № WSAiB/039
1.2.2007 г.
13.3.2007 г.
Еднократна субсидия
2 209,94
Общо
411 598,09
III. ОЦЕНКА
1. КОМПЕТЕНЦИИ НА КОМИСИЯТА
(233)
В приложение IV, точка 3 от Акта за присъединяване се регламентира процедура на временен механизъм. Той представлява законова рамка за оценка на схемите за помощ и индивидуалните мерки за помощ, които се реализират в нова държава-членка преди датата на нейното присъединяване към ЕС и са приложими и след присъединяването.
(234)
Мерки, приведени в изпълнение преди присъединяването, които са неприложими след присъединяването, не могат да се разглеждат от Комисията нито по процедурата на временния механизъм, нито по процедурата, регламентирана в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО.
(235)
Но мерки, които не са били приведени в изпълнение преди присъединяването ще се разглеждат от Комисията като помощ, за която е направено уведомление, или като незаконосъобразна помощ, в съответствие с процедурата, регламентирана в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО.
(236)
Критерият, който се използва за определяне на момента, в който определена мярка за помощ е влязла в сила, е законово обвързващият акт, задължаващ компетентните национални органи да отпуснат помощта (52). Дали един административен акт е законово обвързващ, се определя от националното законодателство. Комисията обаче трябва да има възможност да проучи тези административни актове, особено по отношение на особени случаи и, на базата на тяхната форма и съдържание, да прецени дали те биха могли да предизвикат у получателите законни очаквания за прилагане от полски съд. Възможността за проучване на националните административни актове е от изключително значение за упражняването от страна на Комисията на изключителните компетенции да одобрява частично отменяне на общата забрана за държавна помощ по отношение на мерките, приложени в Полша след 1 май 2004 г.
(237)
Мярка, приведена в изпълнение преди присъединяването, е приложима след присъединяването, ако по нея все още може да бъде предоставена допълнителна помощ или да бъде увеличен размерът на вече предоставената помощ, т.е. ако точната икономическа експозиция на държавата към датата, на която мярката е влязла в сила, не е известна и остава неизвестна и към датата на присъединяване.
(238)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване, въз основа на информацията, предоставена от Полша, Комисията стигна до заключението, че редица мерки, за които е била уведомена на 29 април 2004 г., фактически представляват нова помощ - незаконосъобразна, или такава, за която е направено уведомление, защото е била предоставена след 1 май 2004 г., датата на присъединяване на Полша към ЕС. Мненията, предоставени от Полша и трети страни след началото на разследването, не доведоха до промяна в заключението на Комисията. По-конкретно, Комисията твърди, че е компетентна да преценява дали мерките, описани в приложение I, част Б от решението за откриване на официална процедура по разследване, са съвместими с общия пазар. Независимо от това, Комисията отбелязва наличие на отказ от част от тези мерки (мерки 33 и 34 от приложение I, част Б от решението за откриване на официална процедура по разследване).
(239)
По-долу Комисията пояснява защо не може да приеме представените от Полша и заинтересованите страни аргументи.
а) Преструктуриране на публично-правните задължения в съответствие с глава 5a
(240)
Комисията изразява съгласие с получателя, че събитието, предизвикало частичното отписване на публично-правни задължения в съответствие с глава 5a, е било приемането на решението за преструктуриране от председателя на Агенцията за индустриално развитие. Комисията обаче не може да приеме твърдението, че това решение е било прието на 19 април 2004 г., т.е. преди присъединяването. Комисията разясни причините за позицията си в решението за откриване на официална процедура по разследване и нито Полша, нито получателят са предоставили допълнителни аргументи. Комисията отново заявява, че с решението от 19 април само се одобрява План за преструктуриране 2004 и не се преструктурират публично-правни задължения в съответствие с глава 5a. Председателят на Агенцията за индустриално развитие не е могъл да постанови решение за преструктуриране преди присъединяването защото не е имал изискващото се в съответствие с глава 5a съгласие на всички публично-правни кредитори, участващи в преструктурирането, и на оператора - дружеството, управляващо операцията по преструктуриране (53). Комисията отбелязва, че Председателят на Агенцията за индустриално развитие е признал този факт, като в решението си от 19 април 2004 г. е отбелязал, че за завършване на преструктурирането в съответствие с глава 5a ще е необходимо допълнително решение и в крайна сметка е издал решението за преструктуриране на 4 януари 2005 г., т.е. след присъединяването.
(241)
Комисията не може да приеме аргумента на получателя, че съгласието на всички участващи публично-правни кредитори да преструктурират вземанията си от корабостроителница Gdynia в съответствие с глава 5a представлява законово обвързващият акт, изискващ се в присъждането по делото Fleuren Compost. Получателят, в основни линии, изрази становище, че глава 5a не е lex specialis по отношение на други закони, допускащи преструктуриране на публично-правни задължения и че функцията на Председателя на Агенцията за индустриално развитие е да администрира и подпомага процеса на преструктуриране, а не да замества органите, участващи и компетентни по отношение на конкретни задължения. Комисията отбелязва, че това тълкуване на полското законодателство не съответства на никой от материалите, предоставени от Полша до момента, нито на текста и логиката на глава 5a. Безспорно, както твърди получателят, актът от 30.10.2002„не забранява на органите по преструктуриране да издават решения за отписване, доколкото имат право за това на базата на общи разпоредби“. Независимо от това, ако го направят, такива задължения вече няма да попадат в обхвата на глава 5a заедно с всички, свързани с това предимства, а самият получател е направил следното изброяване: право на заем от Агенцията за индустриално развитие, преустановяване на всякакви текущи принудителни процедури, недопускане на банкрут и неначисляване на лихви върху дължими суми.
(242)
Комисията не може да приеме аргумента на получателя, че след 30 юни 2006 г. върху задълженията, преструктурирани в съответствие с глава 5a, не е начислявана лихва. Това тълкуване на полското законодателство беше отхвърлено от Полша. В допълнение, Полша направи уведомление за планираното (частично) отписване на натрупаната след 30 юни 2006 г. лихва като за нова помощ, следователно, очевидно е, че тази лихва реално се е натрупвала.
б) Мерки 28-34 от приложение I, част Б от решението за откриване на официална процедура по разследване
(243)
Комисията не може да приеме аргумента на Полша, че тази помощ е била отпусната de facto поради това, че всички органи по отпускането ѝ са направили устни изявления на среща на правителствената работна група по преструктуриране на корабостроителниците в Полша (екипът на корабостроителната индустрия). Ако е имало такива изявления, те са били само вербални и, в съответствие с полското законодателство, определено са били необходими допълнителни мерки за реализация, за да се породят законни очаквания.
в) Инжектиране на капитали от Агенцията за индустриално развитие
(244)
Аргументът на получателя, че помощта е била отпусната преди присъединяването, защото точната икономическа експозиция е била известна преди тази дата, е резултат на неправилно разбиране на приложение IV, точка 3 от Акта за присъединяване. За да бъде третирана като предишна помощ, дадена мярка трябва да отговаря на две изисквания: трябва да е отпусната преди присъединяването (което е еквивалентно на законово обвързващо решение на компетентния отпускащ орган) и трябва „да не е приложима след присъединяването“. Това са две отделни и кумулативни условия. Аргументът на получателя, че държавната икономическа експозиция е била известна преди присъединяването се отнася до второто от тези изисквания, а не към момента във времето, когато помощта е била отпусната.
(245)
Комисията не може да приеме аргумента на Полша, че изискването за регистриране на записването на нови акции в срок от 6 месеца е било само формално. Комисията отбелязва, че, в действителност, след изтичането на 6-месечния период са били необходими две различни нови решения: нова резолюция на общото събрание за увеличаването на капитала и самото записване. Както изглежда, в съответствие с полското търговско право, правото на едно дружество да получи инжектиране на капитали влиза в сила на датата, на която бъде приета резолюция за увеличаване на капитала (т.е. първата резолюция от 17 февруари 2004 г.). Регистрацията е от значение за външните договори на дружеството, а не за взаимоотношенията с неговите акционери. Липсата на регистрация обаче има също така и правен ефект върху взаимоотношенията между дружеството и неговите акционери: ако не бъде изпълнена в срок от шест месеца, резолюцията за увеличаване капитала на дружеството става невалидна и инжектиране на капитали не може да бъде извършено. При тези обстоятелства, за да се увеличи капитала на дружеството, е необходима нова резолюция на акционерите. Такава резолюция наистина е била приета от общото събрание на 4 март 2005 г. Но фактът, че резолюцията не е била приета единодушно (трима от основните акционери са се противопоставили) показва, че тази резолюция не може да бъде считана за чисто формално изискване. Комисията отбелязва също, че капиталът, в крайна сметка, е бил записан от Агенцията за индустриално развитие, а не от Министерството на финансите. Ето защо, резолюцията от 17 февруари 2004 г. не може да бъде считана за окончателно обвързващо решение за отпускане на помощ под формата на инжектиране на капитали, отразена като мярка 32 в приложение I, част Б от решението за откриване на официална процедура по разследване.
(246)
На последно място, Комисията отбелязва, че нито Полша, нито получателят са оспорили нейното заключение, че мерки 19-27 от приложение I, част Б от решението за откриване на официална процедура по разследване представляват нова помощ, поради което попадат в обсега на Комисията в съответствие с член 88 от Договора за ЕО.
2. ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 87, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДОГОВОРА ЗА ЕО
2.1 НАЛИЧИЕ НА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ
(247)
В член 87, параграф 1 от Договора за ЕО се определя като несъвместима с общия пазар всяка помощ, отпусната от държава-членка или чрез държавни ресурси под каквато и да било форма, която нарушава или представлява заплаха за конкуренцията, като облагодетелства определени инициативи или производството на определени стоки и оказва влияние върху търговията между държавите-членки.
(248)
Комисията намира, че всички видове помощи, описани в съображения 209-232, са били отпуснати от държавата или чрез държавни ресурси и поради това, че са насочени към една и съща инициатива, са селективни.
(249)
Корабостроителница Gdynia е една от най-големите европейски корабостроителници и активно конкурира на пазара на контейнеровози корабостроителници, особено от Германия и Дания, както Полша и получателят признават и както отбелязват Дания и Датската корабостроителна асоциация в своите мнения относно Решението на Комисията да открие официална процедура по разследване. В края на 2006 г. 26 % от поръчките в регистрите на европейските корабостроителници са били за контейнеровози (54).
(250)
Както изглежда, корабостроителница Gdynia е единствен в ЕС производител на определен тип ро-ро плавателни съдове: големи съдове за превоз на автомобили. Тази специализация обаче не означава, че корабостроителница Gdynia не е в конкуренция, поне потенциално, с други корабостроителници в ЕС. Комисията отбелязва, че е налично значително ниво на взаимна заменяемост по отношение на предлагането, поне в сегмент товарни кораби (55), въпреки че, като се вземе предвид структурата на търсенето на различни категории товарни кораби, тези плавателни съдове не принадлежат само на един пазар.
(251)
Това означава, че други корабостроителници в ЕС могат да не срещнат съществени пречки да започнат производство на съдове за превоз на автомобили, поне що се касае до пречки от технологично естество (производствени мощности, ноу-хау и т.н.). Непрекъснатото субсидиране на корабостроителница Gdynia обаче, което ѝ позволява да сключва договори без цялостно признаване и защита срещу всички свързани с това рискове, би могло да представлява съществена пречка за навлизането на други корабостроителници на пазара на съдовете за превоз на автомобили.
(252)
Комисията отбелязва, че корабостроителница Gdynia оперира също и в други сегменти на пазара на товарни кораби, предлагайки продукти като многофункционални плавателни съдове, превозвачи на втечнен нефтен газ, танкери за стоки и химикали и превозвачи на насипни товари. В края на 2006 г. например, танкерите за стоки и химикали са съставлявали около 8 % от поръчките в регистрите на европейските корабостроителници (56). Корабостроителниците в Германия и Румъния са особено активни в тези сегменти.
(253)
Въз основа на гореизложеното, Комисията стига до извода, че държавната помощ, отпусната на корабостроителница Gdynia, оказва влияние върху търговията между държавите-членки.
(254)
На последно място, необходимо е Комисията да определи дали мерките, предоставени на корабостроителница Gdynia, са ѝ дали неоправдано предимство, с което са нарушили или представляват заплаха за конкуренцията. Комисията отбелязва, че полските власти не са оспорили класифицирането на мерките, обхванати от настоящото решение, като държавна помощ, с изключение на заемите, отпуснати от KPS и гаранциите, предоставени от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, които, според полските власти, са съвместими с инвестиционните принципи на пазарната икономика.
(255)
По-долу Комисията на първо място пояснява защо е възприела становището, че постоянното несъбиране на публично-правни задължения е в разрез с критериите за кредитори в условията на пазарна икономика. След това оценява оспорваните от Полша мерки. Накрая Комисията разглежда обстоятелствата, при които е отпусната помощта, обхваната от това решение и отражението ѝ върху конкуренцията.
а) Постоянно несъбиране на публично-правни задължения
(256)
Принципът, че постоянното несъбиране на публичноправни задължения може само по себе си да представлява държавна помощ, е установен в съдебната практика (57). Предоставената от полските власти информация (58) ясно показва, че корабостроителница Gdynia има значителни просрочени публично-правни задължения още от 2004 г. Корабостроителницата е изплащала публично-правни задължения нередовно и неизплатените ѝ задължения непрекъснато са били отлагани, по всяка вероятност без каквото и да било официално решение на съответните публични кредитори, или са били разсрочвани. Полша обясни, че получателят е възнамерявал да изплати публичните задължения, неизплатени към 30 септември 2007 г. (общо 443 милиона PLN), като използва инжектиране на капитали от Министерството на финансите след приватизацията на корабостроителницата. Тъй като това събитие не е сигурно и е неопределено във времето, намерението на корабостроителницата предполага, че на практика публично-правните задължения са били отложени за неограничен или неопределен период от време и са били изплащани, само когато паричният поток на корабостроителницата е позволявал това. Комисията счита, че никой кредитор в условията на пазарна икономика не би приел такова неограничено отлагане на задълженията към него, което зависи от несигурното извършване на приватизация и рекапитализация от държавата (което представлява държавна помощ със съмнителна законосъобразност и съвместимост с единния пазар). Освен това, липсват каквито и да било индикации, че съответните публични кредитори са предприели някакви действия за изискване на своите публично-правни вземания от корабостроителница Gdynia, по-конкретно чрез принудително изпълнение или по закона за банкрутите. Следователно, Комисията стига до извода, че постоянното несъбиране на публично-правни задължения представлява предимство, което получателят не би получил от кредитор в условия на пазарна икономика, и следователно представлява държавна помощ, подобна на (безлихвен) заем.
б) Мерки, за които Полша счита, че издържат теста за частен инвеститор
(257)
Комисията не може да приеме аргумента на Полша, че помощта под формата на заеми за работен капитал е независима от държавна помощ. Комисията отбелязва, че поисканият от KPS лихвен процент е бил с около 400 базисни пункта над референтния. Комисията отбелязва също, че корабостроителница Gdynia е била в много несигурно финансово състояние в продължение на няколко години, като задълженията съществено са превишавали активите й. Корабостроителница Gdynia не е успяла да получи финансиране за своето производство от никакъв друг външен източник. Работният ѝ капитал е бил финансиран чрез авансови плащания, изцяло покрити с гаранции от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, чрез заеми, изцяло покрити с гаранции от Министерство на финансите, и чрез заеми от KPS. Исканият от KPS лихвен процент, следователно, не отразява правилно поетия риск. Въпреки че от KPS са изисквали допълнителна гаранция, нейната стойност остава под въпрос; не трябва да се забравя, че Корпорацията-застраховател на експортни кредити и Министерството на финансите са изисквали подобна допълнителна гаранция и, като се вземе под внимание съотношението активи/пасиви на корабостроителница Gdynia, вероятно от KPS не са получили първокласна допълнителна гаранция на базата на активите на корабостроителницата. Във всеки случай Полша не е предоставила подробна информация, даваща възможност на Комисията да определи реалната стойност на изискваната допълнителна гаранция.
(258)
Още повече, няма разлика между заемите, отпускани от KPS, и тези, отпускани от Агенцията за индустриално развитие, която е собственик на KPS. Трудно е да се твърди едновременно, както прави Полша, че заемите, отпускани от Агенцията за индустриално развитие, представляват държавна помощ, докато тези, отпускани от дъщерната ѝ фирма KPS, са в съответствие с принципа за инвеститор в пазарни условия.
(259)
На последно място, Комисията отбелязва, че KPS е създадена като контролиран от държавата фонд с публично-правни цели, финансирането на който се осигурява изцяло или се гарантира от държавата чрез Агенцията за индустриално развитие. Според документа „Стратегия за сектор корабостроене (корабостроителници за морски плавателни съдове) в Полша 2006-2010“, KPS е „основана да организира финансиране на производството на корабостроителницата до установяване на контрол от частни инвеститори“. Стратегията, която преследва не само икономически, но и социални, и макроикономически цели (59), дава разнообразни права на KPS, както и на Агенцията за индустриално развитие, на Министерството на финансите и на други компетентни обществени органи. Финансовите връзки на KPS с Агенцията за индустриално развитие и Министерството на финансите са очевидни и KPS действа по-скоро като механизъм за прехвърляне на активи, определени от държавния бюджет за корабостроителници в Полша, включително Gdynia.
(260)
В светлината на описаното по-горе Комисията заключава, че KPS не е действала като инвеститор в пазарни условия, когато е предоставяла заеми за работен капитал на корабостроителница Gdynia. Следователно, тези заеми, изброени в съображение 158, таблици 1 и 2, представляват държавна помощ.
(261)
В мненията си след приемането на решението за откриване на официална процедура по разследване, Полша изрази становището, че гаранциите, предоставени от Корпорацията-застраховател на експортни кредити на корабостроителница Gdynia не представляват държавна помощ. Комисията не може да приеме това твърдение.
(262)
На първо място, Комисията изтъква, че гаранциите за авансови плащания от Корпорацията-застраховател на експортни кредити се гарантират от Министерството на финансите и че свързаните с тях транзакции се извършват по отделна банкова сметка на името на „Interes Narodowy“. Ако средствата по тази сметка са недостатъчни, Корпорацията-застраховател на експортни кредити може или да тегли заеми от Министерството на финансите, или да ползва гаранции за заеми от Министерството на финансите.
(263)
На второ място, Комисията припомня решението си от 18 юли 2007 г. по дело № 105/07 (60), в което одобрява като независима от държавна помощ схемата, по която Корпорацията-застраховател на експортни кредити е осъществявала програмата си за експортно застраховане, гарантирана от Министерството на финансите. Тази схема сега покрива този тип производствени гаранции, който корабостроителница Gdynia е получавала през последните няколко години. Комисията отбелязва, че схемата изрично изключва (61) дружества във финансови затруднения по смисъла на Насоките за държавна помощ за подпомагане и преструктуриране на дружества, изпитващи затруднения. Основната характеристика на схемата е, че гаранционните премии се определят на базата на оценка на риска. Например премията върху гарантираната сума за дружество, спадащо към категорията с най-висок риск е […] % на година за гаранции под 2 години и […] % на година за гаранции над две години. Базовата премия е […] % на година. За сравнение, на корабостроителница Gdynia са предоставяни гаранции от Корпорацията-застраховател на експортни кредити срещу премия от 2 % на година при гаранция, непревишаваща 35 милиона PLN, и срещу премия от 1 % на година при гаранция, превишаваща тази сума.
(264)
Ясно е следователно, че корабостроителница Gdynia няма право на гаранции, покрити от описаната по-горе схема и одобрени от Комисията като независими от държавна помощ. Съответно гаранциите, предоставени на корабостроителница Gdynia, не са независими от държавна помощ.
(265)
Освен това е очевидно, че премията върху гарантираната сума, начислена на корабостроителница Gdynia, е значително под базовата премия, прилагана при гаранции за стабилни дружества и няколко пъти по-ниска от премията, която се иска от високорискови дружества, които обаче все пак имат права по описаната по-горе схема. Комисията стига до заключението, че приложената по отношение на корабостроителница Gdynia гаранционна премия не съответства на пазарните премии и следователно тези гаранции представляват държавна помощ.
(266)
На трето място, в съответствие с Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (62), за да може индивидуална държавна гаранция да не представлява държавна помощ, заемателят не трябва да има финансови затруднения. Очевидно тук случаят не е такъв. В съответствие със същото известие, когато заемателят има финансови затруднения, делът от гаранцията, представляващ помощ, може да бъде толкова голям, колкото сумата, покрита от тази гаранция.
(267)
На последно място, Комисията отбелязва, че корабостроителница Gdynia е разчитала изключително на гаранции, предоставени от Корпорацията-застраховател на експортни кредити и Министерството на финансите, и не е успяла да получи никакви гаранции на пазара.
(268)
В светлината на горното, Комисията стига до заключението, че Корпорацията-застраховател на експортни кредити не е действала като инвеститор в пазарни условия при предоставянето на гаранции на корабостроителница Gdynia.
в) Нарушаване на конкуренцията поради държавната помощ за корабостроителница Gdynia
(269)
Комисията изразява позицията, че разчитането изцяло на държавна помощ е позволило на корабостроителница Gdynia да използва нарушаваща конкуренцията практика като определяне на цени, по-ниски от производствените разходи, без да търпи последствията, до които обикновено води такава практика, а именно - отстраняване от пазара.
(270)
Освен това, Комисията отбелязва, че един от основните дългосрочни проблеми на корабостроителница Gdynia е сключването на договори, които се оказват губещи при увеличаването на курса на злотата спрямо долара, който е определящата валута в корабостроителния бизнес, и с увеличаването в целия свят на цените на стоманените плочи. Тези външни фактори вече бяха определени като основни заплахи за продължаването на дейността на корабостроителницата в План за преструктуриране 2002 и, впоследствие, в изменената версия от 2004 г., в новия План за преструктуриране 2006 и, на последно място, в процеса на приватизацията през 2008 г.
(271)
Въпреки факта, че тези заплахи са били известни на мениджърите на корабостроителницата, тя е продължила да сключва договори, без да предприема каквито и да било мерки за намаляване на риска. Тази търговска практика е продължила по време на безпрецедентния разцвет на корабостроителния пазар между 2004 и 2008 г., когато цените в корабостроенето се повишиха до рекордни нива. В резултат на тази практика корабостроителницата успя да поддържа дейността си и числеността на персонала, но на цената на големи загуби от редовното корабостроително производство. Според доклада за необходимата грижа, изготвен от Amber в първата половина на 2008 г., текущият регистър за поръчки с доставки, предвидени за 2008 и 2009 г., също е обременен от риска за значителни загуби поради сключени на загуба договори без никакви мерки за намаляване на риска. Това е потвърдено от Полша.
(272)
На тази база Комисията стига до заключението, че цялата помощ, предоставена на корабостроителница Gdynia, която е описана в част II, точка 7, е била такава, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията на корабостроителния пазар.
(273)
В заключение, Комисията изразява позицията, че всички мерки, предоставени на корабостроителница Gdynia, представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
2.2 Възможност за Полша и трети страни да предоставят мнения
(274)
С решението си от 1 юни 2005 г. Комисията откри официална процедура по разследване на редица мерки, включително преструктуриране на задължения (отписване, отлагане, промени в графика на изплащане) на базата на различни правни основания и касаещи определен брой публични кредитори, инжектиране на капитали, производствени гаранции и мерки за увеличаване на капитала от страна на Министерството на финансите (емитиране на облигации и замяна на дълг срещу акционерен капитал).
(275)
Комисията също така ясно заяви, че аргументът на Полша, че авансовите плащания от собствениците на кораби трябва да се разглеждат като собствен принос, не може да бъде приет. Във връзка с това, Комисията изрази съмнения дали гаранциите за авансовите плащания, предоставени от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, представляват държавна помощ и обяви, че ще разследва естеството на тези авансови плащания.
(276)
И Полша и получателят предоставиха мнения; но докато те оспорваха компетенциите на Комисията да оцени съвместимостта на някои от разглежданите мерки, те не оспориха заключението на Комисията, че, доколкото тези мерки са били предоставени след присъединяването на Полша към ЕС, те представляват нова помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Единственото изключение беше естеството на гаранциите, предоставени от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, за които се твърдеше, че са независими от държавна помощ. Впоследствие Полша изрази също и становището, че заемите, отпуснати от KPS, не представляват държавна помощ. Комисията разгледа горните аргументи, представени от Полша и получателя.
(277)
Както се вижда от гореописаните събития, по време на разследването от Комисията няколкократно бяха извършени съществени промени в стратегията на полското правителство в качеството му на мажоритарен собственик на корабостроителница Gdynia. Стратегията за консолидиране на корабостроителния сектор беше сменена от стратегия за разделяне на корабостроителници Gdynia и Гданск и решение за частична приватизация на корабостроителница Gdynia, а по-късно - от стратегия за пълна приватизация. Такава перспектива за стратегията е също под въпрос, като се има предвид явната липса на интерес от страна на участниците на пазара за закупуване на корабостроителницата.
(278)
Както е указано по-горе, Комисията поддържаше редовни контакти с полските власти, в качеството им на собственик на корабостроителница Gdynia, и със самата корабостроителница Gdynia. Комисията редовно предупреждаваше както Полша, така и корабостроителницата, че всички мерки, предоставени на корабостроителницата с държавни средства, вероятно представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, като се вземе предвид несигурното финансово състояние на корабостроителницата и липсата на каквото и да било външно финансиране, независимо от държавна помощ. Комисията предупреждаваше също, че тази държавна помощ е отпусната в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО и е несъвместима с общия пазар. Комисията също така няколкократно отбеляза, че гаранциите, предоставени на корабостроителница Gdynia от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, представляват държавна помощ.
(279)
В хода на разследването си Комисията също така събра информация за извършваните от KPS операции и естеството на заемите за работен капитал, които тя е отпускала на корабостроителницата. Комисията предупреди Полша, че по всяка вероятност тези заеми представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(280)
На последно място, в хода на своето разследване, Комисията установи, че корабостроителница Gdynia продължава да натрупва публично-правни задължения. Комисията събра информация по този въпрос и информира Полша (в качеството ѝ на собственик и кредитор на корабостроителницата), че липсата на принудително изпълнение по отношение на публично-правните задължения или тяхното преструктуриране би могло да представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
3. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА С ЕДИННИЯ ПАЗАР - ДЕРОГАЦИЯ ПО ЧЛЕН 87, ПАРАГРАФ 3 ОТ ДОГОВОРА ЗА ЕО
(281)
Основната цел на мерките е подпомагане на дружество, изпитващо финансови затруднения, и поддържане на платежоспособността му. В такива случаи предвиденото в член 87, параграф 1, буква в) от Договора за ЕО изключение, допускащо прилагане на държавна помощ, отпусната за подпомагане развитието на определени стопански дейности, когато тази помощ не се отразява неблагоприятно върху условията на търговия в степен, противоречаща на обществените интереси, при спазване на съответните условия.
(282)
Помощта за оздравяване и преструктуриране за дестабилизирани дружества понастоящем се регламентира от насоките на Общността за държавна помощ за преструктуриране и оздравяване на изпитващи затруднения дружества (63) (наричани по-долу „Насоките“), които замениха предишния текст, приет през 1999 г. (64) (наричани по-долу „Насоките от 1999 г.“).
(283)
В преходните разпоредби на Насоките се регламентира, че уведомления, регистрирани преди 10 октомври 2004 г., се разглеждат в светлината на критериите, приложими към момента на уведомяване (точка 103). В настоящия случай Комисията е била уведомена за някои от мерките по преходния механизъм, в съответствие с приложение IV, точка 3 от Акта за присъединяване на 29 април 2004 г., когато са били в сила Насоките от 1999 г. Насоките обаче също така регламентират, че те ще се прилагат за оценка на всякаква помощ за оздравяване или преструктуриране, отпусната без одобрението на Комисията (незаконосъобразна помощ), ако част от помощта или цялата помощ е отпусната след 1 октомври 2004 г. (точка 104, алинея първа). При положение, че почти всички мерки, описани в съображения 209-232, са приложени незаконосъобразно след тази дата, Комисията стига до заключението, че се прилагат Насоките от 2004 г.
(284)
Насоките се прилагат за дружества от всички сектори, освен изключенията, изброени в точка 18 от Насоките. В Рамката за държавна помощ за корабостроене (65), която е законовата рамка за оценка на държавната помощ за този сектор, се посочва точка 12 от Насоките като съответната законова база за оценяване на помощта за оздравяване и преструктуриране.
A. ПОМОЩ ЗА ОЗДРАВЯВАНЕ
(285)
Насоките регламентират помощта за оздравяване да бъде отпускана за временно подпомагане на дружества във финансови затруднения, докато бъде разработен план за преструктуриране или ликвидационен план, или с цел излизане от остра криза по отношение на ликвидността.
(286)
Комисията отбелязва, че държавната помощ, отпусната на корабостроителница Gdynia, не отговаря нито на временното условие, тъй като всички представляващи помощ мерки са били предоставени за периоди, много по-дълги от предписаните 6 месеца, нито на условието за обратимост, тъй като са били разрешавани необратими мерки като инжектиране на капитали и отписване на задължения, сравними с грантове.
(287)
Ето защо, Комисията стига до заключението, че мерките, изброени в съображения 209-232, не са съвместими с общия пазар като помощ за оздравяване.
Б. ПОМОЩ ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ
(288)
Съдържащото се в точка 17 от Насоките определение показва, че помощите за преструктуриране се основават на изпълним, последователен и съществен план за възстановяване в рамките на разумен период от време на дългосрочната жизнеспособност на фирмата. Преструктурирането обикновено включва следните елементи: преструктуриране на всички аспекти от дейността на дружеството, реорганизация и рационализиране на дейността му, включително изоставяне на дейности, генериращи загуби и финансово преструктуриране. Ако за операциите по преструктуриране се използва държавна помощ, те не могат да бъдат ограничени до финансова помощ за компенсиране на предишни загуби, без да се разгледат причините за тези загуби, т.е. без предприемане на истинско преструктуриране. Освен това, преструктурирането трябва да се финансира поне частично със собствени средства на дружеството или от външни източници, независими от държавна помощ, и държавната помощ трябва да бъде ограничена до минимума, необходим за възстановяване на жизнеспособността. На последно място, трябва да се приемат изравнителни мерки за смекчаване на нарушаващия конкуренцията ефект от помощта.
(289)
С оглед на силно нарушаващото конкуренцията естество на помощта за преструктуриране, Комисията счита, че помощ за изпитващи затруднения фирми може да доведе до развитие на стопански дейности, без да повлияе неблагоприятно търговията в степен, противоречаща на интересите на Общността, само ако бъдат спазени всички условия, съдържащи се в Насоките.
(290)
По-долу Комисията прави анализ дали тези условия са спазени.
а) Допустимост
(291)
За да има право на помощ за оздравяване или преструктуриране, фирмата трябва да отговаря на условията за фирма в затруднено положение по смисъла на Насоките. Комисията счита, че финансовото състояние на корабостроителница Gdynia, поне след 2002 г., се е характеризирало с постоянна липса на ликвидност и неплатежоспособност, увеличаващи се загуби и отрицателни стойности на активите. Следователно, корабостроителница Gdynia е фирма в затруднено положение по смисъла на Насоките.
б) Възстановяване на дългосрочната жизнеспособност
(292)
В съответствие с точка 34 от Насоките, отпускането на помощ трябва да зависи от реализирането на плана за преструктуриране, което трябва да даде възможност на дружеството да възстанови жизнеспособността си в разумен срок. Възстановяване на жизнеспособността означава, че дружеството, след завършване на преструктурирането, е в състояние да покрие всичките си разходи и да генерира достатъчен доход от капитала, за да се конкурира на базата на собствените си качества. Преструктурирането трябва да се извърши възможно най-бързо.
(293)
Комисията отбелязва, че в хода на това разследване е разгледала два плана за преструктуриране (2004 и 2006), изготвени от управлението на корабостроителницата и одобрени от мажоритарния ѝ собственик - държавата. Комисията стигна до извода, че сериозната ѝ загриженост относно това дали двата плана биха възстановили жизнеспособността на корабостроителницата не е намаляла. Тъй като План за преструктуриране 2006 е заменил План за преструктуриране 2004, по-долу Комисията разяснява основанията си за сериозните съмнения по отношение на План за преструктуриране 2006. Комисията отбелязва обаче, че този план в много отношения наподобява План за преструктуриране 2004 и съмненията, изразени от Комисията в нейното решение за откриване на официална процедура по разследване по отношение на План за преструктуриране 2004, се отнасят изцяло също и за План за преструктуриране 2006.
(294)
Комисията припомня претенцията, изразена от Полша след като беше взето решението за откриване на официална процедура по разследване, че План за преструктуриране 2004 представлява солидна икономическа основа за преструктуриране на корабостроителницата. Действителността показва, че План 2004 не беше достатъчен за възстановяване жизнеспособността на корабостроителницата и беше необходимо да бъде изменен още през 2006 г.
(295)
Комисията отбелязва, че План за преструктуриране 2006 беше насочен главно към финансово преструктуриране и че индустриалните аспекти не бяха убедително засегнати. Планът не предлагаше убедителна дългосрочна индустриална стратегия.
(296)
Това се илюстрира по-конкретно от предложената инвестиционна стратегия, която може да се характеризира като колекция от малки надграждащи проекти без глобална визия, необходима за модернизиране на мощностите, много от които са от 70-те години на миналия век. Планът не съдържа подробен анализ на текущото състояние на производствените мощности и техните недостатъци и не посочва тесните места в корабостроителницата. Според външния консултант на Комисията, средствата, определени за инвестиции (240 милиона PLN; 69 милиона EUR), са прекалено малко, за да осигурят действителна модернизация.
(297)
За да се представят планираните инвестиции в перспектива си струва да се разгледат прогнозите за годишна амортизация на активите на корабостроителницата и тенденциите за стойността на дълготрайните активи, съгласно оценката, представена в План за преструктуриране 2006. Амортизацията в периода 2007-2009 г., т.е. периода на инвестиране, се оценява на 100 милиона PLN. От това следва, че поне 40 % от планираните инвестиции в размер на 240 милиона PLN са необходими само за поддържане на активите на тяхното текущо техническо ниво и най-много оставащите 60 % биха били налични за реална модернизация. Балансните прогнози показват постоянно нарастване на дълготрайните активи от 246 милиона PLN през 2006 г. до 361 милиона PLN през 2010 г.; но тази тенденция трябва да се промени през 2010 г., като стойността на дълготрайните активи отново спадне до ниво от 284 милиона PLN през 2012 г. (последната година, включена в прогнозата).
(298)
В светлината на гореописаното, Комисията не счита, че инвестиционната стратегия е с достатъчно значим ефект, за да осигури действителна модернизация и жизнеспособност в дългосрочен план.
(299)
Комисията отбелязва също, че целевата производителност за 2012 г. от 37 човекочаса/CGT, въпреки че представлява подобрение в сравнение със сегашното положение, е все пак скромна в сравнение с ефективните европейски корабостроителници, постигащи производителност от около 20 човекочаса/CGT.
(300)
В плана се посочва, че един от основните проблеми на корабостроителницата са многото отсъствия и недостигът на квалифицирани работници, които напускат заради по-доброто заплащане в други европейски корабостроителници. Комисията счита, че планираното увеличение на заплатите от 10 % през 2006 г. и с 4 % годишно от 2008 г. нататък няма да бъде достатъчно за решаването на този проблем.
(301)
Въз основа на гореизложеното, Комисията не счита, че планираното индустриално и организационно преструктуриране ще е достатъчно за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност на корабостроителниците.
(302)
Освен това, Комисията отбелязва, че прогнозите на корабостроителницата за финансовите резултати не съответстват на нейния анализ на чувствителността, основаващ се на сценарий, включващ понижаване на курса на щатския долар, намаляване на цените на плавателните съдове и повишаване на цените на материалите и заплатите. Анализът на чувствителността показва, че поевтиняване на щатския долар с 0,10 PLN годишно би означавало, че, на базата на План за преструктуриране 2006, жизнеспособността няма да бъде възстановена. Ето защо, Комисията стига до заключението, че План за преструктуриране 2006 не е достатъчно укрепващ (66).
(303)
На последно място, Комисията отбеляза, че мерките за преструктуриране, предвидени в плана, не могат да бъдат реализирани при липса на инвеститор и че новият капитал, необходим за реализиране на това, както изглежда, доста скромно преструктуриране, е значителен, основно в резултат на потребността от предприемане на скъпо финансово преструктуриране (1,015 милиарда PLN) (67). Комисията изразява съмнение, че планът се основава на реалистични предположения по отношение на възможностите на корабостроителницата за привличане на нови капитали.
(304)
Тези съмнения бяха потвърдени от реалното развитие на приватизационния процес на корабостроителница Gdynia. Както е указано по-горе, държавата, в качеството на собственик на корабостроителница Gdynia, двукратно е правила опити да намери частен инвеститор, готов да придобие корабостроителницата. Никой от опитите за приватизация (нито частичната приватизация през 2006 г., нито продажбата на всички акции публична собственост през 2007 г.) не успя. Комисията отбелязва, че опитите за приватизация са извършени по време, когато корабостроителният пазар се характеризира с безпрецедентен разцвет и следователно осигурява оптимални условия за продажба на корабостроителницата. Негативният резултат от приватизационния процес може да се интерпретира само като отразяващ липсата на доверие от страна на участниците на пазара във възможностите на корабостроителницата да възстанови дългосрочната си жизнеспособност. Оттеглянето на Amber от приватизационния процес след задълбочената проверка за необходимата грижа само потвърждава това (68).
(305)
Комисията отбеляза новите усилия на полските власти да намерят частен инвеститор за корабостроителница Gdynia след оттеглянето на Amber. Но до постановяването на решението нямаше убедителни за Комисията доказателства, че повторните усилия за приватизация биха могли да приключат с положителен резултат в кратък срок и в съответствие с Насоките. Както се пояснява по-долу, Общият план за преструктуриране, изготвен от ISD Polska, и планът за преструктуриране, изготвен от ПКК, се основават на очакването, че на корабостроителницата ще бъде отпусната значителна допълнителна държавна помощ и че ще е възможно да се възвърне жизнеспособността на корабостроителницата, ако тя бъде освободена от неизплатените задължения и очакваните загуби от съществуващи договори.
(306)
Комисията стига до заключението, че Общият план за преструктуриране не доказва, че жизнеспособността на корабостроителница Gdynia ще бъде възстановена след сливането с корабостроителница Гданск. По-конкретно, финансовите прогнози и надеждността на плана не са убедителни за Комисията. Тя изразява позицията, че мерките за преструктуриране, предвидени в плана, не са с достатъчно трайни последици. Въпреки че измененият общ план за преструктуриране допринася за известни подобрения, Комисията стига до заключението, че той няма да възстанови жизнеспособността на слелите се корабостроителници. По-долу Комисията оценява септемврийския план за преструктуриране, който замени юнския проектоплан, и подчертава само различията, които имат отношение към тази оценка.
(307)
Предположенията, съдържащи се в юнския план, че възвращаемост на акционерния капитал ще се постигне едва през 2020 г., а възвращаемост на инвестициите - едва през 2016 г., са основание Комисията да стигне до извода, че проектът не е жизнеспособен. Още повече, че тези резултати се основават на недисконтирани суми; ако сумите бяха дисконтирани, възвращаемост на акционерния капитал и инвестициите би се постигнала дори още по-късно. Септемврийският план прави подобрения в това отношение, защото съдържа прогнози, отчитащи дисконитрането. Независимо от това, в плана се предполага, че, при отчитане на дисконитрането, възвращаемост на акционерния капитал би се постигнала през 2018 г., т.е. 10 години след идването на новия инвеститор през 2009 г., което отново е прекалено дълъг период и показва рисковаността на проекта. Ето защо Комисията твърди, че планът не показва жизнеспособност на проекта. В допълнение Комисията отбелязва, че подобренията по отношение на финансовите прогнози не се основават на приемане на мерки за преструктуриране с по-трайни последици (като повишаване на производителността или намаляване на разходите), а на изменения на главните основополагащи финансови предположения, които не са достатъчно обосновани, както ще бъде разяснено по-долу.
(308)
Финансовите прогнози предполагат, че голяма част от разходите за преструктуриране могат да се покрият от бъдещите парични потоци на дружеството. Комисията счита това за нереалистично за дружество, което в миналото е генерирало огромни загуби и се нуждае от съществено преструктуриране. Според септемврийския план, паричният поток ще бъде повлиян от старите задължения, които са нараснали от 592 милиона PLN на 712 милиона PLN. Още повече, че голяма част от публичноправните задължения (над 400 милиона PLN) трябва да бъдат изплатени между 2012 и 2018 г., т.е. много след предвиждания период на преструктуриране (69). Комисията отбелязва, че инвеститорът е приел, че очакваните резултати са на границата на рентабилността, като също така твърди, че има и друга причина, поради която ISD Polska проявява интерес към този проект. Инвеститорът твърди, че корабостроителницата ще допринесе за значително търсене на продукцията на друго дружество от групата - заводът за стомана Huta Częstochowa, и следователно инвестициите в корабостроителница Gdynia имат смисъл за цялата група ISD Polska.
(309)
Комисията отбелязва, че Общият план за преструктуриране се основава на предположението, че държавната помощ е отпусната в контекста на приватизацията за подобряване счетоводния баланс на корабостроителницата и покриване на очакваните загуби. Освен това, планът се основава на предположението, че дейностите в корабостроителницата ще продължават да се финансират чрез гаранции от Корпорацията-застраховател на експортни кредити при по-благоприятни условия в сравнение с нормалната практика за стабилни дружества. При финансовите прогнози се отчита тази очаквана държавна помощ. Септемврийският общ план за преструктуриране не намалява тази експозиция на допълнителна държавна помощ. Тъкмо обратното, инвеститорът е установил допълнително потенциално задължение в размер на 308 милиона PLN, свързано с данъчен спор между корабостроителница Гданск и държавата. Инвеститорът очаква Министерството на финансите да гарантира плащането на това задължение, ако то стане факт.
(310)
Комисията отбелязва, че нито юнският план, нито септемврийската актуализация съдържа напълно зрял бизнес-план за производство на стоманени конструкции. Това е сериозен недостатък, тъй като се предвижда в края на периода на преструктуриране, благодарение на значителния капацитет на новата корабостроителница за обработка на стомана, оборотът от тази дейност да бъде 300 милиона PLN (като се увеличи от 4 % през 2009 г. на 20 % през 2012 г.) и да съставлява около 10 % от продажбите на новата корабостроителница.
(311)
В септемврийския план се посочва независимо пазарно проучване, което показва, че търсенето на стоманени конструкции в Полша, и в Европа като цяло, ще се увеличава през следващите няколко години. Проучването обаче не съдържа анализ как това увеличение може да бъде използвано от слелите се корабостроителници. Септемврийският план, въпреки че се спира по-подробно на бизнеса със стоманени конструкции, не предлага анализ дали прогнозният производствен обем на новата корабостроителница е реалистичен. Точно обратното, той съдържа допълнителни индикации, че е възможно тези прогнози да са нереалистични.
(312)
Сегашното производство на стоманени конструкции е 2 000 тона, докато целевото е 56 000 тона. Септемврийският план предвижда два пъти по-голямо производството в сравнение с юнския план още през 2010 г. (24 000 тона срещу 12 000 тона, предвидени в юнския план) и четири пъти по-голямо производството - от 2012 г. нататък (56 000 тона срещу 13 000 тона, предвидени в юнския план). Huta Częstochowa, един от най-големите производители на стомана в Полша, произвежда по 100 000 тона стоманени конструкции.
(313)
ISD Polska изброява съществуващите договори за стоманени конструкции на корабостроителница Гданск, между които един договор за съоръжения за съхранение на масла за около 5 000 тона на година за 2008 и 2009 г. В съответствие с плана, производството на този конкретен продукт ще възлиза на 16 000 тона през 2010 г. и ще се увеличи до 36 000 тона през 2012 г.
