32001L0019
L 206/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2001/19/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 14 май 2001 година
за изменение на Директиви 89/48/ЕИО и 92/51/ЕИО на Съвета относно общата система за признаване на професионални квалификации и Директиви 77/452/ЕИО, 77/453/ЕИО, 78/686/ЕИО, 78/687/ЕИО, 78/1026/ЕИО, 78/1027/ЕИО, 80/154/ЕИО, 80/155/ЕИО, 85/384/ЕИО, 85/432/ЕИО, 85/433/ЕИО и 93/16/ЕИО на Съвета относно се професиите на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт и на лекар
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 40, член 47, параграф 1, член 47, параграф 2, първо и трето изречение, и член 55 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
действайки в съответствие с процедурата, определена в член 251 от Договора (3), в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 15 януари 2001 г.,
като имат предвид, че:
(1)
На 16 февруари 1996 г. Комисията даде на Европейския парламент и на Съвета доклада си за състоянието по прилагане на общата система за признаването на дипломи за висше образование, създадена в съответствие с член 13 на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (4). В този доклад Комисията е поела задължение да проучи възможността за включване в тази директива на задължението да се взима предвид при разглеждането на молби за признаване придобитият опит след получаването на въпросната квалификация възможността за включване на понятието „регулирано образование и обучение“. Комисията поема също и задължение да проучи начините, чрез които ролята на Координационната група, създадена въз основа на член 9, параграф 2 на Директива 89/48/ЕИО може да бъде развита с цел да се осигури по-уеднаквено прилагане и тълкуване на директивата.
(2)
Понятието за регулирано образование и обучение, въведено с Директива 92/51/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно втора обща система за признаване на професионално образование и обучение за допълнение на Директива 89/48/ЕИО (5) (двете директиви са наричани по-долу „Директиви относно общата система“), следва да бъде разширено и по отношение на първоначалната обща система и трябва да се основава на същите принципи, като към него се прилагат същите правила; следва всяка държава-членка сама да избере начините за определяне на професиите, обхванати от регулираното образование и обучение.
(3)
Директивите относно общата система дават възможност на приемащата държава-членка да изисква при определени условия от молителя да предприеме компенсаторни мерки, по-специално, когато съществуват значителни различия между полученото теоретично и/или практическо образование и обучение и това, обхванато от квалификацията, която се изисква в приемащата държава-членка; съгласно членове 39 и 43 от Договора така, както ги тълкува Съдът на Европейските общности (6), приемащата държава-членка трябва да прецени дали професионалният опит е достатъчен, за да се установи притежаването на познания, които липсват; от съображения за яснота и правна сигурност по отношение на гражданите, желаещи да практикуват своята професия в друга държава-членка, е желателно да бъде включено в директивите относно общата система задължението приемащата държава-членка да проучи дали придобитият от молителя професионален опит след получаването на квалификацията/ите обхваща предметите, посочени по-горе.
(4)
Процедурата на съгласуване, предвидена от директивите относно общата система, следва да бъде подобрена и опростена, като се даде възможност на Координационната група да приеме и да публикува становища по въпросите, отнасящи се до практическото прилагане на общата система, които са ѝ поставени от Комисията.
(5)
В своето Съобщение до Европейския парламент и до Съвета относно инициативата SLIM, Комисията пое ангажимента да представи предложения, целящи да се опрости актуализирането на списъците на квалификации, за които е възможно да бъдат автоматично признати. Директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. за улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация (7), предвижда проста процедура в случая на квалификация на общопрактикуващи лекари; опитът е показал, че процедурата предоставя достатъчна правна сигурност; желателно е тя да се разпростре и по отношение на квалификациите, притежавани от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от фармацевти и от лекари, така както е посочено съответно в Директиви 77/452/ЕИО (8), 77/453/ЕИО (9), 78/686/ЕИО (10), 78/687/ЕИО (11), 78/1026/ЕИО (12), 78/1027/ЕИО (13), 80/154/ЕИО (14), 80/155/ЕИО (15), 85/432/ЕИО (16), 85/433/ЕИО (17) и 93/16/ЕИО на Съвета (наричани по-долу „секторни директиви“).
(6)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейските общности, държавите-членки не са длъжни да признават дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, които не потвърждават обучение, получено в една от държавите-членки на Общността (18). Въпреки това, държавите-членки трябва да взимат предвид професионалния опит, придобит от съответното лице в друга държава-членка (19). При тези обстоятелства, трябва да се уточни в секторните директиви, че признаването от една държава-членка на диплома, удостоверение или друг документ за официална квалификация, присъдени на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт или на лекар при завършването на образование и обучение в трета страна и при професионален опит, придобит от съответното лице в дадена държава-членка, представляват елементи на Общността, които другите държави-членки следва да разгледат.
(7)
Периодът, в рамките на който държавите-членки трябва да вземат решение относно молбите за признаване на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация, получена от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от архитекти, от фармацевти или от лекари в трета страна следва да бъде уточнен.
(8)
Като се има предвид бързината, с която се развиват техниката и научният прогрес, обучението през целия живот придобива особено значение в областта на медицината. Държавите-членки са тези, които трябва да решат как да гарантират, чрез подходящо непрекъснато обучение след завършването на учебния цикъл, че лекарите ще се информират за развитието на медицината. Настоящата система за взаимно признаване на професионалната квалификация остава непроменена.
(9)
Молителят трябва да има право на обжалване съгласно националното законодателство, ако молбата му е отхвърлена или ако не е взето решение в рамките на уточнения период. Държавите-членки трябва да посочат основанията си за такива решения, взети с оглед признаването на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация, притежавани от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от архитекти, от фармацевти или от лекари; когато дадена държава-членка реши да признае диплома, удостоверение или друг документ за официална квалификация, тя трябва да бъде свободна да избира дали да посочи или не основанията си.
(10)
От съображения за справедливост следва да бъдат взети преходни мерки по отношение на определени практикуващи стоматолози в Италия, които притежават дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по медицина, присъдени в Италия при завършването на обучение по медицина, започнало след крайния срок, определен в член 19 на Директива 78/686/ЕИО.
(11)
Член 15 на Директива 85/384/ЕИО (20) предвижда отклонение по време на един преходен период, който вече е изтекъл, поради това следва тази разпоредба да се заличи.
(12)
Трябва да има ясно разграничение в член 24 на Директива 85/384/ЕИО между формалностите, които следва да бъдат изпълнени в случая на установяване, и онези, които следва да бъдат изпълнени в случая на предоставяне на услуги, за да може по този начин да се направи по-ефективно упражняването на свободното предоставяне на услуги от архитекти.
(13)
По съображения за равно третиране следва да се предвидят преходни мерки по отношение на определени притежатели на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по фармация, присъдени в Италия при завършването на обучение, което не съответства напълно на Директива 85/432/ЕИО.
(14)
Желателно е да се разшири приложното поле на взаимното признаване на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по фармация с цел да се улесни реалното упражняване на правото на установяване между Гърция и другите държави-членки. Следователно отклонението, предвидено в член 3 на Директива 85/433/ЕИО, следва да се заличи.
(15)
В доклада си относно специалното обучение по обща медицина, предвидено в раздел IV на Директива 93/16/ЕИО, Комисията препоръчва да се уеднаквят изискванията, приложими по отношение на задочното обучение по обща медицина, с онези, които се прилагат по отношение на другите медицински специалисти.
