32006R0952
L 178/39
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 952/2006 НА КОМИСИЯТА
от 29 юни 2006 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета по отношение на управлението на пазара на захарта в Общността и системата от квоти
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (1), и по-специално член 40 от него,
като има предвид, че:
(1)
Прилагането на системата от квоти в сектора на захарта налага даването на точна дефиниция за производството на захар, изоглюкоза и инулинов сироп от едно предприятие. Възможността част от произведената от едно предприятие продукция да бъде определена като произведена от друго предприятие, за което се счита че е произвело захарта въз основа на договор за поръчка, следва да бъде ограничена до определени специфични случаи.
(2)
Съгласно член 17 от Регламент (ЕО) № 318/2006 въз основа на заявление държавите-членки дават одобрение на предприятия, произвеждащи захар, изоглюкоза и инулинов сироп или на предприятия, които преработват тези продукти в продукт, посочен в член 13, параграф 2 от въпросния регламент. Следва да бъде определено съдържанието на заявлението за одобрение, което следва да бъде подадено от производителите на захар, изоглюкоза и инулинов сироп и от рафиньорите на компетентните органи на държавите-членки. Следва да бъдат уредени задълженията, които предприятията трябва да поемат, за да получат одобрение, включително задължението да водят регистър на количествата суровини, които влизат в предприятието, които се преработват в него и излизат от него под формата на краен продукт.
(3)
Необходимо е да бъдат уредени задълженията на държавите-членки по отношение на контрола върху одобрените предприятия, както и да бъде уредена система от наказания с необходимото възпиращо въздействие.
(4)
Член 4 от Регламент (ЕО) № 318/2006 урежда създаването на информационна система за цените на захарта. Съгласно член 17 от посочения регламент одобрените предприятия са длъжни да предоставят информация за продадените количества бяла захар и за приложимите цени и условия за продажба. Необходимо е да бъдат уредени честотата и съдържанието на информацията за цените, която производителите на захар и рафиньорите трябва да изготвят, с цел да я предоставят на Комисията. С оглед да се осигури информация за краткосрочното развитие на пазара, ще бъде целесъобразно предприятията да изготвят и предоставят също така и прогноза за средните продажни цени за следващите три месеца. Одобрените предприятия, които използват захар за преработка в продуктите, посочени в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, трябва също така да изготвят информация за цените на закупената захар, с цел да я предоставят на Комисията в рамките на същите графици и форма, които са определени за производителите на захар.
(5)
За да бъде осигурено публикуването на равнищата на цените съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 318/2006, като същевременно се осигури поверителността на данните, е необходимо да бъде уредено задължение на Комисията да предоставя два пъти в годината на Управителния комитет по захарта информация за средното равнище на цените за продажба на бяла захар на пазара в Общността през предходното полугодие, с разбивка на захар, произведена в рамките на квоти, и на захар, произведена извън квоти.
(6)
С оглед да бъдат предложени подходящи промени за усъвършенстване на системата за регистриране и докладване на пазарните цени, уредена в настоящия регламент, както и с оглед да бъде разработена компютризирана система за подаване на информация за цените, е необходимо да бъде изготвен доклад за нейното прилагане. Преди да бъдат предложени тези промени, в рамките на преходен период от 2006 г. до 2007 г., изготвените от предприятията данни за цените следва да се изпращат направо на Комисията с цел информиране на Управителния комитет по захарта.
(7)
В случаите, когато се прилагат членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006, производителите са длъжни да прехвърлят част от произведената от тях продукция в следващата пазарна година, която ще бъде отчетена като произведена през следващата пазарна година. Поради това през тази пазарна година производителите на захар ще трябва да сключат договори за доставка въз основа на минималната изкупна цена за захарното цвекло само за количеството захар, която все още не е била произведена в рамките на тяхната основна квота.
(8)
С оглед да се осигури правилното действие на квотната система, следва да бъдат дадени определения на понятията „предсеитбен“ и „минимална цена“, използвани в член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006. Специфичните агроклиматични условия при отглеждането на захарно цвекло в някои области на Италия трябва да бъдат взети предвид чрез определянето на различна крайна дата за засяване на цвеклото.
(9)
Съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 минималната цена се коригира чрез прилагане на увеличения или намаления, с цел да бъдат взети предвид разликите в качеството на цвеклото от стандартното качество. Качеството на захарното цвекло, а следователно и неговата стойност, в голяма степен зависи от захарното съдържание. Най-подходящият метод за определяне на стойността на цвеклото, чието качество се различава от стандартното качество, е като се определи скàла на увеличенията или намаленията на цената, изразена в проценти от минималната цена.
(10)
Член 8 от Регламент (ЕО) № 318/2006 предвижда определянето на допълнителни квоти за захар. Това определяне, имащо за цел улесняване на прехода от предишната система от квоти към настоящата система, следва да бъде ограничено само до предприятията, на които е била определена квота през 2005-2006 пазарна година. Също така е необходимо да бъдат определени условията, при които ще бъде възможно определянето на квоти от 2006-2007 пазарна година.
(11)
Член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 предвижда определянето на заместващи квоти за изоглюкоза. Тези квоти се определят от съответните държави-членки на предприятията, пропорционално на квотите за изоглюкоза, които са били определени, по начин, който предотвратява всяка форма на дискриминация.
(12)
Член 2, точка 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006 определя произведеното количество квотна захар като произведено количество захар, отчитано в рамките на производствената квота на едно предприятие за съответната пазарна година, а член 2, точка 9 от същия регламент определя квотното цвекло като захарно цвекло, което е било преработено в квотна захар. Поради това е необходимо да бъдат уредени общите правила за отчитане на производството на захар в рамките на определена търговска година, както и да се предвидят за държавите-членки възможните изключения във връзка със специфичните случаи на производство на захар от засято през есента цвекло и производството на тръстикова захар.
(13)
За да се осигури правилното прилагане на системата от квоти, за да може да се определи месечната консумация на захар и да бъдат изготвяни баланси на наличностите, е необходимо да бъде уреден редът за обмен на информация между одобрените предприятия и държавите-членки, от една страна, и между държавите-членки и Комисията, от друга страна, включително относно запасите, обема на производството и засетите площи.
(14)
Член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 урежда мерките за интервенционно изкупуване на захар. За прилагането на мерките за интервенция на Общността е необходимо захарта да бъде изкупувана от интервенционните агенции в определени за това места. Поради това е необходимо да се уреди, че може да бъде изкупена само захар, която по време на отправяне на предложението за продажба се намира в одобрено за съхранение помещение.
(15)
За да бъде осигурена възможност за прилагане на интервенция в области, където тя е особено необходима поради обема на производство, максималното количество, определено в член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, трябва първоначално да бъде разпределено между държавите-членки, в които се произвежда захар, въз основа на техните квоти за производство. Необходимо е да се предвиди възможност за промяна на това разпределение преди началото на всяка нова пазарна година, за да се вземат предвид промените в определените от всяка държава-членка квоти за производство, както и за да се преразпределят в рамките на всяка пазарна година неизползваните количества.
(16)
Що се отнася до условията за даване или отнемане на одобрение на местата за съхранение, следва да бъдат предвидени изисквания осигуряващи съхранението на захарта в добро състояние и лесен достъп за нейното експедиране, както и относно капацитета за експедиране от мястото за съхранение.
(17)
Захарта, притежаваща качествени показатели, които ще затруднят нейната бъдеща реализация и могат да доведат до увреждане на захарта по време на съхранение, не трябва да бъде приемана за интервенционно изкупуване. Трябва да бъде определено задължителното минимално качество. Трябва също така да бъде уредено, че като условие за приемане на захарта за интервенционно изкупуване, е необходимо да бъде сключен договор за съхранение между интервенционната агенция и продавача.