(314)
Не бяха предоставени пазарни анализи и прогнози за поясняване на прогнозираните печалби от стоманени конструкции (9,5 % през 2010 г. и по около 8 % след това). Комисията отбелязва, че, според Полската статистическа служба, доходността на отрасъл стоманени конструкции в Полша се е повишила на 6 % през 2006 г. и е останала на същото ниво през 2007 г.
(315)
Въз основа на наличната информация, Комисията стига до заключението, че дейността в областта на стоманените конструкции, която ще представлява неразделна и съществена част от операциите на новата корабостроителница, не се основава на правдоподобен анализ на конкурентоспособността на новата корабостроителница. Пазарният анализ не показва, че съществува вероятност прогнозираната продукция на новата корабостроителница да бъде реализирана на пазара. Освен това, планът не показва, че тя се основава на реалистични предположения за отрасъл стоманени конструкции.
(316)
Във връзка с преструктурирането на договорите, планът разглежда две от най-съществените външни причини за сегашните трудности на корабостроителницата (повишаването на разходите за материали и на курса на злотата), като предвижда редица мерки, описани по-горе. Планът се основава главно на предположението, че ще е възможно в договорите за строеж на кораби да се включат клаузи за индексация, които поне частично прехвърлят рисковете, свързани с валутните флуктуации и стойността на материалите, върху собственика на кораба. Планът обаче не показва, че такива клаузи за индексация са или ще бъдат приети от собствениците на кораби. Септемврийският план предоставя известна допълнителна информация по този въпрос, по-конкретно извлечения от съществуващи договори на двете корабостроителници, включващи такъв тип клаузи за индексация.
(317)
Комисията разгледа тези данни и отбелязва, че представените в плана договори първоначално са съдържали клаузи за индексация, съгласно които всякакво увеличение на цените на стоманата ще се покрие от купувача, но тези клаузи са отменени с направено по-късно допълнение и са заменени със споразумение, съгласно което корабостроителницата и купувачът съвместно ще закупуват материали и при приключване на тези покупки ще се договорят относно корекцията на цената. Споразумението за тази корекция на цената ще бъде включено в следващо допълнение. Такова допълнение обаче не е предоставено на Комисията.
(318)
Комисията отбелязва също, че тези договори са били сключени и предоговорени в период на максимално търсене (2005 г. и по-късно), когато проявената от страна на собствениците на корабите гъвкавост е била в отговор на ограниченото предлагане. Комисията е запозната, че практиката за индексация, свързана с цената на стоманата, се развива отскоро в корабостроителната индустрия, но следва да се отбележи, че по-рано такива клаузи не са били приемани, особено в трудни периоди.
(319)
На базата на наличната информация Комисията счита, че планът не доказва, че корабостроителницата ще има възможност да сключва договори, съдържащи клаузи за индексация. По мнение на Комисията, опитът на корабостроителница Gdynia в това отношение, съгласно описаното в плана, не е убедителен.
(320)
Септемврийският план съдържа по-подробна информация в сравнение с проекта от юни относно намеренията за стратегия на хеджиране за намаляване на валутните рискове. Планът обаче не показва, че някоя от двете корабостроителници, поне през последните години, е използвала тези инструменти (включително несвързаното с разходи естествено хеджиране) (70). Въпреки че септемврийският план съдържа количествено измерение на разходите и ефектите от предлаганата политика на хеджиране, той не показва, че новата корабостроителница ще може да постигне такова хеджиране на пазара. От друга страна е ясно, че банките изискват инвеститорите да изготвят напълно стабилна стратегия за хеджиране преди да вземат решение за предлагане на хеджиране.
(321)
Като се има предвид практическото значение на този фактор за дейността на корабостроителницата, в плана не се подхожда убедително към този въпрос. В действителност анализът на чувствителността предполага, че, въпреки прилагането на мерките за намаляване на рисковете, за които се претендира, че са взети предвид при финансовите прогнози, последните остават чувствителни към минимални промени в обменния курс, както ще бъде описано по-долу. Поради това Комисията не е убедена, че предвижданата политика на хеджиране е с достатъчно по-траен ефект, за да осигури дългосрочна жизнеспособност на корабостроителницата.
(322)
По отношение на преструктурирането на трудовата заетост, планът не съдържа никакъв анализ на потребностите от рационализиране, а само декларира, че работната сила ще бъде намалена. В плана се споменава, но отново без допълнително обосноваване, че това намаляване ще доведе до разходи в размер на около 69 милиона PLN. Септемврийският план прави количествена оценка на разходите за и ефекта от преструктурирането на трудовата заетост, но не пояснява и не доказва на каква база се оценяват тези разходи и ефект. Въз основа на това Комисията не може да направи заключение, че планът определя подробно причините за и ефекта от излишъка на работна ръка и че количествената оценка на разходите и ефекта се основава на надеждни предположения.
(323)
По отношение на финансовите прогнози Комисията отбелязва по-конкретно следните слабости на базисния сценарий, на който се основава финансовият модел, изготвен от ISD Polska, като поставя под въпрос правдоподобността на тези прогнози.
(324)
На първо място, в септемврийския план са заложени значително по-високи продажни цени за съдове за превоз на автомобили, които са един от двата основни продукта на новата корабостроителница, в сравнение с юнския проектоплан. Направените в плана прогнози за първите няколко години се основават на съществуващи договори, сключени от корабостроителница Gdynia. Там обаче не се обосновават прогнозите за следващите години и не са представени никакви външни прогнози в това отношение (71).
(325)
На второ място, предположението за ръст на заплатите с около 4-6 % на година през периода на преструктуриране, както изглежда, показва недооценяване при сериозния недостиг на квалифициран персонал, текучеството, отсъствията, и конкуренцията по отношение на заплатите, която и двете корабостроителници изпитват от корабостроителници в чужбина и в Полша. Септемврийският план предвижда още по-ниски нива на ръст на заплатите в сравнение с юнския план. Комисията отбелязва, че от януари 2007 г. до януари 2008 г. средната брутна заплата в Полша се е увеличила с 11,5 % (72), а се очаква и допълнително повишение. Различни източници, включително споменатите в септемврийския план за преструктуриране (като Националната банка на Полша, ОИСР, Икономическа прогноза на ЕО, пролет 2008 г., Goldman Sachs), предвиждат значителен ръст на заплатите в Полша в средносрочен план и увеличаване на недостига на работна ръка. При всички случаи, това е фактор, който трябваше да бъде взет предвид при анализа на чувствителността.
(326)
На трето място, в базовия сценарий се предвиждат разходи за гаранции за работен капитал в размер на 1,5 %. Тази оценка се основава на предположението, че от Корпорацията-застраховател на експортни кредити ще бъдат предоставени пълни гаранции за авансови плащания и че тези гаранции ще бъдат дадени при по-благоприятни условия от гаранциите, отпускани от Корпорацията-застраховател на експортни кредити на други (стабилни) дружества. Ако слелите се корабостроителници трябваше да получат подобни гаранции на пазарни цени, както твърди Полша в разясненията си от 7 юли 2008 г., цената на капитала щеше да бъде значително по-висока от включената в базовия сценарий (73), с преки отрицателни последствия по отношение на финансовите прогнози.
(327)
Като се имат предвид тези предположения, планът не дава достатъчна сигурност, че базовият сценарий за финансовите прогнози е реалистичен и постижим.
(328)
Освен това, анализът на чувствителността не показва, че планът е достатъчно надежден, за да издържи на някои от основните рискови фактори, свързани с дейността на корабостроителницата. Септемврийската ревизия на плана не включва убедителни подобрения.
(329)
Анализът на чувствителността показва, че спад на курса на щатския долар спрямо злотата с 5 % би причинил намаляване на 10-годишната натрупана нетна печалба с 35 %, дори ако базовият сценарий включваше мерки за преструктуриране, които да намалят валутния риск.
(330)
Отделен анализ, приложен към септемврийския план, показва, че повишаване на курса на еврото спрямо щатския долар с 5 % от 2013 до 2017 г. (т.е. когато се предвижда, че Полша ще е приела еврото) ще доведе до намаляване на 10-годишната натрупана нетна печалба с 44 % в сравнение с базовия сценарий.
(331)
Комисията отбелязва, че, при повишаване на курса на тези две валути (еднократно повишаване на курса на злотата през 2009 г. и еднократно повишаване на курса на еврото през 2013 г.) спрямо щатския долар с 5 % в сравнение с базовия сценарий, 10-годишната натрупана нетна печалба ще се намали с 80 % в сравнение с базовия сценарий.
(332)
Комисията стига до заключението, че анализът на чувствителността показва, че финансовите прогнози са чувствителни към незначителни промени в предположенията, на които се основават, по-конкретно по отношение на обменния курс, който, според плана, е един от основните фактори, довели до сегашните финансови затруднения на корабостроителницата. На тази основа, Комисията не може да направи заключението, че Общият план за преструктуриране е достатъчно надежден, за да осигури възстановяване на жизнеспособността на слелите се корабостроителници в дългосрочен план.
(333)
В много отношения планът съдържа сериозни недостатъци, въз основа на което Комисията стига до извода, че той не показва, че жизнеспособността ще бъде възстановена в разумен срок. Сериозни несъответствия в плана за преструктуриране пораждат значителни съмнения относно неговата жизнеспособност и надеждност. Правят се противоречиви предположения по отношение на пазарната стратегия и бъдещото производство и капацитет на корабостроителницата. Нещо повече, липсва пазарен анализ, който да оправдае избраната стратегия и да покаже, че хипотетичното портфолио ще генерира печалба.
(334)
По отношение на финансовото преструктуриране, предположенията относно цената на капитала, споразуменията за финансиране на производството и обменния курс съществуват следните сериозни слабости. В плана се предполага, че обменните курсове ще бъдат стабилни през целия период на преструктуриране, като прогнозата за нивата е по-оптимистична от текущата ситуация (3,46 PLN за 1 EUR и 2,23 PLN за 1 USD, при текущи курсове от 3,32 PLN за 1 EUR и 2,12 PLN за 1 USD). Освен това, предположението, че корабостроителницата ще успее да увеличи приходите си с 30 %, получавайки 100 милиона USD в повече чрез предоговаряне на съществуващите договори, трябва да се разглежда в светлината на факта, че корабостроителницата вече е положила значителни усилия да предоговори съществуващите договори и че в резултат на това много от тези договори са били анулирани. Планът не обосновава предположението, че ще е възможно допълнително предоговаряне, поради което Комисията счита това за нереалистично.
(335)
Относно преструктурирането на трудовата заетост, самият факт, че инвеститорът предлага две възможности (или задържане на заетостта на сегашното ниво, или намаляването ѝ с 650 служители), предполага, че той няма ясна стратегия за възстановяване жизнеспособността на корабостроителницата. Тези алтернативни предположения също така поставят под въпрос финансовите прогнози, тъй като не е пояснено кое ниво на трудова заетост е използвано за база при прогнозите.
(336)
Планът не разяснява подробно как ще се отразят на финансовите прогнози различните мерки за преструктуриране, включително инвестициите, и различните мерки за намаляване на разходите. С други думи, не е ясно каква е връзката между предвижданите мерки за преструктуриране и финансовите прогнози, по-конкретно по отношение на производството и административните разходи. Планът например не показва как може да бъде постигнато предвижданото намаление на разходите за производство на плавателни съдове с 25 % в рамките на петгодишен период. Правдоподобността на прогнозите се компрометира също и от противоречия, свързани с планираното ниво на инвестиции. Ето защо Комисията не е убедена, че базовият сценарий за финансови прогнози е правдоподобен и основаващ се на реалистични предположения.
(337)
Липсва анализ за определяне чувствителността на тези прогнози по отношение на рискови фактори като пазарни тенденции и промени на цени, стойност на материали, обменни курсове, заплати и т.н. При липсата на подробно описание и обосноваване на предположенията, лежащи в основата на финансовите прогнози , на използвания за тези прогнози финансов модел и на анализ на чувствителността, Комисията счита, че достоверността на тези прогнози и надеждността на плана не са доказани.
(338)
На последно място, Комисията отбелязва, че инвеститорът прави успешната реализация на плана за преструктуриране зависима от отпускането на допълнителна държавна помощ.
(339)
В светлината на казаното по-горе, Комисията изразява позицията, че възможностите на плана за преструктуриране от юни 2008 г., изготвен от ПКК, да възстанови жизнеспособността на корабостроителницата не са доказани.
(340)
При липсата на реалистичен план за преструктуриране с по-трайни последици, Комисията стига до заключението, че помощта, отпусната на корабостроителница Gdynia, описана в съображения 209-232, е чисто оперативна помощ, която е несъвместима с общия пазар като помощ за преструктуриране.
в) Максимално ограничаване на помощта
(341)
В съответствие с точка 43 от Насоките, помощта трябва да се ограничава максимално, т.е. до разходите, необходими за извършване на преструктурирането. Очаква се получателят да има съществен принос във финансирането на преструктурирането, като използва собствени средства или външно финансиране при пазарни условия. Такъв принос показва доверие от страна на пазара, че жизнеспособността на дружеството може да се възстанови, и осигурява ограничаване на държавната помощ до необходимия минимум. За големи предприятия като корабостроителница Gdynia, този принос трябва да възлиза поне на 50 % от разходите за преструктуриране. Собственият принос трябва да е реален, което изключва очаквани печалби и паричен поток (точка 43 от Насоките).
(342)
Комисията направи преценка дали План за преструктуриране 2006 отговаря на този критерий и стигна до извода, че той не отговаря, поради две причини. На първо място, планът се основава на непрекъснато държавно финансиране под формата на гаранции, инжектиране на капитали и отменяне на задължения и не доказва, че такава степен на държавна помощ е необходима за възстановяване на жизнеспособността на корабостроителницата (по-конкретно, че не е възможна реализация на алтернативни стратегии на преструктуриране, изискващи по-ниска степен на интервенция от страна на държавата). На второ място, собственият принос е бил много ограничен и участието на инвеститор, който би могъл да осигури външно финансиране при пазарни условия, е само потенциално бъдещо събитие. Собственият принос би могъл да включва мерки като участие на ръководството в увеличаването на акционерния капитал, замяна на дългове към частни кредитори срещу акционерен капитал и продажба на активи. Общо около 127 милиона PLN от тези мерки са били предназначени за преструктуриране на дружеството. Като се има предвид същественото участие на държавата обаче, дори ако тези мерки бяха квалифицирани като собствен принос по смисъла на Насоките, то той не би бил съществен.
(343)
Комисията също така разгледа състоянието на корабостроителницата през последните няколко години, отделно от План за преструктуриране 2006, който, в края на краищата, не е реализиран.
(344)
На първо място, горното описание на ситуацията в корабостроителница Gdynia показва, че корабостроителницата на практика не е успяла да привлече никакво външно финансиране за преструктурирането си. Има малко признаци за външно участие в дейността на корабостроителницата при пазарни условия.
(345)
Корабостроителницата е успяла да договори известно преструктуриране на търговските си задължения, по-конкретно в споразумението за преструктуриране, сключено през юли 2003 г. (74), касаещо задължения в размер на около 424 милиона PLN и замяна на дългове към търговски кредитори срещу акционерен капитал за около 70 милиона PLN. Същевременно обаче корабостроителница Gdynia е изправена пред многобройни процедури за принудително изпълнение и съдебни процеси. Комисията отбелязва също, че размерът на натрупаните към 30 септември 2007 г. публично-правни задължения е 423 милиона PLN. Комисията изразява позицията, че споразумението за преструктуриране от 2003 г. може да се разглежда като собствен принос, само ако участващите кредитори са приели по-дълъг от нормалния срок за изплащане; в такъв случай, дружеството може да разполага с допълнителни средства за преструктуриране и продължаването на срока за изплащане може да е знак, че участниците на пазара приемат за реалистична възможността да бъде възстановена жизнеспособността на корабостроителницата. Същото се отнася и за замяната на дълг срещу акционерен капитал. Но дори ако се приеме, че споразуменията за преструктуриране представляват собствен принос, Комисията отбелязва, че този принос очевидно нямаше да бъде достатъчен по смисъла на Насоките. Нивото на преструктурираните търговски задължения е равно на това на несъбраните публично-правни задължения. Ясно е, че корабостроителницата трябваше да поеме и други разходи за преструктуриране освен разноските по преструктурирането на задълженията.
(346)
След като беше открита официалната процедура по разследване, Полша и получателят изразиха становището, че авансовите плащания от собствениците на кораби трябва да се разглеждат като собствен принос. Комисията не може да приеме този аргумент. Насоките постановяват, че собственият принос не трябва да съдържа никаква помощ, но такава е налична, например в случаи, при които заемът е подкрепен с държавни гаранции, съдържащи елементи на помощ (бележка 1 под линия към точка 44 от Насоките). Авансовите плащания са били изцяло подкрепени с гаранции от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, които, както е обяснено по-горе, Комисията разглежда като представляващи държавна помощ. Следователно, авансовите плащания от собственици на кораби не могат да се разглеждат като външно финансиране на пазарни цени. Следователно, първоначалното твърдение на Полша, че интензитетът на помощта е бил 31 %, което се основава на предположението, че авансовите плащания, покрити с гаранции от Корпорацията-застраховател на експортни кредити представляват собствен принос, не може да се приеме.
(347)
Комисията също така отбелязва, че Ray Car Carriers влиза в акционерната структура на корабостроителница Gdynia чрез замяна на дълг срещу акционерен капитал и следователно няма принос към разходите за преструктуриране.
(348)
Като се имат предвид очакваните разходи за преструктуриране в размер на 3 милиарда PLN и при сравняването им с очакваните източници на финансиране, Комисията отбелязва финансова разлика в плана, както е показано в таблица 5 по-долу. Естествено, заемите за работен капитал в размер на 280 милиона PLN (точка 14 от таблица 1б) и на 45 милиона PLN (точка 16 от таблица 1б), както и заемите за работен капитал от държавата в размер на 250-350 милиона PLN не са включени тук защото те са предназначени за финансиране за работен капитал, който не е включен в разходите за преструктуриране. Същото се отнася и за инжектирането на капитали от Агенцията за индустриално развитие (200 милиона PLN). Неуреденото плащане за акциите на Агенцията за индустриално развитие в корабостроителница Гданск (точка 17 от таблица 1б) не може да се разглежда като източник на финансиране за преструктуриране на новата корабостроителница, тъй като това е плащане към Агенцията за индустриално развитие, а не към корабостроителницата.
Таблица 5
Очаквани източници на финансиране за очаквани разходи за преструктуриране (PLN)
(PLN million)
Инжектиране на капитали от ISD Polska
405
Инвестиционен заем
185
Продажба на активи
240
Инжектиране на капитали от държавата
515
Инжектиране на капитали от държавата
385
Инжектиране на капитали от държавата
250
Отписване на данъчни задължения
308
Всичко
2 288
Всичко очаквани разходи за преструктуриране
3 000
Финансова разлика
712
(349)
Поради наличието на тази финансова разлика, Комисията стига до заключението, че Общият план за преструктуриране не осигурява финансирането на преструктурирането. С други думи, планът не показва как може планираното преструктуриране да бъде реализирано ефективно, дори ако на корабостроителницата бъде отпусната значителна допълнителна държавна помощ.
(350)
Септемврийският общ план за преструктуриране определя някои елементи от получените в миналото приходи като собствен принос на корабостроителница Gdynia и корабостроителница Гданск към тяхното преструктуриране (таблица 1б „Предполагаем собствен принос, реализиран в миналото“). Въпреки че част от този приход (например някои от продажбите на активи) биха могли да се окачествят като собствен принос по смисъла на Насоките (реални, действителни и независими от държавна помощ), от гледна точка на несигурното финансово състояние на двете корабостроителници, Комисията счита, че този допълнителен приход е бил използван за намаляване на загубите и не би могъл да се използва за действително преструктуриране. Дори ако корабостроителниците са имали възможност да реализират някои мерки за преструктуриране (като незначителни инвестиции), например благодарение на лишаване от активи, Комисията счита, че никакви такива приходи не могат да бъдат квалифицирани като независими от държавна помощ, защото преструктурирането и функционирането на корабостроителниците е било възможно само благодарение на непрекъснатото натрупване на публично-правни задължения, възможността за продължаване на генериращи загуби стопански дейности и непрекъсната подкрепа от държавата.
(351)
При всички случаи, като се има предвид финансовото състояние на корабостроителницата, е ясно, че всякакви предишни приходи от собствени ресурси на корабостроителницата или от външни източници са били използвани за финансиране на операциите на корабостроителницата в миналото.
(352)
Освен това, Комисията не може да приеме следните елементи от предполагаемия планиран собствен принос.
(353)
На първо място, както се споменава по-горе, заемите за работен капитал в размер на 280 милиона PLN (точка 14 от таблица 1б) не са предназначени за покриване на които и да било от очакваните разходи за преструктуриране, описани по-горе, а са конкретно определени като финансиране за работен капитал за текущото производство. Освен това, тези заеми не могат да бъдат разглеждани като реални и действителни, а по-скоро като потенциални и отдалечени във времето. Същото се отнася за заема за работен капитал в размер на 45 милиона PLN за некорабостроително производство (точка 16 от таблица 1б).
(354)
На второ място, инвестиционният заем в размер на 185 милиона PLN за некорабостроително производство (точка 15 от таблица 1б) на този етап не може да бъде разглеждан като реален и достъпен. В разясненията си от 7 юли 2008 г. Полша обясни, че ISD Polska е в процес на разговори с няколко банки с оглед получаване на този заем. Комисията разгледа два документа за проявен интерес, предоставени със септемврийския план за преструктуриране.
(355)
На тази основа Комисията не може да направи извод, че планът е показал, че инвестиционният заем е реален и действителен. Планът показа само, че ISD Polska е провеждала разговори с две банки, едната от които изглежда е проявила интерес да анализира проекта. Фактът, че ISD Polska е започнала работа по този проект в началото на 2007 г., когато е придобила дял в корабостроителница Гданск, и досега не е успяла да осигури финансиране за тази цел, е достатъчно показателен.
(356)
На трето място, Комисията отбелязва, че септемврийският план показва отделните компоненти от продажбата на активи с цел генериране на собствен принос в размер на 240 милиона PLN (точка 13 от таблица 1б).
(357)
Освен това, нито ISD Polska, нито корабостроителница Gdynia сега има право да се разпорежда с основния компонент от тези активи (земята, върху която са разположени хелингите в корабостроителница Гданск). Сега съществуват очевидни пречки от правно естество (необходимостта корабостроителница Gdynia да придобие право на собственост върху тази земя, което е фундаментално свързано с прекратяването на дружество Synergia 99, в което корабостроителница Gdynia е само един от акционерите; административни процедури във връзка с границите на пристанище Гданск) и от практическо естество (земята може да бъде продадена само след като трите хелинга бъдат демонтирани и, вероятно, само след като обектът бъде почистен), които не позволяват корабостроителница Gdynia и ISD Polska да продадат тези активи. В допълнение, както е обяснено от инвеститора, очакваният висок приход от продажбата на земята може да се постигне само след осигуряване на промяна в условията за получаване на разрешение за планиране (75). Септемврийският план показва, че от Synergia 99, в качеството на настоящ собственик на този терен, все още не са предприели административни действия за изключване на тази земя от района на пристанището. Въпреки че септемврийският план подробно обяснява компонентите на проекта на Synergia 99, неговата действителна реализация остава зависима от различни събития извън контрола на корабостроителница Gdynia или ISD Polska, по-конкретно от промените на границите на района на пристанището. Следователно, Комисията не може да счита този предполагаем собствен принос за реален и действителен.
(358)
ISD е предоставила независима оценка на земята, върху която са разположени трите хелинга ([…] милиона PLN).
(359)
Комисията отбелязва, че активите на Synergia 99 са оценени от борда на дружеството на […] милиона PLN. Тъй като бордът е издал официален отчет в този смисъл за целите на сключване на акционерно споразумение за разделяне на активите в случай на ликвидация на Synergia 99, може да се предположи, че бордът не е подценил стойността на тези активи. Независима експертна оценка, назначена по това време от борда, е определила пазарната цена на въпросната земя на […] милиона PLN.
(360)
От гледна точка на голямата разлика между двете оценки, отразяващи различни предположения относно бъдещото използване на земята, Комисията счита предположението, че земята ще се използва за развитие в областта на печелившите пазари за оптимистично и, при липсата на конкретни оферти за закупуване на земята или по-реални индикации за планове за възстановяване на района - доста нереалистично. Комисията изразява позицията, че потенциалният приход от продажбата на земята за използване за промишлена или проучвателна дейност трябва също да бъде преценен, тъй като всеки от тези сценарии е реалистичен.
(361)
Комисията отбелязва също, че предвижданата инвестиционна стойност на земята, върху която са разположени хелингите ([…] милиона PLN), не е отразена в цената, заплатена от ISD за акциите в корабостроителница Gdynia. Според септемврийския план за преструктуриране, в края на 2007 г. нетната стойност на активите на корабостроителница Gdynia е възлизала на [[…] значителна отрицателна стойност] милиона PLN. Оттогава Министерството на финансите е реализирало инжектиране на капитали в размер на 515 милиона PLN и 385 милиона PLN, и се планира допълнителна капитализация в размер на 200 милиона PLN. Ако всички останали пера в счетоводния баланс останат непроменени (76), нетната стойност на активите на корабостроителницата след това инжектиране на капитали ще възлизат на [[…] положителна стойност] милиона PLN, докато ISD Polska ще заплати символична цена за акциите в корабостроителница Gdynia. Ако пазарната стойност на земята, върху която са разположени хелингите, е правилно отразена в счетоводния баланс, нетната стойност на активите ще е дори по-висока. С други думи, ISD Polska би купила акциите на корабостроителница Gdynia на цена под тяхната пазарна стойност, като по този начин ще получи държавна помощ. Следователно, Комисията счита, че тези активи са „замърсени“ с държавна помощ, отпусната по време на приватизационния процес, и че тяхната продажба не може да се разглежда като собствен принос, независим от държавна помощ.
(362)
По отношение на другите активи, определени за продажба, които понастоящем са включени в счетоводния баланс на корабостроителница Gdynia или корабостроителница Гданск, Комисията приема, на базата на наличната информация, продажбата или отдаването под наем на някои активи, за действителен и реален собствен принос, при положение, че е била предоставена и доказана съответната оценка и продажбата или отдаването под наем се основава на съществуващи споразумения (продажба на акции в Euromedicus, продажба на акции в Polskie Linie Lotnicze, споразумения за отдаване под наем с Eurocynk и с CRIST). Сумата по тези споразумения е около […] милиона PLN.
(363)
На последно място, в съответствие с установената практика (77), Комисията изразява позицията, че бъдещият паричен поток не може да се разглежда като собствен принос по смисъла на Насоките, защото той не представлява реален и действителен принос на дружеството или неговите акционери към разходите за преструктуриране.
(364)
Следователно, единствените елементи, които могат да се разглеждат като собствен принос, са инжектирането на капитали на обща стойност 405 милиона PLN, което ще бъде реализирано от ISD Polska, и приходите от продажбата и отдаването под наем на някои активи (14 милиона PLN). Този собствен принос съответства на 14 % (78) от очакваните разходи за преструктуриране в размер на 3 милиарда PLN. Ако Комисията беше приела предложението на полските власти, направено на срещата от 30 септември 2008 г., да оценява нивото на собствения принос чрез сравняване с разходите за преструктуриране, направени от корабостроителниците от момента на поемане на контрола над тях от инвеститорите, резултатът щеше да бъде същия (разходи за преструктуриране в размер на 3,065 милиарда PLN с действителен и реален собствен принос в размер на 419 милиона PLN, т.е. 14 %).
(365)
Това трябва да се разглежда в светлината на очакваното отпускане на допълнителна държавна помощ, което е основното предположение в плана: допълнително инжектиране на капитали от държавата в размер на 1,6 милиарда PLN (1,14 милиарда PLN, приложени през юни 2008 г., и 418 милиона PLN - неизплатени) и допълнително разсрочване за 2009-2017 г. на натрупани публично-правни задължения с номинална стойност 496,6 милиона PLN. Трябва да се отбележи, че в плана се предполага продължаваща зависимост на корабостроителните операции от финансиране чрез гаранции за авансови плащания, предоставяни при благоприятни условия от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, тъй като това е заложено във финансовия модел на слелите се корабостроителници. Слелите се корабостроителници очакват да получат нови гаранции в края на 2008 г. Гаранциите от Корпорацията-застраховател на експортни кредити трябва също и през следващите години, поне до края на периода на преструктуриране през 2012 г., да покриват на практика изцяло процеса на корабостроене.
(366)
В допълнение, Комисията трябва да вземе под внимание целия период на преструктуриране, като се започне от 2002 г. Като се има предвид значителната държавна помощ, която корабостроителницата е получила през този период, процентът на собствения принос от общите разходи за преструктуриране е дори още по-нисък. Очевидно е, следователно, че собственият принос дори не се доближава до прага от 50 % от разходите за преструктуриране, изискващ се съгласно Насоките.
(367)
Въпреки че инвеститорът предвижда инжектиране на капитали в размер на 500 милиона PLN за частично финансиране на инвестиционната програма, той е поискал също и допълнително инжектиране на капитали от държавата в общ размер от 515 милиона PLN, разсрочване на публично-правните задължения в размер на 560 милиона PLN и покриване на всякакви потенциални бъдещи задължения на корабостроителницата, оценени на 555 милиона PLN (бъдещи загуби, глоби за анулиране на договори, съдебни спорове). Освен това, в плана са изброени всички други задължения на корабостроителницата, на обща стойност 948 милиона PLN (търговски задължения към доставчици, собственици на кораби и т.н.), и се приема, че те ще бъдат покрити от държавата. На последно място, инвеститорът иска допълнителни гаранции за финансирането за работен капитал от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, при изгодна премия в сравнение с нейната обичайна практика по отношение на стабилни дружества, и гаранции от Министерството на финансите за краткосрочни кредити в размер на 397 милиона PLN.
(368)
Разходите за преструктуриране, които могат да се установят на базата на ограничената информация, съдържаща се в плана, покриват поне натрупаните задължения (общо 1, 508 милиарда PLN натрупани задължения и заеми), очакваните загуби от съществуващи корабостроителни договори и съдебни спорове (555 милиона PLN) и инвестиционните потребности, предвиждани за периода 2008-2018 г. (443 милиона PLN).
(369)
Повечето от тези разходи следва да се покрият от държавна помощ. Предложеният собствен принос е инжектиране на капитали от инвеститора в размер на 500 милиона PLN. Комисията отбелязва, че не е предоставена информация за възможностите на инвеститора да осигури такова инжектиране на капитали. Според предварителното предложение на ПКК, средствата за финансиране на инжекцията трябва да бъдат придобити от трето лице - финансов инвеститор. При липсата на каквито и да било доказателства, че инвеститорът е в състояние да осигури капитал в размер на 500 милиона PLN, Комисията счита, че тази мярка не може да бъде разглеждана като действителна и реална. Освен това, в плана се предполага, че приходите от продажба на активи, получени в периода след присъединяването, и приходите от планираната продажба на активи, на обща стойност 174,5 милиона PLN, също ще бъдат разглеждани като собствен принос по смисъла на Насоките. Отново не е доказано, че извършените в миналото операции са били независими от държавна помощ и че предположенията относно планираните приходи са реалистични. Това противоречие по отношение на декларирания от инвеститора собствен принос поражда допълнителни съмнения за правдоподобността на предположенията в това отношение. Следователно, Комисията стига до заключението, че планът не показва, че предлаганият собствен принос е съществен, действителен, реален и независим от държавна помощ.
(370)
Комисията отбелязва, че дори ако се приеме, че предлаганите мерки (инжектиране на капитали в размер на 500 милиона PLN и предишна и бъдеща продажба на активи) представляват собствен принос, той ще съответства на 27 % от представените по-горе разходи за преструктуриране. В допълнение, Комисията трябва да вземе под внимание целия период на преструктуриране, като се започне от 2002 г. Като се има предвид значителната държавна помощ, която корабостроителницата е получила през този период, процентът на собствения принос от общите разходи за преструктуриране е дори още по-нисък. Очевидно е, следователно, че собственият принос дори не се доближава до прага от 50 % от разходите за преструктуриране, изискващ се съгласно Насоките.
(371)
Въз основа на това, Комисията изразява позицията, че корабостроителницата в миналото практически не е имала никакъв собствен принос, по смисъла на Насоките, или, доколкото е имала такъв, той е незначителен. Още повече, че планът за преструктуриране, предоставен от Полската корабостроителна компания, не осигурява достатъчно ниво на собствен принос. Тъй като целта на собствения принос е да сведе държавната помощ до минимум, при липсата на собствен принос Комисията трябва да направи заключението, че изискването за ограничаване на помощта до необходимия минимум не е спазено. Тъкмо обратното, планът за преструктуриране, изготвен от ПКК, се основава на предположението, че ще бъде отпусната допълнителна държавна помощ и следователно реализацията му зависи от тази допълнителна държавна помощ.
(372)
На базата на описаното по-горе, Комисията стига до заключението, че в миналото корабостроителницата не е имала практически никакъв собствен принос по смисъла на Насоките, а именно реален, действителен и независим от държавна помощ. Освен това, нито Общият план за преструктуриране, нито планът, представен от ПКК, осигуряват достатъчно ниво на собствен принос. Тъй като целта на собствения принос е да сведе държавната помощ до минимум, при липсата на собствен принос Комисията трябва да направи заключението, че изискването за ограничаване на помощта до необходимия минимум не е спазено. И двата плана за преструктуриране обаче се основават на предположението, че ще бъде отпусната допълнителна държавна помощ. Като цяло е налице диспропорционално финансиране на преструктурирането с държавна помощ, което води до неправомерно нарушаване на конкуренцията.
(373)
Съгласно Насоките, помощта не трябва да осигурява на дружеството прекомерни ликвидни средства, които могат да се използват за агресивни, изкривяващи пазара дейности, които не са свързани с процеса на преструктуриране. Въпреки че на корабостроителницата не са били предоставяни прекомерни ликвидни средства, благодарение на държавните гаранции, тя се е ползвала от достъп до работен капитал, какъвто не е имала възможност да получи на пазара. В резултат на това, корабостроителницата е била в състояние не само да продължи да оперира и да попълва своя регистър за поръчки, но също и да сключва договори, без да се налага да поема разходите за намаляване на рисковете, свързани с променящите се цени на материалите и флуктуациите в обменните курсове. С други думи, корабостроителницата е имала възможност да използва държавна помощ за изкривяващи пазара дейности, които не са свързани с процеса на преструктуриране, като е приемала поръчки на цени, непокриващи направените разходи. Това потвърждава мнението на Комисията, че държавната помощ не е била ограничена до минимума, необходим за оцеляване на корабостроителницата.
(374)
На последно място, Комисията припомня, че държавната помощ за изпитващи трудности дружества трябва да се използва за финансиране на преструктуриране. Оперативна помощ е допустима, само доколкото е необходима за подържане платежоспособността на дружеството преди реализацията на преструктуриране с по-трайни последици. В разглеждания случай обаче действителните усилия за преструктуриране с дълготраен ефект са били ограничени. Държавната помощ основно е поддържала платежоспособността на корабостроителницата, поради което е била чисто оперативна помощ. Като такава, не може да се счита, че тази помощ е била строго ограничена до необходимия минимум за осигуряване предприемането на преструктуриране.
(375)
В светлината на казаното по-горе, Комисията стига до заключението, че изискването помощта да бъде ограничена до минимум и да е съчетана с реален и значителен принос, независим от държавна помощ, не е изпълнено.
г) Избягване на неоправдано нарушаване на конкуренцията
(376)
Комисията припомня предварителното споразумение с Полша за затваряне на док SD I. Но в светлината на събитията, настъпили след това споразумение, и представените по-горе заключения по първите две условия от Насоките, не е необходимо да се оценява дали изравнителните мерки, предложени от Полша, са били достатъчни.
д) Заключение
(377)
Тъй като предписаните в Насоките критерии за съвместимост на дадена помощ с общия пазар не са изпълнени, Комисията стига до заключението, че мерките, изброени в съображения 209-232, не са съвместими с общия пазар като помощ за преструктуриране.
В. ДРУГА ПОМОЩ
(378)
В представените на 11 юли 2007 г. материали Полша заявява, че корабостроителница Gdynia е получила помощи, „различни от помощ за преструктуриране“. Тези помощи са изброени в таблица 4.
(379)
Комисията припомня, че, при условие, че е застрашено самото ѝ съществуване, една изпитваща затруднения фирма не може да се разглежда като подходящо средство за преследване на обществено-политически цели, преди да бъде подсигурена нейната жизнеспособност (точка 20 от Насоките). Всякаква помощ, оказана на предприятие в затруднено положение през периода на преструктуриране, трябва да бъде обявявана като помощ за преструктуриране, освен ако попада в обхвата на предвиждащите изключения регламенти (точка 69 от Насоките).
(380)
Полша не е представила никакви доказателства, че помощите, изброени в таблица 4 по-горе, попадат в обхвата на предвиждащите изключения регламенти.
(381)
Комисията стига до заключението, че тези мерки също се обхващат от настоящото решение и представляват незаконосъобразна и несъвместима помощ за преструктуриране.
IV. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(382)
Комисията счита, че Полша е отпуснала описаната в съображения 209-232 държавна помощ в полза на корабостроителница Gdynia незаконосъобразно, в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО. Тази помощ е несъвместима с общия пазар по никоя от дерогациите, изложени в Договора за ЕО.
(383)
За възстановяване на състоянието ex ante, държавната помощ трябва да бъде възстановена.
V. РЕАЛИЗАЦИЯ
(384)
Елементът на помощ в мерките, предоставени на корабостроителница Gdynia, включени в съображения 209-158 от решението, трябва да бъде възстановен. По принцип, подлежащият на възстановяване елемент на помощ, т.е. предимството, получено от получателя, е равен на разликата между условията, които получателят би получил на пазара, и условията на предоставената мярка.
(385)
Референтният и дисконтовият лихвен процент, обявени от Комисията, се прилагат вместо пазарния лихвен процент за определяне на елемента на помощта, по-конкретно когато помощта се изплаща на няколко вноски и за изчисляване елемента на помощ в резултат на схеми за субсидиране чрез лихви (79). В случай на изпитващи затруднения дружества като корабостроителница Gdynia, Комисията счита, че референтният лихвен процент трябва да се увеличи поне с 400 базисни пункта, за да отрази големия риск, свързан с транзакцията, и допълнително с още 200 базисни пункта, за да отрази липсата на или недостатъчната допълнителна гаранция, предложена от получателя. Както е разяснено по-горе, стойността на допълнителната гаранция, предоставена от корабостроителницата, е под въпрос поради съотношението пасиви/активи на дружеството. Когато изпитващо затруднения дружество не може да получи никакво финансиране на пазара, елементът на помощта може да бъде еквивалентен на до100 % от номиналната стойност на полученото финансиране (80).
(386)
По мнение на Комисията, в периода, през който корабостроителница Gdynia е получила помощта, спомената в съображения 209-232, тя е имала сериозни финансови затруднения (както е описано в съображения 62-66) и не е била в състояние да получи никакво пазарно финансиране. През разглеждания период Корабостроителницата е имала отрицателен акционерен капитал, продължавала да генерира загуби и на практика не е получавала никакво пазарно финансиране. При такива обстоятелства, икономически субект в условия на пазарна икономика не би изразил желание да предостави на корабостроителницата каквото и да било финансиране поради съществуващия висок риск. Следователно, Комисията счита, че никоя банка не би изразила съгласие да отпусне заем на корабостроителницата, дори при висок лихвен процент, и никоя банка не би изразила съгласие да предостави гаранция, дори срещу висока такса.
(387)
Тъй като за корабостроителница Gdynia не е било възможно да получи заем или гаранция на пазара, всеки заем или гаранция, които са ѝ били предоставени по време на разглеждания период, автоматично се определят като помощ. Следователно, всяка все още открита гаранция трябва незабавно да се прекрати и всички заеми незабавно да се възстановят.
(388)
Изплащането на всички заеми, отпуснати на корабостроителницата, обаче не е достатъчно за връщане към първоначалната ситуация, тъй като до датата на изплащане корабостроителницата е разполагала с финансиране, каквото нормално не би могла да поучи на пазара. Следователно, за връщане към първоначалната ситуация трябва също да бъде възстановена и сума, еквивалентна на стойността на това предимство, размерът на която може да се определи приблизително само на базата на лихвения процент, начисляван върху високорискови заеми. Следователно, Комисията трябва да прикани към възстановяване на разликата между фактически заплатения от корабостроителница Gdynia лихвен процент и теоретично достатъчен лихвен процент за високорисков заем от момента на отпускане на заема на корабостроителницата до изплащането му от корабостроителницата. Във връзка с необходимостта от определяне на лихвения процент за високорисков заем, в известието си относно метода за определяне на референтния и дисконтен лихвен процент Комисията отбелязва, че рисковата премия може да е по-висока от 400 базисни пункта над референтния процент, „ако никоя частна банка не би се съгласила да отпусне съответния заем“, каквато е ситуацията в случая. В няколко решения Комисията възприе позицията, че премия от 600 базисни пункта над референтния процент е достатъчен минимум за отразяване на високорискова ситуация (81). Комисията счита, че това е минимума за заеми при настоящата ситуация.
(389)
Комисията ще използва същия подход по отношение на гаранциите: тя трябва да прикани към възстановяване на равностойността на отпуснатата помощ, съдържаща се в гаранцията, от времето на изплащане на гарантирания заем до прекратяването на гаранцията.
(390)
Както се пояснява в известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (82), становището на Комисията е, че стойността на отпуснатата помощ е равна или на субсидията под формата на лихва, получена благодарение на гаранцията (когато гаранцията покрива заем, отпуснат при лихвен процент по-нисък от пазарния), или на сумата, която се получава при изваждане на заплатената за гаранцията премия от рисковия фактор.
(391)
В случай, че не е възможно елементът на помощта да бъде изчислен при използване на тези правила, Комисията би счела за уместно да изчисли разликата между премията върху гарантираната сума, която би била начислена на пазара, и премията, заплатена от получателя. Комисията счита, че така изчислената разлика представлява елемента на помощта от гаранцията. По мнение на Комисията, премията, начислена по независима от държавна помощ схема, на базата на която Корпорацията-застраховател на експортни кредити работи по програмата си за експортно застраховане, гарантирано от Министерството на финансите, одобрена с решение на Комисията от 18 юли 2007 г., може да се използва като референтна премия при гореспоменатото изчисление. Тази премия също трябва да се увеличи поне с 400 базисни пункта за отразяване на факта, че не е било допустимо корабостроителницата да получи гаранции по тази схема. Поради това гаранциите, предоставени на корабостроителницата, включват значително по-висок риск.
(392)
Както е пояснено по-горе, при положение, че за корабостроителницата не е било възможно да получи каквито и да било гаранции на пазара поради несигурното си финансово състояние, за да се прекрати нарушаването на конкуренцията, предизвикано от помощта, все още откритите гаранции трябва незабавно да се прекратят.
(393)
По отношение на гаранциите за авансови плащания, Комисията отбелязва, че авансови плащания, гарантирани от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, представляват вид договор за продажба, а не договор за заем, и че върху авансови плащания не се начислява лихва. Следователно, Комисията счита, че, за да се изчисли елементът на помощ, получена от получателя, трябва да се направи сравнение между премията, заплатена от корабостроителницата, и премията, която обикновено се начислява на пазара. Независимата от държавна помощ схема, използвана от Корпорацията-застраховател на експортни кредити, може отново да се използва като отправна точка, като се отразят таксите, начислявани на пазара, и тези референтни такси трябва да се увеличат, за да се отрази съществуващият допълнителен риск при отпускане на помощ на дружество, изпитващо финансови затруднения.
(394)
Както и по отношение на другите гаранции, получени от корабостроителницата, и поради същите причини, Комисията отбелязва, че всички съществуващи гаранции от Корпорацията-застраховател на експортни кредити трябва незабавно да се прекратят.