(16)
Директивите относно общата система и секторните директиви следва да бъдат изменени и допълнени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ 1
ИЗМЕНЕНИЯ НА ДИРЕКТИВИТЕ ОТНОСНО ОБЩАТА СИСТЕМА
Член 1
Директива 89/48/ЕИО се изменя, както следва:
1)
член 1 се изменя, както следва:
а)
буква а), второ тире се заменя със следния текст:
„-
които показват, че титулярът е завършил успешно курс на образование след средното образование с минимална продължителност от три години или с равностойна продължителност на непълна заетост в университет или във висше учебно заведение или в друго учебно заведение с равностойно равнище на обучение и, при необходимост, че той е завършил успешно професионалното обучение, което се изисква в допълнение към курса на образование след средното образование, и“;
б)
добавя се следната буква:
„г)
регулирано образование и обучение: всяко образование и обучение, което:
-
е пряко насочено към упражняването на определена професия, и
-
включва курс на образование и обучение след средното образование с минимална продължителност от три години или с равностойна продължителност на непълна заетост в университет или във висше учебно заведение или в друго учебно заведение с равностойно равнище на обучение и, при необходимост, професионалното обучение, професионалния стаж или професионалната практика, които се изискват в допълнение към курса на образование и обучение след средното образование; структурата и равнището на професионалното обучение, на професионалния стаж или на професионалната практика трябва да бъдат определени чрез законовите, подзаконовите или административните разпоредби на съответната държава-членка или да бъдат контролирани или одобрени от органа, определен за тази цел.“;
2)
в член 3, буква б), се добавя следната алинея след първа алинея:
„Все пак, двете години професионален опит, посочени в първа алинея, не могат да бъдат изисквани, когато квалификацията или квалификациите, притежавани от молителя и посочени в настоящата точка, са присъдени за завършването на регулирано образование и обучение.“;
3)
в член 4, параграф 1, буква б), се добавя следната алинея след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, упомената в първа алинея.“;
4)
следните параграфи се добавят в член 6:
„5. Когато се изисква доказателство за финансовото положение с цел достъп или упражняване на регулирана професия в приемащата държава-членка, то тази държава-членка счита удостоверенията, издадени от банки в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която чуждият гражданин идва, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия.
6. Когато компетентният орган на приемащата държава-членка изисква от своите собствени граждани, желаещи достъп или упражняване на регулирана професия, доказателство, че са осигурени срещу финансовите рискове, произтичащи от тяхната професионална отговорност, то тази държава-членка приема удостоверенията, издадени от застрахователни компании на други държави-членки, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия. Такива удостоверения уточняват, че застрахователят се е съобразил със законовите и подзаконовите разпоредби, които са в сила в приемащата държава-членка по отношение на условията и обхвата на покриването. Те не могат да бъдат представени по-късно от три месеца след датата на издаването им.“;
5)
в член 9, параграф 2, втора алинея, първо тире се заменя със следния текст:
„-
да улесни въвеждането на настоящата директива, по-специално чрез приемане и публикуване на становища по въпросите, посочени от Комисията,“.
Член 2
Директива 92/51/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 4, параграф 1, буква б), следната алинея се добавя след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, посочена в първа алинея.“;
2)
в член 5 следният параграф се добавя след първи параграф:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика между дипломата и удостоверението.“;
3)
в член 7, буква а), следната алинея се добавя след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, посочена в първа алинея.“;
4)
следните параграфи се добавят в член 10:
„5. Когато се изисква доказателство за финансовото положение с цел достъп или упражняване на регулирана професия в приемащата държава-членка, то тази държава-членка смята удостоверенията, издадени от банки в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която чуждият гражданин идва, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия.
6. Когато компетентният орган на приемащата държава-членка изисква от своите собствени граждани, желаещи достъп до или упражняване на регулирана професия, доказателство, че са осигурени срещу финансовите рискове, произтичащи от тяхната професионална отговорност, то тази държава приема удостоверенията, издадени от застрахователните компании на другите държави-членки, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия. Такива удостоверения уточняват, че застрахователят се е съобразил със законовите и подзаконови разпоредби, които са в сила в приемащата държава-членка по отношение на условията и обхвата на покриването. Те не могат да бъдат представени по-късно от три месеца след датата на издаването им.“;
5)
в член 13, параграф 2, втора алинея, първо тире се заменя със следния текст:
„-
да улесни въвеждането на настоящата директива, по-специално чрез приемане и публикуване на становища по въпросите, посочени от Комисията,“;
6)
следният параграф се добавя в член 15:
„8. Измененията, направени в списъците на курсове на образование и обучение, изложени в приложения В и Г въз основа на процедурата, определена по-горе, се прилагат незабавно от датата, фиксирана от Комисията.“
РАЗДЕЛ 2
ИЗМЕНЕНИЯ НА СЕКТОРНИТЕ ДИРЕКТИВИ
Раздел 2.1
Медицински сестри общ профил
Член 3
Директива 77/452/ЕИО се изменя, както следва:
1)
(отнася се само за гръцкия вариант);
2)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложението“;
3)
член 3 се заличава;
4)
Позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
5)
(отнася се само за гръцкия вариант);
6)
следните членове се добавят:
„Член 18а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации за обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 18б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 18в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 18г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
7)
приложението, включено в приложение I към настоящата директива, се добавя.
Член 4
В член 1, параграф 1 на Директива 77/453/ЕИО, думите „както е уточнено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „както е уточнено в приложението към Директива 77/452/ЕИО.“
Раздел 2.2
Практикуващи стоматолози
Член 5
Директива 78/686/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложение А“;
2)
член 3 се заличава;
3)
заглавието на глава III се заменя със следния текст:
„Дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по специализирана стоматология.“;
4)
член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Всяка държава-членка, която има законови, подзаконови или административни разпоредби в тази област, признава дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация на практикуващи стоматолози, специализирани в ортодонтия и орална хирургия, издадени на граждани на държави-членки от други държави-членки в съответствие с членове 2 и 3 на Директива 78/687/ЕИО и които са изброени в приложение Б, като им придава на своята територия същото действие като на дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, които е издала тя самата.“;
5)
член 5 се заличава;
6)
член 6 се изменя, както следва:
а)
следната алинея се добавя в параграф 2:
„Той взима предвид също професионалния опит, допълнителното обучение и продължаващото обучение по стоматология, което притежават;“;
б)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Компетентните власти или органи на приемащата държава-членка, след като оценят съдържанието и продължителността на обучението на съответното лице въз основа на представените дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация и вземат предвид професионалния опит, допълнителното обучение и продължаващото обучение по стоматология, което притежава, го уведомяват за изисквания период на допълнително обучение и за областите, които то следва да обхваща.“;
в)
следният параграф се добавя:
„4. Държавата-членка издава решението си в рамките на четири месеца от датата, на която молителят представи молбата си заедно с цялата допълваща документация.“;
7)
в член 19 съществуващите две алинеи стават параграф 1 и се добавя следният параграф:
„2. Държавите-членки признават дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация по медицина, издадени в Италия на лица, които са започнали университетското си обучение по медицина между 28 януари 1980 г. и 31 декември 1984 г. и придружени от удостоверение, издадено от компетентните италиански власти, удостоверяващо:
-
че съответните лица са преминали успешно специалния изпит за правоспособност, организиран от компетентните италиански власти, за да проверят дали те притежават равнище на знания и умения, съпоставимо с това на лицата, притежаващи квалификацията, фигурираща за Италия в приложение А,
-
че са били ефективно, законно и главно заети в Италия с дейностите, посочени в член 5 на Директива 78/687/ЕИО, поне за три последователни години по време на петте години, предхождащи издаването на удостоверението,
-
и че им е разрешено да упражняват или ефективно, законно и главно да са заети с дейностите, посочени в член 5 на Директива 78/687/ЕИО, при същите условия като притежателите на квалификация, фигурираща за Италия в приложение А на настоящата директива.
Изискването за полагане на изпит за правоспособност, посочен в първа алинея, се отменя в случая на лица, които успешно са завършили поне три години на обучение, които компетентните власти са удостоверили като равностойни на обучението, посочено в член 1 на Директива 78/687/ЕИО.“;
8)
позоваванията на членове 3 и 5 се считат за позовавания съответно на приложения А и Б;
9)
следните членове се добавят:
„Член 23а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучаване и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 23б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 23в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалният опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 23г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
10)
приложения А и Б, включени в приложение II към настоящата директива, се добавят.
Член 6
В член 1, параграф 1 на Директива 78/687/ЕИО думите „посочено в член 3 на същата директива“ се заменят с „посочено в приложение А към тази директива“.
Раздел 2.3
Ветеринарни хирурзи
Член 7
Директива 78/1026/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „в член 3“ се заменят с „в приложението“;
2)
член 3 се заличава;
3)
позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
4)
следните членове се добавят:
„Член 17а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 17б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 17в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 17г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
5)
приложението, включено в приложение III към настоящата директива, се добавя.
Член 8
В член 1, параграф 1 на Директива 78/1027/ЕИО думите „посочено в член 3 на Директива 78/1026/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 78/1026/ЕИО“.
Раздел 2.4
Акушерки
Член 9
Директива 80/154/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2, параграф 1, думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложението“;
2)
в член 2, параграф 1, четвърто и пето тире, думите „посочено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 77/452/ЕИО“;
3)
член 3 се заличава;
4)
позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
5)
следните членове се добавят:
„Член 19а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 19б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 19в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 19г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
6)
приложението, включено в приложение IV към настоящата директива, се добавя.