(18)
За да бъде улеснено управлението на правилата за интервенционно изкупуване, е необходимо захарта да се предлага на партиди. Необходимо е да бъде определено количеството, което обхваща една партида.
(19)
Интервенционната агенция трябва да разполага с всички данни, които са ѝ необходими, за да определи дали предложението за продажба отговаря на всички изисквания. С оглед на това страната, която прави предложението, трябва да ѝ осигури цялата необходима информация.
(20)
Съгласно член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 интервенционната изкупна цена се коригира, когато качеството на захарта се различава от стандартното качество. Необходимо е да бъдат определени скàлите за увеличение и намаление на цената, като се отчита качеството на предложената за изкупуване захар, което е приложимо за определената изкупна цена. Тези скàли и произтичащите от тях увеличения и намаления на цените могат да бъдат определени на базата на обективни данни, които обикновено се използват при търговския обмен.
(21)
Захарта, която се съхранява от интервенционните агенции, трябва да бъде продавана, без да се създават условия на неравнопоставеност между купувачите в Общността и при възможно най-изгодни условия. Като цяло тези цели могат да бъдат постигнати при прилагане на системата на търгове. За да се предотврати възможността от продажба на захар при неблагоприятни пазарни условия, е необходимо да се предвиди предварително одобряване на обявленията за търгове. При определени условия е възможно да бъде предпочетено използването на процедури, различни от търговете.
(22)
За да се осигури равнопоставеността на всички заинтересовани субекти в Общността, обявленията за търгове, които се издават от интервенционните агенции, трябва да отговарят на еднакви изисквания. В тази връзка е необходимо да се осигури, че продадената захар действително са използва по предназначение.
(23)
Критериите, които се използват за определяне категорията на бялата захар и рандемана на суровата захар, трябва да бъдат същите, които се използват при изкупуването на захарта от интервенционните агенции. Равнопоставеността на всички заинтересовани субекти може да бъде осигурена само чрез въвеждането и прилагането на еднакви и точно определени изисквания за корекция на продажната цена или, съответно, на възстановяването при износ, както и за коригиране на лицензиите за износ, когато се установи, че качеството на захарта се различава от това, което е посочено в обявлението за търг.
(24)
За осигуряване на яснота Регламент (ЕО) № 1261/2001 на Комисията от 27 юни 2001 г. за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно договорите за доставка на захарно цвекло и ценовите увеличения и намаления, приложими към цената на захарното цвекло (2), Регламент (ЕО) № 1262/2001 на Комисията от 27 юни 2001 г. за установяване на подробни правила за изпълнение на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета по отношение на изкупуването и продажбата на захар от интервенционните агенции (3) и Регламент (ЕО) № 314/2002 на Комисията от 20 февруари 2002 г. относно установяване на подробни правила за прилагането на системата от квоти в сектора на захарта (4) следва да бъдат отменени и заменени от нов регламент.
(25)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по захарта,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 318/2006 по отношение определянето на производството, одобрението на производителите и рафиньорите, системата на цени и квоти, както и условията за интервенционно изкупуване и продажба на интервенционно изкупена захар.
Член 2
Определения
За целите на този регламент:
a)
„суровина“ означава захарно цвекло, захарна тръстика, цикория, зърнени култури, захар, предназначена за рафиниране, или всяка друга междинна форма на тези продукти, предназначена за преработка за производство на краен продукт;
б)
„краен продукт“ означава захар, инулинов сироп или изоглюкоза;
в)
„производител“ означава предприятие, произвеждащо крайни продукти, с изключение на рафиньорите, определени в член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006;
г)
„място за съхранение“ означава силоз или склад.
ГЛАВА II
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
Член 3
Производство на захар
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на захар“ е общото количество, изразено в бяла захар, от:
а)
бяла захар;
б)
сурова захар;
в)
инвертна захар;
г)
сиропи, които се отнасят към една от следните категории, наричани по-нататък „сиропи“:
i)
сиропи от захароза или инвертна захар с чистота не по-малко от 70 %, произведени от захарно цвекло,
ii)
сиропи от захароза или инвертна захар с чистота не по-малко от 70 %, произведени от захарна тръстика.
2. Не се отчитат като производство на захар:
а)
количествата бяла захар, произведена от сурова захар или сироп, които не са били произведени от предприятието, което е произвело бялата захар;
б)
количествата бяла захар, произведена от сурова захар, сироп или остатъци от производството на захар, които не са били произведени през пазарната година, когато е била произведена бялата захар;
в)
количествата сурова захар, произведена от сироп, който не е бил произведен от предприятието, произвело суровата захар;
г)
количествата сурова захар, произведена от сироп, който не е бил произведен през пазарната година, когато е била произведена суровата захар;
д)
количествата сурова захар, преработени в бяла захар от предприятието, произвело суровата захар през пазарната година, когато е била произведена суровата захар;
е)
количествата сироп, преработени в бяла или инвертна захар, произведени от предприятието, произвело сиропа през пазарната година, когато е бил произведен сиропът;
ж)
количествата захар, инвертна захар или сироп, произведени под режим активно усъвършенстване;
з)
количествата инвертна захар, произведени от сироп, който не е бил произведен от предприятието произвело инвертната захар;
и)
количествата инвертна захар, произведени от сироп, който не е бил произведен през пазарната година, когато е била произведена инвертната захар.
3. Произведените количества захар се изразяват в бяла захар по следния начин:
а)
произведените количества бяла захар - независимо от разликите в качеството;
б)
произведените количества сурова захар - въз основа на рандемана, определен по реда на точка III от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006;
в)
произведените количества инвертна захар - чрез умножаване на произведеното количество инвертна захар с коефициент 1;
г)
произведените количества сироп, които са междинен продукт - въз основа на съдържанието на захар, която може да бъде добита от сиропа, определено по реда на параграф 5 от настоящия член;
д)
произведените количества сироп, които не са междинен продукт - въз основа на съдържанието на захар, изразено като захароза по реда на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2135/95 на Комисията (5).
4. Остатъците от производството на захар, произведени през предходна пазарна година, се изразяват в бяла захар пропорционално на съдържанието на захароза.
5. Чистотата на сиропите се определя, като общото съдържание на захари се разделя на съдържанието на сухо вещество.
Съдържанието на захар, която може да бъде добита от сироп, се определя, като от поляриметричното отчитане на сиропа се изважда разликата между съдържанието на сухо вещество и поляриметричното отчитане на сиропа, умножена по 1,70. Съдържанието на сухо вещество се определя с помощта на ареометричния или рефрактометричния метод.
Въпреки това, съдържанието на захар, която може да бъде добита от сироп, може да бъде определено за цяла пазарна година въз основа на действителния рандеман на захар от сиропите.
Член 4
Производство на изоглюкоза
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на изоглюкоза“ е общото количество продукт, получен от глюкоза или от нейните полимери със съдържание на фруктоза най-малко 10 % от масата на сухото вещество, независимо от съдържанието на фруктоза над тази граница. Производството на изоглюкоза се изразява в сухо вещество и се отчита по реда на параграф 2.
2. Производството на изоглюкоза се отчита веднага след завършването на процеса на изомеризация и преди действията за отделяне или смесване на съставките глюкоза и фруктоза чрез физическо измерване на обема на продукта и определяне съдържанието на сухо вещество с помощта на рефрактометричния метод.
3. Всяко предприятие е длъжно да уведоми незабавно за всяко съоръжение, използвано за изомеризация на глюкоза или нейните полимери.
Уведомява се държавата-членка, на чиято територия е разположено съоръжението. Държавата-членка може да изиска от предприятието да предостави допълнителна информация в тази връзка.