(395)
Постоянното несъбиране от държавните органи на задълженията също представлява държавна помощ и трябва да бъде взето под внимание (83). Това е аналогично на револвиращ кредит, отпуснат при преференциални условия, и следователно елементът на помощ е равен на разликата между лихвата, която се начислява на пазара (за дружество с подобен рейтинг и в подобно финансово и икономическо състояние, и при подобна допълнителна гаранция), и лихвата, начислена от отпускащия орган.
(396)
С оглед на продължаващото несигурно финансово състояние на корабостроителницата, Комисията изразява мнението, че кредитор в условията на пазарна икономика незабавно би събрал вземанията си при настъпване на падежа им. Следователно, липсата на незабавно предприемане на мерки за принудително изпълнение от страна на полските власти представлява помощ и падежът на всякакви неизплатени задължения е датата, на която помощта е била предоставена. Елементът на помощ е равен на разликата между лихвата, която се начислява на пазара (за дружество с подобен рейтинг и в подобно финансово и икономическо състояние, и при подобна допълнителна гаранция), и лихвата, начислена от отпускащия орган.
(397)
Тъй като всеки икономически субект в условията на пазарна икономика незабавно би поискал изплащане на задълженията от корабостроителницата, трябва да се възстанови не само елемента на помощ в резултат от недостатъчната начислена лихва, а освен това, трябва незабавно да се възстановят и натрупаните задължения.
(398)
Всяка отмяна на задължения е равностойна на безвъзмезден грант и следователно цялата част от задълженията, която е била отписана, представлява помощ.
(399)
В съответствие с акта от 30 октомври 2002 г., публични задължения, преструктурирани в съответствие с глава 5a, се прехвърлят на оператора, дружество, изцяло собственост на Агенцията за индустриално развитие, заедно с елементите на активите, които трябва да са на стойност най-малко 25 % от преструктурираните задължения. След това операторът трябва да продаде тези активи и да използва така получените приходи за частично изплащане на публичноправните задължения. След това компетентните органи отписват останалата част от тези задължения. Следователно, Комисията счита, че елементът държавна помощ по тази операция е равен на стойността на публичноправните задължения, прехвърлени на оператора, минус действителната стойност на прехвърлените активи. В съответствие с акта от 30 октомври 2002 г., това означава, че елементът на помощ е равен най-много на 75 % от прехвърлените задължения. Но ако стойността на активите е по-висока или по-ниска от изискващите се по закон 25 %, елементът на помощ трябва да бъде съответно изчислен.
(400)
Комисията отбелязва, че инжектирането на капитали от държавата или органи, контролирани от държавата, като Агенцията за индустриално развитие и KPS, за изпитващи затруднения дружества, при което не може да се очаква възвръщаемост, се счита за безвъзмезден грант (84). За да се възстанови нарушаването на конкуренцията, причинено от инжектирането на капитали, корабостроителницата трябва да възстанови инжектирания капитал в пълен размер.
(401)
С писмо от 3 ноември 2008 г. Полша се ангажира да приложи това решение посредством продажба на активи на пазарни цени чрез открита, прозрачна, безусловна и недискриминационна тръжна процедура (която да се проведе в съответствие със специфичните условия, изложени първоначално в писмо на Комисията от 27 октомври 2008 г.) и последваща ликвидация на корабостроителница Gdynia. Всички претенции за възстановяване в резултат на настоящото решение трябва незабавно да се регистрират от Полша в рамките на ликвидацията на корабостроителница Gdynia. С писмо от 6 ноември 2008 г. Комисията информира Полша, че ако тези условия бъдат изпълнени, продажбата на активите няма да включва нова помощ за купувача/купувачите и активите могат да се прехвърлят на купувача/купувачите, свободни от всякакви задължения в резултат на изплащането на незаконосъобразната и несъвместима държавна помощ, отпусната на корабостроителниците в миналото, в съответствие с изискването за избягване на икономическа приемственост между получателите на помощта и дейността на купувачите (85). Комисията ще наблюдава пряко дали се спазват условията, изложени в писмото ѝ от 27 октомври 2008 г. и приети от полските власти, за да установи дали това решение е приложено правилно.
(402)
Тези условия, които Полша изрично се е ангажирала да спазва, са обобщени по-долу.
(403)
Активите (без пасивите) ще бъдат приватизирани чрез открита, прозрачна, недискриминационна и безусловна тръжна процедура. Корабостроителница Gdynia, заедно с всички останали активи и пасиви, ще бъде ликвидирана.
(404)
Активите трябва да бъдат продадени на пазарни цени (на участника в търга, предложил най-висока цена). С цел реализиране на максимални продажби, елементите на активите трябва да се предложат за продажба поотделно или в голям брой малки обособени групи. Тези групи не трябва да са съставени от организирани части от дадено дружество или дейност. Това определение на групите обаче не трябва да е пречка за потенциалните купувачи да представят обща оферта за няколко компонента/групи.
(405)
Тръжната процедура трябва да е недискриминационна, т.е. да се осигури продажба, открита за потенциални купувачи от всички профили, без каквато и да било дискриминация по отношение на целта на тяхната инвестиция.
(406)
При тръжната процедура не трябва да се поставят никакви условия (като запазване на заетостта или дейността, или поемане на съществуващи договори). (Единственият критерий за избор на печеливша оферта трябва да бъде максимизиране на прихода в полза на кредиторите на корабостроителницата).
(407)
Кредиторите на корабостроителницата, публични и частни, включително клиентите на корабостроителницата, трябва да имат същия ранг и права по отношение на приходите от продажбата на активите, каквито биха имали при процедура на несъстоятелност.
(408)
Никаква нова държавна помощ няма да бъде отпускана във връзка с продажбата, било под формата на отписване, финансирано от държавата изплащане на публичноправни задължения или обезщетяване на частни кредитори, инжектиране на капитали, заеми, гаранции или други мерки. Трябва да се предявят претенции за възстановяване чрез ликвидационната маса на всякакви нови публичноправни задължения, натрупани през периода, необходим за приключване на процедурата по продажбата.
(409)
Продажбата ще се извърши от независим администратор, с права и задължения, аналогични на тези на ликвидатор. Трябва да бъде създадена структура, позволяваща на кредиторите ефективно да наблюдават продажбата и да се уверят, че тя се провежда при пазарни условия, и че техният ранг и права по отношение на приходите се спазват. Освен това, Полша и Комисията съвместно ще назначат наблюдаващ попечител с конкретната задача да помага на Комисията да се увери, че процесът на продажба и възстановяването на помощта се реализират в пълно съответствие с посочените по-горе изисквания. За тази цел наблюдаващият попечител ще представя на Комисията редовни подробни доклади относно различните етапи на процедурата.
(410)
Полша е посочила, че е необходимо да предприеме законодателни действия, за да приложи настоящото решение. Поради това Комисията приема, че съществуват основания за по-дълъг от нормалния срок за прилагане, също и с оглед на броя на съответните отделни представляващи помощ мерки, засегнати от това решение, и разнообразието по отношение на тяхната форма и продължителност. Следователно, Комисията призовава Полша да приложи настоящото решение в срок от седем месеца от получаването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, описана в съображения 209-232 на настоящото решение и отпусната от Полша в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО в полза на корабостроителница Gdynia, е несъвместима с общия пазар.
Освен това, всякакви гаранции за авансови плащания, отпуснати от Полша, в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, в полза на корабостроителница Gdynia от 1 юли 2007 г. до датата на настоящото решение, са несъвместими с общия пазар.
Член 2
По отношение на заемите, получени от различни публични органи и споменати в съображения 209-232 на настоящото решение, Полша ще си възстанови помощта в размер, равен на разликата между лихвения процент, действително заплатен от корабостроителница Gdynia, и лихвения процент, при който получателят е можел да получи заема на пазара, за периода между момента на получаване на тези заеми и момента на изплащането им. Освен това, ако някой заем все още не е върнат към датата на настоящото решение, той незабавно ще бъде върнат.
Член 3
По отношение на гаранциите, получени от Министерството на финансите и описани в съображения 209-232 на настоящото решение, Полша ще си възстанови помощ, равна на разликата между лихвения процент, действително заплатен от корабостроителница Gdynia за заема, гарантиран чрез държавна гаранция, и лихвения процент, при който получателят е можел да получи заема на пазара, за периода от момента на отпускане на помощта до момента на изтичане на гаранцията, която разлика е равна на гарантираната сума, умножена по рисковия фактор (вероятността за неизпълнение), минус заплатената премия върху гарантираната сума, или е равна на разликата между заплатената от получателя премия върху гарантираната сума и премията върху гарантираната сума, при която получателят е можел да получи гаранцията на пазара. В допълнение, ако някоя от тези гаранции е в сила към момента на вземане на това решение, тя незабавно ще бъде прекратена.
Член 4
По отношение на гаранциите за авансови плащания, предоставени от Корпорацията-застраховател на експортни кредити и описани в съображения 209-232 на настоящото решение, Полша ще си възстанови помощ, равна на разликата между премията върху гарантираната сума, заплатена от получателя, и премията върху гарантираната сума, при която получателят е можел да получи гаранцията на пазара, за периода от момента на отпускане на помощта до момента на изтичане на гаранцията. В допълнение, ако някоя от тези гаранции е в сила към момента на вземане на това решение, тя незабавно ще бъде прекратена.
Член 5
Членове 3 и 4 се прилагат също mutatis mutandis по отношение на всякакви гаранции за авансови плащания, предоставени от Полша в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО в полза на корабостроителница Gdynia от 1 юли 2007 г. до датата на настоящото решение.
Член 6
По отношение на несъбраните задължения vis-à-vis различни публични органи, описани в съображения 209-232 на настоящото решение, Полша ще си възстанови помощ, равна на разликата между лихвения процент, действително заплатен от корабостроителница Gdynia, и лихвения процент, при който получателят е можел да получи отлагане на падежа на задълженията си от кредитор в условия на пазарна икономика, за периода от момента на отпускане на помощта до момента на изплащане на публичноправното задължение. В допълнение, всички неизплатени публичноправни задължения ще бъдат незабавно изплатени.
Член 7
По отношение на отписването на задължения vis-à-vis публични органи, описано в съображения 209-232 на настоящото решение, Полша ще си възстанови помощ, равна на отписаните суми.
Член 8
По отношение на публичноправни задължения, преструктурирани в съответствие с акта от 30 октомври 2002 г. относно държавна помощ за предприятия от особено значение за пазара на труда, съгласно измененията му, описани в съображения 209-232 на настоящото решение, Полша ще си възстанови помощ, равна на размера на публичноправните задължения, прехвърлени на оператора, минус действителната стойност на активите на получателя, прехвърлени на оператора.
Член 9
По отношение на инжектиране на капитали от различни публични органи, описани в съображения 209-232 на настоящото решение, Полша ще си възстанови помощ, равна на пълния размер на инжектирания капитал.
Член 10
По отношение на директните грантове, описани в Таблица 4, съображения 209-232 на настоящото решение, Полша ще си възстанови помощ, равна на пълния размер на грантовете.
Член 11
1. Полша ще си възстанови помощта, дефинирана в предходните членове, от получателя. Възстановяването ще се извърши в съответствие с насоките, изложени в съображения 384-401 на настоящото решение.
2. За сумите, които следва да бъдат възстановени, ще се дължи лихва от датата, на която са били предоставени на корабостроителница Gdynia, до действителното им възстановяване.
3. Лихвата ще се изчислява с натрупване, в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (86) и Регламент (ЕО) № 271/2008 на Комисията (87) за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Полша ще анулира всички неизвършени плащания по помощта, посочена в Член 1, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 12
1. Възстановяването на помощта, посочена в Член 1, ще се извърши незабавно и ефективно.
2. Полша ще осигури прилагането на настоящото решение в срок от седем месеца от датата на уведомяване за него.
Член 13
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение, Полша ще предостави на Комисията следната информация:
а)
Общата сума (основна сума и лихви) за възстановяване от получателя;
б)
Подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
Документи, доказващи, че на получателя е разпоредено да изплати помощта;
г)
Документи, доказващи, че всички гаранции за авансови плащания са прекратени.
2. Полша ще информира редовно Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до окончателното възстановяване на помощта, посочена в член 1. При искане от страна на Комисията, Полша ще предоставя незабавно информация за вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя ще предоставя подробна информация за сумите на възстановената помощ и изплатените лихви от получателя.
Адресат на настоящото решение е Република Полша.
Съставено в Брюксел на 6 ноември 2008 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 6 novembre 2008
relativa all'aiuto di Stato C 17/05 (ex N 194/05 e PL 34/04) concesso dalla Polonia a favore di Stocznia Gdynia
[notificata con il numero C(2008) 6771]
(Il testo in lingua polacca è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2010/47/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare il primo comma dell’articolo 88, paragrafo 2,
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
invitate le parti interessate a formulare osservazioni (1) conformemente alle disposizioni di cui sopra e viste dette osservazioni,
considerando quanto segue:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Conformemente alle disposizioni del punto 3 dell’allegato IV del trattato di adesione che disciplina la procedura del meccanismo provvisorio, il 29 aprile 2004, la Polonia ha notificato una serie di interventi di ristrutturazione a favore di Stocznia Gdynia S.A. (in prosieguo “Stocznia Gdynia”). La pratica è stata protocollata come PL 34/2004.
(2)
Con lettera del 19 maggio 2004, la Commissione ha chiesto alla Polonia di fornire alcuni documenti mancanti, pervenuti il 16 giugno 2004; dopodiché essa ha chiesto ulteriori delucidazioni con lettere del 30 luglio 2004, 8 ottobre 2004, 23 novembre 2004 e 4 marzo 2005, alle quali la Polonia ha risposto rispettivamente con lettere del 3 settembre 2004, protocollata il 7 settembre 2004, 10 novembre 2004, protocollata il 15 novembre 2004, 17 febbraio 2005, protocollata il 21 febbraio 2005, 30 marzo 2005, protocollata il 1o aprile 2005 e 18 aprile 2005, protocollata il 20 aprile 2005. Con lettera del 22 aprile 2005, protocollata lo stesso giorno, la Polonia ha accettato che la Commissione trattasse la pratica PL 34/2004 del 29 aprile 2004 come notifica a norma dell’articolo 88, paragrafo 2, del trattato che istituisce la Comunità europea concernente misure considerate nuovi aiuti. Alla pratica è stato attribuito un nuovo numero: N 194/2005.
(3)
Il 1o giugno 2005, la Commissione ha adottato una decisione relativa all'avvio di un procedimento di indagine formale, pubblicata nella Gazzetta ufficiale (2), e ha invitato la Polonia e le parti interessate a formulare osservazioni.
(4)
Ottenuta una proroga del termine per la presentazione (lettera del 9 agosto 2005), la Polonia ha formulato le proprie osservazioni in una lettera del 2 settembre 2005, protocollata il 5 settembre 2005, sottoponendo alla Commissione nella sua replica il piano di ristrutturazione aggiornato per Stocznia Gdynia del 4 marzo 2004 (in prosieguo “piano di ristrutturazione del 2004”).
(5)
Con lettera del 3 novembre 2005, protocollata il 7 novembre 2005, la Polonia ha formulato ulteriori osservazioni.
(6)
Stocznia Gdynia ha formulato le proprie osservazioni in una lettera del 10 ottobre 2005, protocollata il 14 ottobre 2005. Osservazioni sono altresì formulate da Ray Car Carriers (con lettera del 7 ottobre 2005, protocollata il 10 ottobre 2005), dall’Ufficio del rappresentante permanente della Danimarca presso l’Unione europea (mediante lettera del 7 ottobre 2005, protocollata l’11 ottobre 2005), dall’associazione danese dei costruttori navali Danish Maritime (con lettera del 7 ottobre 2005, protocollata lo stesso giorno), dal sindacato Solidarność (con lettera del 7 ottobre 2005, protocollata il 10 ottobre 2005) e dall’associazione polacca dei costruttori navali (mediante lettera del 10 ottobre 2005, protocollata l’11 ottobre 2005).
(7)
La Commissione ha inoltrato dette osservazioni alla Polonia con lettere del 26 ottobre 2005 e 12 dicembre 2005 (3). La Polonia ha risposto alle osservazioni formulate da Stocznia Gdynia in una lettera del 16 gennaio 2006, protocollata il 18 gennaio 2006, non esprimendosi invece sulle osservazioni di terzi.
(8)
Per la valutazione del piano di ristrutturazione del 2004, la Commissione è ricorsa alle competenze di un consulente esterno, il quale ha fornito la propria relazione alla Commissione nel dicembre 2005.
(9)
Con lettera del 13 gennaio 2006, la Commissione ha chiesto alla Polonia di fornirle un aggiornamento sugli ultimi sviluppi del suo piano di ristrutturazione per Stocznia Gdynia. La Polonia ha replicato con lettera del 20 febbraio 2006, protocollata il 21 febbraio 2006, e il 22 febbraio 2006 si è svolta una riunione tra rappresentanti della Commissione, delle autorità polacche e di Stocznia Gdynia in occasione della quale la Polonia ha dichiarato che il piano di ristrutturazione del 2004 era caduto in prescrizione e che, per la ristrutturazione del gruppo Stocznia Gdynia, era stata adottata una nuova strategia che prevedeva la separazione dal gruppo del cantiere di Danzica e la (parziale) privatizzazione del cantiere di Gdynia. La Polonia annunciava inoltre che entro il 30 giugno 2006 sarebbe stato sottoposto alla Commissione un piano di ristrutturazione modificato; la privatizzazione di Stocznia Gdynia sarebbe iniziata a breve.
(10)
A seguito di detta riunione, l’8 marzo 2006 la Commissione ha inviato una lettera alla Polonia, alla quale quest’ultima ha replicato con lettera del 13 marzo 2006, protocollata lo stesso giorno, indicando i tempi previsti per la privatizzazione. Con lettera del 29 marzo 2006, protocollata il 30 marzo 2006, la Polonia ha fornito ulteriori informazioni sul processo di privatizzazione. La Commissione ha chiesto maggiori ragguagli con lettera del 30 marzo 2006, alla quale la Polonia ha risposto con lettera del 19 aprile 2006, protocollata il 20 aprile 2006.
(11)
Con lettera del 6 aprile 2006, protocollata il 10 aprile 2006, la Polonia ha presentato un primo progetto del documento intitolato “Strategia per il settore della costruzione navale (cantieristica marittima) in Polonia 2006-2010”. La Commissione ha formulato osservazioni in una lettera del 12 aprile 2006. Il documento è stato infine approvato dal gabinetto polacco il 31 agosto 2006 e trasmesso alla Commissione mediante lettera del 1o settembre 2006, protocollata lo stesso giorno.
(12)
Con un’e-mail del 15 maggio 2006, Stocznia Gdynia ha inviato alla Commissione un “memorandum informativo su Stocznia Gdynia” del maggio 2006, messo a disposizione dei potenziali investitori in data 10 maggio 2006.
(13)
Con lettera del 26 maggio 2006, protocollata il 30 maggio 2006, la Polonia ha fornito ulteriori informazioni sul processo di privatizzazione in corso, compreso l’elenco delle società alle quali essa, tramite il suo consulente per la privatizzazione, aveva inviato l’offerta di partecipazione al nuovo aumento di capitale approvato dall’assemblea generale di Stocznia Gdynia il 19 aprile 2006. Con lettera del 13 luglio 2006, protocollata il 17 luglio 2006, la Polonia ha fornito ulteriori indicazioni in merito al processo di privatizzazione in corso segnalando alla Commissione che due società avevano formulato offerte preliminari di partecipazione all’aumento di capitale e ha accluso un’analisi comparativa di dette offerte da parte del consulente per la privatizzazione.
(14)
Il 9 giugno 2006, Stocznia Gdynia ha presentato alla Commissione il progetto iniziale di modifiche del piano di ristrutturazione. I rappresentanti della Commissione si sono recati sul posto il 13 giugno 2006 e hanno formulato osservazioni iniziali sul piano di ristrutturazione modificato. Il consulente esterno della Commissione ha espresso le proprie osservazioni in una relazione datata luglio 2006. Infine, la Commissione ha commentato le lacune riscontrate nel progetto di modifiche del piano di ristrutturazione con lettera del 17 luglio 2006.
(15)
Sul processo di privatizzazione e la preparazione del piano di ristrutturazione modificato si sono svolte varie riunioni alle quali hanno partecipato rappresentanti della Commissione e delle autorità polacche: a Bruxelles il 31 gennaio, il 22 febbraio e il 10 maggio 2006; presso la sede di Stocznia Gdynia il 13 giugno 2006.
(16)
La Polonia ha replicato alla lettera della Commissione del 17 luglio 2006 con lettera del 31 agosto 2006, protocollata il 1o settembre 2006.
(17)
La Polonia ha notificato le modifiche apportate al “piano di ristrutturazione di Stocznia Gdynia S.A.” del 3 settembre 2006 (in prosieguo “piano di ristrutturazione del 2006”) e i nuovi aiuti di Stato concessi al cantiere navale dopo la decisione di avvio del procedimento di indagine formale della Commissione.
(18)
La Polonia ha fornito ulteriori informazioni sul processo di ristrutturazione del gruppo Stocznia Gdynia con lettera del 12 settembre 2006, protocollata il 13 settembre 2006, dichiarando in particolare che nell’ambito del gruppo il capitale di Stocznia Gdańsk era stato separato da quello di Stocznia Gdynia.
(19)
Ulteriori informazioni sul processo di privatizzazione di Stocznia Gdynia venivano fornite con lettera del 26 settembre 2006, protocollata il 27 settembre 2006.
(20)
La Polonia ha notificato nuovi ulteriori aiuti concessi a favore di Stocznia Gdynia con lettera del 21 novembre 2006, protocollata il 27 novembre 2006.
(21)
Il 7 dicembre 2006 si è svolta una riunione tra il Commissario Kroes e Piotr Woźniak, ministro dell’Economia polacco. Il ministro ha dichiarato che la Polonia era intenzionata a rilanciare il processo di privatizzazione del cantiere di Gdynia mediante una procedura aperta e trasparente da concludersi entro il giugno 2007. La Polonia ha confermato tale dichiarazione con lettera del 27 dicembre 2006, protocollata il 4 gennaio 2007, in cui si faceva riferimento alla decisione del gabinetto del 19 dicembre 2006 che avallava un documento intitolato “Stato del settore della costruzione navale”. La Polonia ha chiesto alla Commissione di intavolare trattative sulle misure compensative.
(22)
I rappresentanti della Commissione si sono recati in loco il 19 dicembre 2006, accompagnati dal consulente esterno, per raccogliere i dati e gli elementi fattuali necessari per la valutazione delle misure compensative. Il consulente esterno della Commissione ha presentato una relazione sulla capacità del cantiere il 16 gennaio 2007.
(23)
La Commissione ha replicato alla lettera del 27 dicembre 2006 con lettera del 29 gennaio 2007 esortando la Polonia a proporre misure compensative per Stocznia Gdynia entro la fine del febbraio 2007.
(24)
Con lettera del 28 febbraio 2007, protocollata lo stesso giorno, la Polonia ha fornito chiarimenti in merito alla privatizzazione di Stocznia Gdynia proponendo una serie di misure compensative.
(25)
Su tale base, il 15 marzo 2007 è stata organizzata una riunione tecnica tra la Commissione, le autorità polacche e rappresentanti del cantiere incentrata principalmente sulle misure compensative, ma anche sul processo di privatizzazione in corso. La Commissione e le autorità polacche hanno convenuto che la Commissione avrebbe intavolato discussioni tecniche direttamente con Stocznia Gdynia allo scopo di riunire tutti i dati necessari per procedere alla valutazione da parte sua delle misure compensative proposte dalla Polonia. Stocznia Gdynia ha trasmesso alcune informazioni iniziali sulla capacità del cantiere con un’e-mail del 12 marzo 2007, protocollata il 27 aprile 2007.
(26)
La Commissione ha chiesto ulteriori informazioni sulle misure compensative con lettere del 29 marzo 2007, 27 aprile 2007 e 25 maggio 2007, alle quali Stocznia Gdynia ha replicato con lettere rispettivamente del 20 aprile 2007, protocollata il 23 aprile 2007, 9 maggio 2007, protocollata il 10 maggio 2007, e 30 maggio 2007, protocollata il 31 maggio 2007. Stocznia Gdynia ha fornito ulteriori informazioni in occasione di una riunione con rappresentanti della Commissione tenutasi il 6 giugno 2007 e successivamente con lettera del 18 giugno 2007, protocollata il 21 giugno 2007. La Commissione ha formulato ulteriori quesiti in un’e-mail del 20 giugno 2007 alla quale Stocznia Gdynia ha replicato con lettera del 25 giugno 2007, protocollata lo stesso giorno.
(27)
Con lettera del 31 luglio 2007, la Commissione ha comunicato alla Polonia che a seguito di un'analisi preliminare, le misure compensative proposte per Stocznia Gdynia erano, a suo parere, accettabili, a condizioni che fossero rispettate determinate condizioni. La Polonia ha replicato con lettera del 24 agosto 2007, protocollata il 27 agosto 2007, commentando le condizioni che avrebbero dovuto disciplinare l’attuazione delle misure compensative per Stocznia Gdynia. La Commissione ha chiuso la questione delle misure compensative con lettera del 3 ottobre 2007.
(28)
In un colloquio telefonico del 24 maggio 2007, le autorità polacche hanno segnalato alla Commissione che la Polonia era intenzionata a riprendere il processo di privatizzazione di Stocznia Gdynia con una gara pubblica. La Commissione ha chiesto informazioni esaurienti sugli ultimi sviluppi del processo di privatizzazione con lettera del 29 maggio 2007, ribadendo tale richiesta in una lettera del 6 giugno 2007. La Polonia ha replicato con lettera del 22 giugno 2007, protocollata il 25 giugno 2007 e, a seguito di un’ulteriore richiesta di informazioni del 28 giugno 2007, ha completato la documentazione fornita con lettera dell’11 luglio 2007, protocollata lo stesso giorno. Con tale lettera, la Polonia ha trasmesso anche alla Commissione il memorandum informativo su Stocznia Gdynia del 4 luglio 2007 (in prosieguo “memorandum”). Con lettera del 31 luglio 2007, la Commissione ha comunicato che il processo di privatizzazione non poteva più essere rimandato.
(29)
La Commissione ha manifestato le proprie osservazioni sul memorandum in una lettera del 30 luglio 2007. La Polonia ha risposto con lettera del 21 agosto 2007, protocollata il 27 agosto 2007. Con lettera del 29 agosto 2007, protocollata lo stesso giorno, la Polonia ha trasmesso un progetto di documento intitolato “Ulteriori chiarimenti in merito al memorandum su Stocznia Gdynia”, datato 29 agosto 2007, da accludere al memorandum del 4 luglio 2007 (in prosieguo “allegato del memorandum”). La Commissione ha formulato le proprie osservazioni sull’allegato del memorandum in una lettera del 4 settembre 2007, alla quale la Polonia ha replicato con lettera del 7 settembre 2007, presentando una versione modificata di detto allegato. La Commissione ha espresso le proprie osservazioni conclusive con lettera del 14 settembre 2007.
(30)
La Polonia ha fornito informazioni sugli ultimi sviluppi del processo di privatizzazione con lettere del 7 settembre 2007, protocollata lo stesso giorno, 23 ottobre 2007, protocollata il 24 ottobre 2007, e 25 ottobre 2007, protocollata lo stesso giorno.
(31)
In risposta a una lettera della Commissione del 30 novembre 2007, la Polonia ha fornito ulteriori informazioni sul processo di privatizzazione con lettere del 13, 19 e 21 dicembre 2007, protocollate rispettivamente il 14, 20 e 21 dicembre 2007. Nell’ultima, la Polonia ha comunicato alla Commissione di aver ricevuto tre offerte vincolanti per l’acquisizione di Stocznia Gdynia, successivamente sottoposte alla Commissione con lettera dell’8 febbraio 2008, protocollata l’11 febbraio 2008.
(32)
Il 10 gennaio 2008 si è svolta a Bruxelles una riunione tra rappresentati della Commissione e delle autorità polacche, le cui conclusioni sono state ribadite dalla Commissione in due lettere datate rispettivamente 17 e 30 gennaio 2008.
(33)
Con lettera del 30 gennaio 2008, la Polonia ha segnalato alla Commissione che i due offerenti erano stati invitati a intavolare negoziati con il Tesoro. In una lettera del 14 febbraio 2008, protocollata il 19 febbraio 2008, la Polonia annunciava che il processo di privatizzazione di Stocznia Gdynia si sarebbe concluso entro l’estate 2008. La Commissione ha replicato con lettera del 28 febbraio 2008.
(34)
Con lettera del 29 febbraio 2008, protocollata il 3 marzo 2008, la Polonia ha inviato il primo progetto di un nuovo piano di ristrutturazione preparato da uno degli offerenti, Amber Sp. z o.o. Tale offerente, al quale il 20 marzo 2008 era stata concessa una temporanea esclusiva nella conduzione delle trattative, ha fornito un aggiornamento del progetto di piano di ristrutturazione in un’e-mail del 9 aprile 2008, protocollata il 24 aprile 2008, trasmettendo poi ulteriori informazioni nelle “Indicazioni principali per la ristrutturazione”, documento presentato a una riunione del 10 aprile 2008 e protocollato il 18 aprile 2008. Le informazioni predisposte dal secondo offerente sono pervenute successivamente, con lettera del 7 aprile 2008, protocollata il 18 aprile 2008, a seguito di un sollecito del 18 marzo 2008.
(35)
La Polonia ha fornito informazioni sugli sviluppi dei negoziati con Amber Sp. z o.o. in veste di offerente esclusivo con lettere del 28 marzo 2008, protocollata lo stesso giorno, 7 aprile 2008, protocollata il 18 aprile 2008, 23 aprile 2008, protocollata lo stesso giorno, e 25 aprile 2008, protocollata lo stesso giorno. Il 10 aprile 2008 è stata organizzata a Varsavia una riunione tra rappresentanti della Commissione, di Stocznia Gdynia, di Amber Sp. z o.o. e delle autorità polacche. La Polonia ha trasmesso alla Commissione il verbale della riunione con lettera del 7 maggio 2008, protocollata il 13 maggio 2008.
(36)
La Commissione ha formulato osservazioni sull’avanzamento del processo di privatizzazione con lettere del 21 e 30 aprile 2008.
(37)
Con lettera del 12 maggio 2008, protocollata lo stesso giorno, la Polonia ha comunicato alla Commissione che Amber Sp. z o.o. si era ritirata dal processo di privatizzazione. Infine, con lettera del 26 maggio 2008, protocollata il 27 maggio 2008, le autorità polacche hanno segnalato alla Commissione che, il 15 maggio 2008, il ministro del Tesoro aveva deciso di chiudere il processo di privatizzazione nell'ambito della procedura di invito a intavolare trattative con gli offerenti le cui proposte erano state ammesse alla procedura indetta nel 2007.
(38)
Le autorità polacche hanno altresì segnalato alla Commissione che stavano intraprendendo passi per rilanciare il processo di privatizzazione al fine di sottoscrivere accordi di privatizzazione nel novembre 2008. A partire dal 3 giugno 2008, la Polonia ha inviato alla Commissione relazioni giornaliere sui passi intrapresi dalle varie parti interessate nel rinnovato processo di privatizzazione. Con lettera del 6 giugno 2008, protocollata lo stesso giorno, la Polonia ha trasmesso alla Commissione il “memorandum su Stocznia Gdynia” del 2 giugno 2008 (in prosieguo “memorandum del 2008”).
(39)
Su richiesta delle autorità polacche, il 10 giugno 2008 si è svolta una riunione tra rappresentanti della Commissione, delle autorità polacche e di ISD Polska, presentata alla Commissione quale potenziale acquirente di Stocznia Gdynia. Un’altra riunione tra la Commissione e le autorità polacche ha avuto luogo il 13 giugno 2008.
(40)
Con lettera del 26 giugno 2008, protocollata lo stesso giorno, la Polonia ha inviato un progetto di piano di ristrutturazione per Stocznia Gdynia e Stocznia Gdańsk preparato da ISD Polska (proprietaria di Stocznia Gdańsk) e un progetto di piano di ristrutturazione per Stocznia Gdynia stilato da Polish Shipbuilding Company (in prosieguo “PSC”).
(41)
Con lettera del 4 luglio 2008, la Commissione ha chiesto chiarimenti su alcuni aspetti relativi al progetto di piano di ristrutturazione predisposto da ISD Polska. La Polonia ha replicato con lettere del 7 e 8 luglio 2008, protocollate lo stesso giorno. L’8 luglio 2008 è stata organizzata una riunione tra rappresentanti delle autorità polacche, di ISD Polska e della Commissione.
(42)
Con lettera del 14 luglio 2008, la Polonia si è impegnata a fornire alla Commissione un piano di ristrutturazione completo entro il 12 settembre 2008.
(43)
Il 16 luglio 2008, la Commissione ha accettato in via preliminare la valutazione e le conclusioni esposte in un progetto di decisione di chiusura del procedimento di indagine formale, in cui si è dichiarato che gli aiuti concessi a favore di Stocznia Gdynia erano incompatibili con il mercato comune e dovevano essere restituiti. Tuttavia, alla luce della lettera pervenuta dalle autorità polacche in data 14 luglio 2008, la Commissione ha deciso di rinviare l’adozione della decisione allo scopo di valutare se il nuovo piano di ristrutturazione, che doveva essere sottoposto dalle autorità polacche entro il 12 settembre 2008, sarebbe stato in grado di migliorare sostanzialmente la situazione consentendo di ritenere gli aiuti compatibili con il mercato comune.
(44)
Da allora, la Polonia ha inviato alla Commissione aggiornamenti settimanali sul processo di privatizzazione (lettere del 28 luglio, 4 agosto, 12 agosto, 21 agosto, 25 agosto, 1o settembre, 8 settembre, 16 settembre e 23 settembre, protocollate lo stesso giorno).
(45)
Con lettera del 18 luglio, protocollata il 21 luglio, la Polonia ha chiesto tre tornate negoziali con la Commissione in merito al progetto di piano di ristrutturazione al fine di predisporre una versione definitiva che incorporasse le osservazioni della Commissione. La Commissione ha accettato il programma con lettera del 31 luglio.
(46)
Tuttavia, la prima riunione ufficiosa tra le autorità polacche e la Commissione è stata rinviata al 21 agosto 2008. Un ulteriore incontro con le autorità polacche, alla presenza di ISD Polska, si è svolto il 2 settembre 2008. La Polonia ha presentato informalmente il progetto di piano di ristrutturazione di ISD Polska il 28 agosto 2008 e una sua versione modificata l’8 settembre 2008.
(47)
Con lettera del 12 settembre 2008, protocollata lo stesso giorno, la Polonia ha trasmesso il piano di ristrutturazione definitivo di ISD Polska per Stocznia Gdynia e Stocznia Gdańsk.
(48)
Con lettera del 16 settembre 2008, protocollata il 17 settembre 2008, la Polonia ha presentato un progetto di accordo di privatizzazione tra ISD Polska e il Tesoro polacco.
(49)
Il 30 settembre 2008 si è svolta una riunione tra le autorità polacche e la Commissione alla quale hanno partecipato rappresentanti di ISD Polska.
(50)
Con lettera del 27 ottobre 2008, la Commissione ha comunicato alle autorità polacche le condizioni quadro per l’attuazione della presente decisione. Con lettera del 3 novembre 2008, protocollata il 4 novembre 2008, la Polonia si è impegnata a rispettare integralmente dette condizioni. La Commissione ha accettato tale impegno tramite lettera del 6 novembre 2008.
(51)
Con lettera del 14 giugno 2007, la Commissione ha chiesto alle autorità polacche di fornire una sintesi di tutti gli aiuti di Stato concessi al cantiere dopo l’adesione della Polonia all’Unione europea il 1o maggio 2004. La Polonia ha replicato con lettera dell’11 luglio 2007, protocollata lo stesso giorno. La Commissione ha chiesto ulteriori precisazioni tramite lettera del 13 novembre 2007, alla quale la Polonia ha risposto con lettera del 9 gennaio 2008, protocollata lo stesso giorno. La Polonia ha comunicato alla Commissione ulteriori aiuti concessi a favore di Stocznia Gdynia con lettere del 6 dicembre 2007, protocollata lo stesso giorno, 12 febbraio 2008, protocollata il 13 febbraio 2008, e 6 giugno 2008, protocollata lo stesso giorno.
II. DESCRIZIONE DETTAGLIATA DEGLI AIUTI
1. IMPEGNO CORRISPONDENTE
(52)
Il beneficiario degli aiuti è Stocznia Gdynia, cantiere navale con sede nella regione di Danzica-Gdynia-Sopot a nord della Polonia.
(53)
La Commissione ritiene che, conformemente alle norme in materia di aiuti di Stato, le imprese della regione possono usufruire di aiuti nell’ambito dell’obiettivo “convergenza” (4) dei fondi strutturali e nell’ambito del fondo di coesione (5). In particolare, le imprese ubicate nella regione possono potenzialmente beneficiare di sostegno nel quadro degli assi prioritari del programma operativo regionale volti a supportare le piccole e medie imprese, gli interventi di innovazione e trasferimento di tecnologia (destinati alla creazione a lungo termine di posti di lavoro) e lo sviluppo di infrastrutture sociali ed educative per la formazione professionale e permanente. Inoltre, tali imprese possono anche usufruire dei programmi operativi riguardanti l’economia innovativa e le risorse umane, questi ultimi specificamente intesi ad aiutare imprese e mercato del lavoro ad adeguarsi ai cambiamenti che intervengono in ambito economico, ivi compresi i processi di ristrutturazione.
(54)
Stocznia Gdynia si occupa di costruzione navale, produzione di scafi e costruzione di ponti in acciaio, offrendo servizi sia nel settore della cantieristica navale sia al di fuori di esso.
(55)
Tra i principali soci (6) di Stocznia Gdynia vi sono il Tesoro, titolare del 32 % del capitale sociale, pari al 35 % dei diritti di voto, Ray Car Carriers Ltd (rispettivamente 16 % e 22 %), Korporacja Polskie Stocznie S.A. (rispettivamente 10 % e 6 %), l’agenzia di sviluppo industriale (Agencja Rozwoju Przemysli S.A.) (rispettivamente 9 % e 13 %) e Stoczniowy Fundusz Inwestycyjny S.A. (rispettivamente 7 % e 5 %). Nessuno dei soci restanti ha una partecipazione superiore al 4 %.
(56)
Stocznia Gdynia è l'impresa madre del gruppo Stocznia Gdynia, che comprende dodici controllate. Fino a poco tempo fa, Stocznia Gdańsk S.A. era una delle controllate, ma con l’accordo dell’ottobre 2007 Stocznia Gdynia ha venduto la sua partecipazione residua in Stocznia Gdańsk al nuovo socio di maggioranza di Stocznia Gdańsk S.A. Resta nondimeno il fatto che, dal 1998 all’autunno 2006, Stocznia Gdynia era titolare della maggioranza delle quote di Stocznia Gdańsk S.A. (già Stocznia Gdańsk - Grupa Stoczni Gdynia) e, pertanto, la ristrutturazione dei due cantieri avveniva parallelamente.
(57)
I principali prodotti per la cantieristica navale di Stocznia Gdynia sono navi portacontainer da 1 100 a 5 000 TEU e navi Ro-Ro per il trasporto di autovetture con capacità di carico da 2 100 a 6 000 mezzi. Tra gli altri prodotti, vi sono navi polivalenti, petroliere e navi cisterna per prodotti chimici, navi per carichi alla rinfusa e navi per il trasporto di gas liquefatto di petrolio.
(58)
Nel segmento delle navi portacontainer fino a 3 000 TEU, i concorrenti più importanti sono i cantieri navali europei Aker Ostsee e Volkswerft Stralsund in Germania, oltre a quelli cinesi e coreani. Il cantiere produce le navi per il trasporto di autovetture più grandi del mondo (in termini di portata lorda) e la sua quota del portafoglio mondiale di ordini per tali prodotti è pari all’11 % (7). Nessun altro cantiere navale dell’Unione produce navi per il trasporto di autovetture di tali dimensioni e l’unico concorrente in Europa è il croato Uljanik. Gli altri concorrenti di Gdynia sono coreani e giapponesi.
(59)
Tra il 2002 e il 2006, Stocznia Gdynia ha prodotto 48 navi. Nel 2004, il cantiere si è classificato tra i 13 più importanti a livello mondiale in termini di portafoglio di ordini (misurato in tonnellaggio lordo compensato). Nel 2005, occupava il 21o posto, ma era ancora il più grande cantiere europeo.
(60)
Attualmente (aprile 2008) (8), il suo portafoglio di ordini è rappresentato da 16 contratti (12 navi per il trasporto di autovetture e 4 navi portacontainer) per un volume totale di 581 000 tonnellate lorde compensate (TLC) in consegna nel 2008 e 2009.
(61)
Le principali strutture di produzione di Stocznia Gdynia sono costituite da due bacini di carenaggio, rispettivamente denominati SD I e SD II.
(62)
Nell’agosto 2007, Stocznia Gdynia aveva 4 611 addetti, di cui il 68 % direttamente associato al processo di produzione (9). Tale numero rappresenta una riduzione del 26 % rispetto al dicembre 2004, allorquando il cantiere occupava 6 249 addetti (10).
(63)
Il gruppo Stocznia Gdynia ha incontrato le prime difficoltà nel 2002. Il piano di ristrutturazione del 2004 spiega che i fattori che hanno contributo a creare la difficile situazione finanziaria erano esterni come, per esempio, la concorrenza asiatica, la rivalutazione dello zloty rispetto al dollaro americano, l’aumento dei prezzi dell’acciaio e i problemi incontrati nell’accedere ai finanziamenti a seguito del fallimento di Stocznia Szczecin Porta Holding S.A. e del crollo di una gru a ponte presso il cantiere di Gdynia, durante una violenta tempesta nel 1999. Nel tentativo di rispettare gli impegni assunti in termini di ordini, soprattutto dopo l’acquisizione di Stocznia Gdańsk nel 1998 che ha incrementato il suo potenziale produttivo, Stocznia Gdynia ha preso una serie di decisioni a livello di gestione che si sono rivelate problematiche. Il cantiere ha assunto rischi progettuali, tecnologici, finanziari e commerciali (nuovi prodotti, prototipi e costruzione in perdita in navi nuove per il cantiere come piccole navi per carichi alla rinfusa, navi cisterna per prodotti chimici, navi Ro-Ro, navi gasiere, navi miste container/portarinfuse e navi per carico misto). Anche il ritmo al quale Stocznia Gdynia ha ridotto i costi di produzione non è stato sufficiente.
(64)
Tali difficoltà sono proseguite durante tutto il processo di ristrutturazione. Secondo il piano di ristrutturazione del 2006, i motivi delle difficoltà persistenti erano la rivalutazione dello zloty rispetto al dollaro americano e un aumento senza precedenti dei prezzi dell’acciaio, elementi non rispecchiati nei contratti stipulati dal cantiere. A ciò si è sommata la mancanza di risorse finanziarie per attuare operazioni di radicale ristrutturazione.
(65)
Le difficoltà finanziarie del gruppo lo hanno portato ad accumulare arretrati nella corresponsione delle retribuzioni e nella liquidazione dei debiti commerciali, con conseguenti carenze di materiali, rallentamenti nella produzione e aumenti dei costi (consumo di manodopera, penali), oltre a notevoli ritardi nell’esecuzione dei contratti.
(66)
La situazione finanziaria di Stocznia Gdynia è progressivamente peggiorata.
Tabella 1
Attività di Stocznia Gdynia
[milioni di zloty]
2002
2003
2004
2005
2006
2007
Volume di affari
1 724
891
1 327
1 599
1 259
1 040
Risultato
- 477
- 190
-77
- 114
- 292
- 311
Capitale proprio
- 288
- 285
- 576
- 928
Fonte: piano di ristrutturazione del 2006 e memorandum.