Член 10
Директива 80/155/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 1, параграф 1, думите „посочено в член 3“ се заменят с „посочено в приложението“;
2.
В член 1, параграф 2, второ тире, думите „посочено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 77/452/ЕИО“.
Раздел 2.5
Архитекти
Член 11
Директива 85/384/ЕИО се изменя, както следва:
1)
следните членове се добавят:
„Член 6
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 6а
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
2)
член 15 се заличава.
3)
в член 24, параграф 1, думите „съгласно членове 17 и 18“ се заменят със „съгласно членове 17 и 18 в случая на установяване и съгласно член 22 в случая на предоставяне на услуги“.
Раздел 2.6
Фармацевти
Член 12
В член 2 на Директива 85/432/ЕИО се добавя следната точка:
„6.
Като преходна мярка и чрез дерогация от параграфи 3 и 5 Италия, чиито законови, подзаконови и административни разпоредби са предвиждали обучение, което не е било изцяло приведено в съответствие с изискванията за обучение, посочени в настоящия член в срока, предвиден в член 5, може да продължи да прилага тези разпоредби по отношение на лица, които са започнали обучението си по фармация преди 1 ноември 1993 г. и са го завършили преди 1 ноември 2003 г.
На всяка приемаща държава-членка е разрешено да изисква от притежателите на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по фармация, издадени в Италия при завършването на обучение, започнало преди 1 ноември 1993 г. и завършило преди 1 ноември 2003 г, да представят заедно с техните квалификации удостоверение, уточняващо, че поне за три последователни години по време на петте години, предхождащи издаването на удостоверението, те са били заети с една от дейностите, посочени в член 1, параграф 2, доколкото такава дейност е регламентирана в Италия.“
Член 13
Директива 85/433/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 1 думите „посочено в член 4“ се заменят с „посочено в приложението“;
2)
член 3 се заличава;
3)
член 4 се заличава;
4)
позоваванията на член 4 се считат за позовавания на приложението;
5)
следните членове се добавят:
„Член 18а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 18б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация, са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива, и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 18в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 18г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на неуспех да се вземе решение в рамките на определения период.“;
6)
приложението, включено в приложение V към настоящата директива, се добавя.
Раздел 2.7
Лекари
Член 14
Директива 93/16/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложение А“;
2)
член 3 се заличава;
3)
заглавието на глава II се заменя със следния текст:
„Дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по специализирана медицина.“;
4)
член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Всяка държава-членка, в която съществуват законови, подзаконови и административни разпоредби в тази област, признава дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация по специализирана медицина, издадени на граждани на държави-членки от другите държави-членки в съответствие с членове 24, 25, 26 и 29 и които са изброени в приложения Б и В, като придава на такива квалификации на своята територия същата стойност като на онези, които държавата-членка сама издава.“;
5)
член 5 се заменя със следния текст:
„Член 5
Дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, посочени в член 4, са онези, които, издадени от компетентните власти или органи и изброени в приложение Б, съответстват за целите на въпросното специализирано обучение на квалификациите, изброени в приложение В, що се отнася до онези държави-членки, където такова обучение съществува.“;
6)
заглавието на глава III и членове 6 и 7 се заличават;
7)
в член 8:
а)
следната алинея се добавя в параграф 2:
„Той взима предвид също техния професионален опит, допълнително обучение и продължаващо обучение по медицина.“;
б)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Компетентните власти или органи на приемащата държава-членка, след като оценят съдържанието и продължителността на обучението на съответното лице въз основа на представените дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация и като вземат предвид неговия професионален опит, допълнително обучение и продължаващо обучение по медицина, го уведомяват за периода на изискваното допълнително обучение и за областите, които да бъдат обхванати от него.“;
в)
следният параграф се добавя:
„4. Държавата-членка произнася решението си в рамките на четири месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.“;
8)
в член 9 се добавя следният параграф:
„2а. Държавите-членки признават документите за официална квалификация по специализирана медицина, издадени в Испания на лекари, които са завършили специализирано обучение преди 1 януари 1995 г., което не съответства на формалните изисквания за обучение, предвидени в членове от 24 до 27, ако документите са придружени от удостоверение, издадено от компетентните испански власти, удостоверяващо факта, че съответното лице е издържало успешно изпит за специфична професионална правоспособност, организиран в контекста на специалните регламентиращи мерки, съдържащи се в Кралски указ 1497/99, с цел да се провери дали съответното лице има равнище на познания и правоспособност, сравнимо с това на лекарите, притежаващи квалификация на лекар-специалист, които в случая на Испания са посочени в член 5, параграф 3, и в член 7, параграф 2.“;
9)
следният параграф се добавя в член 23:
„6. Продължаващото обучение гарантира в съответствие с договореностите, присъщи за всяка държава-членка, че лицата, които са завършили образованието си, могат да следят развитието на медицината.“;
10)
в член 24, параграф 1, буква а) се заменя със следния текст:
„а)
това предполага успешното завършване на шест учебни години в рамките на курса на обучение, посочен в член 23, през които са били придобити подходящи познания по обща медицина;“;
11)
членове 26 и 27 се заменят със следния текст:
„Член 26
Държавите-членки, в които съществуват законови, подзаконови и административни разпоредби в тази област, следят минималното времетраене на специализираните курсове на обучение да не бъде по-кратко от продължителността на курса, посочена в приложение В по отношение на всеки курс на обучение. Такава минимална продължителност на курса се променя съгласно процедурата, предвидена в член 44а, параграф 3.“;
12)
член 30 се заменя със следния текст:
„Член 30
Всяка държава-членка, която освобождава от пълното обучение, посочено в член 23, в рамките на своята територия, въвежда специално обучение по обща медицина, отговарящо поне на строгите изисквания като онези, предвидени в членове 31 и 32, така че първите дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация, издадени при завършването на курса, да са издадени не по-късно от 1 януари 2006 г.“;
13)
член 31, параграф 1, буква б) се заменя със следния текст:
„б)
то е дълготраен редовен курс от поне три години и се контролира от компетентните власти или органи.“;
14)
член 31, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Когато курсът на обучение, посочен в член 23, включва практическо обучение, проведено в акредитирана болница или клиника, разполагаща с подходящо оборудване и обслужване по обща медицина, или в акредитирана практика по обща медицина, или в акредитиран център за първична медицинска помощ, продължителността на това обучение за максимум една година може да бъде включена в периода, предвиден в параграф 1, буква б). Тази възможност съществува само в държавите-членки, в които на 1 януари 2001 г. продължителността на специализираното обучение по обща медицина е две години.
Ако Комисията установи, когато настоящият параграф се приложи, че възникват големи трудности за дадена държава-членка по отношение на равнището на обучение, посочено в параграф 1, буква б), тя взима предвид становището на Комитета на висшите служители за обществено здравеопазване, учреден с Решение 75/365/ЕИО на Съвета (21) и уведомява Европейския парламент и Съвета за това. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета, при необходимост, предложения, пряко насочени към по-добро съгласуване на продължителността на специализираното обучение по обща медицина.
15)
в член 34, параграф 1, второ тире, „60 %“ се заменят с „50 %“;
16)
позоваванията на членове 3, 6, 7 и 27 се считат като позовавания съответно на приложение А, на член 4, на член 5 и на член 26;
17)
следните членове се добавят:
„Член 42а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 42б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, които съответстват на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 42в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз, в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 42г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
18)
член 44а се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думите „в процедурите“ се заменят с думите „в процедурата“;
б)
параграф 2 се заличава;
19)
приложения A, Б и В, включени в приложение VI към настоящата директива, се добавят.
РАЗДЕЛ 3
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Не по-късно от 1 януари 2008 г. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на член 1, точки 1 и 2 в държавите-членки.
След като предприеме всички необходими изслушвания, Комисията представя заключенията си във връзка с всички промени в съществуващата уредба в член 1, точки 1 и 2. Ако е необходимо, Комисията представя също и предложения за усъвършенстване на съществуващата уредба.
Член 16
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и условията на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 18
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 14 май 2001 година.