Член 5
Производство на инулинов сироп
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на инулинов сироп“ означава общото количество продукт, получен в резултат на хидролиза на инулин или олигофруктози със съдържание на фруктоза най-малко 10 % от масата на сухото вещество в свободна форма или във формата на захароза, независимо от съдържанието на фруктоза над тази граница, който е с чистота не по-малка от 70 %. Производството на инулинов сироп се изразява в сухо вещество като еквивалент на захар/изоглюкоза.
„Чистота“ означава изразеното в проценти съдържание на монозахариди и дизахариди в сухото вещество, определено с помощта на метода, възприет от Международната комисия за уеднаквяване на методите за анализ на захарта, наричан по-нататък „методът на ICUMSA“ (метод на ICUMSA GS7/8/4-24).
2. Производството на инулинов сироп се отчита чрез съчетаване на следните действия:
а)
физическо измерване на обема на продукта като такъв веднага след излизането му от първата изпарителната уредба, след всяка хидролиза и преди действията за отделяне или смесване на съставките глюкоза и фруктоза;
б)
определяне на съдържанието на сухо вещество с помощта на рефрактометричния метод и измерване на съдържанието на фруктоза от масата на сухото вещество чрез ежедневно вземане на представителни проби;
в)
преизчисление на съдържанието на фруктоза към 80 % от масата на сухото вещество чрез умножаване на общата маса на сухото вещество по коефициент, отразяващ съотношението между измереното съдържание фруктоза в посоченото количество сироп и 80 %;
г)
изразяване на продукта в еквивалент на захар/изоглюкоза чрез прилагането на коефициент 1,9.
3. Всяко предприятие е длъжно да уведоми незабавно за всяко съоръжение, използвано за хидролиза на инулин, както и за общия годишен размер на използваните продукти по параграф 1, които са с чистота не по-малка от 70 %.
Уведомява се държавата-членка, на чиято територия е разположено всяко съоръжение. Държавата-членка може да изиска от предприятието да предостави допълнителна информация в тази връзка, по-специално за да се гарантира, че страничните продукти съгласно параграф 1 не се използват като подсладител за човешка консумация на пазара на Общността.
Съответната държава-членка следва да изпрати на Комисията не по-късно от 31 януари всяка година подробен доклад, съдържащ информация за предходната година. Първият доклад се изпраща не по-късно от 31 януари 2007 г.
Член 6
Производство на едно предприятие
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на захар, изоглюкоза или инулинов сироп на едно предприятие“ означава захарта, изоглюкозата или инулиновия сироп, както са определени в членове 3, 4 и 5 от настоящия регламент, които действително са били произведени от това предприятие.
2. В рамките на една пазарна година общото количество захар, изоглюкоза или инулинов сироп, произведено от едно предприятие, е равно на произведеното количество съгласно параграф 1:
-
плюс количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени в същата пазарна година, минус количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени в следващата пазарна година по реда съответно на членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006;
-
плюс количеството, произведено от производители въз основа на договор за поръчка по реда на параграф 3, и минус количеството, произведено от предприятието за сметка на поръчител въз основа на договор, сключен съгласно параграф 3.
3. Въз основа на подписано писмено заявление от две предприятия до съответната държава-членка произведеното количество захар от предприятието (наричано по-нататък „преработвател“) въз основа на договор за поръчка и от доставени материали се счита като част от продукцията на предприятието (наричано по-нататък „принципал“), което е произвело захарта по този договор, при условие че е спазено едно от следните условия:
а)
общото производство на захар на преработвателя е по-малко от неговата квота;
б)
общото производство на преработвателя и принципала е по-оглямо от сумата на техните квоти.
Общото производство на захар, посочено в буква б) от първа алинея, на едно предприятие обхваща сбора от продукцията, посочена съгласно параграф 1, и количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени от предходната пазарна година, и количеството, произведено от преработватели въз основа на договор за поръчка за сметка на това предприятие, минус количеството, произведено от предприятието за сметка на принципала въз основа на договор за поръчка.
Вместо действително произведените количества, съгласно втора алинея, компетентните органи на държавите-членки могат, когато това общо количество е по-голямо, да приложат прогнозна оценка, основаваща се на договорите за доставка, подписани от предприятията.
4. Когато заводите на принципала и преработвателя са разположени в различни държави-членки, заявлението съгласно параграф 3 се подава и до двете държави-членки. В този случай съответните държави-членки съгласуват своя отговор на заявлението, както и да предприемат необходимите действия, за да се уверят, че са налице условията посочени в същия параграф.
5. Произведеното от преработвателя количество захар може да бъде отчетено като произведено от принципала, когато поради призната от държавата-членка непреодолима сила цвеклото тръстиката или меласата трябва да бъдат преработени за производство на захар в предприятие, различно от това на принципала.
ГЛАВА III
ОДОБРЕНИЕ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ И РАФИНЬОРИ
Член 7
Заявление за одобрение
1. Одобрението може да бъде получено от предприятия, които подадат заявление за това и които извършват дейност като:
а)
производител на захар,
б)
производител на изоглюкоза,
в)
производител на инулинов сироп,
г)
постоянен рафиньор по смисъла на член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Заявлението съгласно първа алинея се подава до компетентния орган на държавата-членка или държавите-членки, в които предприятието извършва дейност.
Едно предприятие може да подаде заявление за одобрение за извършване на една или повече от дейностите, посочени в първа алинея.
2. В своето заявление за одобрение предприятието посочва своето име и адрес, капацитета за производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, а когато е необходимо и броя на предприятията в съответната държава-членка с адреса и производствения капацитет на всяко предприятие.
3. Предприятие, което подава заявление за одобрение съгласно параграф 1, първа алинея, буква г) представя доказателство, че отговаря на дефиницията съгласно член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 8
Задължения
1. За целите на одобрението предприятието подава писмена декларация, че се задължава:
а)
да уведомява незабавно компетентния орган на държавата-членка за всяка промяна в информацията, подадена по реда на член 7, параграф 2;
б)
да поддържа регистър по реда на член 9 и информация за цените на продажба, определени по реда на член 13, като осигурява на компетентния орган на държавата-членка достъп до тях;
в)
да подава информация на държавата-членка по реда на член 21;
г)
да предоставя при поискване на компетентния орган на държавата-членка всяка информация или документи необходими за прилагането на мерките за управление на пазара или за извършването на проверки.
2. Одобрението се дава във формата на акт на компетентния орган, придружен с документ, подписан от предприятието, в който се изброяват задълженията, посочени в параграф 1.
3. Одобрението се отнема, когато бъде установено, че не се спазва някое от условията, посочени в параграф 1. Одобрението може да бъде отнето и в рамките на текущата пазарна година. Отнемането на одобрението не може да има обратно действие.
Член 9
Регистри
Компетентният орган на държавата-членка определя регистрите, които следва да бъдат поддържани от всяко предприятие, което е одобрено по реда на членове 7 и 8, във всяко от местата за производство, както и сроковете за вписване на данни в регистрите, които не могат да бъдат по-дълги от един месец.
Регистрите се съхраняват от предприятието в продължение на не по-малко от три години, следващи текущата година, и съдържат поне следната информация:
1.
получените количества суровина, като в случая на цвекло или тръстика се посочва захарното съдържание, определено при доставяне на предприятието;
2.
когато е необходимо, получените крайни или междинни продукти;
3.
количествата произведени крайни продукти и количествата странични продукти;
4.
загубите при преработка;
5.
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
6.
доставените количества крайни продукти.
Член 10
Проверки
1. Всяка пазарна година компетентният орган на държавата-членка извършва проверки на всеки одобрен производител и рафиньор.