(67)
Nel 2008 e 2009, il cantiere prevede di subire ulteriori perdite notevoli considerato il suo attuale portafoglio di ordini (11).
2. DECISIONE DI AVVIARE UN PROCEDIMENTO A NORMA DELL’ARTICOLO 88, PARAGRAFO 2, DEL TRATTATO CHE ISTITUISCE LE COMUNITÀ EUROPEE (CE)
(68)
Nella decisione di avvio di un procedimento di indagine formale, la Commissione ha segnalato che alcuni interventi notificatile ai sensi dell’allegato IV, punto 3, del trattato di adesione costituivano nuovi aiuti in quanto erano stati concessi dopo l’adesione della Polonia all’Unione europea il 1o maggio 2004 o non erano ancora stati concessi all’atto della decisione. La Commissione ha elencato tali interventi nell’allegato I, parte B, della decisione.
(69)
La Commissione stabiliva anche, tuttavia, che una serie di interventi citati nell’allegato I, parte A, della decisione erano stati concessi a favore di Stocznia Gdynia prima del 1o maggio 2004 e non erano applicabili dopo l’adesione, secondo la definizione contenuta nell’allegato IV, punto 3, del trattato di adesione, ragion per cui non sarebbero stati esaminati nel quadro della procedura di cui all’articolo 88, paragrafo 2, del trattato CE. Tali interventi non rientrano dunque nell’ambito di applicazione della presente decisione, sebbene sia stato necessario tenerli presente nella valutazione della compatibilità con il mercato comune degli interventi concessi invece dopo l’adesione.
(70)
In sintesi, la Commissione obiettava che non era stata presa una decisione giuridicamente vincolante sugli interventi di cui all’allegato I, parte B, della decisione prima dell’adesione, pur riconoscendo che erano stati intrapresi vari passi preliminari verso una siffatta decisione.
(71)
In merito alla ristrutturazione dei debiti nei confronti di enti pubblici nell’ambito della procedura prevista dal “capitolo 5a” sulla base della legge in materia di aiuti di Stato (imprese di particolare rilevanza per il mercato del lavoro) del 30 ottobre 2002, come emendata (12), la Commissione concludeva che la decisione di ristrutturazione del presidente dell’agenzia di sviluppo industriale, agenzia del governo responsabile dell’amministrazione della procedura di cui al “capitolo 5a”, era giuridicamente vincolante. Nella fattispecie, però, prima dell’adesione non è stata resa nota alcuna decisione di ristrutturazione (13). Per tale motivo, la decisione di approvazione del piano di ristrutturazione del 2004 emessa dal presidente dell’agenzia per lo sviluppo industriale in data 19 aprile 2004 non ha risposto ai requisiti procedurali e sostanziali per essere considerata una decisione di ristrutturazione.
(72)
La Commissione ha accettato la spiegazione della Polonia secondo cui gli interessi maturati su detti debiti nei confronti di enti pubblici, vista la loro natura accessoria, sarebbero stati automaticamente azzerati insieme al capitale senza necessità di una decisione distinta.
(73)
La Commissione non ravvisava però elementi di prova di alcuna decisione giuridicamente vincolante in merito a una serie di interventi, tra cui svariate garanzie per la produzione, un conferimento di capitale, un’emissione di obbligazioni e una capitalizzazione del debito, elencati come interventi 28-34 nell’allegato I, parte B, della decisione. La Commissione contestava in particolare la principale argomentazione della Polonia, ossia che tali interventi erano stati inseriti nel piano di ristrutturazione del 2004 per Stocznia Gdynia approvato dal consiglio di vigilanza del cantiere, con obbligo di attuazione degli interventi da parte delle autorità competenti a seguito del voto favorevole dei rappresentanti del Tesoro.
(74)
La Commissione rilevava soprattutto che, poiché i soci non avevano intrapreso i passi necessari in tal senso, il consiglio di vigilanza non era autorizzato ad adottare decisioni che avrebbero avuto ripercussioni finanziarie sui soci. Inoltre, la Commissione sottolineava che, pur ipotizzando che il consiglio di vigilanza avesse il potere di prendere una siffatta decisione a nome e per conto dei soci, non era comunque chiaro se tale decisione avrebbe creato un obbligo positivo da parte del Tesoro a concedere aiuti di Stato, poiché generalmente non è possibile assimilare azioni intraprese dallo Stato in quanto operatore del mercato ad azioni intraprese dallo Stato nel perseguimento di varie finalità di natura pubblica.
(75)
Quanto all’intervento 32 dell’allegato I, parte B, della decisione (conferimento di capitale di 40 milioni di zloty), la Commissione nutriva dubbi circa la legalità in termini di legge della decisione che obbligava il Tesoro a procedere a un aumento di capitale prima dell’adesione della Polonia, visto che non era stato rispettato il requisito di registrazione entro sei mesi, presso il tribunale competente, di qualunque aumento di capitale.
(76)
Avendo osservato che una serie di interventi a favore di Stocznia Gdynia costituivano nuovi aiuti, la Commissione ha manifestato dubbi circa il rispetto delle condizioni per approvarli come aiuti alla ristrutturazione.
3. OSSERVAZIONI DELLE PARTI INTERESSATE
a) Osservazioni di Stocznia Gdynia
(77)
La beneficiaria ha formulato due ordini di argomentazioni: in merito alla competenza della Commissione per quanto concerne gli interventi elencati nell’allegato I, parte B, della decisione e in merito ai dubbi della Commissione circa la compatibilità di tali aiuti con il mercato comune nella misura in cui venivano considerati nuovi aiuti.
(78)
Quanto alla ristrutturazione dei debiti nei confronti di enti pubblici di cui al capitolo 5a, la beneficiaria asseriva che l’aggiudicazione degli aiuti costituiva una decisione di ristrutturazione da parte del presidente dell’agenzia di sviluppo industriale. Essa sosteneva, tuttavia, come aveva fatto la Polonia nella fase iniziale dell’esame della Commissione, che la corrispondente decisione era stata adottata dall’agenzia prima dell’adesione, il 19 aprile 2004.
(79)
Il beneficiario obiettava che il consenso manifestato da tutti i singoli creditori pubblici alla ristrutturazione di cui al capitolo 5a rappresentava un’aggiudicazione degli aiuti prima dell’adesione (14).
(80)
Contrariamente a quanto dichiarato dalla Polonia nella prima fase dell’esame della Commissione, il beneficiario asseriva che, dopo il 30 giugno 2003, non era maturato alcun interesse di mora sui debiti nei confronti di enti pubblici ristrutturati nell’ambito del capitolo 5a.
(81)
A ciò aggiungeva che l’esposizione esatta dello Stato rispetto all’intervento 32 (conferimento di capitale) era stata resa nota prima dell’adesione, ragion per cui si doveva ritenere che gli aiuti fossero stati concessi prima dell’adesione.
(82)
Il beneficiario ha formulato osservazioni anche su altri aspetti della decisione, sottolineando per esempio che le garanzie per la produzione prestate al cantiere da Export Credit Insurance Corporation non costituivano aiuti di Stato. Il beneficiario sosteneva che il regime di garanzie di Export Credit Insurance Corporation è un sistema di autofinanziamento in cui, a lungo termine, i premi incassati superano i rischi coperti e gli importi effettivamente erogati, descrivendo a tal fine le condizioni in cui Export Credit Insurance Corporation rilascia le garanzie in questione (premi e tipi di garanzie reali richiesti).
(83)
Quanto alla necessità che gli aiuti si limitassero al minimo indispensabile, il beneficiario obiettava che l’ammontare degli aiuti era stato limitato allo stretto necessario e sarebbe stato giustificato concederne di più se fossero stati disponibili. Inoltre, il beneficiario lasciava intendere che, anche se la Commissione avesse definito in maniera restrittiva i costi di ristrutturazione (ossia non includendovi i costi di gestione del cantiere), la componente di finanziamento di tali costi esenti da aiuti di Stato sarebbe stata dell’ordine del 30 %, per cui conforme agli orientamenti in materia di ristrutturazione del 1999 (15).
(84)
Il beneficiario ribatteva inoltre che gli aiuti di Stato concessi a favore di Stocznia Gdynia non distorcevano la concorrenza in Europa, asserendo che la reale minaccia concorrenziale per i cantieri navali europei era rappresentata dall’Estremo Oriente. Il beneficiario riconosceva che le navi portacontainer venivano costruite anche da altri cantieri europei, specialmente in Germania, ma obiettava che quelle costruite in Germania erano diverse in termini di caratteristiche tecniche e progettuali, aggiungendo che nessun altro cantiere europeo costruiva navi per il trasporto di autovetture e che pertanto Stocznia Gdynia non era in concorrenza con altri cantieri comunitari in tale segmento.
(85)
Da ultimo, il beneficiario asseriva che la sua ristrutturazione sarebbe stata definitivamente conclusa entro la fine del 2007.
b) Osservazioni di altre parti interessate
(86)
La Danimarca e Danish Maritime manifestavano sostegno agli sforzi profusi dalla Commissione per garantire che gli aiuti di Stato fossero concessi in linea con le norme applicabili, sottolineando che, vista la situazione di concorrenza esistente sul mercato mondiale della costruzione navale, diversi cantieri danesi avevano chiuso o erano falliti senza che fosse erogato loro alcun aiuto di Stato. Le due parti interessate confermavano altresì che la gamma di prodotti dei cantieri navali danesi era simile a quella dei cantieri polacchi, ragion per cui i cantieri danesi avrebbero potuto subire una concorrenza sleale. La Danimarca esortava inoltre la Commissione a chiedere a Stocznia Gdynia di ridurre la propria capacità in modo da non utilizzare gli aiuti di Stato per aumentare la capacità eccedentaria a livello mondiale.
(87)
Ray Car Carriers, principale cliente di Stocznia Gdynia e suo socio di minoranza, sottolineava l’importanza del cantiere per la sua attività, visti i contratti già in essere. Ray Car Carriers era del parere che, grazie alla sua direzione e alla sua forza lavoro altamente qualificata, il cantiere poteva diventare uno dei migliori in Europa se fosse stato ristrutturato e avesse ricevuto aiuti di Stato allo scopo.
(88)
Il sindacato Solidarność ribadiva l’aggravamento della situazione del cantiere asserendo che era necessario ristrutturarlo rapidamente e, in tale contesto, descriveva alcuni interventi di ristrutturazione già intrapresi, esprimendo il convincimento che, grazie alla tecnologia e alla forza lavoro disponibile, si sarebbe potuto posizionare tra i cantieri europei in attivo. Era dunque indispensabile attuare il piano di ristrutturazione.
(89)
L’associazione polacca dei costruttori navali Forum Okrętowe spiegava i motivi per i quali il cantiere versava in una situazione di difficoltà ed ha espresso il proprio appoggio al processo di ristrutturazione e all’uso di aiuti di Stato a tal fine.
c) Osservazioni della Polonia
(90)
Analogamente al beneficiario, la Polonia si soffermava sia sull’aspetto della competenza sia su quello della compatibilità.
(91)
Quanto alla ristrutturazione dei debiti nei confronti di enti pubblici di cui al capitolo 5a, la Polonia non ha formulato ulteriori argomentazioni. In risposta ai commenti del beneficiario, però, la Polonia si dichiarava in disaccordo con la sua interpretazione del diritto polacco.
(92)
Per quanto concerne gli interventi 28-34 dell’allegato I, parte B, della decisione, la Polonia non ha replicato alle conclusioni della Commissione riportate nella decisione di apertura dell’esame formale, avanzando tuttavia una nuova argomentazione secondo cui le dichiarazioni dei rappresentanti di varie autorità pubbliche nell’ambito del team per il comparto della costruzione navale in merito ai piani di ampliamento di tali interventi avrebbero dovuto essere considerate impegni ufficiali. Tali dichiarazioni erano state rilasciate prima dell’adesione.
(93)
Per quanto concerne l’intervento 32 (conferimento di capitale), la Polonia asseriva che, nella misura in cui il Tesoro aveva agito in occasione delle assemblee dei soci in veste di proprietario di Stocznia Gdynia, tale azione non era dissociabile dalle sue azioni in veste di amministrazione aggiudicatrice di aiuti pubblici.
(94)
Nel contempo, la Polonia riconosceva che, mentre le azioni riguardanti i conferimenti di capitale rientrano nella sfera della proprietà (dominium) e sono soggette al diritto civile, in caso di aumento del capitale azionario di un’impresa, il ministro (per il Tesoro) era tenuto a osservare ulteriori norme di diritto pubblico che non valgono per i normali operatori del mercato (imperium).
(95)
La Polonia spiegava poi che la regola dei sei mesi (termine per la registrazione delle sottoscrizioni di quote presso il tribunale) era unicamente un requisito formale che non produceva alcun effetto sulla decorrenza dell’obbligo di sottoscrizione delle quote da parte del socio. Secondo la Polonia, tale obbligo sussisteva dal 2004, prima dell’adesione, e il suo adempimento richiedeva unicamente l’adozione di una nuova delibera su un aumento del capitale sociale del cantiere, adozione avvenuta il 4 marzo 2005. La sottoscrizione da parte del Tesoro era stata successiva (23 giugno 2005).
(96)
Per quanto concerne la compatibilità dei nuovi aiuti di Stato con il mercato comune, la Polonia affermava che il piano di ristrutturazione del 2004 costituiva una solida base economica per il processo di ristrutturazione del cantiere. La Polonia riconosceva che il processo di ristrutturazione veniva attuato con risorse finanziarie limitate. Le autorità polacche fornivano quindi una breve descrizione degli interventi di ristrutturazione contenuti nel piano del 2004 per dimostrare che il fine della ristrutturazione non era meramente finanziario, difendendo in tal modo le misure compensative proposte nel piano di ristrutturazione del 2004 e attuate nell’ambito del gruppo Stocznia Gdynia. Quanto alla necessità che gli aiuti si limitassero al minimo indispensabile, la Polonia ha replicato che gli aiuti non erano utilizzati per altri fini che non fossero la ristrutturazione e sosteneva che l’intensità degli aiuti (aiuti in percentuale rispetto ai costi di ristrutturazione totali, compresi i costi di esercizio) era pari al 31 %. La Polonia asseriva che la rinegoziazione dei prezzi dei contratti, unitamente agli utili maturati e al flusso di cassa positivo generato in futuro dal cantiere, dovevano considerarsi un “contributo proprio”.
(97)
Le autorità polacche illustravano dettagliatamente il funzionamento del sistema di garanzie di Export Credit Insurance Corporation e asserivano che tali garanzie non costituivano aiuti di Stato.
4. DESCRIZIONE CRONOLOGICA DEGLI EVENTI DECISIVI SUCCESSIVI ALLA DECISIONE DI APERTURA DELL’ESAME FORMALE DELLA COMMISSIONE
(98)
Di seguito si sintetizzano l’iter dell’esame della Commissione e gli eventi verificatisi durante il suo svolgimento.
(99)
In risposta alla decisione di avvio di un procedimento di indagine formale della Commissione, nell’autunno 2005, le autorità polacche fornivano due ordini di precisazioni: da un lato, contestavano la competenza della Commissione in merito agli interventi definiti nuovi aiuti nella sua decisione; dall’altro, asserivano che, quand’anche tali interventi fossero stati nuovi aiuti, erano comunque compatibili con il mercato comune come aiuti alla ristrutturazione. La reazione di Stocznia Gdynia alla decisione della Commissione era analoga. Ambedue le risposte sono state descritte in precedenza.
(100)
A supporto della propria argomentazione in merito alla compatibilità degli aiuti, la Polonia ha fornito alla Commissione il piano di ristrutturazione di Stocznia Gdynia del 2004, identico al piano di ristrutturazione per il quale la Commissione aveva aperto l’esame formale dubitando della sua credibilità e solidità. Nondimeno, la Commissione analizzava attentamente anche il piano di ristrutturazione del 2004, coadiuvata tra l’altro da un consulente esterno, per concludere che tale piano non rispettava alcun requisito per l’approvazione di aiuti alla ristrutturazione previsto dai relativi orientamenti. Alla riunione del 22 febbraio 2006, la Commissione esponeva i propri dubbi principali alle autorità polacche, sottolineando le lacune più importanti del piano di ristrutturazione del 2004: investimenti ridotti, basso livello di produttività previsto, costi di produzione elevati, soprattutto spese generali, e rafforzamento insufficiente della base di capitale proprio del cantiere. Gli aiuti erogati al cantiere dovevano considerarsi aiuti al funzionamento, ossia a sostegno della ristrutturazione del debito e della continuità operativa del cantiere.
(101)
Nel dicembre 2005, la Commissione apprendeva da fonti pubbliche (16) che era stato creato un gruppo di capitali di proprietà pubblica, Korporacja Polskie Stocznia (in prosieguo “KPS”), il cui scopo era riunire i tre cantieri polacchi più importanti di Gdynia, Danzica e Szczecin sotto un unico ombrello (in prosieguo “piano di consolidamento”). Il principale ruolo di KPS era finanziare la produzione dei cantieri. La Polonia non ha notificato il piano di consolidamento alla Commissione in alcuna fase della procedura, né prima né dopo la decisione di apertura dell’esame formale.
(102)
Nel contempo, la Commissione apprendeva dalla stampa che erano in corso trattative per vendere a investitori strategici i cantieri di Gdynia e Danzica e separare le due imprese, che sino ad allora avevano operato all’interno dello stesso gruppo. Con lettera del 13 gennaio 2006, la Commissione ha chiesto al governo polacco di illustrare la sua vera strategia per Stocznia Gdynia.
(103)
Con lettera del 20 febbraio 2006, la Polonia ha confermato che in precedenza era stato effettivamente ipotizzato un piano di consolidamento, ma soggiungeva che tale piano era stato scartato e a breve sarebbe stata adottata una nuova strategia di ristrutturazione per il settore polacco della costruzione navale.
(104)
Alla riunione del 22 febbraio 2006 e con lettera del 13 marzo 2006, le autorità polacche comunicavano alla Commissione che il piano di ristrutturazione del 2004 era superato e doveva essere modificato. Le autorità polacche si impegnavano a presentare il piano di ristrutturazione modificato entro il giugno 2006, delineando peraltro le principali caratteristiche della nuova strategia di ristrutturazione per il settore polacco della costruzione navale. Innanzi tutto, era necessario scindere Stocznia Gdańsk dal gruppo Stocznia Gdynia il prima possibile. In secondo luogo, il governo doveva autorizzare un conferimento di capitale privato nei cantieri di Danzica e Gdynia per l’obiettivo a lungo termine di giungere a una loro totale privatizzazione.
(105)
L’assemblea generale di Stocznia Gdynia del 19 aprile 2006 deliberava un aumento di capitale per portarlo a 300 milioni di zloty, incaricando il consiglio di amministrazione di ricercare investitori interessati a partecipare all’operazione, ragion per cui successivamente, il 10 maggio 2006 veniva divulgato il memorandum del 2006 ai potenziali investitori, di cui 80 contattati direttamente dal consulente per la privatizzazione di Stocznia Gdynia. Stocznia Gdynia riceveva due offerte preliminari di partecipazione all’aumento di capitale, una dal produttore di acciaio ucraino Donbas, l’altra dal principale cliente del cantiere, Ray Car Carriers. I due proponenti presentavano infine le proprie offerte vincolanti il 28 agosto 2006, subordinate tuttavia alla copertura del debito e alla sua cancellazione da parte del venditore, lo Stato. Secondo il calendario preannunciato dalla Polonia (lettera del 26 settembre 2006), i negoziati con i due offerenti dovevano concludersi entro la fine dell’ottobre 2006 e la sottoscrizione delle nuove quote doveva avvenire entro il 15 dicembre 2006.
(106)
La Commissione riceveva il primo progetto di piano di ristrutturazione del 2006 in data 9 giugno 2006. Avendo visitato il cantiere e ricevuto il parere del consulente esterno, la Commissione ha espresso gravi preoccupazioni circa detto progetto nel corso dell’ispezione in loco del 13 giugno 2006 e per iscritto il 17 luglio, sottolineando che il piano non pareva abbastanza lungimirante per garantire il recupero della redditività a lungo termine del cantiere, non conteneva indicazioni in merito al finanziamento della ristrutturazione, non ha fornito una reale prospettiva di finanziamento della ristrutturazione con risorse esenti da aiuti di Stato e, da ultimo, non proponeva misure compensative. In relazione al continuo ricorso a garanzie prestate da Export Credit Insurance Corporation, agenzia del governo, per finanziare le navi, la Commissione ha segnalato al cantiere e alle autorità polacche che tali garanzie costituivano aiuti di Stato.
(107)
Nonostante tali commenti, il piano di ristrutturazione del 2006 presentato infine in Polonia nel settembre 2006, con un ritardo di due mesi, non differiva sostanzialmente dal primo progetto. Le principali critiche mosse dalla Commissione al piano di ristrutturazione del 2006 sono sintetizzate più avanti.
(108)
A una riunione organizzata il 7 dicembre 2006 e con lettera del 29 gennaio 2007, la Commissione ha comunicato alle autorità polacche che un’analisi preliminare aveva portato alla conclusione che il piano di ristrutturazione del 2006 non rispettava alcun requisito per l’approvazione di aiuti alla ristrutturazione nell’ambito degli orientamenti allora in vigore.
(109)
Le autorità polacche annunciavano a detta riunione che era loro intenzione rilanciare la privatizzazione di Stocznia Gdynia con una procedura aperta e trasparente al fine di coinvolgere un investitore privato che assumesse il controllo totale del cantiere. La Polonia indicava che il processo di privatizzazione doveva concludersi entro il giugno 2007. In attesa della preparazione dei documenti relativi alla privatizzazione, la Polonia ha chiesto alla Commissione di formulare una dichiarazione in merito alle misure compensative necessarie per Stocznia Gdynia in maniera che i potenziali investitori potessero disporre delle informazioni corrette.
(110)
Nei mesi successivi, Stocznia Gdynia proseguiva le trattative con i due investitori, Donbas e Ray Car Carriers, che presentavano le proprie offerte nell’agosto 2006. Nel contempo, il governo predisponeva vari documenti relativi alla privatizzazione al fine di rilanciarne il processo nel caso in cui i negoziati non fossero andati a buon fine. Nel maggio 2007, il governo polacco annunciava che i negoziati erano falliti e il processo di privatizzazione sarebbe stato rilanciato. Con lettera del 22 giugno 2007, la Polonia ha presentato un nuovo calendario per il processo di privatizzazione indicando come possibile termine per il suo completamento il mese di dicembre 2007, ossia un semestre dopo la data ultima che la Polonia aveva inizialmente sottoscritto nel gennaio 2007. Con lettera del 31 luglio 2007, la Commissione ha comunicato che il processo di privatizzazione non poteva più essere rinviato, rammentando anche alla Polonia che, in quel momento, i requisiti secondo cui la redditività a lungo termine del cantiere doveva essere recuperata e la ristrutturazione doveva essere finanziata, almeno in parte, con risorse esenti da aiuti di Stato non sembravano essere rispettati.
(111)
Nel contempo, a seguito di un accordo raggiunto tra il commissario Kroes e il ministro Woźniak nel dicembre 2006, la Commissione intavolava discussioni approfondite con le autorità polacche e Stocznia Gdynia al fine di definire le necessarie misure compensative. Con lettera del 28 febbraio 2007, la Polonia si impegnava a chiudere il bacino di carenaggio SD I di Gdynia dopo aver evaso gli ordini in sospeso e aver completato gli investimenti necessari nel bacino di carenaggio SD II, ossia nel gennaio 2010.
(112)
Per verificare se tale proposta costituisse una vera misura compensativa, la Commissione ha chiesto a Stocznia Gdynia di fornire informazioni su vari aspetti. Infine, la Commissione ha segnalato alla Polonia, con lettera del 31 luglio 2007, di essere disposta in via preliminare a considerare la chiusura del bacino di carenaggio SD I quale misura compensativa sufficiente, a condizione che la chiusura comportasse lo smantellamento della struttura in maniera da non poter più svolgervi attività di assemblaggio e varo di navi e la chiusura avvenisse il 1o settembre 2009 o prima, qualora la nave 8185/04, l’ultima del portafoglio di ordini del cantiere in data 8 marzo 2007 fosse stata varata prima di detta data. Inoltre, nel 2009, il bacino SD I avrebbe potuto essere utilizzato unicamente per assemblare le due navi previste nel 2009 e non trasferibili nel bacino SD II (navi LPG 8185/03 e 8185/04). Le motivazioni della conclusione della Commissione sono descritte nel prosieguo.
(113)
La nuova procedura di privatizzazione basata sulla legge in materia di privatizzazioni del 30 agosto 1996 iniziava nel luglio 2007. Il 5 luglio 2007, l’assemblea generale di Stocznia Gdynia adottava una delibera su un aumento di capitale di 515 milioni di zloty. Le quote avrebbero dovuto essere sottoscritte dal Tesoro se la privatizzazione si fosse conclusa con esito positivo. Veniva predisposta un memorandum datata 4 luglio 2007, messa a disposizione dei potenziali investitori il 10 luglio 2007, ossia alla data di pubblicazione sulla stampa internazionale e polacca del relativo bando. Come descritto in precedenza in merito alla procedura, la Commissione ha trasmesso commenti sul memorandum di cui la Polonia teneva debitamente conto.
(114)
Osservando ulteriori ritardi nel processo di privatizzazione, la Commissione, con lettera del 3 ottobre 2007, invitava la Polonia a concluderlo senza indugio. Tramite lettera del 23 ottobre 2007, la Polonia ha comunicato alla Commissione che non era possibile concludere la privatizzazione entro il termine previsto, ossia la fine del 2007. La Polonia si impegnava invece a intraprendere negoziati con gli investitori scelti nel gennaio 2008. La Commissione ribadiva le proprie preoccupazioni in merito ai ritardi accusati con lettera del 30 novembre 2008, indicando che si aspettava che il nuovo proprietario di Stocznia Gdynia presentasse il primo progetto di un nuovo piano di ristrutturazione entro la fine del febbraio 2008. Tali richiesta veniva successivamente ribadita in numerose occasioni dalla Commissione. La Commissione frequentemente rammentava la necessità di rispettare rigorosamente il calendario della privatizzazione affermando che non pareva sussistere alcuna giustificazione per il rilancio del processo di privatizzazione da parte della Polonia.
(115)
La Polonia ha comunicato alla Commissione che undici imprese avevano chiesto il memorandum su Stocznia Gdynia e quattro avevano presentato offerte iniziali entro il termine del 1o ottobre 2007. Le quattro società venivano accettate per un esame di “due diligence”. Infine, entro il termine del 20 dicembre 2007, venivano formulate tre offerte vincolanti. Alla fine del gennaio 2008, la Polonia ha deciso di intavolare trattative con due dei suddetti investitori. A metà del febbraio 2008, la Polonia annunciava che il processo di privatizzazione di Stocznia Gdynia si sarebbe concluso entro l’estate del 2008, ossia un anno dopo il termine per il quale la Polonia si era inizialmente impegnata nel gennaio 2007.
(116)
Il 20 marzo 2008, uno degli investitori, Amber Sp. z o.o. (in prosieguo “Amber”), controllata di Złomrex, commerciante polacco di acciaio, otteneva l’esclusiva delle trattative, successivamente prorogata diverse volte, fino al 12 maggio 2008.
(117)
Il 29 febbraio 2008, la Polonia ha inviato alla Commissione un progetto di piano di ristrutturazione per Stocznia Gdynia preparato da Amber (17). Con un’e-mail del 9 aprile 2008, Amber ha fornito proiezioni finanziarie aggiornate. La Commissione ha formulato commenti verbali in merito a tale progetto in occasione di una riunione organizzata con rappresentanti delle autorità polacche, di Amber e di Stocznia Gdynia a Varsavia, il 10 aprile 2008, nonché osservazioni scritte con lettera del 21 aprile 2008.
(118)
A un incontro con le autorità polacche, il 12 maggio 2008, Amber annunciava di essersi ritirata dal processo di privatizzazione di Stocznia Gdynia. La Polonia ha comunicato alla Commissione tale sviluppo il medesimo giorno. Nella giustificazione della sua decisione trasmessa al Tesoro, Amber citava come principale motivo del suo recesso il fatto che, dopo un’analisi di “due diligence” approfondita della situazione, aveva concluso che il cantiere non sarebbe ritornato redditizio neppure dopo l’attuazione di interventi di ristrutturazione, anche se questi avessero comportato ingenti investimenti.
(119)
Il 15 maggio 2008, le autorità polacche hanno deciso di chiudere il processo di privatizzazione sotto forma di invito pubblico a intavolare trattative con gli offerenti le cui proposte erano state ammesse alla procedura indetta nel 2007.
(120)
Il 26 maggio 2008, la Polonia ha comunicato alla Commissione che il processo di privatizzazione era stato rilanciato. Nelle successive relazioni giornaliere, le autorità polacche hanno segnalato alla Commissione le azioni intraprese per individuare un acquirente per Stocznia Gdynia. La Polonia ha inviato varie lettere alla Commissione in cui potenziali investitori si dicevano interessati a essere tenuti al corrente del processo di privatizzazione in corso e ricevere il memorandum allorquando disponibile.
(121)
Alla riunione del 10 giugno 2008 emergeva che le autorità polacche stavano conducendo intense trattative con ISD Polska, società all’epoca proprietaria di Stocznia Gdańsk, sul possibile acquisto di Stocznia Gdynia e una fusione dei due cantieri. La Polonia proponeva nuove misure compensative, segnalando che il nuovo investitore aveva richiesto ulteriori aiuti di Stato quale condizioni preliminare per partecipare alla privatizzazione. La Polonia ha comunicato altresì alla Commissione che ISD Polska stava predisponendo un piano di ristrutturazione comune per ambedue i cantieri da sottoporre alla Commissione entro il 26 giugno 2008, in linea con la richiesta di informazioni adottata dalla Commissione in merito alla causa su aiuti di Stato C 18/05 (18).
(122)
Sollecitata dalle autorità polacche, la Commissione ha comunicato alla Polonia e a ISD Polska, in occasione della riunione del 10 giugno 2008 e nuovamente in occasione dell’incontro del 13 giugno 2008, che affinché ISD Polska potesse acquistare Stocznia Gdynia con l’intenzione di gestirla insieme al cantiere di Danzica era necessario rispettare determinate condizioni quadro. Tali condizioni prevedevano che ISD Polska avrebbe dovuto presentare un piano di ristrutturazione comune per ambedue i cantieri entro il 26 giugno 2008, contribuire in maniera significativa ai costi di ristrutturazione e adottare misure compensative di rilievo conformemente ai corrispondenti orientamenti. La Commissione asseriva che il contributo ai costi di ristrutturazione proposto da ISD Polska era inadeguato alla luce dell’ammontare degli aiuti di Stato che il cantiere aveva ricevuto in passato e degli ulteriori aiuti che ISD Polska aveva richiesto per la privatizzazione.
(123)
Con lettera del 6 giugno 2008, la Polonia ha segnalato alla Commissione che, il 3 giugno 2008, il governo aveva adottato una decisione riguardante un conferimento di capitale pari a 515 milioni di zloty a favore di Stocznia Gdynia, in parte per coprire le perdite previste sui contratti di costruzione navale esistenti.
(124)
Il 26 giugno 2008, la Commissione riceveva un progetto di piano di ristrutturazione datato giugno 2008 e preparato da ISD Polska dal titolo “Piano di ristrutturazione del nuovo cantiere di Danzica-Gdynia”, in cui si illustrava una strategia di ristrutturazione comune per i cantieri di Danzica e Gdynia [in prosieguo “piano di ristrutturazione comune (di ISD)”]. Alla Commissione perveniva inoltre un progetto di piano di ristrutturazione, datato anch’esso giugno 2008 e preparato da Polish Shipbuilding Company, intitolato “Piano di ristrutturazione di Stocznia Gdynia per il periodo 2008-2012” (in prosieguo “piano di ristrutturazione di PSC”). Di seguito è riportata una breve descrizione dei due piani.
(125)
Con lettera del 14 luglio 2008, la Polonia ha comunicato alla Commissione che la privatizzazione di Stocznia Gdynia proseguiva e ha chiesto una proroga per la definizione del piano di ristrutturazione da parte dei potenziali investitori. La Polonia si impegnava a presentare un piano di ristrutturazione definitivo per Stocznia Gdynia entro e non oltre il 12 settembre 2008.
(126)
La Commissione ha accettato di attendere la presentazione di un piano di ristrutturazione definitivo per prendere una decisione.
(127)
Il 12 settembre 2008, la Polonia sottoponeva il piano di ristrutturazione definitivo predisposto da ISD Polska denominato “Piano di ristrutturazione per il nuovo cantiere Danzica-Gdynia” (in prosieguo “piano di ristrutturazione comune del 12 settembre”), che è sostanzialmente una versione aggiornata del piano di ristrutturazione comune del 26 giugno 2008.
5. PIANO DI RISTRUTTURAZIONE DEL 2006
(128)
Secondo il piano di ristrutturazione del 2006, le modifiche apportate al piano del 2004 si erano rese necessarie a seguito dei cambiamenti intervenuti nel clima macroeconomico, ovverosia la rivalutazione dello zloty rispetto al dollaro americano da PLN 4,1 a PLN 3,0 per USD e l’aumento del prezzo dell’acciaio da USD 300/t a USD 700/t, che avevano inciso negativamente sulla situazione economica del cantiere, sommandosi ad aiuti di Stato insufficienti, per cui il piano di ristrutturazione del 2004 non poteva essere attuato interamente.
(129)
Il piano di ristrutturazione del 2006 preparato dal cantiere con l’ausilio di Ernst & Young copriva il periodo dal 2006 al 2012. La maggior parte degli interventi, tuttavia, doveva essere attuata entro la fine del 2009. Il piano di ristrutturazione del 2004 copriva invece il periodo dal 2003 al 2008.
(130)
Gli obiettivi del piano di ristrutturazione del 2006 erano una limitazione effettiva dei costi di esercizio, il miglioramento dell’efficienza del cantiere e la garanzia della redditività del cantiere. A tal fine, il cantiere prima intendeva rinegoziare i contratti esistenti, eliminando in tal modo le perdite calcolate sulle navi il cui completamento era previsto nel 2006 e 2007. Inoltre, un programma di riduzione dei costi avrebbe tentato di contenere i costi di produzione.
a) Strategia di vendita
(131)
La strategia di vendita ipotizzata consisteva nel concentrarsi sulle navi standard, vale a dire navi portacontainer e navi per il trasporto di autovetture. Il cantiere prevedeva inoltre di mantenere una certa capacità per mercati di nicchia qualora si fossero prospettate offerte redditizie.
b) Ristrutturazione industriale e operativa
(132)
I principali interventi previsti erano i seguenti:
-
aumento dell’efficienza attraverso investimenti per 61 milioni di euro nel triennio 2007-2009. Tali investimenti dovevano eliminare gli strozzamenti esistenti nel processo di produzione (specialmente nella prefabbricazione dell’acciaio) e aumentare l’efficienza. Erano inoltre previsti investimenti nel campo dell’informatizzazione per 6,6 milioni di euro,
-
ristrutturazione dell’organico, ossia eliminazione dei contratti di lavoro a tempo determinato sempre più frequenti e interventi volti a conseguire un livello target di occupazione, in aggiunta all’introduzione di un sistema di incentivi. Il cantiere prevedeva anche di aumentare il livello retributivo dei lavoratori direttamente coinvolti nella produzione del 10 % nel 2006 e del 4 % all’anno dal 2008 al 2010. I problemi principali che il cantiere era chiamato ad affrontare erano un notevole assenteismo e la carenza di lavoratori qualificati,
-
il piano sottolineava l’importanza di tutelare il cantiere dal rischio valutario. A tal fine, dal 2007 al 2012, il 70 % delle entrate del cantiere doveva essere salvaguardato dal rischio valutario mediante operazioni in valuta estera,
-
ulteriori scorpori di controllate (come Zakładowa Służba Ratownicza, Wydział Technicznej Obsługi Urządzeń Dźwignicowych, eccetera) e vendite di attività;
-
miglioramenti del processo di progettazione (standardizzazione delle soluzioni progettuali), tra cui possibilità di scorporo dell’ufficio progettazione, che doveva essere decisa nel 2007.
-
altri interventi quali rinegoziazione dei contratti, applicazione di clausole di indicizzazione ai contratti per tutelarsi dai rischi valutari, sistemi di incentivazione dei dipendenti, ottimizzazione dei processi e vendite di attività finanziarie.
c) Interventi di ristrutturazione finanziaria
(133)
Il cantiere avrebbe dovuto procedere a una ristrutturazione finanziaria. Alla fine del 2005, il patrimonio netto ammontava a -285,4 milioni di zloty. Si era previsto di migliorare la situazione patrimoniale del cantiere nel 2006-2007 mediante un conferimento di capitale per complessivi 1 015 milioni di zloty, di cui 500 milioni di zloty finanziati nel 2006 da investitori privati e 515 milioni di zloty finanziati nel 2007 da un investitore pubblico o privato.
d) Obiettivi alla fine della ristrutturazione - recupero della redditività a lungo temine
(134)
Alla fine del periodo di ristrutturazione, nel 2009, la produzione del cantiere avrebbe dovuto essere di 298 610 tonnellate lorde compensate (TLC) contro le 279 258 del 2006. Il numero di navi costruite avrebbe dovuto scendere da 13 nel 2006 (8 navi portacontainer e 5 navi per il trasporto di autovetture) a 11 (5 navi portacontainer e 6 navi per il trasporto di vetture). La produzione avrebbe dovuto aumentare ulteriormente a 324 110 TLC nel 2012 (12 navi).
(135)
L’organico medio avrebbe dovuto passare da 5 208 addetti nel maggio 2006 a un livello target di 4 530 alla fine del 2007.
(136)
La produttività (rapporto tra input e output) doveva migliorare passando da 44,8 ore di manodopera/TLC nel 2007 a 37,0 ore di manodopera/TLC nel 2012. Secondo il consulente della Commissione, la produttività dei cantieri assimilabili più efficienti in Europa è inferiore a 20 ore di manodopera/TLC.
(137)
Il volume di affari avrebbe dovuto passare da 1,599 milioni di zloty nel 2005 a 1,869 milioni di zloty nel 2012. L’utile di gestione doveva migliorare da 7,35 milioni di zloty nel 2005 a -233,5 milioni di zloty nel 2006 per raggiungere 67,68 milioni di zloty nel 2012, con il primo esercizio in attivo nel 2009.
e) Analisi di sensibilità
(138)
Il piano contemplava un’analisi di sensibilità relativamente ai seguenti aspetti:
-
rivalutazione dello zloty rispetto al dollaro americano di 0,05 zloty e con un incremento annuo di 0,1 rispetto a un tasso di cambio costante PLN/USD pari a 3,00 come nello scenario di riferimento,
-
mantenimento della produzione di navi a livello di 10 nel 2009-2010, mentre nello scenario di riferimento si prevedeva la produzione di 11 navi nel 2009-2010 e 12 nel 2011-2112,
-
crescita più rapida di vari tassi di liquidazione (tassi per componente variabile e invariabile della collaborazione e remunerazione del lavoro) nel 2008-2012 rispetto allo scenario di riferimento,
-
calo dei prezzi delle navi del 5 % e del 10 % nel 2009-2012;
-
aumento dei prezzi dei materiali abbinato a un aumento dei prezzi delle navi dal 2007 in poi.
f) Misure compensative
(139)
Il piano di ristrutturazione del 2006 proponeva di limitare l’output a 340 000 TLC all’anno a titolo di misura compensativa ipotizzando una capacità tecnica del cantiere di 540 000 TLC. Come spiegato dettagliatamente più avanti, nel febbraio 2007 la Polonia proponeva la chiusura irreversibile del bacino di carenaggio SD I. Il cantiere ha fornito dati che dimostrano come la capacità tecnica corrente del cantiere fosse nettamente inferiore a 540 000 TLC. Alla fine, la Commissione dava preliminarmente il proprio consenso alla riduzione di capacità proposta, che sostituiva le misure compensative indicate nel piano di ristrutturazione del 2006.
6. PIANO DI RISTRUTTURAZIONE COMUNE PREPARATO DA ISD
(140)
Dopo il ritiro di Amber dalla tornata di privatizzazione avviata nel 2007, nel processo subentrava ISD Polska in veste di socio di maggioranza di Stocznia Gdańsk. Come rammentato in precedenza, ISD Polska esaminava il piano di ristrutturazione presentato alla Commissione il 26 giugno 2008, sottoponendone una versione aggiornata il 12 settembre 2008. La descrizione che segue, laddove applicabile, spiega le modifiche apportate al piano di ristrutturazione comune di settembre.
(141)
La strategia commerciale comune elaborata da ISD Polska si basava sull’idea che si sarebbero dovute sfruttare le sinergie tra i due cantieri e riunire i migliori beni di produzione di ambedue le strutture (19). Le principali strutture di stoccaggio dei materiali sarebbero state ubicate presso Stocznia Gdynia, dove si sarebbero anche prefabbricati profilati e lamiere, poi trasportati per idrovia al cantiere di Danzica per la produzione blocchi e sezioni. L’assemblaggio sarebbe stato eseguito presso i bacini di Stocznia Gdynia e l’allestimento finale sarebbe avvenuto presso le banchine di entrambi i cantieri.
(142)
Il piano di ristrutturazione comune faceva riferimento all’incapacità di quello del 2006 di recuperare la redditività del cantiere e identificava le cause delle difficoltà finanziarie correnti in cui versavano ambedue le strutture, tra cui, in particolare, la mancata privatizzazione di Stocznia Gdynia e la conseguente incapacità di portarne il capitale a livelli che ne consentissero la ristrutturazione, oltre al fatto che il cantiere non aveva ricevuto sufficienti aiuti di Stato. Il piano di ristrutturazione comune individuava altresì una serie di fattori macroeconomici, tra cui la rivalutazione dello zloty polacco rispetto al dollaro americano e l’aumento dei prezzi dell’acciaio, in aggiunta a fattori interni quali l’esodo di manodopera qualificata dal cantiere, il basso livello di produttività e la conclusione di contratti senza la necessaria copertura dal rischio di eventuali variazioni dei tassi di cambio e del costo dei materiali, sfociati in perdite per Stocznia Gdynia.
(143)
Lo scopo del piano di ristrutturazione comune era riportare i due cantieri ristrutturati, Stocznia Gdynia e Stocznia Gdańsk, alla redditività. Sebbene la presente decisione riguardi unicamente Stocznia Gdynia, la descrizione e la valutazione che seguono del piano di ristrutturazione comune non possono prescindere dall’esistenza di Stocznia Gdańsk, dai suoi passati sforzi di ristrutturazione e dagli aiuti di Stato già ricevuti e che riceverà in futuro.
a) Strategia di vendita
(144)
Secondo il piano di ristrutturazione comune, i cantieri riuniti avrebbero dovuto impegnarsi in due settori: costruzione navale e attività al di fuori della costruzione navale.
(145)
Per quanto concerne la costruzione navale, a breve termine ISD Polska avrebbe puntato a segmenti di mercato quali navi portacontainer (di dimensioni medio-piccole, 500-3 000 TEU), navi per carico misto (navi “classiche” per il trasporto di carichi secchi, navi polivalenti e navi per il trasporto di carichi pesanti) e navi per il trasporto di autovetture (grandi navi per il trasporto esclusivo di autovetture, dimensione C6600) sviluppando anche attività nel segmento delle navi off-shore (per esempio, navi AHTS da rimorchio, rifornimento e supporto off-shore, navi da rifornimento per piattaforme, imbarcazioni per equipaggi), che a medio termine sarebbero diventate dominanti.