Direttiva 2001/19/CE del Parlamento europeo e del Consiglio
del 14 maggio 2001
che modifica le direttive 89/48/CEE e 92/51/CEE del Consiglio relative al sistema generale di riconoscimento delle qualifiche professionali e le direttive 77/452/CEE, 77/453/CEE, 78/686/CEE, 78/687/CEE, 78/1026/CEE, 78/1027/CEE, 80/154/CEE, 80/155/CEE, 85/384/CEE, 85/432/CEE, 85/433/CEE e 93/16/CEE del Consiglio concernenti le professioni di infermiere responsabile dell'assistenza generale, dentista, veterinario, ostetrica, architetto, farmacista e medico
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare gli articoli 40, 47, paragrafi 1 e 2, prima e terza frase, e 55,
vista la proposta della Commissione(1),
visto il parere del Comitato economico e sociale(2),
deliberando secondo la procedura di cui all'articolo 251 del trattato(3), alla luce del progetto comune approvato dal comitato di conciliazione il 15 gennaio 2001,
considerando quanto segue:
(1) Il 16 febbraio 1996 la Commissione ha inviato al Parlamento europeo e al Consiglio la relazione sullo stato d'applicazione del sistema generale di riconoscimento dei diplomi di istruzione superiore, presentata a norma dell'articolo 13 della direttiva 89/48/CEE del Consiglio, del 21 dicembre 1988, relativa ad un sistema generale di riconoscimento dei diplomi d'istruzione superiore che sanzionano formazioni professionali di una durata minima di tre anni(4). Nella relazione la Commissione si è impegnata ad esaminare la possibilità di inserire in tale direttiva l'obbligo di prendere in considerazione l'esperienza successiva al conseguimento del diploma nell'esaminare la domanda di riconoscimento, l'introduzione del concetto di formazione regolamentata. La Commissione si è altresì impegnata ad esaminare le modalità per sviluppare il ruolo del gruppo di coordinamento istituito dall'articolo 9, paragrafo 2 della direttiva 89/48/CEE al fine di garantire un'interpretazione e un'applicazione più uniformi della direttiva.
(2) È opportuno estendere al sistema generale iniziale il concetto di formazione regolamentata, introdotto con la direttiva 92/51/CEE del Consiglio, del 18 giugno 1992, relativa ad un secondo sistema generale di riconoscimento della formazione professionale, che integra la direttiva 89/48/CEE(5) (in seguito denominate: "le direttive sul sistema generale"), e di basarlo sugli stessi principi dotandolo delle stesse regole; la facoltà di scegliere i mezzi con cui definire le professioni interessate dalla formazione regolamentata dovrebbe essere lasciata ai singoli Stati membri.
(3) Le direttive sul sistema generale consentono che a certe condizioni lo Stato membro ospite esiga misure di compensazione da parte del richiedente, in particolare quando la formazione da lui ricevuta verta su materie teoriche e/o pratiche sostanzialmente diverse da quelle contemplate dal diploma richiesto dallo Stato membro ospite. A norma degli articoli 39 e 43 del trattato, secondo l'interpretazione della Corte di giustizia delle Comunità europee(6), spetta allo Stato membro ospite giudicare se un'esperienza professionale possa valere per l'accertamento del possesso delle conoscenze mancanti. Per motivi di chiarezza e di certezza del diritto nei confronti dei cittadini desiderosi di esercitare la propria professione in un altro Stato membro, è opportuno inserire nelle direttive sul sistema generale l'obbligo che lo Stato membro ospite esamini se l'esperienza professionale acquisita dal richiedente dopo il conseguimento del/dei titoli dichiarato/i verta su tali materie.
(4) È opportuno migliorare la procedura di coordinamento prevista dalle direttive sul sistema generale ed agevolarla, prevedendo che il gruppo di coordinamento adotti pareri sulle questioni relative all'applicazione pratica del sistema generale sottopostegli dalla Commissione, e che tali pareri vengano pubblicati.
(5) Nella comunicazione al Parlamento europeo ed al Consiglio sull'iniziativa SLIM la Commissione si è impegnata a presentare alcune proposte dirette a semplificare l'aggiornamento degli elenchi dei diplomi ammessi al riconoscimento automatico; la direttiva 93/16/CEE del Consiglio, del 5 aprile 1993, intesa ad agevolare la libera circolazione dei medici e il reciproco riconoscimento dei loro diplomi, certificati ed altri titoli(7), prevede una formula semplice in materia di diplomi, certificati ed altri titoli di medico generico. L'esperienza dimostra che tale formula garantisce una certezza del diritto sufficiente. È opportuno estendere tale formula ai diplomi, certificati ed altri titoli di infermiere responsabile dell'assistenza generale, dentista, veterinario, ostetrica, farmacista o medico di cui rispettivamente alle direttive 77/452/CEE(8), 77/453/CEE(9), 78/686/CEE(10), 78/687/CEE(11), 78/1026/CEE(12), 78/1027/CEE(13), 80/154/CEE(14), 80/155/CEE(15), 85/432/CEE(16), 85/433/CEE(17) e 93/16/CEE del Consiglio (in seguito denominate: le "direttive settoriali").
(6) Secondo la giurisprudenza della Corte di giustizia delle Comunità europee, non è imposto agli Stati membri il riconoscimento dei diplomi, certificati ed altri titoli, che non comprovano una formazione acquisita in uno degli Stati membri della Comunità(18). Tuttavia, gli Stati membri dovrebbero tener conto dell'esperienza professionale acquisita dall'interessato in un altro Stato membro(19). In tali condizioni è opportuno che le direttive settoriali dispongano che il riconoscimento, da parte di uno Stato membro, di un diploma, certificato o altro titolo che sancisce la formazione di infermiere responsabile dell'assistenza generale, dentista, veterinario, ostetrica, architetto, farmacista o medico conseguito in un paese terzo, e l'esperienza professionale acquisita dall'interessato in uno Stato membro, costituiscano elementi di rilevanza comunitaria, che gli altri Stati membri dovrebbero esaminare.
(7) È opportuno indicare il termine entro il quale gli Stati membri devono decidere sulle richieste di riconoscimento di diplomi, certificati o altri titoli di infermiere responsabile dell'assistenza generale, dentista, veterinario, ostetrica, architetto, farmacista o medico conseguiti in un paese terzo.
(8) Alla luce della rapidità dell'evoluzione della tecnica e del progresso scientifico, l'apprendimento lungo tutto l'arco della vita riveste particolare importanza nel settore medico. Spetta agli Stati membri adottare le modalità in base alle quali, attraverso un'adeguata formazione continua al termine del ciclo di studi, i medici rimarranno al passo dei progressi della medicina. Il sistema attuale di riconoscimento reciproco delle qualifiche professionali rimane immutato.
(9) Avverso una decisione negativa o l'assenza di decisione entro il termine stabilito deve essere possibile un ricorso ai sensi del diritto interno. Tali decisioni degli Stati membri in materia di riconoscimento di diplomi, certificati o altri titoli di infermiere responsabile dell'assistenza generale, dentista, veterinario, ostetrica, architetto, farmacista o medico devono essere motivate. Nel caso in cui uno Stato membro decida di riconoscere diplomi, certificati o altri titoli, esso dovrebbe essere libero di motivare o meno tale decisione.
(10) Per ragioni d'equità è opportuno prevedere misure transitorie a favore di alcuni soggetti che svolgono la professione di dentista in Italia e sono titolari di diplomi, certificati o altri titoli di medico, rilasciati in Italia, che sanciscono formazioni in medicina iniziate dopo la data di scadenza di cui all'articolo 19 della direttiva 78/686/CEE.
(11) L'articolo 15 della direttiva 85/384/CEE(20) stabilisce una deroga per un periodo transitorio ora scaduto; è opportuno abrogare tale disposizione.
(12) Nell'articolo 24 della direttiva 85/384/CEE dovrebbe esserci una netta distinzione tra le formalità richieste in caso di stabilimento e quelle richieste in caso di prestazione di servizi, per rendere più efficace la libera prestazione di servizi di architetto.
(13) Per ragioni di parità di trattamento è opportuno prevedere misure transitorie a favore di persone in possesso di diplomi, certificati ed altri titoli in farmacia conseguiti in Italia al termine di formazioni non del tutto conformi alla direttiva 85/432/CEE.
(14) È auspicabile ampliare gli effetti del riconoscimento reciproco dei diplomi, certificati e altri titoli in farmacia, per facilitare l'esercizio effettivo del diritto di stabilimento tra la Grecia e gli altri Stati membri. È pertanto opportuno sopprimere la deroga di cui all'articolo 3 della direttiva 85/433/CEE.
(15) Nella relazione sulla formazione specifica in medicina generale prevista al titolo IV della direttiva 93/16/CEE, per la formazione a tempo parziale in medicina generale la Commissione ha raccomandato di allineare le disposizioni applicabili a quelle vigenti per la formazione a tempo parziale nelle altre specialità mediche.