2. Проверките имат за цел да се осигури точността и пълнотата на информацията, вписана в регистрите, посочени в член 9, и в съобщенията, посочени в член 21, по-специално чрез извършването на анализ на съответствието между доставените количества суровини и произведените количества крайни продукти, както и чрез извършването на анализ на съответствието между регистрите и търговската документация или други приложими документи.
Проверките включват удостоверяване на точността на измервателните инструменти и прилаганите лабораторни анализи, които се използват за установяване на доставените количества суровини и тяхното включване в производството, произведените продукти и движението на стоковите наличности.
Проверките включват удостоверяване на точността и пълнотата на данните, използвани за установяване на средните месечни продажни цени на предприятието, посочени в член 13, параграф 2.
За производителите на захар проверките също така обхващат изпълнението на задължението за заплащане на минималната цена на производителите на захарно цвекло.
Най-малко веднъж на всеки две години проверките включват физическо измерване на стоковите наличности.
3. Когато компетентният орган на държавата-членка предвижда, че някои елементи на проверката могат да се извършват въз основа на проба, тази проба трябва да осигурява необходимата достоверност и представителност за целите на контрола.
4. Държавите-членки могат да изискват от одобрените предприятия да ползват услугите на признат в държавата-членка орган за сертифициране на сметки, за целите на удостоверяване на посочените в член 13 данни за цените.
5. За всяка проверка на място се изготвя доклад за проверката, който се подписва от инспектора и съдържа данни за извършените проверки. По-специално докладите трябва да посочват:
а)
датата на извършване на проверката и присъствалите лица;
б)
периодът на дейност и количествата продукти, обхвати от проверката;
в)
методите за извършване на проверката и, когато е необходимо, методите за вземане на проби;
г)
резултатите от проверката и поисканите мерки за коригиране;
д)
оценка на сериозността, степента, постоянността и продължителността на установените нарушения и несъответствия, както и всички други елементи, които следва да бъдат взети предвид за целите на налагане на наказания.
Всеки доклад за проверка се архивира и съхранява в продължение на не по-малко от три години след годината, през която е извършена проверката, по начин, който осигурява лесен достъп до него от страна на отделите на Комисията, отговарящи за извършването на проверки и инспекции.
Член 11
Санкции
1. Когато компетентният орган на държавата-членка установи несъответствие между физическия и отразения в регистъра съгласно член 9 размер на стоковата наличност или отсъствие на съответствие между количествата суровини и произведени крайни продукти или между приложимите документи и декларираните данни или вписани количества, той определя или, когато е необходимо, извършва оценка на действително произведените количества или стокови наличности за текущата пазарна година, а в случай на необходимост и за предходните пазарни години.
За всяко количество, което е довело до подаване на невярна декларация, в резултат на която неправомерно е получена финансова облага, се налага плащане в размер 500 EUR на тон от съответното количество.
2. Когато компетентният орган на държавата-членка установи, че едно предприятие не е изпълнило своите задължения съгласно член 8, и когато не съществуват приложими документи, които да послужат за целите на контрола съгласно член 10, параграф 2, компетентният орган налага санкция в размер 500 EUR на тон, която се прилага към определен от държавата-членка в зависимост от тежестта на нарушението размер краен продукт.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат, когато установените несъответствия и нарушения са в размер, по-малък от 5 % от масата на декларирания или вписан и проверен краен продукт, или когато те са настъпили в резултат на грешки или обикновени административни пропуски, при условие че са предприети необходимите мерки за тяхното отстраняване, с цел да бъде осигурено, че подобни грешки няма да бъдат допуснати повторно.
4. Санкциите съгласно параграфи 1 и 2 не се налагат в случаите на непреодолима сила.
Член 12
Съобщения до Комисията
1. Държавите-членки предоставят на Комисията следната информация:
а)
списък с одобрените предприятия;
б)
размерът на определената на всеки одобрен производител квота.
Списъкът се изпраща не по-късно от 31 януари всяка пазарна година. През 2006-2007 пазарна година този списък се изпраща за първи път не по-късно от 31 юли 2006 г.
В случай на отнемане на одобрението държавите-членки незабавно информират за това Комисията.
2. Държавите-членки изпращат на Комисията не по-късно от 31 март, следващ съответната пазарна година, годишен доклад, включващ броя на извършените проверки по реда на член 10, като за всяка извършена проверка се посочва броят на установените грешки, предприетите действия и наложените глоби.
ГЛАВА IV
ЦЕНИ
Член 13
Установяване на средни цени
1. Всеки месец одобрените по реда на членове 7 и 8 от настоящия регламент предприятия и одобрените по реда на член 17 от Регламент (ЕО) № 318/2006 преработватели установяват съответно за захар, произведена в рамките на квоти, и захар, произведена извън квоти:
а)
средната продажна или покупна цена за предходния месец и съответното продадено или закупено количество;
б)
прогнозното равнище на средната продажна или покупна цена за текущия месец и за всеки от следващите два месеца и прогнозното количество, което ще бъде продадено или закупено в рамките на договори или други сделки.
Цената се отнася до насипна бяла захар на изхода на предприятието със стандартно качество, определено в точка II от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006.
2. За осигуряване възможност за извършване на проверките съгласно член 10 одобрените предприятия са длъжни да съхраняват използваните при установяването на цените и количествата данни, посочени в параграф 1 от настоящия член, в продължение на не по-малко от три години, следващи годината, през която тези количества са били произведени.
Член 14
Информация за цените
През юни и декември всяка година Комисията информира Управителния комитет по захарта за средното равнище на бялата захар съответно през първата половина на текущата пазарна година и през втората половина на предходната пазарна година. Първата информация се предоставя през юни 2007 г. за периода от 1 юли 2006 г. до 31 март 2007 г.
Информацията за цената се предоставя поотделно за захар, произведена в рамките на квоти, и захар, произведена извън квоти.
Информацията се основава на средно претегленото равнище на установените и съобщени от предприятията по реда на член 13, параграф 1, буква а) цени, които са били съобщени по реда на член 15.
Член 15
Преходни разпоредби относно предоставянето на данни за цените
Не по-късно от 20 октомври 2006 г., 20 януари 2007 г., 20 април 2007 г. и 20 юли 2007 г. одобрените по реда на членове 7 и 8 от настоящия регламент предприятия и одобрените по реда на член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 318/2006 преработватели съобщават на Комисията установените от тях по реда на член 13, параграф 1 от настоящия регламент цени през предходните три месеца.
Приемането, обработката и съхранението на данните от Комисията се извършва по начин, който осигурява поверителността на данните.
Други оператори в сектора на захарта, по-специално купувачите, могат да предоставят на Комисията средни цени на захарта, установени по правилата на член 13. Операторите предоставят своето име, адрес и фирма.
Член 16
Договори за доставка
1. За целите на член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006 като договор за доставка се разглежда всеки договор, сключен между производител на захар и производител на захарно цвекло, който отглежда собствено цвекло.
2. Когато производителят, на основание членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006, прехвърля част от своето производство за следващата пазарна година, се счита, че квотата на този производител се намалява за същата пазарна година с прехвърленото количество за целите на член 6, параграф 5 от същия регламент.
3. Само договори, сключени преди засяването на цвеклото и във всеки случай:
-
преди 1 април в Италия, или
-
преди 1 май в останалите държави-членки
ще се разглеждат като предсеитбени договори.