(146)
L’analisi di mercato si basava su un raffronto con la produzione di altri cantieri europei e l’esperienza dei cantieri riuniti. Il piano dava atto che si sarebbe sviluppato il know-how necessario per la produzione di navi off-shore e nei primi anni la produzione sarebbe stata svolta con subappaltatori. Il piano di ristrutturazione comune di settembre descriveva la precedente esperienza di Stocznia Gdańsk nella costruzione di scafi di navi off-shore e spiegava che il cantiere aveva navi di questo genere nel suo portafoglio di ordini. Il piano, inoltre, ha segnalato che Stocznia Gdańsk aveva recentemente sottoscritto una lettera di intenti per una collaborazione quinquennale con un noto costruttore di navi off-shore che avrebbe subappaltato al cantiere scafi con un livello crescente di complessità. Il piano prevedeva una graduale transizione da tale lavoro di subappalto alla costruzione di navi off-shore interamente equipaggiate e riconosceva la necessità di acquisire progressivamente la capacità di realizzare navi complete e creare una rete di fornitori.
(147)
La gamma di produzione prevista presupponeva che inizialmente si proseguisse la produzione di navi portacontainer, rendendola tuttavia sempre più marginale fino 2011, per poi cessarla definitivamente. Il piano prevedeva poi una gamma costituita navi off-shore e grandi navi per il trasporto di autovetture C6600. Nel piano di ristrutturazione comune, dopo giugno, i cantieri riuniti dovevano stipulare contratti per 13 navi nel 2008 (3 navi portacontainer, 5 navi off-shore e 5 navi per il trasporto di autovetture), 16 navi nel 2009 (2 navi portacontainer, 8 navi off-shore e 6 navi per il trasporto di autovetture), 15 navi nel 2010 e 2011 (1 nave portacontainer, 7 navi off-shore e 7 navi per il trasporto di autovetture), 17 navi nel 2012 (10 navi off-shore e 7 navi per il trasporto di autovetture) e 18 navi nel 2013 e 2014 (14 navi off-shore e 4 navi per il trasporto di autovetture). Nella versione di settembre si modificava anche il piano di produzione: tra il 2009 e 2011 si sarebbero costruite 12-13 navi all’anno (5-7 navi per il trasporto di autovetture e 6 navi off-shore; non si prevedevano navi portacontainer nel portafoglio di ordini dopo il 2008).
(148)
Per quel che riguarda invece le attività al di fuori della costruzione navale, nei cantieri riuniti ISD Polska intendeva intraprendere la produzione di mulini a vento e strutture in acciaio. Il piano prevedeva che la produzione di mulini a vento iniziasse nel 2011 (75 pezzi), giungendo a 350 nel 2014 (lunghezza prevista 80 metri).
(149)
Il piano di luglio ipotizzava invece la produzione di varie strutture in acciaio (per esempio, bracci di gru, strutture di stoccaggio, strutture in acciaio per l’edilizia, componentistica di navi), passando da 2 174 tonnellate nel 2008 a 13 500 tonnellate nel 2011 (20).
(150)
Il piano di ristrutturazione di settembre ha fornito dettagli sul know-how di ISD Polska (o altre società del gruppo Donbas) nel campo delle strutture in acciaio. Era previsto il trasferimento di una parte della produzione da Huta Częstochowa ai cantieri riuniti. Il piano sintetizzava i risultati di uno studio di mercato condotto da un consulente indipendente (Roland Berger) in vista dello sviluppo del segmento delle strutture in acciaio presso Stocznia Gdańsk dopo l’acquisizione della partecipazione da parte di ISD Polska all’inizio del 2007. Secondo il piano, tale studio ipotizzava una crescita nel segmento delle strutture in acciaio in tutta Europa e in particolare in Polonia (per esempio, sviluppo di infrastrutture con il sostegno dei fondi strutturali). Lo studio non veniva fornito alla Commissione.
(151)
Il piano di settembre conteneva varie proiezioni per quanto concerne il volume di produzione di strutture in acciaio, come riporta la tabella 1a di seguito.
Tabella 1a
Produzione di strutture in acciaio prevista in tonnellate (piano di ristrutturazione comune del settembre 2008)
Prodotti
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Bracci di gru
274
2 000
2 000
2 000
2 000
2 000
2 000
Elevatori
0
1 100
1 500
1 500
1 500
1 500
1 500
Strutture di stoccaggio
1 500
6 000
16 000
22 400
36 000
36 000
36 000
Strutture in acciaio per l’edilizia
0
1 100
3 000
4 000
4 000
4 000
4 000
Componentistica di navi
0
1 000
1 450
5 000
13 000
13 000
13 000
Totale
1 774
11 200
23 950
34 900
56 500
56 500
56 500
b) Ristrutturazione industriale e operativa
(152)
Il piano di ristrutturazione comune ha segnalato che i beni di produzione di ambedue i cantieri si erano notevolmente deteriorati ed erano allo stesso livello di quelli dei cantieri europei all’inizio degli anni Novanta. Gli investimenti pianificati ammontavano a 111 milioni di euro per il settore della costruzione navale e 193 milioni di zloty per le attività al di fuori della costruzione navale (175 milioni di zloty per i mulini a vento e 18 milioni per le strutture in acciaio).
(153)
Gli investimenti nel campo della costruzione navale sarebbero stati effettuati in due fasi sovrapposte tra il 2009 e il 2011. I più importanti (21) erano quelli riguardanti il taglio delle lamiere, la produzione di pannelli piatti, un nuovo reparto per la produzione di tubi e un nuovo capannone per sezioni voluminose. Tali investimenti, unitamente ai cambiamenti organizzativi, avrebbero dovuto comportare un aumento della produttività dalle attuali 45 ore di manodopera/TLC all’obiettivo di 20 ore di manodopera/TLC (22).
(154)
Le principali necessità a livello organizzativo riguardavano: vendite (contratti), acquisti di materiali e servizi, capacità progettuali, produzione, risorse umane e tecnologie di informazione.
(155)
Il piano di ristrutturazione comune prevedeva la creazione di un centro di pianificazione che sarebbe stato responsabile di una programmazione efficiente della produzione dei cantieri riuniti a tutti i livelli organizzativi. L’obiettivo della costituzione di tale centro era l’eliminazione di eventuali lacune in termini di pianificazione, programmazione, definizione del bilancio e controllo del processo di produzione.
(156)
Per quel che riguarda gli aspetti contrattuali, ISD Polska intendeva introdurre clausole di indicizzazione per tutelare il cantiere dagli aumenti dei prezzi dei materiali e delle retribuzioni trasferendo il rischio all’armatore. Il cantiere avrebbe dovuto inoltre introdurre un nuovo contratto standard. Al piano di ristrutturazione comune di settembre si allegavano in tal senso estratti di alcuni contratti in essere per la costruzione di navi al fine di dimostrare che il cantiere era stato in grado di negoziare clausole di indicizzazione per salvaguardarsi dalle fluttuazioni dei prezzi dell’acciaio.
(157)
Per proteggersi invece dal rischio di fluttuazioni delle valute, il cantiere intendeva introdurre la necessaria infrastruttura dopo aver identificato spese ed entrate che generavano un rischio valutario e aver definito i livelli consentiti di esposizione a tale rischio. Il sistema di gestione dei rischi previsto nel piano di ristrutturazione comune si basava su quattro elementi principali: considerazione del rischio quando si stabilisce la strategia del cantiere (definizione della tolleranza e del controllo del rischio), adeguamento della struttura organizzativa usando tecnologie di informazione e adottando vari metodi per ridurre il rischio al minimo (copertura naturale, clausole di indicizzazione nei contratti e acquisto di prodotti finanziari come opzioni in valuta e contratti a termine in valuta). Il piano di ristrutturazione comune di settembre descriveva la politica proposta in materia di copertura dei rischi di cambio con maggiore dovizia di dettagli identificando i tre strumenti di copertura di cui il cantiere avrebbe dovuto servirsi, quantificando l’esposizione del portafoglio di ordini ai rischi valutari fino al 2012 e stimando su tale base i costi di detti strumenti. Secondo il piano, ISD Polska si era rivolta a una serie di banche che, per predisporre le proprie offerte di copertura, le avevano chiesto di sottoporre loro un’adeguata strategia di copertura. Sempre secondo il piano, tale strategia avrebbe dovuto essere stilata nel primo semestre di ristrutturazione.
(158)
Nel campo della produzione, l’obiettivo era affrontare il problema della logistica inefficiente di Stocznia Gdańsk e gli strozzamenti di Stocznia Gdynia. Il piano proponeva una suddivisione del lavoro tra le due strutture e un nuovo diagramma di flusso dei materiali.
(159)
Quanto agli acquisti e alla gestione dei materiali, il principale obiettivo era tagliare i costi. Gli interventi di ristrutturazione includevano, per esempio, l’acquisto di materiali sulla base di almeno tre offerte, la collaborazione per gli acquisti con Huta Częstochowa, la gestione delle scorte, eccetera.
(160)
Il cantiere intendeva assumere e formare lavoratori qualificati ed estendere l’uso delle tecnologie informatiche ammodernando quelle esistenti.
(161)
Per quanto concerne i lavoratori, l’obiettivo era affrontare il notevole avvicendamento e il problema dell’assenteismo. ISD Polska intendeva collaborare con un’agenzia di collocamento locale. All’interno del cantiere, il piano prevedeva di ampliare i sistemi di avanzamento di carriera introducendo una formula di retribuzione legata a incentivi (gestione degli straordinari, valutazione dei dipendenti, controlli dell’assenteismo e retribuzione basata sul lavoro svolto, sulla puntualità e sulla qualità dell’esecuzione) e sviluppando l’identità aziendale. Il piano ribadiva la necessità di ridurre l’organico dagli allora 8 137 addetti (2 651 presso Stocznia Gdańsk, 4 238 presso Stocznia Gdynia e 1 248 presso le controllate di Gdynia) a un numero compreso tra 5 000 e 5 395. Secondo il piano di ristrutturazione comune di settembre, i licenziamenti sarebbero dovuti avvenire in maniera graduale dal 2009 al 2012. Il piano aggiornato conteneva altresì un calcolo dei costi e degli effetti della ristrutturazione della forza lavoro.
(162)
Infine, per quanto concerne le attività di progettazione, il piano disponeva la razionalizzazione del lavoro dell’ufficio di progettazione che avrebbe dovuto essere maggiormente coinvolto nel processo di produzione.
(163)
Il piano conteneva una breve descrizione generale degli effetti auspicati di tali interventi di ristrutturazione a livello organizzativo che quantificava asserendo che il conseguente miglioramento in termini di produttività sarebbe stato dell’ordine di 12 ore di manodopera/TLC (23).
c) Ristrutturazione finanziaria
(164)
In merito alla ristrutturazione finanziaria, il piano ipotizzava che gli aiuti di Stato notificati alla Commissione nel corso del suo esame formale (si veda la parte 9 più avanti) sarebbero stati erogati, così come prevedeva un conferimento di capitale da parte dello Stato di 385 milioni di zloty per coprire i debiti nei confronti di enti pubblici e ipotizzava che alcuni di questi (soprattutto la somma dovuta a ZUS a titolo di contributi previdenziali) sarebbe stati rateizzati e restituiti entro il 2018 (debiti nei confronti di enti pubblici per un valore nominale di 418,8 milioni di zloty) (24) Esso prevedeva inoltre che lo Stato avrebbe conferito capitale per 250 milioni di zloty a copertura delle perdite previste per il 2008 e che, tramite l’agenzia di sviluppo industriale, nel cantiere sarebbe confluiti altri 200 milioni di zloty per finanziare il capitale circolante. Da ultimo, il piano ipotizzava l’assunzione di un debito potenziale pari a 308 milioni di zloty riguardante un contenzioso in corso per imposte arretrate di Stocznia Gdańsk.
(165)
Infine, secondo il piano circa 712 milioni di zloty di costi di ristrutturazione avrebbero dovuto essere finanziati da futuri flussi di cassa del cantiere.
d) Costi di ristrutturazione e contributo proprio
(166)
Il piano di ristrutturazione comune quantificava i costi di ristrutturazione sostenuti fino a quella data da Stocznia Gdynia in 936 702 419 zloty, ivi compresi costi di investimento per 98 milioni di zloty e ristrutturazione del debito per 365 milioni di zloty (25). Secondo il piano, la ristrutturazione a Danzica aveva un costo di 311 533 500 zloty includendovi, per esempio, costi di investimento per 23 milioni di zloty e ristrutturazione del debito per 48 milioni di zloty (26). Il piano di ristrutturazione comune di settembre non modificava i costi sostenuti in passato, intervenendo invece sul costo di ristrutturazione previsto per i cantieri riuniti. Sono identificabili i seguenti costi: costi di investimento per 552 milioni di zloty, rimborso di arretrati pubblici per 892 milioni di zloty (27), rimborso di arretrati commerciali per 889 milioni di zloty, copertura di perdite previste nel 2008 per 250 milioni di zloty (28), copertura di potenziali debiti per 308 milioni di zloty in relazione a un contenzioso in corso in merito a imposte arretrate in sofferenza di Stocznia Gdańsk, costi di demolizione dei beni di produzione ridondanti (scali di varo) per 42,8 milioni di zloty e costi di ristrutturazione dell’organico per 69 milioni di zloty. Complessivamente i costi previsti erano pari a 3 miliardi di zloty.
(167)
Alla riunione del 30 settembre, le autorità polacche proponevano di ignorare di fatto gli aiuti al funzionamento concessi ai cantieri in passato nel valutare il contributo proprio per coprire i costi di ristrutturazione, proponendo che nella sua valutazione la Commissione considerasse i costi di ristrutturazione sostenuti fino all’assunzione del controllo del cantiere da parte dell’investitore. ISD Polska era diventata socio di maggioranza di Stocznia Gdańsk il 28 novembre 2008 e le autorità polacche sostengono che i costi di ristrutturazione sostenuti da quel momento dal cantiere ammonterebbero a 62,5 milioni di zloty. Non essendo ISD Polska ancora titolare di una partecipazione in Stocznia Gdynia, qualunque costo di ristrutturazione sostenuto per tale cantiere in passato dovrebbe essere ignorato. Di conseguenza, i costi di ristrutturazione proposti dalla Polonia in occasione dell’incontro del 30 settembre ammontavano a 3,065 miliardi di zloty.
(168)
A giudizio di ISD Polka, il contributo proprio del cantiere e dei suoi soci ai costi di ristrutturazione sarebbe stato invece quello riportato nella tabella 1b di seguito, che rispecchia le proposte formulate nel piano di ristrutturazione comune di settembre.
Tabella 1b
Contributo proprio ai costi di ristrutturazione secondo il piano di ristrutturazione comune
(PLN)
Contributo proprio passato presunto
1.
Vendita di attività da parte di Stocznia Gdynia
3 783 515
2.
Capitalizzazione del debito da parte di dipendenti e creditori privati
70 740 000
3.
Vendita di attività finanziarie da parte di Stocznia Gdynia tra il 1o maggio 2004 e il 24 giugno 2008
72 797 423
4.
Locazione di beni di produzione - Gdynia
8 335 000
5.
Spese per investimenti 2004-2007 - Gdynia
98 044 000
6.
Acquisto di quote da parte di ISD
35 875 059
7.
Spese per investimenti 2004-2007 - Danzica
22 238 900
8.
Locazione di beni di produzione - Danzica
14 700 000
9.
Prestito per ristrutturazione di Bank Nord/LB
20 000 000
10.
Prestito di ISD
2 000 000
Contributo proprio futuro presunto
11.
Aumento di capitale da parte di ISD
305 000 000
12.
Aumento di capitale da parte di ISD
100 000 000
13.
Vendita di attività
240 000 000
14.
Prestito per capitale circolante
280 000 000
15.
Prestito per investimenti per attività al di fuori della costruzione navale
185 000 000
16.
Prestito per capitale circolante per attività al di fuori della costruzione navale
45 000 000
17.
Acquisto di quote dall’agenzia di sviluppo industriale (29)
69 560 400
(169)
Secondo le spiegazioni sul piano di ristrutturazione comune fornite dalla Polonia il 7 luglio 2008 e il piano di ristrutturazione comune di settembre, le fonti di finanziamento esterne di cui ai punti 14-16 non sarebbero attualmente note.
(170)
ISD Polska ipotizzava di ottenere un prestito per capitale circolante pari a 280 milioni di zloty nel 2012 e considerava realistica l’ipotesi alla luce del rapporto indebitamento/EBIDTA presumibilmente favorevole previsto per il 2012.
(171)
Quanto ai prestiti per attività al di fuori della costruzione navale (produzione di mulini a vento, punti 15-16), ISD Polska intendeva creare una consociata dei cantieri riuniti sotto forma di società veicolo per svolgere la produzione di mulini a vento e prevedeva che tale attività richiamasse capitale esterno. Il piano di ristrutturazione comune di settembre conteneva ulteriori informazioni sul prestito per investimenti nel progetto relativo ai mulini a vento (punto 15) con una sintesi del progetto da sottoporre all’attenzione di varie banche. Al piano erano accluse due lettere di manifestazione di interesse in merito a tale progetto, rispettivamente provenienti da Kredyt Bank (KBC) e Fortis Bank, la prima del 4 agosto e la seconda del 4 settembre 2008. Fortis Bank affermava che, come è noto, si occupa di progetti che riguardano energie rinnovabili e ha dichiarato che il progetto di ISD relativo ai mulini a vento pare molto interessante, per cui avrebbe gradito approfondirne specifici aspetti. Kredyt Bank ha confermato l’interesse per il finanziamento di progetti nel campo delle energie rinnovabili ed ha elencato le verifiche da essa svolte prima di prendere una decisione in merito a una domanda di prestito: valutazione del piano commerciale e del modello finanziario sulla base di ipotesi reali che rispecchino le leggi di mercato, valutazione della redditività del progetto e sua sensibilità a fattori quali prezzi dei materiali e tasso di cambio, valutazione dei contratti di approvvigionamento esistenti ed esito delle procedure amministrative in corso riguardo alla situazione giuridica del terreno sul quale deve essere attuato il progetto.
(172)
Con lettera dell’8 luglio 2008, la Polonia ha fornito un elenco dei beni di produzione e delle attività finanziarie che ISD Polska intendeva alienare per realizzare 189 milioni di zloty di entrate. Il piano di ristrutturazione comune di settembre rettificava tale cifra indicando 240 milioni di zloty. La differenza principale consisteva nella valutazione della componente più importante di tali disinvestimenti, ossia la vendita del terreno attualmente occupato da tre scali di varo presso Stocznia Gdańsk. Mentre il piano di ristrutturazione di giugno indicava le entrate nette stimate derivanti dalla vendita (prezzo di vendita meno spese di preparazione del terreno alla vendita), il piano di settembre faceva riferimento al valore nominale delle entrate derivanti dalla vendita e includeva le spese per la preparazione del terreno nella stima dei costi di ristrutturazione. Al piano di settembre era allegata una stima indipendente del terreno che non indicava il suo prezzo corrente di mercato, ma ne calcolava il valore per un investitore che lo acquistasse a fini di sviluppo (appartamenti, fabbricati uso ufficio).
(173)
La Polonia spiegava che gli scali di varo di Stocznia Gdańsk e il terreno adiacente attualmente appartengono a un’impresa denominata Synergia 99. Il cantiere di Gdynia è socio di Synergia e, in virtù di un accordo tra soci, avrebbe il diritto di acquisire gli scali di varo e il terreno adiacente qualora Synergia fosse sciolta. Secondo le informazioni fornite dalla Polonia, la ripartizione delle attività di Synergia tra i suoi soci dipenderebbe dallo stato di avanzamento delle procedure amministrative in corso per stabilire i confini del porto di Danzica.
(174)
Il piano di ristrutturazione comune di settembre spiegava che le procedure amministrative in corso non riguardano il lotto adiacente agli scali di varo e includeva la conferma da parte di Synergia 99 del 28 agosto 2008 che presenterà domanda presso le autorità competenti per escludere il terreno sul quale sono ubicati gli scali di varo dall’area portuale.
(175)
Il piano di settembre precisava inoltre le pattuizioni intercorse tra i soci per quanto concerne lo scioglimento di Synergia 99. L’operazione doveva aver luogo in due fasi: in primo luogo, scissione di Synergia 99 in due società chiamate a subentrare in attività prestabilite di Synergia 99; in secondo luogo, acquisizione da parte di Stocznia Gdynia dell’intera proprietà della società che ha acquisito il terreno sul quale sono ubicati gli scali di varo. Conformemente al piano, la prima fase del processo di scioglimento doveva aver luogo in occasione di un’assemblea dei soci di Synergia il 15 ottobre 2008. La ripartizione prevista risultava tuttavia subordinata alle modifiche apportate ai confini del porto. L’accordo tra soci in merito alle pattuizioni per lo scioglimento di Synergia 99 è a tempo determinato.
(176)
Secondo il bilancio di Stocznia Gdynia, la partecipazione del cantiere in Synergia 99 ammonterebbe a 40 milioni di zloty. In base al piano di ristrutturazione comune di settembre, (30) nell’agosto 2007 il consiglio di amministrazione di Synergia 99 ha confermato, in vista della conclusione di un accordo tra soci in merito alla ripartizione delle attività di Synergia in caso di suo scioglimento, che il valore nominale delle attività della società era pari a […] milioni di zloty, (31) importo che, a giudizio del consiglio di amministrazione, ne rispecchiava il valore di mercato. Una perizia indipendente trasmessa all’epoca dal consiglio di amministrazione ai soci ha confermato che il valore di mercato del terreno sul quale sono ubicati gli scali di varo era pari a […] milioni di zloty.
e) Proiezioni finanziarie
(177)
Il piano di ristrutturazione comune di settembre contiene proiezioni finanziarie modificate sulla base di una serie di ipotesi per quanto concerne l’inflazione (WIBOR 3m), il tasso di cambio USD/PLN e il costo dei materiali, ipotesi a loro volta basate su stime di esperti esterni. Il tasso di cambio PLN/USD adottato in giugno era pari a 2,254 per il 2008 e 2,32 per il 2009, mentre il piano di settembre, sulla base di una relazione esterna (32), adottava un tasso di cambio PLN/USD pari a 2,32 per l’intero periodo di ristrutturazione. Il prezzo dell’acciaio adottato in giugno per il 2008 era pari a USD 1 381/t, con una diminuzione a USD 1 211/t per il 2011 e un nuovo aumento a USD 1 359/t per il 2014. Il piano di settembre si basava invece su prezzi dell’acciaio più alti (USD 1 539/t per il 2009, USD 1 350/t per il 2011 e USD 1 516/t per il 2014). Il piano di ristrutturazione comune di giugno ipotizzava le seguenti tendenze all’aumento delle retribuzioni: 7,6 % per il 2009, 7 % per il 2010, 6 % per il 2011 e circa 5 % dopo il 2012. Il piano di settembre prevedeva una percentuale di aumento inferiore: 5,8 % per il 2009, 5 % per il 2010, 4 % per il 2011 e il 2012 e 3 % all’anno dopo il 2012 (33). Il piano di ristrutturazione di giugno prevedeva un’inflazione all’incirca del 2,2 %. Il piano di settembre ipotizzava invece un’inflazione superiore partendo dal 3,4 % nel 2009 (34), per diminuire poi progressivamente (fino al 2,5-2,6 % dopo il 2012) (35).
(178)
Il principale cambiamento apportato alle proiezioni finanziarie nel piano di settembre rispetto a quello di giugno riguarderebbe le entrate derivanti da vendite di navi e attività al di fuori della costruzione navale. In particolare, il piano di settembre prevedeva prezzi sostanzialmente superiori per le navi per il trasporto di autovetture, uno dei due prodotti principali, ipotesi modificata che incide notevolmente sulle proiezioni del conto economico.
(179)
La previsione per il conto economico consolidato per quel che riguarda la costruzione navale e le attività al di fuori della costruzione navale nel piano di settembre indicava margini di utile positivi dal 2009: (4,1 % nel 2009, 3,1 % nel 2010, 7,4 % nel 2011 e 6,4 % alla fine del periodo di ristrutturazione nel 2012). I margini di utile scenderebbero al 4,3 % nel 2014 (recessione del mercato), per poi risalire progressivamente al 7,7 % nel 2017.
(180)
Il piano di ristrutturazione di giugno includeva una breve versione di un’analisi di sensibilità che esaminava gli effetti di una serie di cambiamenti delle principali ipotesi sottese all’EBIDTA a 10 anni e agli utili non distribuiti a 10 anni, esaminando in particolare gli effetti di un’ulteriore rivalutazione di 5 groszy dello zloty e un ulteriore aumento del 5 % dei prezzi dell’acciaio e delle retribuzioni. Il piano di ristrutturazione comune di settembre includeva invece una nuova analisi di sensibilità più dettagliata che illustra in particolare l’impatto di una rivalutazione del 5 % dello zloty rispetto al dollaro americano. Il piano ipotizzava l’adozione dell’euro in Polonia nel 2013, per cui successivamente le attività del cantiere non avrebbero subito le fluttuazioni del tasso di cambio PLN/USD. La nuova analisi di sensibilità mostra altresì l’impatto di una svalutazione del 5 % del dollaro americano rispetto all’euro nel periodo 2013-2017 (ossia dopo la presumibile adozione dell’euro da parte della Polonia).
(181)
Secondo le proiezioni finanziarie del piano di giugno, fino all’undicesimo anno di attività, ossia il 2019, il recupero dell’investimento non attualizzato (tralasciando la variazione del valore del denaro nel tempo) non sarebbe stato ottenibile, calcolo basato unicamente sull’esposizione finanziaria dell’investitore (440 milioni di zloty), il che significa che i flussi di cassa accumulati nel periodo in esame sono raffrontati unicamente ai conferimenti di capitale dell’investitore e non considerano il fatto che lo Stato dovrebbe prima conferire un notevole apporto di capitale. Il piano presupponeva che i costi di ristrutturazione, pari a circa 712 milioni di zloty, sarebbero stati finanziati dai futuri flussi di cassa dell’impresa.
(182)
Il piano di ristrutturazione comune di settembre proponeva viceversa un calcolo attualizzato del periodo di recupero dell’investimento, corrispondente a 10 anni. Anche questo piano presupponeva che gran parte dei costi di ristrutturazione (712 milioni di zloty) (36) sarebbero stati coperti da futuri flussi di cassa.
7. PIANO DI RISTRUTTURAZIONE DI PSC
(183)
PSC, costituita in Polonia nel 2007 allo scopo di acquisire Stocznia Gdynia, appartiene a due società, Marine Co e Maritim Shipyard, controllate dal businessman polacco Janusz Baran. Le due imprese operano dagli anni Novanta a Gdynia, Danzica e Szczecin producendo navi e imbarcazioni, anche nel ruolo di subappaltatrici di cantieri più grandi, soprattutto in Germania, Norvegia, Paesi Bassi e Francia, costruendo blocchi e sezioni e fornendo servizi. Nel complesso, il gruppo occupa 1 500 addetti.
a) Strategia di vendita
(184)
Per quanto concerne la strategia di mercato, il piano presupponeva un’attività concentrata sulle navi portacontainer, sulle navi per il trasporto di autovetture e sulle navi gasiere, producendo fino a dieci navi da rifornimento per piattaforme all’anno. Inoltre, il piano ipotizzava che in futuro il cantiere avrebbe prodotto dodici navi all’anno, pari alla sua capacità dopo la chiusura del bacino di carenaggio piccolo. La sezione riguardante la produzione futura ipotizzava la produzione di un numero crescente di navi (da 6 nel 2008 a 12 nel 2009, 17 nel 2010 e 21 nel 2012). Il modello finanziario presentato, sulla cui base sono state apparentemente predisposte le proiezioni finanziarie, presupponeva altresì che l’output sarebbe passato a 21 navi nel 2012.
(185)
Inoltre, il piano ventilava la diversificazione delle attività e la creazione di un terminal container nell’attuale area del cantiere. Secondo il piano, dopo la riduzione della capacità, il cantiere avrebbe potuto contare su una fascia costiera ridondante sulla quale si sarebbe potuto realizzare un terminal container avente una capacità di 150 000 TEU all’anno.
b) Ristrutturazione industriale e operativa
(186)
I principali interventi di ristrutturazione proposti erano di tipo industriale e comportavano l’attuazione di un programma di investimenti volto ad aumentare la produttività, tagliare i costi e abbreviare il ciclo di produzione. Il costo stimato del programma di investimenti per la costruzione navale era pari a 80 625 000 euro. Erano inoltre previsti accantonamenti per investimenti pari a 50 milioni di zloty (circa 15 milioni di euro) in vista dello sviluppo di un terminal container. I costi di investimento totali sarebbero stati dunque pari a 95,6 milioni di euro. Tuttavia, un’altra parte del piano di ristrutturazione stimava investimenti totali per 131 milioni di euro (443 milioni di zloty). Il piano non spiegava la differenza tra le due cifre. Secondo quanto affermato, l’attuazione di tali interventi avrebbe dovuto tagliare i costi per nave del 25 % nel quinquennio.
(187)
Il piano prevedeva altresì l’introduzione di un sistema informatico integrato per la gestione di tutti gli ambiti di attività del cantiere, ossia progettazione, approvvigionamenti, scorte, trasformazione dell’acciaio, pianificazione, supervisione della produzione e contabilità.
(188)
Il piano ipotizzava di mantenere l’attuale forza lavoro o ridurla di 650 unità. Non è chiaro quali fattori avrebbe indotto a propendere per un’opzione o per l’altra. Il piano prevedeva altresì l’introduzione di un sistema retributivo basato su incentivi.
(189)
Per quel che riguarda uno dei principali problemi del cantiere, vale a dire l’esposizione alle fluttuazioni dei tassi di cambio e l’aumento dei prezzi dell’acciaio, il piano proponeva di incorporare clausole di indicizzazione dei contratti e formule di copertura naturale (sostenendo costi nella valuta delle entrate).
(190)
Il piano presupponeva infine che le navi fossero finanziate con anticipi garantiti da Export Credit Insurance Corporation a premi vantaggiosi rispetto alla normale prassi adottata per imprese sane, con l’aggiunta di prestiti temporanei da parte del Tesoro.
c) Ristrutturazione finanziaria
(191)
Quanto alla ristrutturazione finanziaria, il piano ipotizzava la rinegoziazione dei contratti esistenti per ridurre le perdite previste. Secondo il piano, la ristrutturazione avrebbe dovuto comportare un aumento dei prezzi del 30 % (portandoli al livello prevalente sul mercato) generando ulteriori entrate per 100 milioni di dollari americani.
(192)
L’attuazione del piano sarebbe dipesa dalla concessione di aiuti ulteriori da parte dello Stato sotto forma di conferimento di capitale per un importo di 515 milioni di zloty, dalla cancellazione e dalla ristrutturazione dei debiti nei confronti di enti pubblici per un totale di 497 milioni di zloty e dalla copertura di altre passività maturate e potenziali del cantiere (come contenziosi e future perdite su contratti esistenti). Da ultimo, l’investitore esortava lo Stato ad assicurare che Export Credit Insurance Corporation garantisse la produzione durante il periodo di ristrutturazione a un premio vantaggio rispetto alla normale prassi adottata per imprese sane e il Tesoro fornisse garanzie per il capitale circolante pari a un importo di 297 milioni di zloty.
d) Contributo proprio
(193)
In merito al contributo proprio, il piano prevedeva un conferimento di capitale da parte dell’investitore di 500 milioni di zloty per finanziare gli investimenti e coprire le perdite previste sui contratti esistenti. Inoltre, il piano suggeriva che il contributo proprio al processo di ristrutturazione includesse anche entrate per 50 milioni di zloty derivanti dalla prevista vendita di attività e quelle derivanti dalla vendita di attività avvenuta dopo l’adesione (124,5 milioni di zloty). Si potrebbe obiettare che ciò equivarrebbe a un contributo proprio di 675 milioni di zloty, mentre nel piano di ristrutturazione l’investitore dichiarava un contributo proprio di soli 475 milioni di zloty.
e) Proiezioni finanziarie
(194)
Le proiezioni finanziarie erano basate su un tasso di cambio stabile pari a PLN 3,46 per l’euro e PLN 2,2 per il dollaro americano. Le previsioni partivano altresì dal presupposto che il numero di navi costruite sarebbe arrivato a 21 nel 2012 e l’investitore realmente intendeva espandere la costruzione navale in cantiere: nel 2008 le vendite dovevano ammontare a 1,2 miliardi di zloty 2008 e si ipotizzava un loro costante aumento per arrivare a 2,6 miliardi di zloty entro il 2012 (aumento del 116 % rispetto al 2008).
8. MISURE COMPENSATIVE
(195)
Di concerto con il suo consulente esterno e il cantiere, per valutare la riduzione di capacità proposta come misura compensativa dalla Polonia, la Commissione adottava la seguente metodologia.
(196)
Per considerare efficaci le misure compensative, la riduzione di capacità doveva essere tale da garantire una capacità futura del cantiere dopo la ristrutturazione inferiore a quella corrente.
(197)
La Commissione valutava innanzi tutto la capacità tecnica corrente del cantiere e notava che l’assemblaggio delle navi in bacino di carenaggio sembrava essere uno degli strozzamenti del suo processo di produzione, problema non facilmente risolvibile ricorrendo all’esternalizzazione. Secondo la metodologia impiegata dalla Commissione, non contestata dalle autorità polacce né dal cantiere, la capacità veniva calcolata in riferimento alla durata dell’assemblaggio nel bacino di carenaggio per una gamma tipica di navi (visto che l’assemblaggio di navi con tonnellaggio lordo compensato diverso può comunque richiedere lo stesso tempo).
(198)
La capacità stimata corrente teneva conto del tempo effettivamente necessario per l’assemblaggio di una nave (di un certo tipo) in bacino di carenaggio, tempo che dovrebbe rispecchiare tutte le carenze presenti nel processo di produzione, ossia bassa produttività, strozzamenti, beni obsoleti, flussi di produzione inefficienti e problemi con la forza lavoro. I vincoli finanziari gravanti sul cantiere a causa della sua difficile situazione finanziaria erano l’unico fattore che avrebbe potuto rettificare il tempo di assemblaggio. L’accesso irregolare o il mancato accesso al capitale circolante poteva gravemente compromettere il processo di produzione e, trattandosi di un fattore esterno che riguarda tutte le imprese che versano in difficoltà finanziarie, per cui non legato all’inefficienza della specifica impresa, la Commissione giungeva alla conclusione che le prestazioni effettive del cantiere potevano essere rettificate ipotizzando un accesso agevole al capitale circolante.
(199)
La capacità stimata futura teneva conto del tempo probabilmente necessario per l’assemblaggio di una nave (di un certo tipo) in bacino di carenaggio partendo dal presupposto che la produttività del cantiere era raffrontabile a un parametro di riferimento fissato da altri cantieri europei competitivi. In altre parole, si dovevano tenere presenti gli effetti dell’indispensabile ammodernamento delle strutture e dell’introduzione di condizioni di lavoro ottimali (organizzazione, approvvigionamenti, forza lavoro).
(200)
Se il cantiere intendeva recuperare la sua redditività a lungo termine, l’ammodernamento era inevitabile. Il conseguente aumento della produttività avrebbe comportato una riduzione degli input e un’accelerazione della produzione del cantiere. Inoltre, migliorando vari aspetti della produzione, la capacità, intesa come possibilità di costruire un certo numero di navi, sarebbe aumentata. Va dunque osservato che la chiusura di alcune strutture, come la chiusura proposta del bacino di carenaggio SD I di Stocznia Gdynia, avrebbe potuto essere interamente compensata dall’aumento di capacità del bacino restante. Per permettere alle misure compensative di assolvere la propria funzione, la riduzione di capacità doveva essere da garantire una capacità del cantiere alla fine della ristrutturazione, ossia dopo gli investimenti e l’aumento della produttività, inferiore a quella corrente. Soltanto in questo modo si sarebbero potuti conciliare i due obiettivi correlati del recupero della redditività a lungo termine, che richiede un aumento della produttività, e della limitazione di ogni forma di distorsione della concorrenza.
(201)
Per garantire la coerenza del metodo di calcolo della capacità presente e futura, occorreva basarsi sullo stesso mix di prodotti, ossia gli stessi tipi di nave o, in alternativa, scegliere una “nave media” (ossia una nave con tonnellaggio lordo compensato medio scelta in base al portafoglio di ordini del cantiere).
(202)
All’inizio, Stocznia Gdynia aveva segnalato che la sua capacità tecnica era pari a 540 000 TLC. Una volta chiarita e concordata la suddetta metodologia tra la Commissione e Stocznia Gdynia, il cantiere aveva comunicato che i presupposti tecnici per il calcolo della sua capacità corrente, purché libero da vincoli finanziari, erano un ciclo in bacino di carenaggio di tre mesi con l’assemblaggio parallelo di tre navi al massimo a vari stadi di completamento (parziale uso del metodo semi-tandem nel bacino di carenaggio SD II), che consentiva di costruire fino a quattordici navi all’anno. La gamma ipotetica era quella tipica del cantiere, confermata dal portafoglio di ordini esistente e dalla strategia di vendita illustrata nel piano di ristrutturazione del 2006. Con una media di 27 000 TLC per nave, in quel momento la capacità in assenza di vincoli finanziari era stimata pari a 378 000 TLC.
(203)
Per esaminare l’impatto dei vincoli finanziari esistenti sul processo di produzione (ossia il numero di settimane/mesi di proroga del ciclo di produzione a seguito di ritardi negli approvvigionamenti unicamente a causa del capitale circolante) e stabilire se l’entità di tali vincoli fosse sovrastimata o sottostimata, la Commissione raffrontava tale dato con il miglior risultato ottenuto in anni recenti (12 navi per un tonnellaggio lordo compensato totale di 272 000 nel 2002). In primo luogo, la Commissione riscontrava che il divario tra il miglior risultato del 2002 e la capacità tecnica corrente era dovuto, in parte, a differenze in termini di portafoglio di ordini. In quel momento, il cantiere produceva navi con un tonnellaggio lordo compensato superiore. Se nel 2002 avesse prodotto navi con una media di 27 000 TLC, il suo output totale sarebbe stato di 324 000 TLC. La differenza restante era imputabile all’impatto dei vincoli finanziari sul processo di produzione e corrispondeva a circa due navi con un tonnellaggio lordo compensato medio, ossia il 14 %, ipotesi ragionevole a giudizio della Commissione.
(204)
Quanto alla capacità futura, presupponendo l’utilizzo di ambedue i bacini di carenaggio, il cantiere spiegava che il bacino grande (SD II) poteva essere impiegato per la costruzione parallela e la costruzione in semitandem, in maniera da poter realizzare parallelamente fino a quattro scafi a vari stadi di completamento. In tal modo, il cantiere sarebbe stato in grado di costruire 18 navi, ipotizzando un ciclo in bacino di carenaggio di 3 mesi (37). Presupponendo una media di 27 000 TLC per nave, la futura capacità del cantiere con ambedue i bacini di carenaggio sarebbe stata di 486 000 TLC. La futura capacità dopo la chiusura del bacino piccolo (SD I) sarebbe stata di 12 navi o 324 000 TLC, sempre considerando una media di 27 000 TLC per nave.
(205)
Sulla base di tali dati, la Commissione calcolava che la riduzione di capacità dopo la chiusura del bacino piccolo (SD I) sarebbe stata pari al 14 % circa. Tenuto conto che il cantiere sarebbe rimasto con una sola struttura di varo, ossia il bacino di carenaggio SD II, e che aveva dimostrato mediante un’analisi del punto di equilibrio dettagliata e credibile che qualunque riduzione di capacità del bacino SD II in aggiunta alla chiusura del bacino SD I avrebbe messo a repentaglio la redditività a lungo termine del cantiere, la Commissione concludeva in via preliminare che la chiusura del bacino di carenaggio SD I proposta dalla Polonia sarebbe stata una misura compensativa sufficiente.
(206)
In vista della strategia commerciale adottata, il piano di ristrutturazione comune di ISD Polska proponeva una serie alternativa di misure compensative. Nel quadro dell’esame sugli aiuti di Stato di Stocznia Gdańsk e Stocznia Gdynia, il piano prevedeva i seguenti interventi: chiusura di tre scali di varo presso Stocznia Gdańsk entro il 31 dicembre 2008, purché fosse possibile trasferire la produzione esistente di Stocznia Gdańsk al bacino piccolo di Gdynia, visti gli ostacoli di carattere legale, tecnico e organizzativo. In occasione della riunione tenutasi l’8 luglio 2008, ISD Polska affermava che, secondo le sue ipotesi, il lavoro necessario per allestire il bacino di carenaggio piccolo di Gdynia non avrebbe consentito la chiusura degli scali di varo prima del secondo semestre 2009. Il piano di ristrutturazione comune di settembre proponeva il rinvio della chiusura di due scali al giugno 2009 e del terzo all’ottobre 2009 (38). Inoltre, la capacità del cantiere sarebbe stata limitata a 400 000 TLC all’anno per dieci anni dall’adesione della Polonia all’Unione europea, ossia fino al 2014.
(207)
All’incontro tenutosi il 30 settembre, ISD Polska ha segnalato alla Commissione che, come ulteriore misura compensativa, poteva ridurre ulteriormente la produzione a 360 000 TLC all’anno per dieci anni dalla chiusura degli scali di varo. ISD Polska ha comunicato altresì che era in grado di chiudere gli scali prima di quanto previsto nel piano di ristrutturazione del 12 settembre, vale a dire entro la fine dell’aprile 2009 gli scali B3 e B5 ed entro la fine dell’agosto 2009 lo scalo B1.
(208)
Il piano di ristrutturazione di PSC prevedeva la vendita del bacino di carenaggio più piccolo all’inizio del 2009. Le entrate previste, pari a 170 milioni di zloty, dovevano incrementare il capitale circolante del cantiere.
9. AIUTI DI STATO CONCESSI A FAVORE DI STOCZNIA GDYNIA (SITUAZIONE NEL GIUGNO 2008)
(209)
Secondo le autorità polacche, dal 1o maggio 2004 Stocznia Gdynia ha ricevuto gli aiuti di Stato riportati nelle tabelle 1-4.
(210)
La tabella 1 riporta gli aiuti erogati dal 1o maggio 2004, data di adesione della Polonia all’Unione europea, al 30 giugno 2007. La Polonia ha notificato tali interventi con lettera del 13 luglio 2007. L’elenco comprende alcuni interventi descritti nell’allegato I, parte B, della decisione di avvio di un procedimento di indagine formale.
(211)
La Polonia ha fornito ulteriori precisazioni in merito alla ristrutturazione dei debiti di cui al capitolo 5a. Le autorità polacche spiegavano che il cantiere aveva ceduto all’operatore (39) attività per un valore pari almeno al 45 % del valore delle passività cedute (40). Secondo la Polonia, la componente di aiuto corrispondeva dunque al 55 % del valore nominale dei debiti ceduti all’operatore, valore nominale riportato nella tabella 1 più avanti.
(212)
I prestiti assistiti da garanzie del Tesoro di cui alla tabella 1 venivano concessi a un tasso di interessi pari al LIBOR 1M + 100 punti base con un rischio di inadempienza all’atto dell’emissione delle garanzie stimato dalle autorità polacche pari al 60-70 %. Le garanzie del Tesoro venivano prestate a fronte di garanzie reali sotto forma di cambiali in bianco emesse dal cantiere e atti notarili in cui il cantiere acconsentiva all’esecuzione di una garanzia sui suoi beni fino al 120 % del valore della garanzia. Il Tesoro addebitava un premio pari allo 0,4 % dell’importo garantito.
(213)
La tabella 1 riporta altresì i prestiti erogati da Korporacja Polskie Stocznie (in prosieguo “KPS”) e utilizzati per finanziare il fabbisogno del cantiere in termini di capitale circolante. La Polonia, nelle proprie osservazioni dell’11 luglio 2007 e 9 gennaio 2008, sosteneva che tali prestiti non costituivano aiuti di Stato perché l’interesse addebitato corrispondeva alla valutazione del rischio dello specifico progetto per il quale i prestiti erano stati richiesti.