(16) Le direttive sul sistema generale e le direttive settoriali dovrebbero essere modificate,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
SEZIONE 1
MODIFICHE DELLE DIRETTIVE SUL SISTEMA GENERALE
Articolo 1
La direttiva 89/48/CEE è modificata come segue:
1) l'articolo 1 è modificato come segue:
a) alla lettera a), il secondo trattino è sostituito dal testo seguente: "- da cui risulti che il titolare ha seguito con successo un ciclo di studi post-secondari di durata minima di tre anni oppure di durata equivalente a tempo parziale, in un'università o un istituto di istruzione superiore o in un altro istituto di livello di formazione equivalente e, se del caso, che ha seguito con successo la formazione professionale richiesta oltre al ciclo di studi post-secondari e";
b) è inserita la lettera seguente: "d bis) per formazione regolamentata, qualsiasi formazione:
- direttamente orientata all'esercizio di una determinata professione
e
- consistente in un ciclo di studi post-secondari di durata minima di tre anni oppure di durata equivalente a tempo parziale, in un'università o in un altro istituto di livello di formazione equivalente e, se del caso, nella formazione professionale, il tirocinio o la pratica professionale richiesti oltre al ciclo di studi post-secondari; la struttura e il livello della formazione professionale, del tirocinio o della pratica professionale devono essere stabiliti dalle disposizioni legislative, regolamentari e amministrative dello Stato membro interessato o soggetti al controllo o all'autorizzazione dell'autorità designata a tal fine.";
2) all'articolo 3, lettera b), dopo il primo comma è inserito il comma seguente: "Non si possono tuttavia richiedere i due anni di esperienza professionale di cui al primo comma se il titolo o i titoli in possesso del richiedente e di cui alla presente lettera sanciscono una formazione regolamentata.";
3) all'articolo 4, paragrafo 1, lettera b), dopo il primo comma è inserito il comma seguente: "Lo Stato membro ospite, qualora intenda esigere che il richiedente compia un tirocinio di adattamento o si sottoponga ad una prova attitudinale, deve prima verificare se le conoscenze acquisite dal richiedente nel corso della propria esperienza professionale non colmino in tutto o in parte la differenza sostanziale di cui al primo comma.";
4) all'articolo 6 sono aggiunti i seguenti paragrafi: "5. Lo Stato membro ospite che, per l'accesso ad una professione regolamentata o per l'esercizio della stessa, richieda la prova della capacità finanziaria, considera gli attestati rilasciati dalle banche dello Stato membro di origine o di provenienza equivalenti a quelli rilasciati nel proprio territorio.
6. L'autorità competente dello Stato membro ospite che, per l'accesso ad una professione regolamentata o per il suo esercizio, esiga dai propri cittadini la prova della copertura assicurativa contro le conseguenze pecuniarie della loro responsabilità professionale, considera gli attestati rilasciati dagli istituti assicurativi di altri Stati membri equivalenti a quelli rilasciati nel proprio territorio. Tali attestati devono precisare che l'assicuratore rispetta le prescrizioni legislative e regolamentari in vigore nello Stato membro ospite per quanto riguarda le modalità e l'estensione della garanzia. Al momento della presentazione, i documenti non devono essere di data anteriore a tre mesi.";
5) all'articolo 9, paragrafo 2, il secondo comma del primo trattino è sostituito dal seguente: "- di facilitare l'attuazione della presente direttiva, in particolare adottando e pubblicando pareri sulle questioni sottopostegli dalla Commissione,".
Articolo 2
La direttiva 92/51/CEE è modificata come segue:
1) all'articolo 4, paragrafo 1, lettera b), dopo il primo comma è inserito il comma seguente: "Lo Stato membro ospite, qualora intenda esigere che il richiedente compia un tirocinio di adattamento o si sottoponga ad una prova attitudinale, deve prima verificare se le conoscenze acquisite dal richiedente nel corso della propria esperienza professionale non colmino in tutto o in parte la differenza sostanziale di cui al primo comma.";
2) all'articolo 5, dopo il secondo comma è inserito il comma seguente: "Lo Stato membro ospite, qualora intenda esigere che il richiedente compia un tirocinio di adattamento o si sottoponga ad una prova attitudinale, deve prima verificare se le conoscenze acquisite dal richiedente nel corso della propria esperienza professionale non colmino in tutto o in parte la differenza sostanziale fra il diploma e il certificato.";
3) all'articolo 7, lettera a), dopo il primo comma è inserito il comma seguente: "Lo Stato membro ospite, qualora intenda esigere che il richiedente compia un tirocinio di adattamento o si sottoponga ad una prova attitudinale, deve prima verificare se le conoscenze acquisite dal richiedente nel corso della propria esperienza professionale non colmino in tutto o in parte la differenza sostanziale di cui al primo comma.";
4) all'articolo 10 sono aggiunti i seguenti paragrafi: "5. Lo Stato membro ospite che, per l'accesso ad una professione regolamentata o per l'esercizio della stessa, richieda la prova della capacità finanziaria, considera gli attestati rilasciati dalle banche dello Stato membro di origine o di provenienza equivalenti a quelli rilasciati nel proprio territorio.
6. L'autorità competente dello Stato membro ospite che, per l'accesso ad una professione regolamentata o per il suo esercizio, esiga dai propri cittadini la prova della copertura assicurativa contro le conseguenze pecuniarie della loro responsabilità professionale, considera gli attestati rilasciati dagli istituti assicurativi di altri Stati membri equivalenti a quelli rilasciati nel proprio territorio. Tali attestati devono precisare che l'assicuratore rispetta le prescrizioni legislative e regolamentari in vigore nello Stato membro ospite per quanto riguarda le modalità e l'estensione della garanzia. Al momento della presentazione, i documenti non devono essere di data anteriore a tre mesi.";
5) all'articolo 13, paragrafo 2, il secondo comma, primo trattino è sostituito dal seguente: "- di facilitare l'attuazione della presente direttiva, in particolare adottando e pubblicando pareri sulle questioni sottopostegli dalla Commissione,";
6) all'articolo 15 è aggiunto il seguente paragrafo: "8. Le modifiche apportate agli elenchi dei cicli di formazione professionale di cui agli allegati C e D secondo la procedura di cui sopra sono immediatamente applicabili alla data stabilita dalla Commissione.".
SEZIONE 2
MODIFICHE DELLE DIRETTIVE SETTORIALI
Sezione 2.1
Infermieri responsabili dell'assistenza generale
Articolo 3
La direttiva 77/452/CEE è modificata come segue:
1) (riguarda unicamente la versione greca);
2) all'articolo 2, le parole "enunciati all'articolo 3" sono sostituite dalle parole "enunciati in allegato";
3) l'articolo 3 è abrogato;
4) i riferimenti all'articolo 3 si intendono come riferimenti all'allegato;
5) (riguarda unicamente la versione greca);
6) sono inseriti gli articoli seguenti: "Articolo 18 bis
Gli Stati membri notificano alla Commissione le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative che adottano in materia di rilascio di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva. La Commissione ne dà adeguata comunicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, indicando le denominazioni adottate dagli Stati membri per i diplomi, certificati e altri titoli e, eventualmente, per il titolo professionale corrispondente.
Articolo 18 ter
Per i cittadini degli Stati membri i cui diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva non rispondono alle denominazioni riportate per tale Stato membro dalla presente direttiva, ogni Stato membro riconosce come prova sufficiente i diplomi, i certificati e gli altri titoli rilasciati da tali Stati membri, corredati di un certificato rilasciato dalle loro autorità o enti competenti. Il certificato attesta che tali diplomi, certificati e altri titoli sanciscono una formazione conforme alle disposizioni della presente direttiva e per lo Stato membro che li ha rilasciati sono assimilati a quelli la cui denominazione è riportata dalla stessa direttiva.
Articolo 18 quater
Gli Stati membri valutano sia i diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, acquisiti dall'interessato fuori dall'Unione europea, qualora tali diplomi, certificati o altri titoli siano stati riconosciuti in uno Stato membro, sia la formazione e/o l'esperienza professionale acquisite in uno Stato membro. La decisione dello Stato membro deve essere pronunciata entro tre mesi dalla presentazione da parte dell'interessato della domanda completa di tutti i documenti giustificativi.