Член 17
Увеличения и намаления на цената
1. За целите на прилагане на увеличенията и намаленията на цената, предвидени в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006, минималната цена за квотно цвекло, посочена в член 5, параграф 1 от същия регламент се променя за всеки 0,1 % съдържание на захароза, като се:
а)
увеличава с не по-малко от:
i)
0,9 % за съдържание, което е повече от 16 %, но по-малко от 18 %,
ii)
0,7 % за съдържание, което е повече от 18 %, но по-малко от 19 %,
iii)
0,5 % за съдържание, което е повече от 19 %, но по-малко от 20 %;
б)
намалява с не повече от:
i)
0,9 % за съдържание под 16 %, но не по-малко от 15,5 %,
ii)
1 % за съдържание под 15,5 %, но не по-малко от 14,5 %.
Цената на цвекло със съдържание на захароза повече от 20 % не трябва да е по-ниска от минималната цена, адаптирана по реда на буква а), iii).
2. В договорите за доставка и в браншовите споразумения по смисъла на член 6 от Регламент (ЕО) № 318/2006 могат да бъдат предвидени, в сравнение с увеличенията и намаленията, посочени в параграф 1 от настоящия член:
а)
допълнителни увеличения за съдържание на захароза, повече от 20 %;
б)
допълнителни намаления за съдържание на захароза, по-малко от 14,5 %.
Тези договори и споразумения могат, при цвекло със съдържание на захароза под 14,5 %, да предвиждат определение за годно за преработка в захар цвекло, когато предвиждат други намаления за съдържание на захароза под 14,5 %, но над минималното съдържание на захароза, посочено в това определение.
Когато посоченото във втора алинея определение не е предвидено в договорите и споразуменията, държавата-членка може да предвиди такова определение. В този случай тя е длъжна и да определи другите намаления, посочени в същата алинея.
ГЛАВА V
КВОТИ
Член 18
Допълнителни квоти за захар
1. Допълнителните квоти за захар, посочени в член 8 от Регламент (ЕО) № 318/2006, могат да бъдат определени само на производители на захар, които са разполагали с квота за производство през 2005-2006 пазарна година.
2. В заявлението за допълнителна квота за производство предприятията посочват дали желаят да получат квота от 2006-2007 или 2007-2008 пазарна година.
Когато определя допълнителна квота за производство на дадено предприятие, държавата-членка посочва пазарната година, от която влиза в сила определянето на квотата. Във всеки случай определените след 1 януари 2007 г. квоти влизат в сила от 2007-2008 пазарна година.
Член 19
Допълнителни квоти за изоглюкоза
1. Италия, Литва и Швеция определят допълнителните квоти за изоглюкоза, посочени в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, в рамките на една или повече от пазарните години 2006-2007, 2007-2008, 2008-2009 и 2009-2010 по начин, който гарантира отсъствието на дискриминация между засегнатите оператори.
2. Еднократно платимата сума по член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 се изплаща от всяко предприятие в рамките на краен срок, определен от държавата-членка, който не може да бъде по-късен от 31 декември на пазарната година, за която се определя допълнителната квота за изоглюкоза.
Ако предприятието не е платило еднократно платимата сума в рамките на срока съгласно първа алинея, ще се счита, че допълнителните квоти за изоглюкоза не са били определени на съответното предприятие.
Член 20
Относимост на реколтите от цвекло
Захарта, произведена от цвекло, засято през една пазарна година, се отнася към производството през следващата пазарна година.
Въпреки това, Испания, Италия и Португалия, при наличие на задоволителна система за контрол, могат да вземат решение да отнесат захарта, която е произведена от цвекло, засято през есента на дадена пазарна година, към същата пазарна година.
Испания, Италия и Португалия информират Комисията за взетите решения по реда на настоящия член не по-късно от 30 септември 2006 г.
Член 21
Съобщения за производство и наличности
1. Всеки одобрен производител и рафиньор съобщава на компетентния орган на държавата-членка, в която е осъществил производството или рафинирането, преди 20-то число на всеки месец, общото количество, изразено в бяла захар, на захарите и сиропите, посочени в член 2, параграф 1, букви а), б), в) и г), които:
-
са негова собственост или за които притежава складов запис, и
-
съхранявани в свободно обращение на територията на Общността в края на предходния месец.
Тези количества се разделят по държава-членка на съхранение и на:
-
захар, произведена от това предприятие, като се посочват количествата от квотна захар и количествата захар, произведени над квотата или прехвърлени съгласно членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006,
-
друга захар.
2. Всяка държава-членка съобщава на Комисията преди края на втория месец, следващ съответния месец, количеството захар, съхранявано в края на всеки месец от предприятията, посочени в параграф 1, разделени по видове захар съгласно втора алинея от същия параграф.
Когато съхранението се осъществява на територията на държава-членка, различна от тази, която подава съобщението на Комисията, последната информира до края на следващия месец съответната държава-членка за съхраняваните на нейна територия количества и за местата за съхранение.
3. Всеки одобрен производител на изоглюкоза или инулинов сироп съобщава на компетентния орган на държавата-членка, в която е осъществил производството, преди 30 ноември, количествата изоглюкоза, изразени в сухо вещество, или съответно инулинов сироп, изразен в еквивалент на бяла захар, които са негова собственост и се съхраняват в свободно обращение на територията на Общността в края на предходната пазарна година, разделени на:
а)
изоглюкоза или инулинов сироп, произведени от това предприятие в рамките на квота и над квотата, прехвърлени съгласно членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006; и
б)
други.
Държавите-членки съобщават преди 31 декември на Комисията количествата изоглюкоза и инулинов сироп, съхранявани в края на предходната пазарна година, разделени съгласно първа алинея.
4. Преди 15 ден на всеки месец всяко предприятие, произвеждащо изоглюкоза, съобщава на държавата-членка, на чиято територия е осъществило производство, количествата изоглюкоза, изразени в сухо вещество, действително произведени в рамките на предходния месец.
Държавите-членки установяват производството на изоглюкоза на всяко предприятие в рамките на всеки месец и го съобщават на Комисията преди края на втория следващ месец.
Произведените количества в рамките на режим активно усъвършенстване се съобщават отделно.
Член 22
Баланси на снабдяването
1. Всяка пазарна година се изготвят баланси на снабдяването за захар, изоглюкоза и инулинов сироп. Тези баланси се консолидират в края на следващата пазарна година.
2. Държавите-членки установяват предварителните данни за производство на захар и инулинов сироп за текущата пазарна година за всяко предприятие, разположено на тяхна територия, и ги съобщават на Комисията преди 1 март. Данните за производството на захар се разделят по месеци.
За френските департаменти Гваделупа и Мартиника и за Испания относно тръстиковата захар предварителните данни се установяват и съобщават преди 1 юли.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията преди 1 юни площите и производството на, от една страна, цвекло, предназначено съответно за производство на захар, биоетанол и други продукти, и, от друга страна, цикория, предназначена за производство на инулинов сироп, за текущата пазарна година, както и прогнозите за тези площи и количества за следващата година.
4. Преди 30 ноември държавите-членки установяват и съобщават на Комисията действителното производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп през предходната пазарна година от всяко предприятие, разположено на тяхна територия. Общото производство на захар се разделя по месеци.
5. В случай на необходимост данните за действителното производство на захар да бъдат променени въз основа на съобщена по реда на параграф 4 информация, получената разлика се отчита при установяването на действителното производство през пазарната година, през която е станала известна тази разлика.
ГЛАВА VI
ПУБЛИЧНА ИНТЕРВЕНЦИЯ
РАЗДЕЛ 1
Предложения за интервенционно изкупуване
Член 23
Предложения
1. Предложението за интервенция се прави писмено до интервенционната агенция на държавата-членка на територията, на която се намира захарта по време на предложението.
2. Предложението за интервенция може да бъде прието само ако е подадено от одобрен по реда на членове 7 и 8 производител по отношение на захар, произведена в рамките на квоти за текущата пазарна година, която по време на предложението се съхранява отделно в място за съхранение, одобрено по реда на член 24.