(214)
Per i prestiti erogati negli anni 2005-2007, KPS addebitava interessi dal 9,6 % al 13,46 % con un tasso di interesse fisso medio del 10,64 %, oltre a una commissione una tantum compresa tra lo 0,1 % e lo 0,4 %. Secondo le autorità polacche, KPS richiedeva garanzie reali sotto forma di accettazioni di esecuzione, accordi di cessione di crediti, mandati di pagamento incondizionati, cambiali in bianco o attività in pegno (41).
(215)
KPS veniva creata nel 2004 quale controllata dell’agenzia di sviluppo industriale, interamente di sua proprietà, per fungere da fondo di capitali di rischio. Inizialmente, il suo ruolo era quello di veicolo per il consolidamento dei tre principali cantieri polacchi, progetto abbandonato nel 2006. Secondo le informazioni fornite dalla Polonia nel 2006 (42), KPS doveva essere finanziata mediante un conferimento di capitale effettuato dall’agenzia di sviluppo industriale, un apporto in natura (azioni o quote di società terze) da parte dell’agenzia e un credito bancario rinnovabile garantito dall’agenzia, espressamente destinato a essere utilizzato come aiuto finanziario ai cantieri navali. In base al sito Internet del governo, KPS doveva anche sostenere le attività di costruzione navale in Polonia emettendo obbligazioni interamente garantite dall’agenzia di sviluppo industriale. Infatti, il documento intitolato “Strategia per il settore della costruzione navale (cantieristica marittima) in Polonia 2006-2010” (43) conferma che KPS avrebbe dovuto generare fondi emettendo strumenti di debito per circa 100 milioni di dollari americani garantiti dalle attività destinate alla ristrutturazione del comparto della costruzione navale sotto forma di fondi trasferiti dal Tesoro all’agenzia di sviluppo industriale.
(216)
La tabella 2 riporta gli interventi notificati alla Commissione dopo il 13 luglio 2007 con lettere del 6 dicembre 2007 e 12 febbraio 2008: due prestiti erogati dall’agenzia di sviluppo industriale per finanziare il capitale circolante (retribuzioni e debiti commerciali). Inoltre, nella tabella 2 figura un prestito concesso da KPS a seguito della sua decisione 2.11.2007, comunicata alla Commissione con lettera del 9 gennaio 2008 (44), la Commissione, tuttavia, non dispone di alcuna informazione dettagliata sull’ammontare e la durata di tale prestito. KPS addebitava un interesse del 10,5 % e una commissione una tantum dello 0,1 %.
(217)
Considerata la precaria situazione finanziaria del cantiere, la Commissione non può escludere che a Stocznia Gdynia siano stati concessi ulteriori aiuti di Stato di analoga natura.
(218)
La tabella 3 cita i debiti nei confronti di enti pubblici in sofferenza di Stocznia Gdynia al 30 settembre 2007. Tali informazioni venivano fornite dalla Polonia in data 9 gennaio 2008. In detta lettera, la Polonia ha confermato che Stocznia Gdynia non aveva onorato regolarmente i propri debiti nei confronti di enti pubblici. Il cantiere aveva provveduto a pagare alle relative scadenze le somme dovute all’istituto previdenziale (ZUS) soltanto nella misura consentita dalla sua situazione finanziaria.
(219)
Secondo l’allegato 1 della lettera trasmessa dalla Polonia il 9 gennaio 2008, i debiti in essere nei confronti dei corrispondenti enti pubblici al 1o maggio 2004 ammontavano a circa 254 milioni di zloty. Tra il 1o maggio 2005 e il 30 settembre 2007, maturavano altri debiti per circa 362 milioni di zloty. Durante detto periodo, Stocznia Gdynia rimborsava di fatto grossomodo 194 milioni di zloty (45). Al 30 settembre 2007, i debiti in essere ammontavano a circa 423 milioni di zloty.
(220)
Stocznia Gdynia intendeva rimborsare almeno parte di tali debiti con i proventi del conferimento di capitale del Tesoro per 515 milioni di zloty, a sua volta subordinato a un conferimento di capitale da parte di un investitore privato scelto nel quadro del processo di privatizzazione prima descritto.
(221)
Da ultimo, dopo l’adesione della Polonia all’Unione europea, Stocznia Gdynia ha ricevuto aiuti che la Polonia ritiene siano stati concessi “per scopi diversi dalla ristrutturazione” (tabella 4 più avanti). Si trattava di aiuti di Stato alla ricerca e allo sviluppo nonché alla formazione per un totale di 412 000 zloty.
(222)
Stocznia Gdynia ha anche ricevuto aiuti oltre a quelli elencati nelle tabelle 1-4 di seguito.
(223)
In primo luogo, nella sua lettera dell’11 luglio 2007 (46), la Polonia ha notificato una serie di interventi definiti “interventi da aggiudicare […] tra il 1o luglio 2007 e la fine del processo di ristrutturazione”.
(224)
La Commissione osserva soprattutto che tali interventi contemplano un’eventuale cancellazione degli interessi maturati tra il 1o luglio 2003 e il 15 marzo 2005 su debiti nei confronti di enti pubblici ristrutturati nell’ambito del capitolo 5a per un totale di 6 905 304 zloty. A dire della Polonia, la cancellazione o meno di tali interessi sarebbe oggetto di controversia in sede giudiziaria tra Stocznia Gdynia e le autorità polacche competenti. Poiché tali interessi sono accessori ai debiti principali di cui al capitolo 5a ed elencati nella tabella 1 più avanti, la Commissione è dell’avviso che la cancellazione degli interessi costituisca anch’essa una forma di aiuti di Stato per tutto l’importo in questione (47), ragion per cui rientra nella presente decisione.
(225)
La Commissione rileva altresì che la tabella riporta vari interventi consistenti in un rinvio di pagamento o una cancellazione di debiti nei confronti di enti pubblici. Non è chiaro in che misura tali voci siano sovrapponibili ai debiti nei confronti di enti pubblici di cui all’allegato 1 della lettera inviata dalla Polonia il 9 gennaio 2008 (e sintetizzati nella tabella 3 più avanti).
(226)
Aspetto più importante, Stocznia Gdynia ha usufruito di garanzie di produzione emesse da Export Credit Insurance Corporation (in prosieguo “garanzie di anticipo” o “garanzie di Export Credit Insurance Corporation”). Praticamente tutta la costruzione navale dal 1o maggio 2004 veniva finanziata grazie a queste garanzie. In totale, tra il 1o maggio 2004 e il 12 giugno 2008, Stocznia Gdynia riceveva 108 garanzie pari a un valore complessivo di 3 095 529 638 zloty per navi costruite a Gdynia (non presso Stocznia Gdańsk, che in precedenza era una controllata di Stocznia Gdynia) (48). Nelle sue osservazioni dell’11 luglio 2007, la Polonia ha comunicato alla Commissione che Export Credit Insurance Corporation avrebbe continuato a prestare garanzie a Stocznia Gdynia sino alla fine del 2008.
(227)
Una caratteristica comune del comparto è che i cantieri navali generalmente non sono in grado di procurarsi capitale circolante sufficiente per la costruzione di navi al loro interno e si affidano a finanziamenti esterni sia attraverso prestiti (i cosiddetti prestiti garantiti da contratti di produzione) sia attraverso anticipi versati dagli armatori per prefinanziare la produzione. Di norma, gli armatori pagano anticipatamente l’80 % del prezzo in rate che coincidono con gli stadi decisivi del completamento della nave, versando poi il 20 % restante alla consegna. La partecipazione dell’armatore al finanziamento della costruzione di una nave è dunque fondamentale. Le garanzie di Export Credit Insurance Corporation emesse a favore di Stocznia Gdynia servivano a tutelare gli anticipi degli armatori dal rischio di mancato assolvimento da parte del cantiere del suo obbligo di consegna della nave.
(228)
Vari documenti forniti dalla Polonia in merito al funzionamento del sistema di garanzie di Export Credit Insurance Corporation (49) indicano che tali garanzie erano concesse a Stocznia Gdynia nel seguente modo. In primo luogo, veniva firmato un contratto con l’armatore, generalmente subordinato alla condizione che il cantiere fosse in grado di dimostrare entro un determinato lasso di tempo che il finanziamento della produzione sarebbe stato garantito da Export Credit Insurance Corporation. Export Credit Insurance Corporation adottava una delibera impegnandosi ad assicurare il finanziamento della nave nel suo complesso garantendo gli anticipi. In successivi accordi distinti, Export Credit Insurance Corporation attivava la garanzia per ogni singolo anticipo (di norma quattro). Generalmente, l’esposizione complessiva di Export Credit Insurance Corporation al rischio di mancato assolvimento da parte del cantiere del suo obbligo di consegna della nave era pari all’80 % del prezzo di acquisto, vale a dire l’ammontare complessivo degli anticipi versati dall’armatore prima della consegna. Tale esposizione complessiva diventava nota nel momento in cui Export Credit Insurance Corporation adottava la delibera a copertura del finanziamento della nave da parte dell’armatore. La garanzia scadeva alla consegna della nave.
(229)
Le attività di Export Credit Insurance Corporation sono varie (50) ed essenzialmente si distinguono in attività commerciali e attività svolte per conto del Tesoro e da esso garantite. Per lo svolgimento di queste ultime attività è aperto un conto bancario distinto intestato a “Interes Narodowy”. Le garanzie prestate a Stocznia Gdynia rientrano nell’attività rigarantita dal Tesoro.
(230)
Secondo le informazioni fornite dalla Polonia, Export Credit Insurance Corporation concedeva garanzie per anticipi a Stocznia Gdynia a fronte di una commissione calcolata a seconda dell’importo della garanzia. La commissione risulta pari al 2 % all’anno per garanzie non superiori a 35 milioni di zloty e all’1 % all’anno per garanzie superiori a 35 milioni di zloty. Export Credit Insurance Corporation richiedeva quale garanzia reale il trasferimento della proprietà della nave, la nave in costruzione e i materiali da costruzione. Le stesse condizioni sarebbero state applicabili alle garanzie di Export Credit Insurance Corporation emesse prima della fine del periodo di ristrutturazione, ossia prima del 2012.
(231)
Infine, la Commissione osserva che, il 3 giugno 2008, la Polonia ha adottato la decisione di concedere a Stocznia Gdynia un ulteriore conferimento di capitale pari a 515 milioni di zloty.
(232)
Le tabelle 1-4 e le informazioni di cui sopra dimostrano che, dal 1o maggio 2004, Stocznia Gdynia ha usufruito di aiuti per un valore nominale complessivo di 5 018 862 443 zloty (circa 1 434 milioni di euro).
Tabella 1
Aiuti di Stato concessi a favore di Stocznia Gdynia tra il 1o maggio 2004 e il 30 giugno 2007 secondo le informazioni fornite dalle autorità polacche (in PLN)
N.
Amministrazione aggiudicatrice
Strumento di aiuto
Base giuridica
Numero di decisione o accordo
Data di concessione dell’aiuto
Entrata in vigore
Periodo di concessione dell’aiuto
Valore nominale
dell’aiuto
1
2
3
4
5
6
7
8
9
1.
Tesoro
Garanzia - nave n. 8276/1
Legge sulle garanzie e le fideiussioni emesse dal Tesoro e talune persone giuridiche dell’8 maggio 1997 (Gazzetta delle leggi 2003/174, sezione 1689, come emendata)
Decreto del gabinetto n. 198/2004 del 24.8.2004
24.8.2004
3.9.2004
Fino al 30.3.2006
75 000 000,00
2.
Tesoro
Garanzia - nave n. 8276/2
Decreto del gabinetto n. 198/2004 del 24.8.2004
24.8.2004
3.9.2004
Fino all’11.12.2006
75 000 000,00
3.
Tesoro
Garanzia - nave n. 8245/1-4
Decreto del gabinetto n. 213/2004 del 7.9.2004
7.9.2004
17.9.2004
Fino al 27.2.2007
82 531 200,00
4.
Tesoro
Garanzia - navi nn. 8148/11 e 8184/14-17
Decreto del gabinetto n. 222/2004 del 21.9.2004
21.9.2004
1.10.2004
Fino al 15.1.2008
147 662 619,46
5.
Maresciallo della provincia di Pomerania
Cancellazione
Legge del 30.10.2002
Decisione n. UPP/11/3/2005 del presidente dell’agenzia di sviluppo industriale del 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Cancellazione unica
600 568,04 (51)
6.
Fondo statale per la riabilitazione dei disabili
Cancellazione
Decisione n. UPP/11/3/2005 del presidente dell’agenzia di sviluppo industriale del 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Cancellazione unica
5 331 071,54 (51)
7.
Provincia di Pomerania
Cancellazione
Decisione n. UPP/11/3/2005 del presidente dell’agenzia di sviluppo industriale del 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Cancellazione unica
2 414 962,11 (51)
8.
ZUS
Cancellazione
Decisione n. UPP/11/3/2005 del presidente dell’agenzia di sviluppo industriale del 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Cancellazione unica
23 048 186,93 (51)
9.
Agenzia di sviluppo industriale
Conferimento di capitale
Articolo 56, legge sulle privatizzazioni (Gazzetta delle leggi 2002/171, sezione 1397, come modificata)
Accordo (atto notarile rep. A n. 3255/2005)
23.6.2005
27.6.2005
Conferimento di capitale unico
40 000 000,00
10.
Associazione di comuni
Accordo di rimborso rateizzato
Legge del 30.10.2002
Accordo di ristrutturazione n. 200364/1/ZR del of 22.11.2004
22.11.2004
Rate mensili pagate dal 31.12.2004 al 28.2.2006
Operazione unica
419 543,25
11.
Tesoro
Garanzia di costruzione per navi: 8184/21-25
Legge sulle garanzie e fideiussioni emesse dal Tesoro e talune persone giuridiche dell’8 maggio 1997 (Gazzetta delle leggi 2003/174, sezione 1689, come emendata)
Decreto del gabinetto n. 93/2005
12.4.2005
12.9.2007
Fino al 31.12.2007
97 098 200,00
12.
KPS
Prestito
Attività di KPS conformemente all’atto costitutivo
Contratto di prestito n. 1/2/2005
10.2.2005
10.2.2005
8.3.2005
7 500 000,00
13.
KPS
Prestito
Attività di KPS conformemente all’atto costitutivo
Contratto di prestito n. 2/4/2005
12.4.2005
20.4.2005
5.5.2005
7 500 000,00
14.
KPS
Prestito
Attività di KPS conformemente all’atto costitutivo
Contratto di prestito n. 4/9/.2005
21.9.2005
31.10.2005
4.1.2006
14 500 000,00
15.
KPS
Prestito
Attività di KPS conformemente all’atto costitutivo
Contratto di prestito n. 2/7/2006
24.7.2006
3.8.2006
29.11.2006
10 000 000,00
16.
KPS
Prestito
Attività di KPS conformemente all’atto costitutivo
Contratto di prestito n. 1/4/2006
21.4.2006
26.4.2006
30.7.2007
4 000 000,00
17.
KPS
Prestito
Attività di KPS conformemente all’atto costitutivo
Contratto di prestito n. 1/12/2006
05.12.2006
5.12.2006
7.2.2006
5 500 000,00
11.12.2006
2 300 000,00
18.
KPS
Prestito
Attività di KPS conformemente all’atto costitutivo
Contratto di prestito n. 1/3/2007
20.3.2007
20.3.2007
20.9.2007
6 200 000,00
29.3.2007
2 000 000,00
23.4.2007
5 800 000,00
19.
ZUS
Accordo di rimborso rateizzato
Domanda del debitore
Formalmente non ancora concesso, ma praticamente utilizzato
In rate sino alla fine del 2008
In rate sino alla fine del 2008
34 272 360,17
Totale
648 678 711,50
Tabella 2
Ulteriori aiuti di Stato concessi a favore di Stocznia Gdynia tra il 1o giugno 2007 e il 15 luglio 2008 secondo le informazioni fornite dalle autorità polacche (in PLN)
N.
Amministrazione aggiudicatrice
Strumento di aiuto
Base giuridica
Numero di decisione o accordo
Data di concessione dell’aiuto
Entrata in vigore
Periodo di concessione dell’aiuto
Valore nominale
dell’aiuto
20.
Agenzia di sviluppo industriale
Prestito
Articolo 56, legge sulle privatizzazioni (Gazzetta delle leggi 2002/171, sezione 1397, come modificata)
Contratto di prestito n. OPP/11/07
4.12.2007
In due rate:
5.12.2007
4.1.2008
Entro il 31.5.2008
40 000 000
21.
Agenzia di sviluppo industriale
Prestito
5.2.2008
54 000 000
22.
KPS
Prestito
Attività di KPS conformemente all’atto costitutivo
Contratto di prestito n. 2/11/2007
?
Tabella 3
Debiti nei confronti di enti pubblici in essere al 30 settembre 2007 secondo le informazioni fornite dalle autorità polacche (in PLN)
Amministrazione aggiudicatrice
Debiti interessati
Importo dovuto
al 30 settembre 2007
23.
ZUS
Rinvio di premi, pagamento rateizzato
maggio 2004-settembre 2007
356 708 912
24.
Fondo statale per la riabilitazione dei disabili
Rinvio di premi, pagamento rateizzato
maggio 2004-settembre 2007
12 192 821
25.
Comune di Danzica
Rinvio di imposte sugli immobili, pagamento rateizzato
maggio 2004-settembre 2007
50 872 523
26.
Comune di Danzica
Rinvio di diritti per l’utilizzo di terreni, pagamento rateizzato
2005-2007
2 859 684
27.
Maresciallo della provincia di Pomerania
Rinvio del tributo ambientale, pagamento rateizzato
maggio 2004-settembre 2007
361 781
Totale
422 995 722
Tabella 4
Aiuti di Stato concessi a favore di Stocznia Gdynia per scopi diversi dalla ristrutturazione secondo le informazioni fornite dalle autorità polacche (in PLN)
N.
Amministrazione aggiudicatrice
Strumento di aiuto
Scopo
Base giuridica
Numero di decisione o accordo
Data di concessione dell’aiuto
Entrata in vigore
Periodo di concessione dell’aiuto
Valore nominale
dell’aiuto
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
28.
Agenzia di sviluppo industriale
Sovvenzione
Ricerca e sviluppo
Progetto rientrante in INTERREG IIIC - 2005 Legge sui bilanci 22.12.2004, Gazzetta delle leggi n. 278 del 29.12.2004, sezione 2755
Nota di pagamento n. 5/ERR/2006
30.5.2006
30.5.2006
Sovvenzione una tantum
1 322,19
29.
Ministero dell’Istruzione e della Ricerca
Sovvenzione
Decreto del presidente del comitato statale per la ricerca scientifica del 30.11.2001 (Gazzetta delle leggi n. 146, sezione 1642, come modificata)
Progetto UE G3RD-CT-2002-00822-FASTPOD
26.6.2006
26.6.2006
Sovvenzione una tantum
49 571,98
30.
Ministero dell’Istruzione e della Ricerca
Sovvenzione
Decisione n. 03797/C.ZR6-6/2005
12.12.2005
20.11.2006
Progetto da realizzare entro il 31.1.2009
279 825,51
31.
Ministero della Scienza e dell’Istruzione superiore
Sovvenzione
Legge sul finanziamento della scienza dell’8.10.2004 (Gazzetta delle leggi n. 238, sezione 2390, come modificata)
Decisione n. 03858/C.ZR8-6/2006
1.9.2006
20.11.2006
Progetto da realizzare entro il 31.3.2009
36 509,45
32.
Ministero della Scienza e dell’Istruzione superiore
Sovvenzione
Ricerca e sviluppo
Legge sul comitato statale per la ricerca scientifica del 12. 1.1991 (Gazzetta delle leggi n. 33 del 2001, sezione 389)
Decisione n. 960/E-594/SPB/5.PR UE/DZ 29/2003-2005
31.1.2003
30.6.2005
30.6.2005
37 906,00
33.
Agenzia polacca per lo sviluppo delle imprese
Sovvenzione
Decreto del ministro dell’Economia e del Lavoro del 16.9.2004 sull’aggiudicazione da parte della Polonia (agenzia di sviluppo industriale) di aiuti finanziari nell’ambito del programma operativo settoriale 2004-2006 per le risorse umane (Gazzetta delle leggi del 2007, sezione 2115)
Convenzione n. 30/2006/efs/gdy formazione finanziata dal FSE del 20.1.2006
2.2.2006
25.5.2006
Sovvenzione una tantum
4 253,02
34.
Agenzia polacca per lo sviluppo delle imprese
Sovvenzione
Decreto del ministro dell’Economia e del Lavoro del 16.9.2004 sull’aggiudicazione da parte della Polonia (agenzia di sviluppo industriale) di aiuti finanziari nell’ambito del programma operativo settoriale 2004-2006 per le risorse umane (Gazzetta delle leggi del 2007, sezione 2115)
Convenzione n. WSAiB/039
1.2.2007
13.3.2007
Sovvenzione una tantum
2 209,94
Totale
411 598,09
III. VALUTAZIONE
1. COMPETENZE DELLA COMMISSIONE
(233)
L’allegato IV, punto 3, del trattato di adesione descrive la procedura del meccanismo provvisorio e, in tal senso, costituisce un quadro giuridico per la valutazione dei regimi di aiuto e dei singoli interventi di aiuto posti in essere in un nuovo Stato membro prima della data di adesione all’Unione europea ancora applicabili dopo l’adesione.
(234)
La Commissione non ha facoltà di esaminare interventi che siano stati posti in essere prima dell’adesione, ma non siano più applicabili dopo di essa né nell’ambito della procedura del meccanismo provvisorio né nell’ambito della procedura prevista dall’articolo 88, paragrafo 2, del trattato CE.
(235)
Tuttavia, interventi non posti in essere prima dell’adesione sono valutati dalla Commissione come aiuti notificati o aiuti illegali conformemente all’articolo 88, paragrafo 2, del trattato CE.
(236)
Il criterio utilizzato per stabilire il momento in cui un determinato intervento è stato posto in essere è il provvedimento giuridicamente vincolante con il quale l’autorità nazionale competente si impegna a concedere l’aiuto (52). È il diritto nazionale a stabilire se un provvedimento amministrativo è un giuridicamente vincolante o meno. La Commissione, però, soprattutto nei casi limite, deve poter esaminare un siffatto provvedimento per appurare, sulla base della sua forma e del suo contenuto, se possa aver suscitato nei beneficiari legittime aspettative da far valere dinanzi a un tribunale polacco. Tale facoltà di verifica di un provvedimento amministrativo nazionale è indispensabile affinché la Commissione possa esercitare la sua competenza esclusiva e approvare deroghe al divieto generale di aiuti di Stato in relazione a interventi posti in essere in Polonia dopo il 1o maggio 2004.
(237)
Un intervento posto in essere prima dell’adesione è considerato applicabile dopo l’adesione se può ancora dar luogo alla concessione di aiuti ulteriori o a un aumento dell’ammontare di un aiuto già concesso, ossia se l’esatta esposizione economica dello Stato alla data in cui l’intervento è stato posto in essere non era nota e tale rimane alla data di adesione.
(238)
Nella decisione di apertura dell’esame formale, la Commissione concludeva, alla luce delle informazioni fornite dalla Polonia, che una serie di interventi notificatile il 29 aprile 2004 di fatto costituivano nuovi aiuti, illegali o notificati, perché erano stati concessi dopo il 1o maggio 2004, data di adesione della Polonia all’Unione europea. Le osservazioni formulate dalla Polonia e da terzi dopo l’apertura dell’esame non hanno indotto la Commissione a modificare tale conclusione. In particolare, la Commissione ritiene di essere competente per quanto concerne la valutazione della compatibilità con il mercato comune degli interventi riportati nell’allegato I, parte B, della decisione di apertura dell’esame formale, pur prendendo atto del fatto che taluni interventi sono stati abbandonati (interventi 33 e 34 dell’allegato I, parte B, della decisione di apertura dell’esame formale).
(239)
Di seguito, la Commissione spiega i motivi per i quali essa non può accogliere le argomentazioni formulate dalla Polonia e dalle parti interessate.
a) Ristrutturazione dei debiti nei confronti di enti pubblici di cui al capitolo 5a
(240)
La Commissione concorda con il beneficiario nell’affermare che l’evento che ha dato luogo alla parziale cancellazione dei debiti nei confronti di enti pubblici di cui al capitolo 5a è stato l’adozione della decisione di ristrutturazione da parte del presidente dell’agenzia di sviluppo industriale. La Commissione, però, non può accettare l’affermazione secondo cui tale decisione è stata adottata il 19 aprile 2004, ossia prima dell’adesione. La Commissione spiegava i motivi della sua posizione nella decisione di apertura dell’esame formale e né la Polonia né il beneficiario hanno avanzato ulteriori argomentazioni. La Commissione ribadisce che la decisione del 19 aprile approvava unicamente il piano di ristrutturazione del 2004 e non ristrutturava i debiti nei confronti di enti pubblici di cui al capitolo 5a. Il presidente dell’agenzia di sviluppo industriale non poteva rendere nota la decisione di ristrutturazione prima dell’adesione perché non poteva contare, come richiede il capitolo 5a, sul consenso di tutti i creditori pubblici coinvolti nella ristrutturazione e dell’operatore, vale a dire l’impresa che gestisce l’operazione di ristrutturazione (53). La Commissione osserva che il presidente dell’agenzia di sviluppo industriale riconosceva tale circostanza affermando, nella sua decisione del 19 aprile 2004, che sarebbe stata necessaria un’ulteriore decisione per completare la ristrutturazione di cui al capitolo 5a, concetto ribadito quando, alla fine, ha reso note le sue decisioni di ristrutturazione il 4 gennaio 2005, ovverosia dopo l’adesione.
(241)
La Commissione non può accettare l’argomentazione del beneficiario secondo cui il consenso di tutti i creditori pubblici coinvolti alla ristrutturazione dei crediti da loro vantati nei confronti di Stocznia Gdynia di cui al capitolo 5a costituiva il provvedimento giuridicamente vincolante richiesto dalla sentenza Fleuren Compost. Il beneficiario essenzialmente obiettava che il capitolo 5a non era una lex specialis rispetto ad altre leggi che consentono la ristrutturazione di debiti nei confronti di enti pubblici e la funzione del presidente dell’agenzia di sviluppo industriale consisteva nell’amministrare e agevolare il processo di ristrutturazione, non nel sostituirsi alle autorità coinvolte e competenti per quanto concerne passività specifiche. La Commissione osserva che tale interpretazione del diritto polacco è in contrasto con tutto ciò che è stato prodotto a oggi dalla Polonia, oltre che con il testo e la logica dello stesso capitolo 5a. Innegabilmente, come ha obiettato il beneficiario, la legge del 30 ottobre 2002“non vieta alle autorità che procedono alla ristrutturazione di emettere decisioni di cancellazione nella misura in cui ciò è consentito loro da disposizioni di carattere generale”. Nondimeno, se così fosse stato, detti debiti non rientrerebbero più nel capitolo 5a con tutti i vantaggi che ne derivano e che lo stesso beneficiario ha enumerato come segue: possibilità di usufruire di un prestito dell’agenzia di sviluppo industriale, sospensione di procedimenti esecutivi in corso, esenzione dal fallimento e non maturazione di interessi sugli importi dovuti.
(242)
La Commissione non può accogliere l’argomentazione del beneficiario secondo cui non sono maturati interessi dopo il 30 giugno 2006 sui debiti ristrutturati nell’ambito del capitolo 5a. Tale interpretazione del diritto polacco è stata respinta dalla stessa Polonia. Inoltre, la Polonia ha notificato come nuovo aiuto la prevista (parziale) cancellazione degli interessi maturati dopo il 30 giugno 2006, per cui è evidente che tali interessi erano in realtà maturati.
b) Interventi 28-34 dell’allegato I, parte B, della decisione di apertura dell’esame formale
(243)
La Commissione non può accettare l’argomentazione della Polonia secondo cui tali aiuti sono stati concessi de facto in virtù della circostanza che tutte le corrispondenti amministrazioni aggiudicatrici avevano rilasciato dichiarazioni verbali in occasione di una riunione del gruppo di lavoro del governo sulla ristrutturazione dei cantieri navali in Polonia (il team per il comparto della costruzione navale). Tali dichiarazioni, ammesso che siano state rilasciate, erano prettamente verbali ed erano ovviamente necessari ulteriori interventi attuativi per creare aspettative legittime secondo il diritto polacco.
c) Conferimento di capitale da parte dell’agenzia di sviluppo industriale
(244)
L’argomentazione del beneficiario secondo cui gli aiuti sono stati concessi prima dell’adesione perché l’esatta esposizione economica era nota prima di detta data deriva da un’erronea interpretazione dell’allegato IV, punto 3, del trattato di adesione. Per essere considerato un aiuto antecedente all’adesione, un intervento deve soddisfare due requisiti: è necessario che sia stato concesso prima dell’adesione (il che equivale a una decisione giuridicamente vincolante adottata dall’amministrazione aggiudicatrice competente) ed è necessario che “non sia applicabile dopo l’adesione”. Si tratta di due condizioni distinte che devono ricorrere entrambe. L’argomentazione del beneficiario secondo cui l’esposizione economica dello Stato era nota prima dell’adesione si riferisce al secondo di tali requisiti e non al momento in cui l’aiuto è stato concesso.
(245)
La Commissione non può accogliere l’argomentazione della Polonia secondo cui il requisito di registrazione della sottoscrizione delle nuove quote entro 6 mesi era puramente formale. Essa osserva che, in realtà, scaduto il termine di 6 mesi, erano necessarie due nuove decisioni distinte: una nuova delibera dell’assemblea generale in merito all’aumento di capitale e la stessa sottoscrizione. Pare infatti che, a norma del diritto commerciale polacco, il diritto di una società di procedere a un conferimento di capitale diventi effettivo alla data di adozione della delibera di aumento del capitale (ossia la prima delibera del 17 febbraio 2004). La registrazione ha valore per i rapporti esterni della società, non per quelli con i suoi soci. Tuttavia, la mancata registrazione comporta anche effetti giuridici sul rapporto tra la società e i suoi soci: se non viene effettuata entro sei mesi, la delibera di aumento del capitale sociale scade e non è possibile procedere al conferimento di capitale. In tali circostanze, per aumentare il capitale sociale, occorre una nuova delibera dei soci, delibera che è stata infatti adottata dall’assemblea generale il 4 marzo 2005. Il fatto però che la delibera non sia stata adottata all’unanimità (tre soci importanti si sono opposti) dimostra che essa non può considerarsi un requisito meramente formale. La Commissione osserva inoltre che il capitale è stato alla fine sottoscritto dall’agenzia di sviluppo industriale, non dal Tesoro. La delibera del 17 febbraio 2004 non può dunque ritenersi una decisione giuridicamente vincolante per l’aggiudicazione di un aiuto sotto forma di conferimento di capitale di cui all’intervento 32 dell’allegato I, parte B, della decisione di apertura dell’esame formale.
(246)
Da ultimo, la Commissione rileva che né la Polonia né il beneficiario hanno contestato la sua conclusione secondo cui gli interventi 19-27 dell’allegato I, parte B, della decisione di apertura dell’esame formale costituivano nuovi aiuti, rientrando pertanto nel mandato della Commissione di cui all’articolo 88 del trattato CE.
2. AIUTI DI STATO SECONDO LA DEFINIZIONE CONTENUTA DALL’ARTICOLO 87, PARAGRAFO 1, DEL TRATTATO CE
2.1 ESISTENZA DI UN AIUTO DI STATO
(247)
L’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE afferma che qualunque aiuto concesso da uno Stato membro o attraverso risorse dello Stato, a prescindere dalla forma, che distorca o rischi di distorcere la concorrenza favorendo talune imprese o la produzione di taluni prodotti e incidendo sugli scambi tra Stati membri è incompatibile con il mercato comune.
(248)
La Commissione rileva che tutti gli aiuti descritti nei considerando 209-232 sono stati concessi dallo Stato o attraverso risorse dello Stato ed erano selettivi, essendo destinati a una specifica impresa.
(249)
Stocznia Gdynia è uno dei più grandi cantieri navali europei e compete attivamente sul mercato delle navi portacontainer con cantieri navali soprattutto tedeschi e danesi, come la Polonia e il beneficiario hanno riconosciuto. Lo hanno anche rilevato la Danimarca e l’associazione danese dei costruttori navali nelle rispettive osservazioni sulla decisione di apertura dell’esame formale della Commissione. Le navi portacontainer rappresentavano il 26 % del portafoglio di ordini dei cantieri navali europei alla fine del 2006 (54).
(250)
Pare che Stocznia Gdynia sia l’unico cantiere nell’Unione europea a costruire un certo tipo di nave Ro-Ro: le grandi navi per il trasporto di autovetture. Tale specializzazione, tuttavia, non significa che Stocznia Gdynia non sia concorrente, perlomeno potenziale, di altri cantieri comunitari. La Commissione osserva che esiste un livello considerevole di sostituibilità sul versante dell’offerta, quantomeno nel segmento delle navi da carico (55), anche se, considerando la struttura della domanda per varie categorie di nave da carico, tali navi non appartengono a un mercato unico.
(251)
Ciò significa che altri cantieri navali nell’Unione europea potrebbero incontrare notevoli ostacoli all’avvio della produzione di navi per il trasporto di autovetture, perlomeno non di natura tecnologica (strutture di produzione, know-how, eccetera). Tuttavia, il continuo sovvenzionamento di Stocznia Gdynia, che ha consentito al cantiere di concludere contratti senza totale riconoscimento e remunerazione di tutti i rischi coinvolti, avrebbe potuto ostacolare notevolmente l’ingresso di altri cantieri navali sul mercato delle navi per il trasporto di autovetture.
(252)
La Commissione osserva che Stocznia Gdynia opera anche in altri segmenti per quanto concerne le navi da carico offrendo prodotti come navi polivalenti, navi per il trasporto di gas liquefatto di petrolio, petroliere e navi per prodotti chimici, nonché navi per carichi alla rinfusa. Per esempio, le petroliere e le navi per prodotti chimici costituivano circa l’8 % del portafoglio di ordini dei cantieri navali europei alla fine del 2006 (56). I cantieri tedeschi e rumeni sono particolarmente attivi in tali segmenti.
(253)
Alla luce di quanto precede, la Commissione conclude che gli aiuti di Stato concessi a favore di Stocznia Gdynia hanno inciso sugli scambi tra Stati membri.
(254)
Da ultimo, la Commissione deve appurare se gli interventi concessi a favore di Stocznia Gdynia abbiano rappresentato un vantaggio indebito per il cantiere distorcendo o rischiando di distorcere la concorrenza. La Commissione osserva che le autorità polacche non hanno contestato la classificazione degli interventi oggetto della presente decisione come aiuti di Stato, eccezion fatta per i prestiti concessi da KPS e le garanzie prestate da Export Credit Insurance Corporation che, a giudizio delle autorità polacche, sono conformi al principio dell’investitore in economia di mercato.
(255)
Nel prosieguo, la Commissione prima spiega i motivi per i quali ritiene che la continua mancata esecuzione del debito nei confronti di enti pubblici non abbia superato il test del creditore in economia di mercato, poi valuta gli interventi contestati dalla Polonia per analizzare infine le circostanze in cui sono stati concessi gli aiuti oggetto della presente decisione e il loro impatto sulla concorrenza.
a) Continua mancata esecuzione dei debiti nei confronti di enti pubblici
(256)
Il principio secondo cui la continua mancata esecuzione di debiti nei confronti di enti pubblici possa considerarsi in sé costitutiva di un aiuto di Stato è consolidato a livello giurisprudenziale (57). Le informazioni fornite dalle autorità polacche (58) indicano chiaramente che Stocznia Gdynia ha notevoli accumulato arretrati notevoli nei confronti di enti pubblici che risalgono ben al 2004. Il cantiere ha restituito tali debiti in maniera decisamente discontinua e la restituzione del saldo è stata continuamente differita, con tutta probabilità senza alcuna decisione formale da parte dei corrispondenti creditori pubblici, oppure soggetta a piani di rientro. La Polonia ha spiegato che il beneficiario intendeva restituire i debiti nei confronti di enti pubblici in essere al 30 settembre 2007 (complessivamente 443 milioni di zloty) utilizzando il conferimento di capitale del Tesoro dopo la privatizzazione del cantiere. Trattandosi di un evento incerto con una tempistica incerta, l’intenzione del cantiere sottintende che, in pratica, i debiti nei confronti di enti pubblici sono stati differiti a tempo indeterminato o non specificato e rimborsati soltanto occasionalmente in funzione del flusso di cassa del cantiere. La Commissione ritiene che nessun creditore in economia di mercato accetterebbe un siffatto differimento a tempo indeterminato di crediti vantati nei confronti di un debitore, che risulterebbero subordinati a un evento incerto di privatizzazione e ricapitalizzazione da parte dello Stato (il che costituisce un aiuto di Stato di dubbia legalità e compatibilità con il mercato unico). Non vi è inoltre alcuna indicazione del fatto che i corrispondenti creditori pubblici abbiano intrapreso azioni per far valere i propri crediti nei confronti di Stocznia Gdynia, per esempio mediante esecuzione forzata o ricorso al diritto fallimentare. La Commissione conclude pertanto che la continua mancata esecuzione dei debiti nei confronti di enti pubblici rappresenta un vantaggio che il beneficiario non avrebbe ottenuto da un creditore in economia di mercato, che dunque costituisce un aiuto di Stato assimilabile a un prestito (senza interessi).
b) Interventi che a giudizio della Polonia superano il test dell’investitore privato
(257)
La Commissione non può accogliere l’argomentazione della Polonia secondo cui gli aiuti sotto forma di prestiti per capitale circolante fossero esenti da aiuti di Stato. La Commissione osserva che il tasso di interesse addebitato da KPS era superiore di circa 400 punti base al tasso di riferimento, rilevando altresì che il cantiere si è trovato in una situazione finanziaria molto precaria per diversi anni, con un passivo nettamente superiore all’attivo. Il cantiere non è stato in grado di reperire finanziamenti per la sua produzione da alcuna altra fonte esterna. Il suo capitale circolante è stato finanziato con anticipi coperti da garanzie di Export Credit Insurance Corporation, prestiti interamente coperti da garanzie del Tesoro e prestiti di KPS. Il tasso di interesse applicato da KPS non pare pertanto rispecchiare in maniera adeguata il rischio corso. Sebbene KPS richiedesse garanzie reali, il loro valore resta discutibile; va infatti ricordato che anche Export Credit Insurance Corporation e il Tesoro richiedevano garanzie analoghe e, considerato il rapporto attivo/passivo di Stocznia Gdynia, pare improbabile che KPS potesse ottenere una garanzia di primo grado sui beni del cantiere. In ogni caso, la Polonia non ha fornito informazioni dettagliate che possano consentire alla Commissione di stabilire il valore effettivo delle garanzie reali richieste.
(258)
Non vi è peraltro differenza tra i prestiti concessi da KPS e quelli concessi dall’agenzia di sviluppo industriale, che appartiene a KPS. È difficile sostenere allo stesso tempo, come fa la Polonia, che i prestiti concessi dall’agenzia di sviluppo industriale costituiscono aiuti di Stato, mentre quelli concessi dalla sua controllata, KPS, soddisfano i requisiti del principio dell’investitore in economia di mercato.
(259)
Infine, la Commissione osserva che KPS è stata costituita come fondo controllato dal governo con obiettivi di politica pubblica, il cui finanziamento era interamente coperto o garantito dallo Stato attraverso l’agenzia di sviluppo industriale. Secondo il documento “Strategia per il settore della costruzione navale (cantieristica marittima) in Polonia 2006-2010”, KPS era “costituita per organizzare il finanziamento della produzione di un cantiere navale fino all’assunzione del controllo da parte degli investitori privati”. La strategia, volta a conseguire finalità non soltanto economiche, ma anche sociali e macroeconomiche, (59) delega a KPS vari poteri che la apparentano all’agenzia di sviluppo industriale, al Tesoro e ad altri organi pubblici competenti. I legami finanziari di KPS con l’agenzia di sviluppo industriale e il Tesoro sono chiari e KPS funge piuttosto da veicolo per il trasferimento di attività destinate dal bilancio dello Stato ai cantieri navali polacchi, tra cui quello di Gdynia.
(260)
Alla luce di quanto precede, la Commissione conclude che KPS non agiva quale investitore in economia di mercato nel momento in cui concedeva prestiti per il capitale circolante di Stocznia Gdynia. Tali prestiti, riportati nel considerando 158, tabelle 1 e 2, costituiscono pertanto aiuti di Stato.
(261)
Nelle osservazioni formulate a seguito dell’adozione della decisione di apertura dell’esame formale, la Polonia asseriva che le garanzie prestate da Export Credit Insurance Corporation a Stocznia Gdynia non costituivano aiuti di Stato. La Commissione non può condividere tale affermazione.
(262)
In primo luogo, la Commissione vorrebbe sottolineare che le garanzie per anticipi di Export Credit Insurance Corporation sono garantite dal Tesoro e le corrispondenti operazioni transitano per un conto bancario distinto intestato a “Interes Narodowy”. Se sul conto non sono presenti fondi sufficienti, Export Credit Insurance Corporation può utilizzare prestiti del Tesoro o usufruire di garanzie per prestiti del Tesoro.
(263)
In secondo luogo, la Commissione rammenta la sua decisione del 18 luglio 2007 nella causa N 105/07 (60) con la quale ha approvato come esente da aiuti di Stato il regime attraverso cui Export Credit Insurance Corporation gestiva il suo programma di assicurazione delle esportazioni garantito dal Tesoro. Tale regime attualmente copre il tipo di garanzie per la produzione che Stocznia Gdynia ha ricevuto negli ultimi anni. La commissione osserva che il regime espressamente esclude (61) imprese che versino in difficoltà finanziarie, secondo la definizione contenuta negli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese in difficoltà. La principale caratteristica del regime è che i premi per le garanzie sono calcolati sulla base di una valutazione del rischio. Per esempio, il premio per un’impresa che appartenga alla massima categoria di rischio è pari a […] % all’anno per garanzie inferiori a 2 anni e […] % all’anno per garanzie superiori a 2 anni. Il premio di base corrisponde a […] % all’anno. A titolo di raffronto, le garanzie prestate a Stocznia Gdynia da Export Credit Insurance Corporation sono state concesse a fronte di un premio del 2 % all’anno per garanzie non superiori a 35 milioni di zloty e dell’1 % all’anno per garanzie superiori a detto importo.
(264)
Risulta dunque evidente che Stocznia Gdynia non può beneficiare di garanzie rientranti nel regime appena descritto e approvato dalla Commissione come esente da aiuti di Stato. Di conseguenza, le garanzie prestate a Stocznia Gdynia non sono esenti da aiuti di Stato.
(265)
È inoltre chiaro che il premio per la garanzia addebitato a Stocznia Gdynia è nettamente inferiore al premio di base applicato alle garanzie prestate a imprese sane e inferiore di diverse volte al premio imputato a società ad alto rischio che, tuttavia, possono ancora usufruire del regime illustrato poc’anzi. La Commissione conclude che il premio per la garanzia applicato a Stocznia Gdynia non corrisponde a un premio di mercato e che, pertanto, le garanzie in questione costituiscono aiuti di Stato.
(266)
In terzo luogo, conformemente alla comunicazione della Commissione sull’applicazione degli articoli 87 e 88 del trattato CE agli aiuti di Stato sotto forma di garanzie, (62) affinché una singola garanzia dello Stato non costituisca un aiuto di Stato, è necessario che il mutuatario non versi in difficoltà finanziarie. È chiaro che nella fattispecie le circostanze sono completamente diverse. Secondo la succitata comunicazione, nel momento in cui il mutuatario versa in difficoltà finanziarie, la componente di aiuto della garanzia può avere lo stesso valore dell’importo coperto dalla garanzia.
(267)
La Commissione rileva infine che Stocznia Gdynia poteva unicamente contare sulle garanzie prestate da Export Credit Insurance Corporation e dal Tesoro, non riuscendo a ottenerne altre sul mercato.