Articolo 18 quinquies
Le decisioni degli Stati membri sulle domande di riconoscimento di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva devono essere debitamente motivate e prevedere la possibilità di impugnazione dinanzi agli organi giurisdizionali ai sensi del diritto interno, allorchè la domanda è respinta.
Il richiedente può ricorrere anche in caso di assenza di decisione entro il termine stabilito.";
7) è aggiunto l'allegato che figura all'allegato I della presente direttiva.
Articolo 4
All'articolo 1, paragrafo 1 della direttiva 77/453/CEE le parole "di cui all'articolo 3 della direttiva 77/452/CEE" sono sostituite dalle parole "di cui all'allegato della direttiva 77/452/CEE".
Sezione 2.2
Dentisti
Articolo 5
La direttiva 78/686/CEE è modificata come segue:
1) all'articolo 2 le parole "enunciati all'articolo 3" sono sostituite dalle parole "enunciati nell'allegato A";
2) l'articolo 3 è abrogato;
3) il titolo del capitolo III è sostituito dal testo seguente: "Diplomi, certificati e altri titoli di dentista specialista";
4) l'articolo 4 è sostituito dal seguente: "Articolo 4
Ogni Stato membro in cui vigono le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative in materia, riconosce i diplomi, certificati e altri titoli di dentista specialista in ortodonzia e chirurgia odontostomatologica rilasciati ai cittadini degli Stati membri dagli altri Stati membri a norma degli articoli 2 e 3 della direttiva 78/687/CEE ed elencati nell'allegato B, attribuendo loro sul proprio territorio lo stesso effetto dei diplomi, certificati e altri titoli da esso rilasciati.";
5) l'articolo 5 è abrogato;
6) l'articolo 6 è modificato come segue:
a) al paragrafo 2 è aggiunto il comma seguente: "Esso tiene conto della loro eventuale esperienza professionale, formazione supplementare e istruzione continua in odontoiatria.";
b) il paragrafo 3 è sostituito dal seguente: "3. Le autorità o gli enti competenti dello Stato membro ospite, dopo aver valutato il contenuto e la durata della formazione specializzata dell'interessato in base ai diplomi, certificati e altri titoli presentati, e tenuto conto della sua eventuale esperienza professionale, formazione supplementare e istruzione continua in odontoiatria, lo informano della durata della formazione complementare e dei settori su cui questa verte.";
c) è aggiunto il paragrafo seguente: "4. La decisione dello Stato membro deve essere pronunciata entro quattro mesi dalla presentazione da parte dell'interessato della domanda completa di tutti i documenti giustificativi.";
7) all'articolo 19 i due commi esistenti diventano il paragrafo 1 ed è aggiunto il paragrafo seguente: "2. Gli Stati membri riconoscono i diplomi, i certificati e gli altri titoli di medico rilasciati in Italia a persone che hanno iniziato la loro formazione universitaria in medicina dopo il 28 gennaio 1980 e entro il 31 dicembre 1984, corredata di un attestato rilasciato dalle competenti autorità italiane, che certifichi:
- che tali persone hanno superato la specifica prova attitudinale organizzata dalle competenti autorità italiane per verificare se l'interessato possieda un livello di conoscenze e competenze paragonabile a quello delle persone in possesso del diploma elencato per l'Italia nell'allegato A,
- che queste persone si sono effettivamente e legalmente dedicate in Italia a titolo principale alle attività di cui all'articolo 5 della direttiva 78/687/CEE per un periodo di almeno tre anni consecutivi nel corso dei cinque anni che precedono il rilascio dell'attestato,
- che tali persone sono autorizzate ad esercitare o esercitano effettivamente, legalmente e a titolo principale e alle medesime condizioni dei titolari del diploma, certificato o altro titolo elencato per l'Italia nell'allegato A della presente direttiva, le attività di cui all'articolo 5 della direttiva 78/687/CEE.
Sono dispensate dalla prova attitudinale di cui al primo comma le persone che hanno compiuto con successo studi di almeno tre anni la cui equivalenza alla formazione di cui all'articolo 1 della direttiva 78/687/CEE sia attestata dalle autorità competenti.";
8) i riferimenti agli articoli 3 e 5 si intendono rispettivamente come riferimenti agli allegati A e B;
9) sono inseriti gli articoli seguenti: "Articolo 23 bis
Gli Stati membri notificano alla Commissione le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative che adottano in materia di rilascio di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva. La Commissione ne dà adeguata comunicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, indicando le denominazioni adottate dagli Stati membri per i diplomi, certificati e altri titoli e, eventualmente, per il titolo professionale corrispondente.
Articolo 23 ter
Per i cittadini degli Stati membri i cui diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, non rispondono alle denominazioni riportate per tale Stato membro dalla presente direttiva, ogni Stato membro riconosce come prova sufficiente i diplomi, i certificati e gli altri titoli rilasciati da tali Stati membri, corredati di un certificato rilasciato dalle loro autorità o enti competenti. Il certificato attesta che tali diplomi, certificati e altri titoli sanciscono una formazione conforme alle disposizioni della presente direttiva e per lo Stato membro che li ha rilasciati sono assimilati a quelli la cui denominazione è riportata dalla stessa direttiva.
Articolo 23 quater
Gli Stati membri valutano sia i diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, acquisiti dall'interessato fuori dall'Unione europea, qualora tali diplomi, certificati o altri titoli siano stati riconosciuti in uno Stato membro, sia la formazione e/o l'esperienza professionale acquisite in uno Stato membro. La decisione dello Stato membro deve essere pronunciata entro tre mesi dalla presentazione da parte dell'interessato della domanda completa di tutti i documenti giustificativi.
Articolo 23 quinquies
Le decisioni degli Stati membri sulle domande di riconoscimento di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva devono essere debitamente motivate e prevedere la possibilità di impugnazione dinanzi agli organi giurisdizionali ai sensi del diritto interno, allorché la domanda è respinta.
Il richiedente può ricorrere anche in caso di assenza di decisione entro il termine stabilito.".
10) sono aggiunti gli allegati A e B che figurano all'allegato II della presente direttiva.
Articolo 6
All'articolo 1, paragrafo 1 della direttiva 78/687/CEE, le parole "di cui all'articolo 3 della stessa direttiva" sono sostituite dalle parole "di cui all'allegato A della stessa direttiva.".
Sezione 2.3
Veterinari
Articolo 7
La direttiva 78/1026/CEE è modificata come segue:
1) all'articolo 2, le parole "all'articolo 3" sono sostituite dalle parole "in allegato";
2) l'articolo 3 è abrogato;
3) i riferimenti all'articolo 3 si intendono come riferimenti all'allegato;
4) sono inseriti gli articoli seguenti: "Articolo 17 bis
Gli Stati membri notificano alla Commissione le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative che adottano in materia di rilascio di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva. La Commissione ne dà adeguata comunicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, indicando le denominazioni adottate dagli Stati membri per i diplomi, certificati e altri titoli e, eventualmente, per il titolo professionale corrispondente.
Articolo 17 ter
Per i cittadini degli Stati membri i cui diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, non rispondono alle denominazioni riportate per tale Stato membro dalla presente direttiva, ogni Stato membro riconosce come prova sufficiente i diplomi, i certificati e gli altri titoli rilasciati da tali Stati membri, corredati di un certificato rilasciato dalle loro autorità o enti competenti. Il certificato attesta che tali diplomi, certificati e altri titoli sanciscono una formazione conforme alle disposizioni della presente direttiva e per lo Stato membro che li ha rilasciati sono assimilati a quelli la cui denominazione è riportata dalla stessa direttiva.
Articolo 17 quater
Gli Stati membri valutano sia i diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, acquisiti dall'interessato fuori dall'Unione europea, qualora tali diplomi, certificati o altri titoli siano stati riconosciuti in uno Stato membro, sia la formazione e/o l'esperienza professionale acquisite in uno Stato membro. La decisione dello Stato membro deve essere pronunciata entro tre mesi dalla presentazione da parte dell'interessato della domanda completa di tutti i documenti giustificativi.
Articolo 17 quinquies
Le decisioni degli Stati membri sulle domande di riconoscimento di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva devono essere debitamente motivate e prevedere la possibilità di impugnazione dinanzi agli organi giurisdizionali ai sensi del diritto interno, allorché la domanda è respinta.
Il richiedente può ricorrere anche in caso di assenza di decisione entro il termine stabilito.";
5) è aggiunto l'allegato che figura all'allegato III della presente direttiva.