3. Всяка търговска година държавите-членки могат да приемат за интервенционно изкупуване само количеството, което е определено за всяка от тях в приложението. Когато предложенията надхвърлят максималното количество, компетентният орган на държавата-членка прилага към заявленията единен коефициент на намаление, който да направи общото прието количество равно на наличното количество.
4. Преди началото на всяка пазарна година Комисията променя количествата, посочени в приложението към настоящия регламент, въз основа на корекциите, предвидени в член 10 от Регламент (ЕО) № 318/2006, и в рамките на общото количество, определено в член 18, параграф 2 от същия регламент.
Определените в приложението към настоящия регламент количества се променят при необходимост през последната четвърт от всяка пазарна година, въз основа на неизползваните количества, по реда, определен в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, и в рамките на общото количество, определено в член 18, параграф 2 от същия регламент.
Член 24
Одобрение на мястото за съхранение
1. Одобрението се дава само по заявление на производителя, подадено до интервенционната агенция по отношение на всички места за съхранение, които:
а)
са подходящи за съхранение на захарта в добро състояние;
б)
са разположени в място, което осигурява добра транспортна инфраструктура, която е необходима за експедиране на захарта;
в)
позволяват отделно съхранение на количествата, предложени за интервенционно изкупуване.
Интервенционната агенция може да поставя допълнителни условия.
2. Одобрението на мястото за съхранение се предоставя за съхранение на захар в насипно състояние или за съхранение на пакетирана захар. В решението за одобрение се посочва максималното количество за съхранение, което не може да превишава 50 пъти дневния капацитет за експедиране, който заявителят се задължи да предостави на разположение на интервенционната агенция. В решението за одобрение се посочва общото количество, за което то се дава, и дневният капацитет за експедиране.
3. Захарта трябва да се съхранява по начин, който осигурява лесното ѝ идентифициране и достъпа до нея. Когато е пакетирана, тя трябва да бъде поставена на палети, освен ако не е пакетирана в „big bags“.
4. Интервенционната агенция отнема одобрението, когато установи, че някое от условията, посочени в параграфи 1, 2 и 3, не се спазва. Одобрението може да бъде отнето и по време на пазарната година. Отнемането на одобрението не може да има обратно действие.
Член 25
Минимално качество на захарта
1. Захарта, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да отговаря на следните изисквания:
а)
да е била произведена в рамките на квота през пазарната година, през която е направено предложението;
б)
да е във форма на кристали.
2. Бялата захар, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да бъде с добро и коректно търговско качество, с неслепнали кристали, със съдържание на влага не повече от 0,06 %.
3. Суровата захар, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да бъде с добро и коректно търговско качество, с рандеман не по-нисък от 89 %, определен по реда на точка III от приложение I от Регламент (ЕО) № 318/2006.
В случая на сурова тръстикова захар захарта трябва да притежава коефициент на сигурност не по-висок от 0,30.
В случая на сурова захар от цвекло, захарта трябва да притежава:
-
pH стойност не по-висока от 7,9 по време на приемане на предложението,
-
съдържание на инвертна захар не повече от 0,07 %,
-
температура, която не създава опасност от развала,
-
коефициент на сигурност не по-висок от 0,45, когато градусът на поляризация е 97 или по-висок или съдържанието на влага е не повече от 1,4 %, когато градусът на поляризация е по-нисък от 97.
Коефициентът на сигурност се определя чрез разделяне на стойността на съдържание на влага в проценти на захарта на разликата между 100 и градусът на поляризация на тази захар.
Член 26
Партиди
Всички видове захар, предложени за интервенционно изкупуване, се обособяват в партиди.
За целите на настоящия раздел „партида“ е количество от не по-малко от 2 000 тона захар с еднакво качество и опаковка, което се съхранява на едно и също място.
Член 27
Съдържание на предложението
1. В подадените до интервенционната агенция предложения се посочват:
а)
името и адреса на лицето, което подава предложението;
б)
мястото за съхранение на захарта по време на подаване на предложението;
в)
капацитетът за експедиране, който ще бъде осигурен при експедиране на предложената захар;
г)
нетното количество на предложената захар;
д)
видът и качеството на предложената захар и пазарната година, през която тя е била произведена;
е)
видът на амбалажа на захарта.
2. Интервенционната агенция може да поиска допълнителна информация.
3. Предложенията се придружават от декларация от лицата, които ги правят, потвърждаваща, че предложената захар не е била изкупувана, че те са собственици на захарта и че тя отговаря на изискванията, посочени в член 25, параграф 1, буква а).
Член 28
Проучване на предложенията
1. Предложенията трябва да имат срок на валидност три седмици от датата на тяхното подаване. Въпреки това, те могат да бъдат оттеглени в рамките на този срок със съгласието на интервенционната агенция.
2. Интервенционната агенция проучва предложенията. Тя ги приема не по-късно от края на срока, посочен в параграф 1. Въпреки това, интервенционната агенция отхвърля предложенията в случай, че проучването показва, че те не отговарят на някое от изискванията.
РАЗДЕЛ 2
Съхранение
Член 29
Договори за съхранение
1. Договорите за съхранение, които трябва да бъдат сключени преди приемането на предложението между лицата, които правят предложенията, и интервенционната агенция, се сключват за неопределен срок.
Договорите за съхранение влизат в сила пет седмици след датата на приемане на офертата и изтичат в края на десетдневния период, по време на който е приключило прехвърлянето на съответното количество захар.
За целите на настоящия член „10-дневен период“ означава един от следните периоди от един календарен месец: от първия до 10-ия ден, от 11-ия до 20-ия ден, от 21-ия ден до края на месеца.
2. Договорите за съхранение следва по-специално:
а)
да предвиждат, че договорът се прекратява при условията на настоящия регламент с предизвестие от не по-малко от 10 дни;
б)
да определят размера на разходите за съхранение, които се поемат от интервенционната агенция.
3. Интервенционната агенция поема разходите за съхранение от началото на 10-дневния период, в рамките на който договорът влиза в сила съгласно посоченото в параграф 2, до изтичането на действието на договора.
4. Разходите за съхранение не могат да превишават 0,48 EUR на тон в рамките на 10-дневния период.
5. Действието на договорите за съхранение се прекратява след завършване на експедирането по член 50.
Член 30
Прехвърляне на собствеността
1. Прехвърлянето на собствеността върху захарта, за която се прилага договорът за съхранение, се осъществява при заплащането на цената.
2. До момента на експедирането продавачът остава отговорен за качеството на захарта, посочена в параграф 1, и за амбалажа, в който захарта е била приета от интервенционната агенция.
Член 31
Качество и стандарти за амбалаж
1. Когато бъде установено, че съответното количество захар не отговаря на качествените изисквания, определени в член 25, продавачът незабавно заменя това количество с еквивалентно количество захар с необходимото качество, което се съхранява в същото място за съхранение или в друго място за съхранение, одобрено по реда на член 24.
2. Когато съответното количество захар се съхранява и бъде установено, че амбалажът вече не отговаря на спецификациите, интервенционната агенция изисква от продавача да замени амбалажа с друг, който отговаря на необходимия стандарт.
РАЗДЕЛ 3
Условия за интервенционно изкупуване
Член 32
Интервенционна цена и качество на бялата захар
1. Интервенционната цена при изкупуване на бялата захар е:
-
505,52 EUR на тон през 2006-2007 пазарна година,
-
433,20 EUR на тон през 2007-2008 пазарна година,
-
323,52 EUR на тон през 2008-2009 и 2009-2010 пазарна години.