(268)
Alla luce di quanto precede, la Commissione conclude che Export Credit Insurance Corporation non agiva quale investitore in economia di mercato nel momento in cui prestava garanzie a Stocznia Gdynia.
c) Distorsione della concorrenza causata dagli aiuti di Stato concessi a favore di Stocznia Gdynia
(269)
La Commissione è dell’avviso che la possibilità di contare pienamente su aiuti di Stato abbia consentito a Stocznia Gdynia di adottare pratiche anticoncorrenziali, come la definizione di prezzi inferiori ai costi di produzione, senza subire le conseguenze che tali pratiche generalmente comportano, segnatamente l’estromissione dal mercato.
(270)
La Commissione osserva inoltre che uno dei principali problemi a lungo termine di Stocznia Gdynia è stato quello di aver stipulato contratti che si sono rivelati in perdita a seguito della rivalutazione dello zloty rispetto al dollaro americano, valuta dominante nel campo della costruzione navale, e all’aumento a livello mondiale del prezzo delle lamiere in acciaio. Tali fattori esterni erano già stati definiti le principali minacce alla continuità operativa del cantiere nel piano di ristrutturazione del 2002 e successivamente nella sua versione modificata del 2004, come anche nel nuovo piano di ristrutturazione del 2006 e, da ultimo, nel corso della privatizzazione del 2008.
(271)
Nonostante il fatto che la direzione del cantiere fosse consapevole di tali minacce, il cantiere ha continuato a sottoscrivere contratti senza adottare alcuna misura per attenuare il rischio, pratica commerciale proseguita anche durante il boom senza precedenti del mercato della costruzione navale registrato tra il 2004 e il 2008, epoca in cui i prezzi hanno raggiunto livelli record. L’esito di tale approccio è stato che il cantiere è riuscito a proseguire l’attività e mantenere il suo organico accusando però gravi perdite in termini di regolarità della produzione di navi. Secondo la relazione di “due diligence” stilata da Amber nel primo semestre del 2008, sull’attuale portafoglio di ordini con consegne previste per il 2008 e il 2009 grava ancora un rischio di perdite notevoli derivanti da contratti stipulati senza alcuna misura di attenuazione del rischio, elemento che è stato confermato dalla Polonia.
(272)
Su tale base, la Commissione conclude che tutti gli aiuti concessi a favore di Stocznia Gdynia descritti nella parte II, punto 7, sono stati tali da distorcere o rischiare di distorcere la concorrenza sul mercato della costruzione navale.
(273)
In conclusione, la Commissione è del parere che tutti gli interventi concessi a favore di Stocznia Gdynia siano aiuti di Stato secondo la definizione contenuta nell’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE.
2.2. Possibilità per la Polonia e terzi di formulare osservazioni
(274)
Con la decisione del 1o giugno 2005, la Commissione ha aperto un esame formale di una serie di interventi, tra cui ristrutturazione del debito (cancellazioni, differimenti, modifiche del piano di rientro) sulla base di varie motivazioni legali e riguardante diversi creditori pubblici, conferimenti di capitale, garanzie per la produzione del Tesoro e interventi di reperimento di capitale (emissioni di obbligazioni e capitalizzazione del debito).
(275)
La Commissione ha inoltre chiaramente affermato che l’argomentazione della Polonia secondo cui gli anticipi degli armatori avrebbero dovuto essere considerati un contributo proprio era inaccettabile. In proposito, la Commissione ha manifestato dubbi asserendo che le garanzie per anticipi prestate da Export Credit Insurance Corporation potevano forse costituire aiuti di Stato e ha annunciato che avrebbe approfondito la natura di tali anticipi.
(276)
Sia la Polonia sia il beneficiario hanno formulato osservazioni; tuttavia, sebbene essi abbiano contestato la competenza della Commissione in riferimento alla valutazione della compatibilità di alcuni interventi in questione, non hanno invece confutato la sua conclusione secondo cui, poiché tali interventi sono stati concessi dopo l’adesione della Polonia all’Unione europea, essi costituiscono nuovi aiuti secondo la definizione contenuta dall’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE. L’unica eccezione riguardava la natura delle garanzie prestate da Export Credit Insurance Corporation, asseritamente esenti da aiuti di Stato. La Polonia successivamente ha anche obiettato che i prestiti concessi da KPS non costituivano aiuti di Stato. La Commissione ha approfondito le argomentazioni formulate dalla Polonia e dal beneficiario.
(277)
Nel corso del suo esame, la strategia adottata dal governo polacco in quanto socio di maggioranza di Stocznia Gdynia è stata oggetto, a più riprese, di radicali cambiamenti, come dimostra l’excursus degli avvenimenti prima riportato. L’obiettivo del consolidamento del settore della costruzione navale si è trasformato in una strategia volta alla separazione dei cantieri di Gdynia e Danzica e in una decisione di parziale privatizzazione di Stocznia Gdynia, poi riorientata verso una totale privatizzazione, scelta anch’essa discutibile vista la manifesta assenza di interesse per l’acquisizione del cantiere da parte degli operatori del mercato.
(278)
Come già affermato, la Commissione ha intrattenuto contatti regolari con le autorità polacche in quanto proprietarie di Stocznia Gdynia, così come con lo stesso cantiere. La Commissione ha sistematicamente segnalato sia alla Polonia sia al cantiere che, considerata la sua precaria situazione finanziaria e l’assenza di finanziamenti esterni esenti da aiuti di Stato, tutti gli interventi concessi a favore di Stocznia Gdynia attingendo da risorse dello Stato probabilmente costituivano aiuti di Stato secondo la definizione contenuta nell’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE, avvertendo altresì che tali aiuti erano stati concessi in violazione dell’articolo 88, paragrafo 3, del trattato CE ed erano incompatibili con il mercato comune. La Commissione ha inoltre sottolineato in varie occasioni che le garanzie prestate da Stocznia Gdynia da Export Credit Insurance Corporation costituivano aiuti di Stato.
(279)
Durante il suo esame, la Commissione ha anche raccolto informazioni in merito alle attività di KPS e alla natura dei fondi per finanziare il capitale circolante concessi al cantiere, segnalando alla Polonia che, con tutta probabilità, tali prestiti costituivano aiuti di Stato secondo la definizione contenuta nell’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE.
(280)
Infine, sempre nel corso dell’esame, la Commissione ha osservato che Stocznia Gdynia stava ancora accumulando debiti nei confronti di enti pubblici, per cui ha raccolto informazioni al riguardo e ha informato la Polonia (in quanto proprietaria del cantiere e creditrice) che la mancata esecuzione di debiti nei confronti di enti pubblici o la loro ristrutturazione poteva costituire un aiuto di Stato secondo la definizione contenuta nell’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE.
3. COMPATIBILITÀ DEGLI AIUTI CON IL MERCATO UNICO - DEROGA PREVISTA DALL’ARTICOLO 87, PARAGRAFO 3, DEL TRATTATO CE
(281)
L’obiettivo principale degli interventi è assistere una società che versi in difficoltà finanziarie e mantenerla a galla. In tali casi, ammesso che concorrano gli elementi richiesti, è possibile applicare l’esenzione prevista dall’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE che autorizza aiuti di Stato concessi per agevolare lo sviluppo di talune attività economiche, purché non incidano sulle condizioni commerciali in misura contraria all’interesse pubblico.
(282)
Gli aiuti al salvataggio e alla ristrutturazione di imprese in difficoltà sono attualmente disciplinati dagli orientamenti comunitari sugli aiuti al salvataggio e alla ristrutturazione delle imprese in difficoltà (63) (in prosieguo “orientamenti (del 2004)”), subentrati al precedente testo adottato nel 1999 (64) (in prosieguo “orientamenti del 1999”).
(283)
Le disposizioni transitorie degli orientamenti del 2004 prevedono che le notifiche protocollate prima del 10 ottobre 2004 siano esaminate alla luce dei criteri applicabili all’atto della notifica (punto 103). Nella fattispecie, la Commissione ha ricevuto comunicazione di alcuni interventi il 29 aprile 2004 nell’ambito del meccanismo provvisorio di cui all’allegato IV, punto 3, del trattato di adesione, epoca in cui erano in vigore gli orientamenti del 1999. Gli orientamenti del 2004 stabiliscono tuttavia che alla valutazione di aiuti al salvataggio o alla ristrutturazione concessi senza l’autorizzazione della Commissione (aiuti illegali) si applichi l’ultima versione se alcuni di essi o tutti vengono concessi dopo il 1o ottobre 2004 (punto 104, primo comma). Poiché gli interventi descritti nei considerando 209-232 sono stati concessi per la maggior parte illegalmente dopo detta data, la Commissione conclude che sono applicabili gli orientamenti del 2004.
(284)
Gli orientamenti valgono per le imprese di tutti i settori con le eccezioni indicate al punto 18 degli orientamenti. Il quadro sugli aiuti di Stato alla costruzione navale (65), che è il quadro giuridico per la valutazione degli aiuti di Stato in tale settore, cita il punto 11 degli orientamenti quale base giuridica applicabile alla valutazione degli aiuti al salvataggio e alla ristrutturazione.
A. AIUTI AL SALVATAGGIO
(285)
Gli orientamenti contemplano la possibilità di concedere aiuti al salvataggio quale forma di assistenza temporanea a imprese che versino in difficoltà finanziarie in attesa che venga predisposto un piano di ristrutturazione o liquidazione o al fine di affrontare una grave crisi di liquidità.
(286)
La Commissione osserva che gli aiuti di Stato concessi a favore di Stocznia Gdynia non rispondono né al criterio di temporaneità, visto che tutti gli interventi di aiuto sono stati concessi per periodi di gran lunga superiori ai 6 mesi prescritti, né al criterio di reversibilità, poiché sono stati autorizzati interventi irreversibili quali conferimenti di capitale e cancellazioni di debiti, equiparabili a sovvenzioni.
(287)
La Commissione conclude pertanto che gli interventi elencati nei considerando 209-232 non sono compatibili con il mercato comune come aiuti al salvataggio.
B. AIUTI ALLA RISTRUTTURAZIONE
(288)
Secondo la definizione contenuta nel punto 17 degli orientamenti, un aiuto alla ristrutturazione deve basarsi su un piano attuabile, coerente e lungimirante per recuperare la redditività a lungo termine dell’impresa entro un arco di tempo ragionevole. Generalmente una ristrutturazione comporta i seguenti elementi: ristrutturazione di tutti gli aspetti delle attività dell’impresa, riorganizzazione e razionalizzazione della sua attività, ivi compreso il recesso da attività in perdita, e ristrutturazione finanziaria. Le operazioni di ristrutturazione, nel caso in cui beneficino di aiuti di Stato, non possono tuttavia limitarsi ad aiuti finanziari volti a ripianare perdite passate senza affrontare i motivi di tali perdite, ossia senza intraprendere una reale ristrutturazione. Inoltre, una ristrutturazione deve essere finanziata, almeno in parte, da risorse proprie della società o da fonti esterne esenti da aiuti di Stato, mentre gli aiuti di Stato devono limitarsi al minimo necessario per recuperare la redditività. È infine necessario adottare misure compensative per attenuare l’effetto distorcente dell’aiuto.
(289)
Vista la natura estremamente distorcente dell’aiuto alla ristrutturazione, la Commissione ritiene che gli aiuti a imprese in difficoltà contribuiscano realmente allo sviluppo di attività economiche senza incidere negativamente sugli scambi in misura contraria all’interesse comunitario unicamente nel caso in cui concorrano tutti gli elementi indicati negli orientamenti.
(290)
Di seguito, la Commissione valuta se nella fattispecie detti elementi fossero compresenti o meno.
a) Ammissibilità
(291)
Per poter beneficiare di aiuti al salvataggio o alla ristrutturazione, è necessario che l’impresa sia in difficoltà, come previsto negli orientamenti. La Commissione ritiene che la situazione finanziaria di Stocznia Gdynia, perlomeno dal 2002, sia stata caratterizzata da una costante illiquidità e insolvenza, nonché da perdite crescenti con un valore di inventario negativo. Secondo la definizione contenuta negli orientamenti, Stocznia Gdynia è pertanto un’impresa in difficoltà.
b) Recupero della redditività a lungo termine
(292)
Conformemente al punto 34 degli orientamenti, è necessario che la concessione di un aiuto sia subordinata all’attuazione di un piano di ristrutturazione che deve consentire all’impresa di recuperare la propria redditività entro un arco di tempo ragionevole. Per recupero della redditività si intende che l’impresa, conclusa la ristrutturazione, deve essere in grado di coprire tutti i costi e generare un ritorno sul capitale sufficiente per competere sulla base di meriti propri. La ristrutturazione deve essere eseguita il più rapidamente possibile.
(293)
La Commissione rileva che, nel corso dell’esame, si sono analizzati due piani di ristrutturazione (2004 e 2006) preparati dalla direzione del cantiere e approvati dal suo socio di maggioranza, lo Stato, giungendo alla conclusione che le sue gravi preoccupazioni in merito alla capacità dei due piani di assicurare il recupero della redditività del cantiere non erano state fugate. Poiché il piano di ristrutturazione del 2006 ha sostituito quello del 2004, la Commissione spiega nel prosieguo i motivi delle sue notevoli perplessità in merito al piano di ristrutturazione del 2006, sottolineando tuttavia che tale piano ricalca per molti versi il piano di ristrutturazione del 2004 e che i dubbi espressi dalla Commissione nella decisione di avvio di un procedimento di indagine formale in merito a detto piano valgono anche, per analogia, per la versione del 2006.
(294)
La Commissione rammenta l’asserzione della Polonia, dopo l’adozione della decisione di apertura dell’esame formale, secondo cui il piano di ristrutturazione del 2004 rappresentava una solida base economica per la ristrutturazione del cantiere. La realtà ha dimostrato che il piano del 2004 non era sufficiente per recuperare la redditività del cantiere ed è stato necessario modificarlo già nel 2006.
(295)
La Commissione osserva che il piano di ristrutturazione del 2006 si concentrava essenzialmente sulla ristrutturazione finanziaria, mentre gli aspetti industriali non erano affrontati in maniera adeguata. Dal piano non emergeva infatti una strategia industriale lungimirante convincente.
(296)
Ciò è confermato in particolare dalla strategia di investimento proposta, che potrebbe definirsi una serie di piccoli progetti di ampliamento senza la visione globale che sarebbe necessaria per ammodernare strutture che in molti casi risalgono agli anni Settanta. Il piano non analizza nel dettaglio l’attuale stato delle strutture di produzione o le loro carenze né identifica gli strozzamenti del cantiere. Secondo il consulente esterno della Commissione, gli importi stanziati per gli investimenti (240 milioni di zloty; 69 milioni di euro) sono troppo esigui per consentire un reale ammodernamento.
(297)
Per mettere gli investimenti previsti in prospettiva, è anche utile considerare le proiezioni per quanto concerne la svalutazione annuale delle attività del cantiere e le tendenze del valore delle immobilizzazioni in base alle stime del piano di ristrutturazione del 2006. La svalutazione nel triennio 2007-2009, vale a dire il periodo di investimento, è stimata pari a 100 milioni di zloty. Ne consegue che almeno il 40 % degli investimenti previsti, pari a 240 milioni di zloty, serve semplicemente per mantenere i beni al loro livello tecnico corrente, lasciando per l’ammodernamento vero e proprio non più del 60 % dell’importo. La previsione di bilancio indica un aumento stabile delle immobilizzazioni da 246 milioni di zloty nel 2006 a 361 milioni di zloty nel 2010, tendenza che tuttavia dovrebbe invertirsi nel 2010, per cui il valore delle immobilizzazione dovrebbe nuovamente scendere al livello di 284 milioni di zloty nel 2012 (ultimo anno incluso nella previsione).
(298)
Alla luce di quanto precede, la Commissione non ritiene che la strategia di investimento sia abbastanza lungimirante da garantire un reale ammodernamento e un vero recupero della redditività a lungo termine.
(299)
La Commissione osserva inoltre che l’obiettivo di produttività per il 2012 di 37 ore di manodopera/TLC, per quanto rappresenti un miglioramento rispetto all’odierna situazione, è comunque modesto rispetto ai cantieri navali europei efficienti che raggiungono una produttività di 20 ore di manodopera/TLC.
(300)
Il piano dichiara che uno dei principali problemi del cantiere è l’assenteismo elevato, al quale si accompagna una carenza di lavoratori qualificati, che preferiscono lasciare il posto alla ricerca di una retribuzione migliore presso altri cantieri europei. La Commissione è del parere che il previsto aumento retributivo del 10 % nel 2006 e del 4 % all’anno dal 2008 non sia sufficiente per affrontare tale problema.
(301)
Alla luce di quanto precede, la Commissione non pensa che la ristrutturazione industriale e organizzativa prevista sia tale da poter garantire il recupero della redditività a lungo termine del cantiere.
(302)
La Commissione rileva inoltre che i risultati finanziari previsti dal cantiere non rispecchiano la sua analisi di sensibilità basata su uno scenario che prevede una svalutazione del dollaro americano, una diminuzione dei prezzi delle navi e un aumento dei prezzi dei materiali e delle retribuzioni. L’analisi di sensibilità dimostra che una svalutazione del dollaro americano di PLN 0,10 all’anno significherebbe che non è possibile recuperare la redditività sulla base del piano di ristrutturazione del 2006. La Commissione conclude pertanto che il piano di ristrutturazione del 2006 non è sufficientemente solido (66).
(303)
Infine, la Commissione ha riscontrato che gli interventi di ristrutturazione previsti nel piano non potevano essere attuati in assenza di un investitore e il nuovo capitale richiesto per la realizzazione di quella che veniva prospettata come una ristrutturazione alquanto modesta era notevole, soprattutto vista la necessità di intraprendere una costosa ristrutturazione finanziaria (1,015 miliardi di zloty) (67). La Commissione nutriva dubbi quanto al fatto che il piano si basasse su ipotesi realistiche in merito alla capacità del cantiere di richiamare nuovo capitale.
(304)
Tali dubbi sono stati confermati dagli sviluppi effettivi del processo di privatizzazione di Stocznia Gdynia. Come già rammentato, lo Stato in veste di proprietario di Stocznia Gdynia ha tentato due volte di reperire un investitore privato pronto a subentrare nel cantiere. Nessuno dei due tentativi di privatizzazione (privatizzazione parziale nel 2006 e vendita di tutte le quote pubbliche nel 2007) ha avuto buon esito. La Commissione osserva che i tentativi di privatizzazione sono avvenuti in un momento in cui il mercato della costruzione navale stava vivendo un boom senza precedenti. Le condizioni erano dunque ottimali per la vendita. L’esito negativo del processo di privatizzazione può soltanto essere interpretato come il riflesso di una mancanza di fiducia da parte degli operatori del mercato nella capacità del cantiere di recuperare la redditività a lungo termine. Il ritiro di Amber dal processo di privatizzazione dopo un’analisi di “due diligence” approfondita non è che una riprova di tale conclusione (68).
(305)
La Commissione ha preso atto dei rinnovati sforzi profusi dalle autorità polacche al fine di individuare un investitore privato per Stocznia Gdynia dopo il ritiro di Amber. Fino alla pubblicazione della decisione, però, nessuna evidenza ha persuaso la Commissione della possibilità che l’ulteriore tentativo di privatizzazione, per quanto compiuto con il massimo impegno, potesse concludersi positivamente in un breve lasso di tempo e in linea con gli orientamenti. Come illustrato di seguito, il piano di ristrutturazione comune di ISD Polska e il piano di ristrutturazione di PSC si basano entrambi sull’aspettativa che vengano concessi al cantiere ingenti aiuti di Stato e che il cantiere possa recuperare la redditività una volta liberato dai debiti in essere e dalle perdite previste sui contratti esistenti.
(306)
La Commissione conclude che il piano di ristrutturazione comune non ha dimostrato la possibilità di recuperare la redditività di Stocznia Gdynia dopo la fusione con Stocznia Gdańsk. In particolare, la Commissione non è convinta della solidità del piano o delle proiezioni finanziarie. Essa è del parere che gli interventi di ristrutturazione previsti nel piano non siano abbastanza lungimiranti. Sebbene il piano di ristrutturazione comune rivisto abbia introdotto alcuni miglioramenti, la Commissione conclude che non permetterà di recuperare la redditività dei cantieri riuniti. Nel prosieguo la Commissione valuta il piano di ristrutturazione di settembre, che è subentrato al piano di ristrutturazione di giugno, mettendo in luce le differenze unicamente laddove sono rilevanti ai fini della valutazione.
(307)
Le ipotesi contenute nel piano di giugno secondo cui il ritorno sul capitale proprio sarebbe ottenibile soltanto nel 2020 e il ritorno sull’investimento soltanto nel 2016 tendono a portare la Commissione alla conclusione che il progetto non sia sostenibile. Tali risultati, inoltre, si basano su cifre non attualizzate; se gli importi fossero attualizzati, il ritorno sul capitale proprio e quello sull’investimento sarebbe addirittura successivi. Il piano di settembre apporta un miglioramento al riguardo perché fornisce previsioni attualizzate. Nondimeno, il piano presuppone che il ritorno attualizzato sul capitale proprio sia raggiungibile nel 2018, ossia 10 anni dopo l’ingresso del nuovo investitore nel 2009, che ancora rappresenta un arco di tempo troppo lungo e conferma la rischiosità del progetto. La Commissione è dunque del parere che il piano non dimostri la sostenibilità del progetto. Inoltre, essa rileva che il miglioramento apportato alle proiezioni finanziarie non si basa sull’adozione di interventi di ristrutturazione più lungimiranti (come miglioramenti della produttività o riduzioni dei costi), bensì su modifiche delle principali ipotesi finanziarie di base, che non sono state debitamente giustificate, come si spiegherà nel prosieguo.
(308)
Le proiezioni finanziarie presuppongono che gran parte dei costi di ristrutturazione possano essere coperti da futuri flussi di cassa del cantiere. La Commissione ritiene irrealistica tale eventualità per una società che ha generato enormi perdite in passato e necessita di una radicale ristrutturazione. Secondo il piano di settembre, sul flusso di cassa incideranno i debiti passati, aumentati da 592 milioni di zloty a 712 milioni di zloty. Inoltre, gran parte dei debiti nei confronti di enti pubblici (oltre 400 milioni di zloty) va restituita tra il 2012 e il 2018, ossia molto dopo il periodo di ristrutturazione ipotizzato (69). La Commissione osserva che ISD Polska ha ammesso come il livello di risultati previsti sia al limite della redditività, aggiungendo però di avere un motivo di interesse in più per il progetto. L’investitore asserisce infatti che il cantiere creerà una domanda notevole per un’altra società del gruppo, l’acciaieria Huta Częstochowa, e che pertanto l’investimento in Stocznia Gdynia trova una sua logica nell’ottica dell’intero gruppo ISD Polska.
(309)
La Commissione rileva che il piano di ristrutturazione comune si basa sul presupposto che gli aiuti di Stato sono stati concessi nel quadro della privatizzazione per ripianare il bilancio del cantiere e coprire le perdite previste. Il piano si basa altresì sull’ipotesi che le attività del cantiere continueranno a essere finanziate da garanzie prestate da Export Credit Insurance Corporation a condizioni vantaggiose rispetto alla normale pratica applicata a imprese sane. Le proiezioni finanziarie tengono conto di tali aiuti di Stato previsti. Il piano di ristrutturazione comune di settembre non ha ridotto tale esposizione a ulteriori aiuti di Stato. Al contrario, l’investitore ha individuato un ulteriore debito potenziale di 308 milioni di zloty legato a un contenzioso fiscale tra Stocznia Gdańsk e lo Stato. L’investitore si aspetta che il Tesoro garantisca il pagamento di tale debito qualora effettivamente si concretizzasse.
(310)
La Commissione osserva che né il piano di giugno né l’aggiornamento di settembre contengono un piano commerciale che possa dirsi tale per la produzione delle strutture in acciaio, carenza grave visto che tale attività dovrebbe generare un volume di affari di 300 milioni di zloty alla fine del periodo di ristrutturazione sfruttando la capacità notevole di trasformazione dell’acciaio del nuovo cantiere (che passerebbe dal 4 % nel 2009 al 20 % nel 2012), per cui rappresenterebbe circa il 10 % delle nuove vendite del cantiere.
(311)
Il piano di settembre fa riferimento a uno studio di mercato indipendente che pare dimostrare un aumento, nei prossimi anni, della domanda di strutture di acciaio in Polonia e in tutta Europa. Tale studio, però, non analizza come tale crescita possa essere sfruttata dal cantiere dopo la fusione. Il piano di settembre, benché più dettagliato per quanto concerne l’attività nel campo delle strutture in acciaio, non valuta se le previsioni in termini di volumi di produzione per il nuovo cantiere siano realistiche. Viceversa, esso contiene ulteriori indicazioni che indurrebbero a giudicarle irrealistiche.
(312)
L’attuale output di strutture di acciaio è pari a 2 000 tonnellate, mentre l’obiettivo è 56 000 tonnellate. Rispetto al piano di giugno, il piano di settembre prevede un raddoppio dell’output già nel 2010 (24 000 tonnellate a fronte di 12 000 nel piano di giugno) e una sua quadruplicazione nel 2012 (56 000 tonnellate a fronte di 13 000 nel piano di giugno). Huta Częstochowa, uno dei maggiori produttori di acciaio polacchi, ha una capacità produttiva di 100 000 tonnellate di strutture di acciaio.
(313)
ISD Polska enumera i contratti di Stocznia Gdańsk già acquisiti per strutture in acciaio, compreso uno per strutture di stoccaggio di petrolio pari a circa 5 000 tonnellate all’anno nel 2008 e 2009. Secondo il piano, l’output per questo specifico prodotto dovrebbe essere pari a 16 000 tonnellate entro il 2010 per giungere a 36 000 nel 2012.
(314)
Non sono state fornite relazioni contenenti previsioni o analisi di mercato in grado di giustificare gli utili previsti per le strutture in acciaio (9,5 % nel 2010 e circa 8 % negli anni successivi). La Commissione osserva che, secondo l’istituto statistico polacco, la redditività del settore delle strutture in acciaio in Polonia è aumentata al 6 % nel 2006, attestandosi allo stesso livello nel 2007.
(315)
Sulla base delle informazioni disponibili, la Commissione conclude che la produzione di strutture in acciaio, che è parte integrante e significativa dell’attività del nuovo cantiere, non si fonda su un’analisi credibile della sua posizione competitiva. L’analisi di mercato non dimostra che l’output previsto dal nuovo cantiere potrebbe essere assorbito dalla domanda del mercato, per cui il piano non ha provato la realisticità delle sue ipotesi per il segmento delle strutture in acciaio.
(316)
Per quanto concerne la ristrutturazione dei contratti, il piano affronta due delle cause esterne più importanti delle attuali difficoltà del cantiere (aumento dei costi dei materiali e rivalutazione dello zloty) attraverso la serie di interventi prima descritti. Il piano parte essenzialmente dal presupposto che sarà possibile incorporare nei contratti di costruzione navale clausole di indicizzazione trasferendo all’armatore, almeno in parte, i rischi associati alle fluttuazioni valutarie e i costi dei materiali. Esso, però, non ha dimostrato che tali clausole di indicizzazione sono state o sarebbero accettate dagli armatori. Il piano di settembre ha fornito qualche informazione in più al riguardo, soprattutto estratti di contratti esistenti dei due cantieri contenenti clausole di indicizzazione del genere.
(317)
La Commissione, avendo esaminato tali evidenze, nota che i contratti presentati nel piano inizialmente includevano clausole di indicizzazione in virtù delle quali eventuali aumenti del prezzo dell’acciaio sarebbero stati coperti dall’acquirente, clausole però annullate da una successiva integrazione contrattuale e sostituite da una pattuizione secondo cui il cantiere e l’acquirente avrebbero acquistato insieme i materiali concordando, al completamento dell’acquisto, un adeguamento del prezzo in una successiva integrazione, che però non è stata fornita alla Commissione.
(318)
La Commissione rileva inoltre che tali contratti erano stati conclusi e rinegoziati in un periodo di picco della domanda (dal 2005 in poi), periodo in cui gli armatori si dimostravano flessibili proprio in ragione della limitatezza dell’offerta. Sebbene la Commissione sia a conoscenza del fatto che nel comparto della costruzione navale cominci ad affermarsi la pratica dell’indicizzazione del prezzo dell’acciaio, va nondimeno notato che in precedenza tali clausole non erano accettate, soprattutto nei momenti difficili.
(319)
Alla luce delle informazioni disponibili, la Commissione non ritiene che il piano dimostri la capacità del cantiere di stipulare contratti contenenti clausole di indicizzazione. A giudizio della Commissione, l’esperienza di Stocznia Gdynia in merito, come descrive lo stesso piano, non è concludente.
(320)
Il piano di settembre, rispetto al progetto di giugno, contiene informazioni più dettagliate in merito alla strategia di copertura prevista per attenuare i rischi valutari. Il piano, tuttavia, non dimostra che i due cantieri si siano avvalsi di tali strumenti (compresa la copertura naturale senza spese), perlomeno negli ultimi anni (70). Benché il piano di settembre quantifichi i costi e gli effetti della politica proposta in materia di copertura, esso non spiega come il nuovo cantiere la otterrebbe sul mercato. È chiaro, d’altro canto, che le banche impongono agli investitori di elaborare una strategia di copertura concreta prima di decidere se offrire protezione.
(321)
Considerata la rilevanza di tale elemento per le attività del cantiere, il piano non affronta il tema in maniera adeguata. L’analisi di sensibilità suggerisce infatti che, nonostante l’introduzione di tali misure di attenuazione del rischio, asseritamente ponderate sulla base dei relativi fattori nelle proiezioni finanziarie, queste ultime restano sensibili anche a lievi variazioni del tasso di cambio, come si descriverà nel prosieguo. La Commissione non è pertanto convinta che la politica ipotizzata in materia di copertura sia abbastanza lungimirante da garantire il recupero della redditività a lungo termine del cantiere.
(322)
Sul versante della ristrutturazione dell’organico, il piano non contiene un’analisi delle esigenze di razionalizzazione, affermando semplicemente che la forza lavoro sarà ridotta. Il piano dichiara inoltre, anche in questo caso senza ulteriori precisazioni, che tale riduzione comporterà costi pari a circa 69 milioni di zloty. Il piano di settembre quantifica costi ed effetti della ristrutturazione dell’organico, ma non spiega né giustifica la loro base di calcolo. Alla luce di quanto precede, la Commissione non può concludere che il piano identifica nel dettaglio i motivi e gli effetti dei licenziamenti collettivi né che la quantificazione dei costi e degli effetti si basa su ipotesi affidabili.
(323)
Quanto alle proiezioni finanziarie, la Commissione riscontra in particolare le seguenti lacune nello scenario di riferimento sul quale si innesta il modello finanziario preparato da ISD Polska, che mettono in discussione la credibilità di tali proiezioni.
(324)
In primo luogo, il piano di settembre, rispetto al progetto di piano di giugno, presuppone prezzi di vendita decisamente superiori per le navi per il trasporto di autovetture, uno dei due prodotti principali del nuovo cantiere. Il piano basa le proiezioni per i primi anni su contratti esistenti stipulati da Stocznia Gdynia, senza tuttavia giustificare le proiezioni per gli anni successivi e non citando alcuna previsione esterna al riguardo (71).
(325)
In secondo luogo, l’ipotesi che le retribuzioni aumenteranno circa del 4-6 % all’anno durante il periodo di ristrutturazione pare essere sottostimata, vista la grave carenza di personale qualificato, l’avvicendamento e l’assenteismo, nonché la concorrenza a livello retributivo che ambedue i cantieri hanno dovuto affrontare da parte di cantieri esteri e polacchi. Il piano di settembre prevede un aumento del livello retribuito addirittura inferiore a quello del piano di giugno. La Commissione rileva che, dal gennaio 2007 al gennaio 2008, la retribuzione lorda media in Polonia è aumentata dell’11,5 % (72) e si prevedono ulteriori aumenti. Varie fonti, tra cui quelle citate nel piano di ristrutturazione di settembre (come la Banca nazionale di Polonia, l’OCSE, la previsione economica CE della primavera 2008, Goldman Sachs) prevedono a medio termine un netto aumento delle retribuzioni in Polonia e una crescente carenza di manodopera. In ogni caso, questo è un fattore che avrebbe dovuto essere preso in considerazione nell’analisi di sensibilità.
(326)
In terzo luogo, lo scenario di riferimento presuppone costi in relazione alle garanzie per il capitale circolante dell’1,5 %, stima che si basa sul presupposto che Export Credit Insurance Corporation presti garanzie per gli interi importi degli anticipi e tali garanzie siano concesse a condizioni più favorevoli di quelle applicate alle garanzie prestate ad altre imprese (sane). Qualora i cantieri riuniti ottenessero garanzie simili sul mercato, come affermato dalla Polonia nei suoi chiarimenti del 7 luglio 2008, il costo del capitale sarebbe notevolmente superiore a quello ipotizzato nello scenario di riferimento (73) con conseguenze negative dirette sulle proiezioni finanziarie.
(327)
Considerate tali ipotesi, il piano non fornisce assicurazioni sufficienti quanto al fatto che lo scenario di riferimento delle proiezioni finanziarie sia realistico e realizzabile.
(328)
L’analisi di sensibilità, inoltre, non dimostra che il piano è tanto solido da poter resistere ad alcuni dei principali fattori di rischi associati all’attività del cantiere. La revisione di settembre del piano non dà prova di un miglioramento convincente.
(329)
L’analisi di sensibilità dimostra che una svalutazione del 5 % del dollaro americano rispetto allo zloty comporterebbe una riduzione del 35 % dell’utile netto non distribuito a 10 anni, anche se lo scenario di riferimento ha tenuto conto di interventi di ristrutturazione per attenuare il rischio legato al tasso di cambio.
(330)
Un’analisi distinta acclusa al piano di settembre dimostra che una rivalutazione del 5 % dell’euro rispetto al dollaro americano dal 2013 al 2017 (ossia dopo l’anno in cui la Polonia dovrebbe adottate l’euro) provocherebbe una riduzione del 44 % dell’utile netto non distribuito a 10 anni rispetto allo scenario di riferimento.
(331)
La Commissione osserva che se le due monete si rivalutassero (rivalutazione una tantum dello zloty nel 2009 e rivalutazione una tantum dell’euro nel 2013) rispetto al dollaro americano del 5 % rispetto allo scenario di riferimento, l’utile non distribuito a 10 anni risulterebbe ridotto dell’80 % rispetto allo scenario di riferimento.
(332)
La Commissione conclude che l’analisi di sensibilità dimostra come le proiezioni finanziarie siano sensibili anche a lievi variazioni delle ipotesi di base, soprattutto per quanto concerne il tasso di cambio che, secondo lo stesso piano, è uno dei principali fattori ad aver determinato le attuali difficoltà finanziarie del cantiere. Su tale base, la Commissione non può concludere che il piano di ristrutturazione comune è abbastanza solido da garantire il recupero della redditività a lungo termine dei cantieri riuniti.
(333)
Sotto molti profili, il piano contiene gravi lacune che portano la Commissione a concludere che non dimostra la possibilità di recupero della redditività entro un arco di tempo ragionevole. Le profonde incoerenze del piano di ristrutturazione sollevano dubbi notevoli in merito alla sua sostenibilità e solidità. Si formulano, per esempio, ipotesi contraddittorie per quanto concerne la strategia di mercato e la futura produzione e capacità del cantiere. Elemento ancor più preoccupante, non viene fornita alcuna analisi di mercato che giustifichi la strategia adottata e dimostri che l’ipotetica gamma scelta genererà utili.
(334)
Quanto alla ristrutturazione finanziaria, i presupposti per quel che riguarda il costo del capitale, le soluzioni di finanziamento della produzione e il tasso di cambio evidenziano le seguenti gravi lacune. Il piano ipotizza che i tassi di cambio restino stabili per tutto il periodo di ristrutturazione a un livello più ottimistico di quello che l’attuale situazione lascerebbe presagire (PLN 3,46/EUR e PLN 2,23/USD a fronte di attuali tassi di cambio pari a PLN 3,32/EUR e PLN 2,12/USD). Inoltre, l’ipotesi che il cantiere riuscirebbe ad aumentare le entrate del 30 % ricavando ulteriori 100 milioni di dollari americani attraverso una rinegoziazione dei contratti esistenti va vista alla luce del fatto che il cantiere ha già profuso notevoli sforzi per rinegoziare i contratti esistenti con conseguente annullamento di molti di essi. Il piano non sostanzia l’ipotesi di una possibile ulteriori rinegoziazione e, pertanto, la Commissione non la considera realistica.
(335)
In merito alla ristrutturazione dell’organico, il fatto stesso che l’investitore proponga due alternative (mantenimento dell’organico al livello corrente o sua contrazione di 650 unità) potrebbe sottintendere l’assenza di una strategia chiara per il recupero della redditività del cantiere. Tali ipotesi alternative rimettono inoltre in discussione le proiezioni finanziarie poiché non si spiega il livello di occupazione utilizzato come base per le previsioni.
(336)
Il piano non illustra nel dettaglio come incideranno i vari interventi di ristrutturazione, ivi compresi gli investimenti e diversi interventi di taglio dei costi, sulle proiezioni finanziarie. In altre parole, non è chiaro quale sia il nesso tra gli interventi di ristrutturazione ipotizzati e le proiezioni finanziarie, specialmente per quel che riguarda produzione e spese generali. Per esempio, il piano non dimostra come si potrebbe ottenere la ventilata riduzione del 25 % dei costi di produzione delle navi nell’arco di cinque anni. La credibilità delle proiezioni è inoltre compromessa da contraddizioni per quel che riguarda il livello di investimenti proposto. La Commissione non è dunque persuasa che lo scenario di riferimento delle proiezioni finanziarie sia credibile e fondato su ipotesi realistiche.
(337)
Non è fornita alcuna analisi che verifichi la sensibilità di tali proiezioni a fattori di rischio quali l’andamento del mercato e le variazioni dei prezzi, dei costi di materiali, dei tassi di cambio, delle retribuzioni, eccetera. Mancando una descrizione dettagliata e una giustificazione delle ipotesi sottese alle proiezioni finanziarie, il modello finanziario utilizzato per le proiezioni e un’analisi di sensibilità, la Commissione ritiene che la credibilità delle stesse proiezioni e la solidità del piano non siano state dimostrate.
(338)
Da ultimo, la Commissione rileva che l’investitore subordina la riuscita del piano di ristrutturazione all’aggiudicazione di ulteriori aiuti di Stato.
(339)
Alla luce di quanto precede, la Commissione è del parere che la capacità del piano di ristrutturazione del giugno 2008 preparato da PSC di garantire il recupero della redditività del cantiere non sia stata dimostrata.
(340)
In mancanza di un piano di ristrutturazione realistico e lungimirante, la Commissione conclude che gli aiuti concessi a favore di Stocznia Gdynia descritti nei considerando 209-232 sono unicamente aiuti al funzionamento, per cui incompatibili con il mercato comune come aiuti alla ristrutturazione.
c) Aiuti “de minimis”
(341)
Conformemente al punto 43 degli orientamenti, un aiuto deve limitarsi al minimo indispensabile, ossia ai costi necessari per attuare la ristrutturazione. È previsto che il beneficiario dia un apporto notevole al finanziamento della ristrutturazione utilizzando risorse proprie o prestiti esterni a tassi di mercato. Lo scopo di un siffatto contributo è dimostrare la fiducia del mercato nella possibilità di recupero della redditività dell’impresa, oltre a garantire che l’aiuto di Stato si limiti al minimo indispensabile. Nel caso delle grandi imprese come Stocznia Gdynia, tale apporto dovrebbe ammontare almeno al 50 % dei costi di ristrutturazione. Il contributo proprio deve essere reale; sono dunque esclusi utili e flussi di cassa (punto 43 degli orientamenti).
(342)
La Commissione ha valutato se il piano di ristrutturazione del 2006 rispondesse a tale criterio. La conclusione è stata negativa per due motivi. In primo luogo, il piano si basava su un finanziamento statale continuo sotto forma di garanzie, conferimenti di capitale e rinunce a debiti, senza dimostrare che tale livello di aiuti di Stato era indispensabile per recuperare la redditività del cantiere (e, in particolare, che non fossero perseguibili strategie di ristrutturazione alternative che avrebbero richiesto un livello inferiore di intervento da parte dello Stato). In secondo luogo, il contributo proprio era molto limitato e l’ingresso di un investitore che avrebbe potuto fornire un finanziamento esterno a tassi di mercato era considerato unicamente una remota eventualità futura. Il contributo proprio avrebbe potuto includere interventi quali la partecipazione a un aumento del capitale sociale da parte della direzione, una capitalizzazione di debiti da parte di creditori privati e la vendita di attività. Insieme, tali interventi avrebbero rappresentato un apporto di circa 127 milioni di zloty alla ristrutturazione del cantiere. Considerato il coinvolgimento notevole dello Stato, però, anche se tali interventi fossero stati giudicati un contributo proprio secondo la definizione contenuta negli orientamenti, tale contributo non sarebbe stato di rilievo.
(343)
La Commissione ha altresì analizzato la situazione del cantiere negli ultimi anni prescindendo dal piano di ristrutturazione del 2006 che, dopo tutto, non è stato attuato.
(344)
In primo luogo, la succitata descrizione della situazione di Stocznia Gdynia dimostra che il cantiere non è stato in grado di richiamare praticamente alcun finanziamento esterno per la sua ristrutturazione. Vi sono pochi segni di una partecipazione esterna a condizioni di mercato nelle attività del cantiere.
(345)
Il cantiere è riuscito a negoziare una qualche ristrutturazione dei suoi debiti commerciali, soprattutto con l’accordo di ristrutturazione concluso nel luglio 2003 (74), che riguardava passività per circa 424 milioni di zloty e la capitalizzazione del debito da parte di creditori commerciali per circa 70 milioni di zloty. Nel contempo, tuttavia, Stocznia Gdynia ha dovuto far fronte a vari contenzioni e procedimenti esecutivi. La Commissione osserva inoltre che il valore dei debiti maturati nei confronti di enti pubblici al 30 settembre 2007 era pari a 423 milioni di zloty. La Commissione è del parere che l’accordo di ristrutturazione del 2003 avrebbe potuto essere considerato un contributo proprio unicamente se i creditori in questione avessero accettato un termine di restituzione superiore al normale; in tal caso, si sarebbero reperite ulteriori risorse per la ristrutturazione del cantiere e la proroga del termine di restituzione avrebbe rappresentato un segnale di fiducia da parte del mercato nella possibilità di recupero della redditività del cantiere. Lo stesso dicasi per la capitalizzazione del debito. Tuttavia, anche se l’accordo di ristrutturazione fosse stato considerato un contributo proprio, la Commissione nota che tale contribuito non sarebbe stato comunque sufficiente secondo la definizione contenuta negli orientamenti. L’entità dei debiti commerciali ristrutturati è pari a quella dei debiti nei confronti di enti pubblici non eseguiti. Ovviamente, il cantiere avrebbe dovuto sostenere costi di ristrutturazione ulteriori rispetto ai costi di ristrutturazione del debito.
(346)
La Polonia e il beneficiario hanno obiettato che, dopo l’apertura dell’esame formale, gli anticipi da parte degli armatori avrebbero dovuto essere trattati come contributo proprio. La Commissione non può condividere tale argomentazione. Gli orientamenti affermano che il contributo proprio non deve contenere alcun aiuto, il che non avviene, per esempio, nel caso in cui un prestito sia assistito da garanzie statali contenenti elementi di aiuto (nota 1 al punto 44 degli orientamenti). Gli anticipi erano interamente assistiti da garanzie prestate da Export Credit Insurance Corporation che, come già spiegato, la Commissione considera aiuti di Stato. Gli anticipi da parte degli armatori non possono pertanto ritenersi un finanziamento esterno a tassi di mercato. Ne consegue che l’affermazione iniziale della Polonia secondo cui l’intensità degli aiuti era pari al 31 % formulata partendo dal presupposto che gli anticipi assistiti da garanzie prestate da Export Credit Insurance Corporation costituivano un contributo proprio non è parimenti accettabile.