Articolo 8
All'articolo 1, paragrafo 1 della direttiva 78/1027/CEE le parole "di cui all'articolo 3 della direttiva 78/1026/CEE" sono sostituite dalle parole "di cui all'allegato della direttiva 78/1026/CEE".
Sezione 2.4
Ostetriche
Articolo 9
La direttiva 80/154/CEE è modificata come segue:
1) all'articolo 2, paragrafo 1, le parole "compresi nell'elenco di cui al successivo articolo 3" sono sostituite dalle parole "compresi nell'elenco in allegato";
2) all'articolo 2, paragrafo 1, quarto e quinto trattino, le parole "ai sensi dell'articolo 3 della direttiva 77/452/CEE" sono sostituite dalle parole "di cui all'allegato della direttiva 77/452/CEE";
3) l'articolo 3 è abrogato;
4) i riferimenti all'articolo 3 si intendono come riferimenti all'allegato;
5) sono inseriti gli articoli seguenti: "Articolo 19 bis
Gli Stati membri notificano alla Commissione le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative che adottano in materia di rilascio di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva. La Commissione ne dà adeguata comunicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, indicando le denominazioni adottate dagli Stati membri per i diplomi, certificati e altri titoli e, eventualmente, per il titolo professionale corrispondente.
Articolo 19 ter
Per i cittadini degli Stati membri i cui diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, non rispondono alle denominazioni riportate per tale Stato membro dalla presente direttiva, ogni Stato membro riconosce come prova sufficiente i diplomi, i certificati e gli altri titoli rilasciati da tali Stati membri, corredati di un certificato rilasciato dalle loro autorità o enti competenti. Il certificato attesta che tali diplomi, certificati e altri titoli sanciscono una formazione conforme alle disposizioni della presente direttiva e per lo Stato membro che li ha rilasciati sono assimilati a quelli la cui denominazione è riportata dalla stessa direttiva.
Articolo 19 quater
Gli Stati membri valutano sia i diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, acquisiti dall'interessato fuori dall'Unione europea, qualora tali diplomi, certificati o altri titoli siano stati riconosciuti in uno Stato membro, sia la formazione e/o l'esperienza professionale acquisite in uno Stato membro. La decisione dello Stato membro deve essere pronunciata entro tre mesi dalla presentazione da parte dell'interessato della domanda completa di tutti i documenti giustificativi.
Articolo 19 quinquies
Le decisioni degli Stati membri sulle domande di riconoscimento di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva devono essere debitamente motivate e prevedere la possibilità di impugnazione dinanzi agli organi giurisdizionali ai sensi del diritto interno, allorché la domanda è respinta.
Il richiedente può ricorrere anche in caso di assenza di decisione entro il termine stabilito.";
6) è aggiunto l'allegato che figura all'allegato IV della presente direttiva.
Articolo 10
La direttiva 80/155/CEE è modificata come segue:
1) all'articolo 1, paragrafo 1, le parole "di cui all'articolo 3" sono sostituite dalle parole "di cui all'allegato";
2) all'articolo 1, paragrafo 2, secondo trattino, le parole "considerato all'articolo 3 della direttiva 77/452/CEE" sono sostituite dalle parole "considerato nell'allegato della direttiva 77/452/CEE".
Sezione 2.5
Architetti
Articolo 11
La direttiva 85/384/CEE è modificata come segue:
1) sono inseriti gli articoli seguenti: "Articolo 6
Gli Stati membri valutano sia i diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, acquisiti dall'interessato fuori dall'Unione europea, qualora tali diplomi, certificati o altri titoli siano stati riconosciuti in uno Stato membro, sia la formazione e/o l'esperienza professionale acquisite in uno Stato membro. La decisione dello Stato membro deve essere pronunciata entro tre mesi dalla presentazione da parte dell'interessato della domanda completa di tutti i documenti giustificativi.
Articolo 6 bis
Le decisioni degli Stati membri sulle domande di riconoscimento di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva devono essere debitamente motivate e prevedere la possibilità di impugnazione dinanzi agli organi giurisdizionali ai sensi del diritto interno, allorché la domanda è respinta.
Il richiedente può ricorrere anche in caso di assenza di decisione entro il termine stabilito.";
2) l'articolo 15 è abrogato;
3) all'articolo 24, paragrafo 1, le parole "conformemente agli articoli 17 e 18" sono sostituite dalle parole "a norma degli articoli 17 e 18 in caso di stabilimento, e dell'articolo 22 in caso di prestazioni di servizi".
Sezione 2.6
Farmacisti
Articolo 12
All'articolo 2 della direttiva 85/432/CEE è aggiunto il punto seguente: "6. A titolo transitorio e in deroga ai paragrafi 3 e 5 l'Italia - le cui disposizioni legislative, regolamentari e amministrative prevedevano una formazione che non era pienamente conforme alle condizioni di formazione di cui al presente articolo entro la scadenza di cui all'articolo 5 può continuare ad applicare tali disposizioni alle persone che hanno iniziato la loro formazioni in farmacia anteriormente al 1o novembre 1993 e l'hanno conclusa anteriormente al 1o novembre 2003.
Ogni Stato membro ospite è autorizzato ad esigere dai titolari di diplomi, certificati e altri titoli in farmacia rilasciati dall'Italia, che sanciscono formazioni iniziate anteriormente al 1o novembre 1993 e concluse anteriormente al 1o novembre 2003, che i loro diplomi, certificati e altri titoli siano accompagnati da un attestato che certifichi che essi si sono effettivamente e legalmente dedicati in Italia, per un periodo di almeno tre anni consecutivi nel corso dei cinque anni che precedono il rilascio dell'attestato, ad una delle attività di cui all'articolo 1, paragrafo 2 per quanto tale attività sia regolamentata in Italia.".
Articolo 13
La direttiva 85/433/CEE è modificata come segue:
1) all'articolo 1, le parole "elencati all'articolo 4" sono sostituite dalle parole "elencati in allegato";
2) l'articolo 3 è abrogato;
3) l'articolo 4 è abrogato;
4) i riferimenti all'articolo 4 si intendono come riferimenti all'allegato;
5) sono inseriti gli articoli seguenti: "Articolo 18 bis
Gli Stati membri notificano alla Commissione le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative che adottano in materia di rilascio di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva. La Commissione ne dà adeguata comunicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, indicando le denominazioni adottate dagli Stati membri per i diplomi, certificati e altri titoli e, eventualmente, per il titolo professionale corrispondente.
Articolo 18 ter
Per i cittadini degli Stati membri i cui diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, non rispondono alle denominazioni riportate per tale Stato membro dalla presente direttiva, ogni Stato membro riconosce come prova sufficiente i diplomi, i certificati e gli altri titoli rilasciati da tali Stati membri, corredati di un certificato rilasciato dalle loro autorità o enti competenti. Il certificato attesta che tali diplomi, certificati e altri titoli sanciscono una formazione conforme alle disposizioni della presente direttiva e per lo Stato membro che li ha rilasciati sono assimilati a quelli la cui denominazione è riportata dalla stessa direttiva.
Articolo 18 quater
Gli Stati membri valutano sia i diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, acquisiti dall'interessato fuori dall'Unione europea, qualora tali diplomi, certificati o altri titoli siano stati riconosciuti in uno Stato membro, sia la formazione e/o l'esperienza professionale acquisite in uno Stato membro. La decisione dello Stato membro deve essere pronunciata entro tre mesi dalla presentazione da parte dell'interessato della domanda completa di tutti i documenti giustificativi.
Articolo 18 quinquies
Le decisioni degli Stati membri sulle domande di riconoscimento di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva devono essere debitamente motivate e prevedere la possibilità di impugnazione dinanzi agli organi giurisdizionali ai sensi del diritto interno, allorché la domanda è respinta.
Il richiedente può ricorrere anche in caso di assenza di decisione entro il termine stabilito.";
6) è aggiunto l'allegato che figura all'allegato V della presente direttiva.