2. Бялата захар се разделя на четири категории, както следва:
а)
категория 1: захар с по-високо качество от стандартното;
б)
категория 2: захар със стандартно качество, определено в точка II от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006;
в)
категории 3 и 4: захар с по-ниско качество от стандартното.
3. Захарта от категория 1 трябва да отговаря на следните характеристики:
а)
добро и коректно търговско качество, суха, с еднородни и неслепнали кристали;
б)
максимално съдържание на влага: 0,06 %;
в)
максимално съдържание на инвертна захар: 0,04 %;
г)
общият брой точки не трябва да превишава осем, или:
-
шест за съдържание на пепел,
-
четири за цвят, определен съгласно метода на Брунсуикския институт за земеделски технологии и захарна индустрия, наричан по-нататък „Брунсуикски метод“,
-
три за цвят на разтвора, определен съгласно метода на ICUMSA.
Една точка съответства на:
а)
0,0018 % съдържание на пепел съгласно метода на ICUMSA при 28o Brix;
б)
0,5 единици цвят, определени съгласно Брунсуикския метод;
в)
7,5 единици цвят на разтвора, определен съгласно метода на ICUMSA.
4. Захарта от категория 3 трябва да отговаря на следните характеристики:
а)
добро и коректно търговско качество, суха, с еднородни и неслепнали кристали;
б)
минимална поляризация: 99,7oS;
в)
максимално съдържание на влага: 0,06 %:
г)
максимално съдържание на инвертна захар: 0,04 %;
д)
цвят: не повече от № 6, определен съгласно Брунсуикския метод.
5. Захарта от категория 4 обхваща захарта, която не е включена в категории 1, 2 и 3.
6. Определената в параграф 1 интервенционна цена се намалява с:
а)
7,30 EUR на тон за захар от категория 3;
б)
13,10 EUR на тон за захар от категория 4.
Член 33
Интервенционна цена на суровата захар
1. Интервенционната цена на бялата захар е:
-
397,44 EUR на тон през 2006-2007 пазарна година,
-
359,04 EUR на тон през 2007-2008 пазарна година,
-
268,16 EUR на тон през 2008-2009 и 2009-2010 пазарни години.
2. Определената в параграф 1 интервенционна цена се:
а)
увеличава, когато рандеманът на захарта е по-висок от 92 %;
б)
намалява, когато рандеманът на захарта е по-нисък от 92 %.
3. Размерът на увеличението или намалението, изразен в EUR на тон, е равен на разликата между интервенционната цена за сурова захар и същата цена, умножена с коефициент. Коефициентът се получава, като се раздели рандеманът на суровата захар на 92 %.
4. Рандеманът на суровата захар се определя по реда на точка III от приложение I от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 34
Срок за плащане
Интервенционната агенция извършва плащане не по-рано от 120 дни от деня, в който предложението бъде прието, при условие че са извършени проверките на теглото и качеството на захарта по реда на раздел 4.
РАЗДЕЛ 4
Проверки
Член 35
Проба за проверка на качеството
В срока по член 34 се взимат четири представителни проби за анализ от експерти, одобрени от компетентния орган на съответната държава-членка или определени съвместно от интервенционната агенция и продавача. По една проба се предоставя на всяка от договарящите страни. Другите две проби се оставят на експерта или лабораторията, одобрена от компетентните органи.
Всяка проба се анализира два пъти и средната стойност от резултатите се прима като резултат от анализа на съответната проба.
Член 36
Спорове относно качеството
1. Когато е налице разлика в резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача по реда на член 35, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема средноаритметичната стойност от двата резултата, при условие че разликата между двата резултата е:
-
за захар от категория 1 не повече от една точка за всяка от характеристиките, посочени в член 32, параграф 3, буква г),
-
за захар от категория 2 не повече от две точки за всяка от характеристиките, определящи тази категория, които се изразяват в точки.
Независимо от това, по искане на всяка от договарящите страни, може да бъде извършен арбитражен анализ от лабораторията, посочена в първа алинея от член 35. В този случай се приема средноаритметичната стойност от резултата от арбитражния анализ и от този от резултатите от анализите на продавача и купувача, който е по-близък до резултата от арбитражния анализ.
Тази средна стойност е окончателна за определяне категорията на захарта. Когато резултатът от арбитражния анализ е по средата между резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема само резултатът от арбитражния анализ.
2. Когато разликата, съществуваща между резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача, е по-голяма от посочената в параграф 1, първа алинея, първо или второ тире от настоящия член, се извършва арбитражен анализ от одобрена от компетентните органи лаборатория. В този случай се прилага процедурата, определена в параграф 1, втора алинея от настоящия член.
3. В случаите на спорове относно горната граница за цвят на захар от категория 3, поляризацията, съдържанието на влага или инвертна захар се прилага процедурата, определена в параграфи 1 и 2.
Въпреки това, разликите, посочени в параграф 1, се заменят с:
-
1,0 единица цвят за захар от категория 3,
-
0,2°S за поляризация,
-
0,02 % за съдържание на влага,
-
0,01 % за съдържание на инвертна захар.
4. В случай на спор между договарящите страни относно рандемана на изкупуваната сурова захар при прилагането на член 35 лабораторията съгласно първа алинея от същия член извършва арбитражен анализ. В този случай се приема средноаритметичната стойност между резултата от арбитражния анализ и резултата от анализа на продавача или купувача, който е по-близък до резултата от арбитражния анализ.
Тази средна стойност е определяща при установяването на рандемана на суровата захар. Когато резултатът от арбитражния анализ е по средата между резултатите от осигурените от продавача и купувача анализи, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема само резултатът от арбитражния анализ.
5. Разходите за арбитражния анализ съгласно втора алинея от параграф 1 се поемат от договарящата страна, по искане на която се извършва анализа.
Разходите за арбитражния анализ съгласно параграф 2 се поемат по равно от интервенционната агенция и продавача.
Разходите за арбитражния анализ съгласно параграф 3 се поемат от договарящата страна, която е оспорила резултата от анализа, извършен по реда на член 35.
Член 37
Проверки в местата за съхранение
Компетентният орган, отговарящ за извършване на контрола, извършва внезапни проверки в местата за съхранение по реда на член 4 от Регламент (ЕО) № 2148/96 на Комисията (6).
Член 38
Проверки на теглото и свързани с тях разходи
1. Посочените в член 35 експерти извършват проверки на теглото на продаваната захар.
Продавачът осигурява необходимите условия, за да даде възможност на експертите да проверят теглото и да вземат проби.
2. Разходите за проверка на теглото се поемат от продавача.
3. Разходите за експертите, които проверяват теглото и вземат проби, се поемат от интервенционната агенция.
4. Количеството може да бъде установено въз основа на складовия регистър, който трябва да отговаря на професионалните характеристики и изискванията на интервенционната агенция, при условие че:
а)
складовите регистри показват теглото, което е било записано при измерване, и физическите характеристики по време на измерването. Измерването не трябва да е било извършено преди повече от 10 месеца;
б)
държателят на склада декларира, че предлаганата партида съответства във всички отношения на данните посочени в складовия регистър;
в)
качествените характеристики, установени по време на измерването, са същите като тези на представителните проби.
РАЗДЕЛ 5
Продажби на интервенционно изкупена захар
Член 39
Продажби
1. Интервенционните агенции могат да продават захар само след като е било взето решение за това по процедурата, посочена в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
2. Продажбата на захар при условията на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 се извършва чрез тръжна процедура или чрез друга процедура за продажба.
3. Условията на тръжната процедура, включително предвиденият начин на използване на захарта, която ще се продава, се определят при вземането на решение за издаване на обявление за търг.