(347)
La Commissione osserva inoltre che Ray Car Carriers è entrata a far parte della compagine societaria di Stocznia Gdynia attraverso una capitalizzazione del debito e, pertanto, non ha contribuito ai costi di ristrutturazione.
(348)
Considerando i costi previsti della ristrutturazione, pari a 3 miliardi di zloty, e raffrontandoli alle fonti di prestito ipotizzate, la Commissione riscontra nel piano uno scarto tra i fondi necessari e quelli disponibili, come si evince dalla successiva tabella 5. Naturalmente in questa sede non si considerano i prestiti per capitale circolante pari a 280 milioni di zloty (voce 14 della tabella 1b) e 45 milioni di zloty (voce 16 della tabella 1b) né i prestiti per capitale circolante erogati dallo Stato pari a 250-350 milioni di zloty perché sono destinati giustappunto a finanziare il capitale circolante, non incluso nei costi di ristrutturazione. Lo stesso dicasi per il conferimento di capitale dell’agenzia di sviluppo industriale (200 milioni di zloty). Il pagamento dovuto per le quote dell’agenzia di sviluppo industriale di Stocznia Gdańsk (voce 17 della tabella 1b) non può considerarsi una fonte di finanziamento per la ristrutturazione del nuovo cantiere in quanto si tratta di un pagamento all’agenzia di sviluppo industriale, non al cantiere.
Tabella 5
Fonti di finanziamento ipotizzate per i costi di ristrutturazione previsti (PLN in milioni)
(PLN million)
Conferimento di capitale da parte di ISD Polska
405
Prestito per investimenti
185
Vendita di attività
240
Conferimento di capitale da parte dello Stato
515
Conferimento di capitale da parte dello Stato
385
Conferimento di capitale da parte dello Stato
250
Cancellazione di debiti fiscali
308
Totale
2 288
Costi di ristrutturazione previsti totali
3 000
Scarto
712
(349)
Alla luce di tale scarto, la Commissione conclude che il piano di ristrutturazione comune non assicura il finanziamento della ristrutturazione. In altre parole, il piano non dimostra come sia concretamente attuabile la ristrutturazione prevista, anche concedendo al cantiere ulteriori e sostanziali aiuti di Stato.
(350)
Il piano di ristrutturazione comune di settembre identifica alcune entrate passate come contributo proprio di Stocznia Gdynia e Stocznia Gdańsk alla loro ristrutturazione (tabella 1b “Contributo proprio passato presunto”). Benché alcune di queste entrate (per esempio, certe vendite di attività) avrebbero potuto essere considerate un contribuito proprio secondo la definizione contenuta negli orientamenti (reale, effettivo ed esente da aiuti di Stato), la Commissione è del parere, alla luce della precaria situazione finanziaria dei due cantieri, che tali entrate ulteriori siano state impiegate per contenere le perdite e non avrebbero potuto essere destinate a una vera ristrutturazione. Anche se il cantiere fosse stato in grado di attuare alcuni interventi di ristrutturazione (come piccoli investimenti) grazie, per esempio, al disinvestimento di attività, tali entrate a giudizio della Commissione, non avrebbero potuto considerarsi esenti da aiuti di Stato perché i cantieri potevano continuare a operare e ipotizzare una ristrutturazione unicamente in virtù di un costante accumulo di debiti nei confronti di enti pubblici, della possibilità concessa loro di continuare a svolgere attività economiche in perdita e del costante sostegno dello Stato.
(351)
A ogni modo, vista la situazione finanziaria del cantiere, è chiaro che qualunque entrata passata derivante da risorse proprie del cantiere o esterne è stata utilizzata per finanziare le attività passate del cantiere.
(352)
Quanto invece al contributo proprio futuro presunto, la Commissione non può accettare le seguenti voci.
(353)
In primo luogo, come già rammentato, i prestiti per capitale circolante pari a 280 milioni di zloty (voce 14 della tabella 1b) non erano destinati a coprire alcun costo di ristrutturazione previsto di cui sopra, essendo specificamente intesi a finanziare il capitale circolante per la produzione in corso. Tali prestiti, peraltro, non possono ritenersi reali ed effettivi, bensì potenziali e remoti nel tempo. Lo stesso vale per il prestito per capitale circolante pari a 45 milioni di zloty destinato ad attività produttive al di fuori della costruzione navale (voce 16 della tabella 1b).
(354)
In secondo luogo, il prestito per investimenti corrispondente a 185 milioni di zloty destinato ad attività produttive al di fuori della costruzione navale (voce 15 della tabella 1b) non può considerarsi, in questa fase, reale e accessibile. Nei suoi chiarimenti del 7 luglio 2008, la Polonia spiegava che ISD Polska aveva intavolato trattative con varie banche al fine di ottenere il prestito. La Commissione ha esaminato due manifestazioni di interesse sottopostele con il piano di ristrutturazione di settembre.
(355)
Su tale base, la Commissione non può concludere che il piano ha dimostrato che il finanziamento degli investimenti era reale ed effettivo. Il piano ha dimostrato unicamente che ISD Polska stava conducendo trattative con due banche, una delle quali pareva interessata ad analizzare il progetto. Il fatto che ISD Polska abbia iniziato a lavorare su tale progetto all’inizio del 2007, nel momento in cui ha acquisito una partecipazione in Stocznia Gdańsk, e sinora non sia riuscita ad assicurarsi fondi a tale scopo è un segnale eloquente.
(356)
In terzo luogo, la Commissione osserva che, per generare un contributo proprio di 240 milioni di zloty, il piano di settembre cita le singole componenti della vendita di attività (voce 13 della tabella 1b).
(357)
Inoltre, né ISD Polska né Stocznia Gdynia hanno attualmente il diritto di alienare la componente principale di tali attività (il terreno sul quale sono ubicati gli scali di varo di Stocznia Gdańsk). Allo stato, sussistono chiari ostacoli di natura giuridica (è necessario che Stocznia Gdynia acquisisca diritti di proprietà sul terreno, operazione fondamentalmente legata allo scioglimento di Synergia 99, di cui Stocznia Gdynia è soltanto uno dei soci; sono in corso procedure amministrative per la ridefinizione dei confini del porto di Danzica), come pure di natura pratica (il terreno potrebbe essere venduto soltanto dopo aver smantellato i tre scali di varo e probabilmente soltanto dopo aver ripulito il sito) che impediscono a Stocznia Gdynia e ISD Polska di vendere tali beni. In aggiunta, come ha spiegato lo stesso investitore, le notevoli entrate stimate derivanti dalla vendita del terreno potranno essere ottenute soltanto una volta modificate le condizioni per l’ottenimento delle licenze di costruzione (75). Il piano di settembre indica che Synergia 99, attuale proprietario del lotto, non ha ancora intrapreso l’iter amministrativo per escluderlo dall’area portuale. Sebbene il piano di settembre illustri nel dettaglio gli elementi del progetto di Synergia 99, la sua effettiva attuazione resta subordinata a vari eventi che esulano dal controllo di Stocznia Gdynia o ISD Polska, specialmente a variazioni dei confini dell’area portuale. La commissione, pertanto, non può considerare reale ed effettivo questo contributo proprio presunto.
(358)
ISD ha fornito una valutazione indipendente del terreno sul quale sono ubicati i tre scali di varo ([…] milioni di zloty).
(359)
La Commissione osserva che il consiglio di amministrazione di Synergia 99 ha indicato come stima delle sue attività […] milioni di zloty. Poiché il consiglio di amministrazione ha rilasciato una dichiarazione in tal senso per concludere un accordo tra soci in merito alle pattuizioni per ripartire le attività in caso di scioglimento di Synergia 99, si può presupporre che il valore delle attività non sia sottostimato. Una perizia indipendente commissionata all’epoca dal consiglio di amministrazione ha calcolato che il valore di mercato del terreno in questione dovrebbe aggirarsi sui […] milioni di zloty.
(360)
Viste le notevoli differenze tra le due valutazioni, che rispecchiano ipotesi diverse in merito al futuro uso del terreno, la Commissione ritiene ottimistica l’idea che il terreno sia utilizzabile per uno sviluppo destinato alla fascia superiore del mercato e alquanto irrealistica in assenza di specifiche proposte di acquisto del terreno o indicazioni più concrete di progetti per il recupero dell’area. La Commissione è del parere che si sarebbero dovute anche stimare le entrate potenziali derivanti dalla vendita del terreno per usi industriali o di sviluppo poiché ambedue gli scenari sono ipotizzabili.
(361)
La Commissione osserva inoltre che il prezzo delle quote di Stocznia Gdynia calcolato per ISD non rispecchiava il valore di investimento stimato per il terreno sul quale sono ubicati gli scali di varo ([…] milioni di zloty). Secondo il piano di ristrutturazione di settembre, alla fine del 2007 il valore di inventario netto di Stocznia Gdynia ammontava a ([…] valore notevolmente negativo) milioni di zloty. Da allora, il Tesoro ha proceduto a conferimenti di capitale per 515 milioni di zloty e 385 milioni di zloty e sarebbe prevista un’ulteriore capitalizzazione di 200 milioni di zloty. Se tutte le altre voci di bilancio fossero rimaste invariate (76), il valore di inventario netto del cantiere a seguito di tali conferimenti di capitale sarebbe ammontato a ([…] valore positivo) milioni di zloty, mentre ISD Polska avrebbe corrisposto un prezzo simbolico per le quote di Stocznia Gdynia. Qualora il valore di mercato del terreno sul quale sono ubicati gli scali di varo fosse stato correttamente riportato in bilancio, il valore di inventario netto sarebbe stato persino superiore. In altre parole, ISD Polska avrebbe acquistato le quote di Stocznia Gdynia a un prezzo inferiore al loro valore di mercato, ricevendo in tal modo aiuti di Stato. La Commissione ritiene dunque che tali attività siano “contaminate” da aiuti di Stato aggiudicati durante il processo di privatizzazione e non possano considerarsi contributo proprio esente da aiuti di Stato.
(362)
Quanto ad altre attività destinate alla vendita attualmente riportate nel bilancio di Stocznia Gdynia o Stocznia Gdańsk, la Commissione accetta, sulla base delle informazioni disponibili, la vendita o la locazione di alcune di esse come contributo proprio reale ed effettivo nel caso in cui sia stata fornita una valutazione sostanziata e la vendita o la locazione si basi su accordi esistenti (vendita di quote di Euromedicus, vendita di quote di Polskie Linie Lotnicze, contratti di locazione con Eurocynk e CRIST). Tali contratti ammontano a circa […] milioni di zloty.
(363)
Infine, in linea con la prassi consolidata (77), la Commissione è dell’avviso che flussi di cassa futuri non possano considerarsi un contributo proprio secondo la definizione contenuta negli orientamenti perché non rappresentano un contributo reale ed effettivo da parte della società o dei suoi soci ai costi di ristrutturazione.
(364)
Ne consegue che le uniche voci che possono considerarsi un contributo proprio sono i conferimenti di capitale previsti a carico di ISD Polska per complessivi 405 milioni di zloty e i proventi della vendita e della locazione di alcuni beni (14 milioni di zloty). Tale contributo proprio equivale al 14 % (78) dei costi di ristrutturazione previsti, pari a 3 miliardi di zloty. Se la Commissione accettasse la proposta delle autorità polacche, presentata in occasione della riunione del 30 settembre 2008, di valutare il livello del contributo proprio sulla base di un raffronto con i costi di ristrutturazione sostenuti dai cantieri fino all’assunzione del controllo da parte degli investitori, il risultato sarebbe identico (costi di ristrutturazione pari a 3,065 miliardi di zloty a fronte di un contributo proprio reale ed effettivo di 419 milioni di zloty, ossia 14 %).
(365)
Tutto questo va esaminato alla luce dell’ipotesi di aggiudicazione di ulteriori aiuti di Stato, che è il presupposto di partenza del piano: ulteriore conferimento di capitale da parte dello Stato per 1,6 miliardi di zloty (1,14 miliardi di zloty nel giugno 2008 e 418 milioni di zloty ancora da realizzarsi) e ulteriore ristrutturazione dei debiti accumulati nei confronti di enti pubblici per un valore nominale di 496,6 milioni di zloty nel periodo 2009-2017. Va notato che il piano ipotizza che le attività di costruzione navale continuino a dipendere da finanziamenti sotto forma di garanzie per anticipi prestate da Export Credit Insurance Corporation a condizioni vantaggiose, presupposto incorporato nel modello finanziario dei cantieri riuniti. I cantieri riuniti prevedevano di ricevere nuove garanzie entro la fine del 2008, e anche negli anni successivi, perlomeno sino alla fine del periodo di ristrutturazione nel 2012, le garanzie di Export Credit Insurance Corporation avrebbero dovuto assistere praticamente per intero la costruzione navale.
(366)
Inoltre, la Commissione deve tener presente l’intero periodo di ristrutturazione, iniziato nel 2002. Considerati gli ingenti aiuti di Stato di cui il cantiere ha usufruito in tale periodo, il contributo proprio in percentuale rispetto ai costi di ristrutturazione è persino inferiore. È dunque evidente che il contributo proprio non raggiunge neanche lontanamente la soglia del 50 % dei costi di ristrutturazione prevista dagli orientamenti.
(367)
Benché l’investitore abbia previsto un conferimento di capitale di 500 milioni di zloty per finanziare in parte il programma di investimenti, è stato richiesto anche un ulteriore conferimento di capitale da parte dello Stato per complessivi 515 milioni di zloty, una ristrutturazione dei debiti nei confronti di enti pubblici per un importo di 560 milioni di zloty e la copertura di eventuali future passività potenziali del cantiere, stimate pari a 555 milioni di zloty (future perdite, penali per l’annullamento di contratti, contenziosi). Il piano ha elencato inoltre tutte le altre passività del cantiere per complessivi 948 milioni di zloty (debiti commerciali nei confronti di fornitori, armatori, eccetera) e presupponeva che fossero coperti dallo Stato. Infine, l’investitore richiedeva ulteriori garanzie da Export Credit Insurance Corporation a un premio vantaggio rispetto alla prassi da essa normalmente applicata a imprese sane per finanziare il capitale circolante e garanzie del Tesoro per prestiti temporanei per un importo di 397 milioni di zloty.
(368)
I costi di ristrutturazione identificabili sulla base delle informazioni limitate contenute nel piano coprirebbero perlomeno le passività maturate (prestiti e debiti accumulati per un totale di 1 508 milioni di zloty), le perdite previste sui contratti di costruzione di navi esistenti e i contenziosi (555 milioni di zloty), oltre al fabbisogno per investimenti ipotizzato per gli anni 2008-2018 (443 milioni di zloty).
(369)
La maggior parte di tali costi dovrebbe essere coperta da aiuti di Stato. Il contributo proprio proposto era rappresentato da un conferimento di capitale da parte dell’investitore pari a 500 milioni di zloty. La Commissione osserva che non sono state fornite informazioni sulla capacità dell’investitore di provvedere a tale conferimento di capitale. Secondo l’offerta preliminare di PSC, i fondi per finanziare il conferimento avrebbero dovuto essere ottenuti presso un terzo, un investitore finanziario. In assenza di elementi comprovanti la capacità dell’investitore di procurare capitale per 500 milioni di zloty, la Commissione ritiene che tale intervento non possa considerarsi reale ed effettivo. Il piano presupponeva altresì che le entrate derivanti dalla vendita di attività generate nel periodo dopo l’adesione e quelle derivanti dalla prevista vendita di attività per un ammontare complessivo di 174,5 milioni di zloty dovessero considerarsi pure un contributo proprio secondo la definizione contenuta negli orientamenti. Anche in questo caso non è stato dimostrato che le operazioni passate fossero esenti da aiuti di Stato né la realisticità delle ipotesi in merito alle previste entrate. La contraddizione in merito al contributo proprio dichiarato dall’investitore solleva ulteriori dubbi in merito alla credibilità delle ipotesi al riguardo. La Commissione conclude dunque che il piano non dimostra che il contributo proprio proposto è significativo, reale, effettivo ed esente da aiuti di Stato.
(370)
La Commissione rileva che, pur considerando gli interventi proposti (conferimento di capitale di 500 milioni di zloty e vendite passate e future di attività) come contributo proprio, il tutto ammonterebbe al 27 % dei costi di ristrutturazione prima indicati. Essa, peraltro, deve tener presente l’intero periodo di ristrutturazione, iniziato nel 2002. Considerati gli ingenti aiuti di Stato di cui il cantiere ha usufruito in tale periodo, il contributo proprio in percentuale rispetto ai costi di ristrutturazione totali è addirittura inferiore. È chiaro, dunque, che il contributo proprio non raggiunge neanche lontanamente la soglia del 50 % dei costi di ristrutturazione prevista dagli orientamenti.
(371)
Su tale base, la Commissione è dell’avviso che in passato il cantiere non abbia realizzato, in pratica, alcun contributo proprio secondo la definizione contenuta negli orientamenti e, se lo ha realizzato, tale contributo non è stato di rilievo. Inoltre, il piano di ristrutturazione sottoposto da Polish Shipbuilding Company non assicura un contributo proprio sufficiente. Poiché lo scopo di un contributo proprio è mantenere al minimo l’aiuto di Stato, in mancanza di un contributo proprio la Commissione si vede costretta a concludere che il requisito della limitazione al minimo dell’aiuto di Stato non è stato rispettato. Il piano di ristrutturazione di PSC si basa viceversa sul presupposto che venga concesso un aiuto di Stato e conclude che da esso dipende la sua attuazione.
(372)
Sulla base di quanto precede, la Commissione conclude che in passato il cantiere non ha realizzato, in pratica, alcun contributo proprio secondo la definizione contenuta negli orientamenti, ossia un contributo che possa considerarsi reale, effettivo ed esente da aiuti di Stato. Né il piano di ristrutturazione comune né il piano presentato da PSC assicurano un contributo proprio sufficiente. Poiché lo scopo di un contributo proprio è limitare al minimo l’aiuto di Stato, in mancanza di un contributo proprio la Commissione si vede costretta a concludere che il requisito della limitazione al minimo dell’aiuto di Stato non è stato rispettato. Tutti i due piani si basano viceversa sul presupposto che venga concesso un ulteriore aiuto di Stato. Nel complesso, vi è dunque un finanziamento sproporzionato della ristrutturazione tramite aiuti di Stato, il che comporta forme di distorsione indebita della concorrenza.
(373)
Secondo gli orientamenti, un aiuto non deve fornire all’impresa eccedenze di cassa che possano essere utilizzate per attività aggressive, che distorcano il mercato, non legate al processo di ristrutturazione. Sebbene al cantiere non abbia beneficiato di eccedenze di cassa, grazie alle garanzie dello Stato ha potuto accedere a capitale circolante che non gli era disponibile sul mercato. Il cantiere, pertanto, non soltanto ha potuto proseguire l’attività ed evadere gli ordini in portafoglio, ma anche stipulare contratti senza doversi fare carico dei costi dell’attenuazione dei rischi associati alle variazioni di prezzo dei materiali e alle fluttuazioni dei tassi di cambio. In altre parole, il cantiere ha potuto usare gli aiuti di Stato per svolgere attività che distorcono il mercato, non legate al processo di ristrutturazione, accettando ordini a prezzi che non coprivano i costi sostenuti. Ciò corrobora l’idea della Commissione che gli aiuti di Stato non si siano limitati al minimo necessario per la sopravvivenza del cantiere.
(374)
Da ultimo, la Commissione rammenta che gli aiuti di Stato a imprese in difficoltà vanno utilizzati per finanziare la ristrutturazione. È possibile concedere aiuti al funzionamento soltanto nella misura necessaria per tenere a galla l’impresa in attesa dell’attuazione di una ristrutturazione lungimirante. Nella fattispecie, però, un reale impegno di ristrutturazione volto a ottenere effetti a lungo termine è stato limitato. Gli aiuti di Stato hanno essenzialmente permesso al cantiere di restare a galla, per cui sono stati solamente aiuti al funzionamento. In tali circostante, non è possibile ritenere che gli aiuti concessi si siano limitati al minimo necessario per consentire di intraprendere la ristrutturazione.
(375)
Alla luce di quanto precede, la Commissione conclude che il requisito della limitazione degli aiuti al minimo indispensabile con un contributo proprio reale e di rilievo, esente da aiuti di Stato, non è stato rispettato.
d) Misure per evitare una distorsione indebita della concorrenza
(376)
La Commissione ricorda l’accordo preliminare con la Polonia in merito alla chiusura del bacino di carenaggio SD I. Tuttavia, alla luce degli ulteriori sviluppi successivi a detto accordo e alle succitate conclusioni in merito alle prime due condizioni degli orientamenti, non occorre valutare se le misure compensative proposte dalla Polonia fossero sufficienti.
e) Conclusione
(377)
Poiché i criteri prescritti dagli orientamenti affinché un aiuto sia ritenuto compatibile con il mercato comune non sono stati rispettati, la Commissione conclude che gli interventi enumerati nei considerando 209-232 non sono compatibili con il mercato comune come aiuti alla ristrutturazione.
C. ALTRI AIUTI
(378)
Nella lettera dell’11 luglio 2007, la Polonia affermava che Stocznia Gdynia aveva ricevuto aiuti “per scopi diversi dalla ristrutturazione”. Tali aiuti sono elencati nella tabella 4.
(379)
La Commissione rammenta che un’impresa in difficoltà, essendo in pericolo la sua stessa sopravvivenza, non può considerarsi un veicolo appropriato per promuovere obiettivi di politica pubblica finché non se ne garantisce la redditività (punto 20 degli orientamenti). Qualunque aiuto concesso a un’impresa in difficoltà durante il periodo di ristrutturazione, a meno che non sia coperto dai regolamenti di esenzione, deve essere notificato come aiuto alla ristrutturazione (punto 69 degli orientamenti).
(380)
La Polonia non ha prodotto alcuna prova del fatto che gli aiuti di cui alla precedente tabella 4 siano coperti dai regolamenti di esenzione.
(381)
La Commissione conclude che detti interventi rientrano anch’essi nella presente decisione e costituiscono aiuti alla ristrutturazione illegali e incompatibili.
IV. CONCLUSIONE
(382)
La Commissione rileva che la Polonia ha illegalmente concesso gli aiuti di Stato descritti nei considerando 209-232 a Stocznia Gdynia in violazione dell’articolo 88, paragrafo 3, del trattato CE. Tali aiuti non sono compatibili con il mercato comune a norma di alcuna deroga prevista da detto trattato.
(383)
Per ristabilire la situazione ex ante, gli aiuti di Stato devono essere recuperati.
V. ATTUAZIONE
(384)
La componente di aiuto degli interventi concessi a favore di Stocznia Gdynia illustrati nei considerando 209-158 della decisione deve essere recuperata. In generale, la componente di aiuto da recuperare, ossia il vantaggio ricevuto dal beneficiario, è pari alla differenza tra le condizioni che il beneficiario potrebbe ottenere sul mercato e le condizioni dell’intervento concesso.
(385)
Per misurare la componente di aiuto si applicano, in luogo dei tassi di mercato, i tassi di riferimento e attualizzazione annunciati dalla Commissione, specialmente nei casi in cui l’aiuto viene erogato in varie quote. Lo stesso dicasi per il calcolo della componente di aiuto risultante dai regimi di abbuono degli interessi (79). Nel caso delle imprese in difficoltà come Stocznia Gdynia, la Commissione considera che il tasso di riferimento debba essere maggiorato di almeno 400 punti base per riflettere il rischio elevato associato all’operazione, nonché di 200 punti base per riflettere le garanzie reali scarse o nulle offerte dal beneficiario. Come spiegato in precedenza, il valore delle garanzie reali fornite dal cantiere è discutibile, visto il suo rapporto tra attivo e passivo. Quando un’impresa in difficoltà non è in grado di reperire finanziamenti sul mercato, la componente di aiuto può essere equivalente anche al 100 % del valore nominale dei fondi ricevuti (80).
(386)
A giudizio della Commissione, nel periodo in cui Stocznia Gdynia ha ricevuto gli aiuti di cui ai considerando 209-232, il cantiere versava in gravi difficoltà finanziarie (situazione descritta nei considerando 62-66) e non era in grado di reperire finanziamenti sul mercato. Nel periodo in questione, il suo patrimonio netto era negativo, continuava ad accumulare perdite e non riusciva a ottenere praticamente alcun finanziamento dal mercato. In tali circostanze, un operatore in economia di mercato non sarebbe stato disposto a fornire al cantiere alcun finanziamento, visto l’alto rischio associato all’operazione. La Commissione ritiene pertanto che nessuna banca avrebbe accettato di concedere prestiti al cantiere, foss’anche a tassi di interesse elevati, e nessuna banca avrebbe rilasciato una garanzia, neanche a fronte di una commissione notevole.
(387)
Non essendo Stocznia Gdynia stata in grado di ottenere prestiti o garanzie sul mercato, qualunque prestito o garanzia concessole durante il periodo in questione costituisce automaticamente un aiuto. Di conseguenza, qualsiasi garanzia ancora in essere deve cessare immediatamente e qualunque prestito deve essere immediatamente rimborsato.
(388)
La restituzione di prestiti concessi al cantiere non è tuttavia sufficiente per ristabilire la situazione iniziale perché fino alla data del rimborso il cantiere ha potuto contare su finanziamenti che in una normale situazione non avrebbe potuto ottenere dal mercato. Per ristabilire la situazione iniziale, occorre pertanto recuperare anche un importo equivalente al valore di tale vantaggio, la cui entità può essere stimata unicamente sulla base del tasso di interesse imputato per prestiti ad altissimo rischio. La Commissione deve dunque ingiungere il recupero della differenza tra il tasso di interesse effettivamente corrisposto da Stocznia Gdynia e un tasso di interesse teoricamente adeguato per un prestito ad altissimo rischio dal momento della concessione al cantiere del prestito alla data della sua restituzione. In relazione alla necessità di stabilire il tasso di interesse per un prestito ad altissimo rischio, la comunicazione della Commissione relativa al metodo di fissazione dei tassi di riferimento e attualizzazione indica che il premio di rischio può essere maggiorato di 400 punti base rispetto al tasso di riferimento “nell’ipotesi in cui nessuna banca privata avrebbe accettato di concedere il prestito”, che corrisponde alla fattispecie. In varie decisioni, la Commissione è stata del parere che un premio maggiorato di 600 punti base al tasso di riferimento fosse un minimo adeguato per rispecchiare una situazione ad alto rischio (81). La Commissione ritiene che ciò sia il minimo per i prestiti concessi nella fattispecie.
(389)
La Commissione assumerà lo stesso approccio nei confronti delle garanzie: essa deve ingiungere il recupero dell’equivalente della sovvenzione di cui alla garanzia dal momento dell’erogazione del prestito garantito alla cessazione della garanzia.
(390)
Come spiegato nella comunicazione della Commissione sull’applicazione degli articoli 87 e 88 del trattato CE agli aiuti di Stato sotto forma di garanzie (82), la Commissione è dell’avviso che l’equivalente della sovvenzione sia pari all’abbuono di interessi ottenuto in virtù della garanzia (nel caso in cui la garanzia assista un prestito concesso a un tasso inferiore a quello di mercato) o all’importo risultante dal fattore di rischio sulla somma garantita decurtato del premio corrisposto per la garanzia.
(391)
Nel caso in cui non sia possibile calcolare la componente di aiuto utilizzando tali regole, la Commissione riterrebbe appropriato calcolare la differenza tra il premio per la garanzia che sarebbe addebitato sul mercato e quello corrisposto dal beneficiario. La Commissione è del parere che la differenza calcolata in questo modo rappresenti la componente di aiuto della garanzia. A giudizio della Commissione, il premio imputato per il regime esente da aiuti di Stato sulla base del quale Export Credit Insurance Corporation gestisce il suo programma di assicurazione delle esportazioni garantito dal Tesoro, avallato dalla decisione della Commissione del 18 luglio 2007, potrebbe fungere da premio di riferimento per il suddetto calcolo. Anche in questo caso, il premio dovrebbe essere maggiorato di almeno 400 punti base per riflettere il fatto che il cantiere non poteva usufruire di garanzie nell’ambito del succitato regime. Le garanzie prestate al cantiere, pertanto, hanno comportato un rischio notevolmente superiore.
(392)
Come spiegato in precedenza, dato che il cantiere non sarebbe stato in grado di acquisire garanzie sul mercato in ragione della sua precaria situazione finanziaria, per far cessare la distorsione della concorrenza creata dagli aiuti, è indispensabile che le garanzie in essere cessino immediatamente.
(393)
Quanto alle garanzie per anticipi, la Commissione osserva che gli anticipi garantiti da Export Credit Insurance Corporation riguardano contratti di vendita, non contratti di prestito. Sugli anticipi non maturano interessi. La Commissione ritiene pertanto che, per calcolare la componente di aiuto ricevuta dal beneficiario, occorra prevedere un raffronto tra il premio corrisposto dal cantiere e quello che sarebbe stato normalmente imputato sul mercato. Anche in questo caso, il regime esente da aiuti di Stato utilizzato da Export Credit Insurance Corporation può fungere da riferimento per le commissioni addebitate sul mercato, che vanno comunque maggiorate per riflettere l’ulteriore rischio corso nel concedere aiuti a un’impresa in difficoltà finanziarie.
(394)
Come nel caso delle altre garanzie ricevute dal cantiere e per gli stessi motivi, la Commissione sottolinea che qualunque garanzia di Export Credit Insurance Corporation in essere deve immediatamente cessare.
(395)
La continua mancata esecuzione dei debiti da parte degli enti pubblici costituisce anch’essa un aiuto di Stato che va tenuto presente (83). La situazione è assimilabile a quella di un prestito rinnovabile concesso a condizioni preferenziali e, pertanto, la componente di aiuto equivale alla differenza tra l’interesse che sarebbe stato addebitato sul mercato (a un’impresa con un rating analogo in una situazione economica e finanziaria simile con garanzie reali comparabili) e quello addebitato dall’amministrazione aggiudicatrice.
(396)
Vista la continua precarietà della situazione finanziaria del cantiere, la Commissione è del parere che un creditore in economia di mercato avrebbe richiesto l’immediato incasso dei suoi crediti alla data di scadenza. Di conseguenza, il fatto che le autorità polacche non abbiano adottato immediatamente provvedimenti esecutivi rappresenta un aiuto, ragion per cui la data di disponibilità dell’aiuto coinciderebbe con la data di scadenza di un debito non rimborsato. La componente di aiuto sarebbe pari alla differenza tra l’interesse che sarebbe stato addebitato sul mercato (a un’impresa con un rating analogo in una situazione economica e finanziaria simile con garanzie reali comparabili) e quello addebitato dall’amministrazione aggiudicatrice.
(397)
Poiché qualunque operatore in economia di mercato esigerebbe l’immediata restituzione dei debiti da parte del cantiere, non soltanto è necessario che si recuperi la componente di aiuto risultante dall’interesse inferiore addebitato, ma occorre anche che siano immediatamente rimborsati i debiti accumulati.
(398)
Qualunque cancellazione di debiti equivale a una sovvenzione non rimborsabile, ragion per cui l’intera parte di debito cancellata costituisce un aiuto.
(399)
Secondo la legge del 30 ottobre 2002, i debiti nei confronti di enti pubblici ristrutturati nell’ambito del capitolo 5a sono stati ceduti dall’operatore, impresa interamente di proprietà dell’agenzia di sviluppo industriale, unitamente a componenti dell’attività per un valore pari almeno al 25 % delle passività ristrutturate. L’operatore doveva poi vendere tali attività e utilizzare i proventi così ottenuti per rimborsare parte dei debiti nei confronti di enti pubblici. La parte restante dei debiti sarebbe stata poi cancellata dalle autorità competenti. La Commissione ritiene dunque che la componente di aiuto di Stato di tale operazione sia pari al valore dei debiti nei confronti di enti pubblici ceduti all’operatore decurtato del valore effettivo delle attività cedute. Secondo la legge del 30 ottobre 2002, ciò significherebbe che la componente di aiuto equivale al massimo al 75 % dei debiti ceduti. Tuttavia, se il valore delle attività è superiore o inferiore al 25 % richiesto dalla legge, la componente di aiuto va ricalcolata di conseguenza.
(400)
La Commissione osserva che i conferimenti di capitale da parte dello Stato o enti controllati dallo Stato come l’agenzia di sviluppo industriale e KPS in imprese in difficoltà, se non è ipotizzabile una restituzione, vanno considerati sovvenzioni non rimborsabili (84). Per eliminare la distorsione della concorrenza causata da un conferimento di capitale, il cantiere dovrebbe restituire l’intero ammontare del capitale conferito.
(401)
Con lettera del 3 novembre 2008, la Polonia si è impegnata ad attuare la presente decisione mediante una vendita di attività al prezzo di mercato tramite una gara aperta, trasparente, incondizionata e non discriminatoria (condotta nel rispetto delle condizioni specifiche stabilite dalla lettera della Commissione del 27 ottobre 2008) con successiva liquidazione di Stocznia Gdynia. Tutte le ragioni di credito per recuperi derivanti dalla presente decisione dovranno essere immediatamente iscritte dalla Polonia nell’ambito della liquidazione di Stocznia Gdynia. Con lettera del 6 novembre 2008, la Commissione ha comunicato alla Polonia che, ammesso che tali condizioni siano rispettate, la vendita di attività non comporterà nuovi aiuti per l’uno o più acquirenti e le attività potrebbero essere cedute libere da qualunque passività risultante dalla restituzione di aiuti di Stato illegali e incompatibili concessi al cantiere in passato, come richiesto per evitare una continuità economica tra i beneficiari degli aiuti e l’attività degli acquirenti (85). La Commissione seguirà da vicino l’evoluzione della questione per verificare se le condizioni enunciate nella sua lettera del 27 ottobre 2008 e accettate dalle autorità polacche sono rispettate al fine di sincerarsi della corretta attuazione della presente decisione.
(402)
Tali condizioni, che la Polonia si è espressamente impegnata a rispettare, possono essere sintetizzate come segue.
(403)
Le attività (senza passività) saranno privatizzate tramite una gara aperta, trasparente, incondizionata e non discriminatoria. Il cantiere, unitamente a eventuali attività e passività restanti, sarà liquidato.
(404)
Le attività dovranno essere vendute al prezzo di mercato (al migliore offerente). Le varie componenti delle attività dovranno essere messe in vendita separatamente o in grandi lotti definiti in un’ottica di massimizzazione della vendita. I lotti non dovranno consistere in parti organizzate di una società o un ramo di attività. Tale ripartizione in lotti non dovrà tuttavia precludere ai potenziali acquirenti la possibilità di presentare un’offerta comune per più lotti o componenti.
(405)
La gara dovrà essere non discriminatoria, ossia dovrà garantire che la vendita sia aperta a tutti i profili di potenziale acquirente, senza alcuna discriminazione per quel che riguarda lo scopo dell’investimento.
(406)
La gara non potrà comportare condizioni (come il mantenimento dell’organico o dell’attività, oppure il subentro nei contratti esistenti) (l’unico criterio per la scelta dell’offerta migliore dovrà essere la massimizzazione dei proventi a beneficio dei creditori di Stocznia Gdynia).
(407)
I creditori del cantiere, pubblici e privati, tra cui i suoi clienti, dovranno avere il medesimo grado e gli stessi diritti in relazione ai proventi derivanti dalla vendita delle attività che avrebbero in un procedimento fallimentare.
(408)
Nel quadro della vendita non si potranno concedere nuovi aiuti di Stato né in forma di cancellazione né in forma di restituzione finanziata dallo Stato di debiti nei confronti di enti pubblici, rimborso di creditori privati, conferimenti di capitale, prestiti, garanzie o altro. Per qualunque nuovo debito nei confronti di enti pubblici che maturi durante il periodo necessario per concludere la procedura di vendita si dovrà attingere dalla massa della liquidazione.
(409)
La vendita sarà condotta da un amministratore indipendente, che avrà diritti e obblighi simili a quelli di un curatore fallimentare. Sarà altresì necessario creare una struttura che consenta ai creditori di sovrintendere efficacemente alla vendita e accertarsi che sia svolta a condizioni di mercato e che i loro diritti e il loro grado rispetto ai proventi siano rispettati. Inoltre, la Polonia e la Commissione nomineranno insieme un amministratore fiduciario con compiti di vigilanza che provvederà espressamente ad aiutare la Commissione a verificare che il processo di vendita e il recupero degli aiuti abbiano luogo nel pieno rispetto di tutti i succitati requisiti. A tal fine, l’amministratore fiduciario stilerà periodicamente relazioni dettagliate che sottoporrà alla Commissione nelle diverse fasi della procedura.
(410)
La Polonia ha segnalato che, per attuare la decisione, avrà bisogno di adottare un provvedimento legislativo. La Commissione riconosce la necessità di concedere un termine di attuazione più lungo del consueto, anche tenuto conto del numero di singoli interventi di aiuto oggetto della presente decisione e della loro diversità a livello di forma e durata. La Commissione invita pertanto la Polonia ad attuare la presente decisione entro sette mesi dal suo ricevimento,
DECIDE:
Articolo 1
L'aiuto di Stato di cui ai considerando 209-232 della presente decisione, concesso dalla Polonia in violazione dell’articolo 88, paragrafo 3, del trattato CE a favore di Stocznia Gdynia, è incompatibile con il mercato comune.
Inoltre, tutte le garanzie sugli anticipi concesse dalla Polonia a favore di Stocznia Gdynia in violazione dell’articolo 88, paragrafo 3, del trattato CE dal 1o luglio 2007 fino alla data della presente decisione sono incompatibili con il mercato comune.
Articolo 2
Per quanto concerne i prestiti ottenuti da vari enti pubblici di cui ai considerando 209-232 della presente decisione, la Polonia recupera, per il periodo intercorrente tra la data di concessione di detti prestiti e la data del loro rimborso, un aiuto pari alla differenza tra il tasso di interesse effettivamente corrisposto da Stocznia Gdynia e quello che avrebbe dovuto pagare se avesse ottenuto il prestito a condizioni di mercato. Inoltre, gli eventuali prestiti non rimborsati alla data di adozione della presente decisione devono essere immediatamente rimborsati.
Articolo 3
Per quel che riguarda le garanzie ottenute dal Tesoro descritte nei considerando 209-232 della presente decisione, la Polonia recupera, per il periodo intercorrente tra la data di concessione dell’aiuto e la data di cessazione della garanzia, l'aiuto per un importo pari alla differenza tra il tasso di interesse effettivamente corrisposto da Stocznia Gdynia per il prestito ottenuto grazie alla garanzia statale e quello che il beneficiario avrebbe dovuto pagare se avesse ottenuto il prestito a condizioni di mercato,oppure per un importo corrispondente all’importo garantito moltiplicato per il fattore di rischio (probabilità di default o tasso di insolvenza) e decurtato del premio per la garanzia versato, oppure per un importo pari alla differenza tra il premio per la garanzia pagato dal beneficiario e quello che il beneficiario avrebbe dovuto pagare se avesse ottenuto la garanzia a condizioni di mercato. Inoltre,occorre porre immediatamente fine alle eventuali garanzie in essere alla data di adozione della presente decisione.
Articolo 4
Quanto alle garanzie per anticipi concesse da Export Credit Insurance Corporation descritte nei considerando 209-232 della presente decisione, la Polonia recupera, per il periodo intercorrente tra la data di concessione dell’aiuto e la data di cessazione della garanzia, l'aiuto per un importo pari alla differenza tra il premio per la garanzia corrisposto dal beneficiario e quello che il beneficiario avrebbe dovuto pagare se avesse ottenuto la garanzia a condizioni di mercato. Inoltre, le eventuali garanzie in vigore alla data di adozione della presente decisione devono essere immediatamente revocate.
Articolo 5
Gli articoli 3 e 4 si applicano mutatis mutandis anche alle garanzie per anticipi concesse dalla Polonia in violazione dell’articolo 88, paragrafo 3, del trattato CE a favore di Stocznia Gdynia dal 1o luglio 2007 alla data della presente decisione.
Articolo 6
Per quanto riguarda i debiti non eseguiti nei confronti di vari enti pubblici descritti nei considerando 209-232 della presente decisione, la Polonia recupera, per il periodo intercorrente tra la data di concessione dell’aiuto e la data del rimborso del debito nei confronti di enti pubblici, un aiuto pari alla differenza tra il tasso di interesse effettivamente pagato da Stocznia Gdynia e quello che il beneficiario avrebbe dovuto pagare per ottenere il rinvio della scadenza dei suoi debiti da un creditore a condizioni di mercato. Inoltre, gli eventuali debiti non rimborsati nei confronti di enti pubblici devono essere immediatamente rimborsati.
Articolo 7
In relazione alle cancellazioni di debiti nei confronti di enti pubblici descritte nei considerando 209-232 della presente decisione, la Polonia recupera un aiuto pari all’importo della cancellazione.
Articolo 8
In merito ai debiti nei confronti di enti pubblici ristrutturati nell’ambito della legge del 30 ottobre 2002 sugli aiuti di Stato a imprese di particolare rilevanza per il mercato del lavoro, e successive modifiche, descritti nei considerando 209-232 della presente decisione, la Polonia recupera un aiuto pari all’importo del debito nei confronti di enti pubblici ceduto all’operatore, decurtato del valore effettivo degli attivi del beneficiario ceduti all’operatore.
Articolo 9
Per quanto riguarda gli apporti di capitale da parte di vari enti pubblici descritti nei considerando 209-232 della presente decisione, la Polonia recupera un aiuto pari all’intero importo del capitale apportato.
Articolo 10
Relativamente alle sovvenzioni dirette descritte nella tabella 4, ai considerando 209-232 della presente decisione, la Polonia recupera un aiuto pari all’intero importo delle sovvenzioni.
Articolo 11
1. La Polonia deve ottenere dal beneficiario la restituzione degli aiuti di cui agli articoli che precedono. Il recupero deve avvenire conformemente alle disposizioni di cui ai considerando 384-401 della presente decisione.
2. Negli importi da recuperare rientrano gli interessi per l'intero periodo, a decorrere dalla data in cui è stato messo a disposizione l'aiuto concesso a favore di Stocznia Gdynia fino alla data del loro effettivo recupero.
3. Gli interessi saranno calcolati su base composta conformemente al capitolo V del regolamento (CE) n. 794/2004 della Commissione (86) e del regolamento (CE) n. 271/2008 della Commissione (87) che modifica il regolamento (CE) n. 794/2004.
4. Con effetto a partire dalla data di adozione della presente decisione, la Polonia annulla tutti i versamenti non ancora effettuati dell'aiuto di cui all’articolo 1.
Articolo 12
1. Il recupero dell'aiuto di cui all’articolo 1 è immediato ed effettivo.
2. La Polonia s'impegna ad attuare la presente decisione entro sette mesi dalla data di notifica.
Articolo 13
1. Entro due mesi dalla notifica della presente decisione, la Polonia trasmette alla Commissione le seguenti informazioni:
a)
l'importo complessivo (capitale e interessi) di cui occorre ottenere la restituzione dal beneficiario;
b)
la descrizione dettagliata dei provvedimenti già adottati e di quelli previsti per ottemperare alla presente decisione;
c)
documenti comprovanti che al beneficiario è stata ingiunta la restituzione degli aiuti;
d)
documenti comprovanti l'annullamento di tutti i contratti di garanzia per anticipi ancora in vigore.
2. La Polonia informa la Commissione sui progressi dei provvedimenti nazionali adottati per attuare la presente decisione fino al recupero degli aiuti di cui all’articolo 1. Su richiesta della Commissione, essa fornisce immediatamente informazioni sui provvedimenti già adottati e su quelli previsti per ottemperare alla presente decisione. Inoltre, la Polonia fornisce informazioni dettagliate sugli importi già recuperati dal beneficiario a titolo di aiuti e interessi.
La Repubblica di Polonia è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 6 novembre 2008.