Sezione 2.7
Medici
Articolo 14
La direttiva 93/16/CEE è modificata come segue:
1) all'articolo 2 le parole "elencati nell'articolo 3" sono sostituite dalle parole "elencati nell'allegato A";
2) l'articolo 3 è abrogato;
3) il titolo del Capitolo II è sostituito dal titolo seguente: "Diplomi, certificati e altri titoli di medico specialista";
4) l'articolo 4 è sostituito dal seguente: "Articolo 4
Ogni Stato membro in cui vigono disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative in materia riconosce i diplomi, i certificati e gli altri titoli di medico specialista rilasciati ai cittadini degli Stati membri dagli altri Stati membri a norma degli articoli 24, 25, 26 e 29 ed elencati negli allegati B e C, attribuendo loro sul proprio territorio lo stesso effetto dei diplomi, dei certificati e degli altri titoli da esso rilasciati";
5) l'articolo 5 è sostituito dal seguente: "Articolo 5
I diplomi, certificati e altri titoli di cui all'articolo 4 sono quelli che - rilasciati dalle autorità o dagli enti competenti di cui all'allegato B - corrispondono, per la specializzazione in questione, alle denominazioni indicate all'allegato C per gli Stati membri in cui tale specializzazione esiste.";
6) il titolo del Capitolo III e gli articoli 6 e 7 sono soppressi;
7) all'articolo 8:
a) al paragrafo 2 è aggiunto il comma seguente: "Esso tiene anche conto della loro eventuale esperienza professionale, formazione supplementare e istruzione continua in medicina.";
b) il paragrafo 3 è sostituito dal seguente: "3. Le autorità o gli enti competenti dello Stato membro ospite, dopo aver valutato il contenuto e la durata della formazione dell'interessato in base ai diplomi, certificati e altri titoli presentati, e tenuto conto della sua eventuale esperienza professionale, formazione supplementare e istruzione continua in medicina, lo informano della durata della formazione complementare e dei settori su cui questa verte.";
c) è aggiunto il paragrafo seguente: "4. La decisione dello Stato membro deve essere pronunciata entro quattro mesi dalla presentazione da parte dell'interessato della domanda completa di tutti i documenti giustificativi.";
8) all'articolo 9 è aggiunto il paragrafo seguente: "2 bis Gli Stati membri riconoscono i titoli di specializzazione in medicina rilasciati in Spagna a medici che hanno portato a termine, anteriormente al 1o gennaio 1995, una formazione specializzata non conforme ai requisiti per la formazione di cui agli articoli 24-27, purché detti titoli siano corredati di un certificato rilasciato dalle competenti autorità spagnole che attesti che l'interessato ha superato l'esame di idoneità professionale specifica organizzato nel contesto delle misure speciali di regolarizzazione contenute nel regio decreto 1497/99 allo scopo di accertare che l'interessato abbia un livello di conoscenza e di competenza paragonabile a quello dei medici titolari delle qualifiche di specialista definite, per quanto riguarda la Spagna, all'articolo 5, paragrafo 3 e all'articolo 7, paragrafo 2.";
9) all'articolo 23 della direttiva 93/16/CEE, è aggiunto il paragrafo seguente: "6. La formazione continua assicura, secondo le modalità proprie di ciascuno Stato membro, che le persone che hanno completato i loro studi possano tenersi aggiornate sui progressi nel campo della medicina.";
10) all'articolo 24, paragrafo 1, la lettera a) è sostituita dal testo seguente: "a) essa presuppone il compimento di sei anni di studi svolti con successo nell'ambito del ciclo di formazione di cui all'articolo 23 nel corso dei quali siano state acquisite adeguate conoscenze nel campo della medicina generale.";
11) gli articoli 26 e 27 sono sostituiti dal testo seguente: "Articolo 26
Gli Stati membri in cui vigono disposizioni legislative, regolamentari e amministrative in materia fanno in modo che le durate minime delle formazioni specializzate non siano inferiori a quelle indicate per ciascuna di tali formazioni nell'allegato C. Tali durate minime sono modificate secondo la procedura di cui all'articolo 44 bis, paragrafo 3.";
12) l'articolo 30 è sostituito dal testo seguente: "Articolo 30
Ogni Stato membro che dispensa nel suo territorio il ciclo completo di formazione di cui all'articolo 23 istituisce una formazione specifica in medicina generale conforme almeno alle condizioni di cui agli articoli 31 e 32, in modo che i primi diplomi, certificati od altri titoli che la comprovano siano rilasciati al più tardi il 1o gennaio 2006";
13) all'articolo 31, paragrafo 1, la lettera b) è sostituita dal testo seguente: "b) avere una durata di almeno tre anni a tempo pieno e svolgersi sotto il controllo delle autorità o degli enti competenti;";
14) all'articolo 31, il paragrafo 2 è sostituito dal testo seguente: "2. Qualora il ciclo di formazione di cui all'articolo 23 comporti una formazione pratica impartita in un ambiente ospedaliero riconosciuto che disponga di attrezzatura e di servizi adeguati di medicina generale o nell'ambito di uno studio di medicina generale riconosciuto o di un centro riconosciuto in cui i medici dispensino cure primarie, la durata di questa formazione pratica può essere inclusa nella durata prevista al paragrafo 1, lettera b), entro il limite di un anno. Questa facoltà è disponibile soltanto negli Stati membri nei quali la durata della formazione specifica in medicina generale è di due anni alla data del 1o gennaio 2001.
Nel caso in cui, nell'applicazione del presente paragrafo, la Commissione constati che uno Stato membro ha notevoli difficoltà in relazione al livello di formazione indicato al paragrafo 1, lettera b), essa sente il parere del comitato di alti funzionari della Sanità pubblica istituito dalla decisione 75/365/CEE del Consiglio(21) e ne informa il Parlamento europeo e il Consiglio. La Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio, se del caso, proposte volte a un maggiore coordinamento della durata della formazione specifica in medicina generale."
15) all'articolo 34, paragrafo 1, secondo trattino, "60 %" è sostituito da "50 %";
16) i riferimenti agli articoli 3, 6, 7 e 27 si intendono, rispettivamente, come riferimenti all'allegato A, all'articolo 4, all'articolo 5 e all'articolo 26;
17) sono inseriti gli articoli seguenti: "Articolo 42 bis
Gli Stati membri notificano alla Commissione le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative che adottano in materia di rilascio di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva. La Commissione ne dà adeguata comunicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, indicando le denominazioni adottate dagli Stati membri per i diplomi, certificati e altri titoli e, eventualmente, per il titolo professionale corrispondente.
Articolo 42 ter
Per i cittadini degli Stati membri i cui diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, non rispondono alle denominazioni riportate per tale Stato membro dalla presente direttiva, ogni Stato membro riconosce come prova sufficiente i diplomi, i certificati e gli altri titoli rilasciati da tali Stati membri, corredati di un certificato rilasciato dalle loro autorità o enti competenti. Il certificato attesta che tali diplomi, certificati e altri titoli sanciscono una formazione conforme alle disposizioni della presente direttiva e per lo Stato membro che li ha rilasciati sono assimilati a quelli la cui denominazione è riportata dalla stessa direttiva.
Articolo 42 quater
Gli Stati membri valutano sia i diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva, acquisiti dall'interessato fuori dall'Unione europea, qualora tali diplomi, certificati o altri titoli siano stati riconosciuti in uno Stato membro, sia la formazione e/o l'esperienza professionale acquisite in uno Stato membro. La decisione dello Stato membro deve essere pronunciata entro tre mesi dalla presentazione da parte dell'interessato della domanda completa di tutti i documenti giustificativi.
Articolo 42 quinquies
Le decisioni degli Stati membri sulle domande di riconoscimento di diplomi, certificati e altri titoli nel settore oggetto della presente direttiva devono essere debitamente motivate e prevedere la possibilità di impugnazione dinanzi agli organi giurisdizionali ai sensi del diritto interno, allorché la domanda è respinta.
Il richiedente può ricorrere anche in caso di assenza di decisione entro il termine stabilito.";
18) l'articolo 44 bis è modificato come segue:
a) al paragrafo 1 le parole "alle procedure" sono sostituite dalle parole "alla procedura";
b) il paragrafo 2 è abrogato;
19) sono aggiunti gli allegati A, B e C che figurano all'allegato VI della presente direttiva.
SEZIONE 3
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 15
Entro il 1o gennaio 2008 la Commissione riferisce al Parlamento europeo e al Consiglio in merito all'applicazione dell'articolo 1, punti 1 e 2 negli Stati membri.
La Commissione, dopo aver proceduto a tutte le audizioni necessarie, presenta le sue conclusioni riguardo alle eventuali modifiche delle vigenti modalità di cui all'articolo 1, punti 1 e 2. Se necessario, la Commissione presenta altresì proposte per migliorare le modalità vigenti.
Articolo 16
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva anteriormente al 1o gennaio 2003. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Quando gli Stati membri adottano tali provvedimenti, questi contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredati di un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 17
La presente direttiva entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Articolo 18
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 14 maggio 2001.