За целите на настоящия раздел „начин на използване“ означава:
а)
за храна за животни;
б)
за износ;
в)
за други цели, които се определят по съответния ред.
Целта на тръжната процедура е да се определи, според случая, продажната цена, размера на премията за денатуриране или размера на възстановяването при износ.
4. Условията на тръжната процедура осигуряват равен достъп и условия за всички заинтересовани страни, независимо от мястото им на установяване в Общността.
Член 40
Обявление за търг
1. Обявлението за търг се издава от съответната интервенционна агенция само за количествата захар, които се съхраняват от нея.
2. Всяка интервенционна агенция изготвя обявление за търг, което публикува поне осем дни преди началото на периода за подаване на оферти.
Интервенционната агенция изпраща на Комисията обявлението за търг, както и всички негови изменения, преди неговото публикуване.
3. Обявлението съдържа по-специално:
а)
наименованието и адреса на интервенционната агенция, която издава обявлението за търг;
б)
условията на тръжната процедура;
в)
срокът за подаване на заявления за участие в търга;
г)
партидите захар, които са предмет на търга, включително за всяка партида:
-
референтния номер,
-
количеството,
-
качеството на захарта,
-
вида на амбалажа,
-
местоположението на мястото за съхранение на захарта,
-
етапа на доставяне на захарта до мястото за продажба,
-
когато е приложимо, наличните в склада мощности за натоварване на сухопътни, вътрешни водни, морски или железопътни транспортни средства.
За целите на настоящия раздел „партида“ означава количество захар с еднакво качество и опаковка, което се съхранява на едно и също място. Минималният размер на тръжното предложение за всяка частична покана за търг е 250 тона.
4. Интервенционната агенция предприема необходимите по нейна преценка мерки, за да даде възможност на заинтересованите страни, по тяхно искане, да извършат оглед на предложената за продажба захар.
Член 41
Търг
1. Възлагането на количествата, заявени от кандидатите, спечелили търга, има действието на сключване на договор за продажба за одобреното количество захар. Според случая възлагането се извършва въз основа на следните характеристики, съдържащи се в офертата:
а)
цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат;
б)
размерът на премията за денатуриране;
в)
размерът на възстановяването при износ.
2. Цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат, се определя като:
а)
в случая по параграф 1, буква а) - цената, определена в заявлението за участие в търга;
б)
в случаите по параграф 1, букви б) и в) - цената, определена в условията, посочени в обявлението за търга.
Член 42
Условия на тръжната процедура
1. За целите на тръжната процедура при вземането на решение за издаване на обявлението за търг се определят следните условия на тръжната процедура:
а)
общото количество или количества, за които се обявява търг;
б)
предвиденият начин на използване;
в)
срокът за подаване на заявления за участие в търга;
г)
цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат, когато захарта е предназначена за храна за животни или за износ.
2. В решението за издаване на обявление за търг могат да бъдат определени допълнителни условия, включително:
а)
минималната цена за захар, предложена за продажба за цели, различни от използване за храна за животни или износ;
б)
максималният размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ;
в)
минималното количество за кандидат или за партида;
г)
максималното количество за кандидат или за партида;
д)
конкретният срок на валидност на сертификата за премията за денатуриране или на лицензията за износ.
Член 43
Постоянна покана за търг
1. Когато състоянието на пазара в Общността го изисква, може да бъде издадена постоянна покана за търг за продажба на захар.
В рамките на срока на действие на постоянната покана за търг се издават частични покани за търг.
2. Постоянната покана за търг се публикува само за целите на нейното издаване. Публикуваната покана може да бъде изменена или заменена в рамките на периода на действие на постоянната покана за търг. Тя се променя или заменя само при промяна в условията на тръжната процедура в рамките на нейния срок на действие.
Член 44
Подаване на оферти
1. Офертите се подават, като се изпращат на интервенционната агенция в електронен формат.
2. В офертите се посочват:
а)
обявлението за търг;
б)
името и адреса на кандидата;
в)
номерът на партидата;
г)
количеството, за което се прави офертата;
д)
следните предложени стойности, на тон, изразени в EUR до втория десетичен знак:
-
предложената цена, без вътрешните вземания,
-
предложения размер на премията за денатуриране, или
-
предложения размер на възстановяването при износ.
Интервенционната агенция може да поиска допълнителна информация.
3. Когато една оферта се отнася до няколко партиди, тя се разглежда като съвкупност от оферти, колкото е броят на партидите, за които се отнася.
4. Офертите са валидни само при условие че:
а)
преди изтичането на крайния срок за подаване на оферти е представено доказателство за внесена гаранция за участие в търга в размер 200 EUR на тон захар;
б)
в тях се съдържа декларация от кандидата, с която той се задължава за всяко количество захар, за което е спечелил търга, с цел изплащане на премия за денатуриране или възстановяването при износ:
-
да подаде заявление за получаване на сертификат за премия за денатуриране и да внесе необходимата за това гаранция, когато тръжната процедура се отнася до захар, предназначена за храна за животни,
-
да подаде заявление за издаване на лицензия за износ и да внесе необходимата за това гаранция, когато тръжната процедура се отнася до захар, предназначена за износ.
5. В офертата може да бъде посочено, че тя ще се разглежда като подадена само в случай че възлагането на заявените количества:
а)
се отнася до цялото заявено количество или до определена в офертата част от него;
б)
е направено не по-късно от часа и датата, посочени от кандидата.
6. Офертите, които не са подадени по реда на параграфи 1, 2, 3, 4 и 5 или които съдържат условия, различни от посочените в обявлението за търг, няма да бъдат разглеждани.
7. Подадените оферти не могат да бъдат оттегляни.
Член 45
Разглеждане на подадените оферти
1. Подадените оферти се разглеждат от интервенционната агенция в закрито заседание. Присъстващите при разглеждането лица полагат клетва за неразгласяване на информация.
2. Комисията трябва да бъде незабавно информирана за подадените оферти.
Член 46
Определяне на сумите
Когато условията на тръжната процедура не определят минимална цена или максималния размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ, те се определят по реда на член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 след разглеждане на подадените оферти с оглед на състоянието на пазара и възможните начини на реализация. Във всички случаи е възможно да бъде взето решение за отказ от възлагане на заявените количества.
Член 47
Възлагане на заявените количества
1. С изключение на случаите, когато е взето решение за отказ от възлагане или частичен отказ от възлагане и без да се засягат разпоредбите на параграфи 2 и 3 от настоящия член, се извършва възлагане на всеки кандидат, който е предложил цена не по-ниска от минималната цена или не по-висок размер от максималния на премията за денатуриране или на възстановяването при износ.
2. За всяка партида се извършва възлагане на кандидата, който предложи или най-високата цена, или най-ниския размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ.
Когато една партида не е изчерпана от подадена оферта, останалата част от нея се възлага на други кандидати в зависимост от размера на заявените от тях количества, като се започва или от следващата по-висока предложена цена или следващата по-ниска премия за денатуриране или възстановяване при износ.
3. Когато няколко кандидати предложат или една и съща цена или същия размер на премия за денатуриране или възстановяване при износ за една партида или част от партида, интервенционната агенция възлага съответното количество по един от следните начини:
а)
пропорционално на посочените в офертите количества;
б)
чрез разделяне на това количество между кандидатите въз основа на съгласие между тях;
в)
чрез жребий.
Член 48
Права и задължения, произтичащи от възлагането
1. Когато захарта е предназначена за храна за животни, възлагането:
а)
дава правото да бъде издаден сертификат за количеството, за което се възлага премията за денатуриране, в който по-специално се посочва премията за денатуриране, определена чрез търга;
б)
поражда задължението да се подаде заявление за издаване на сертификат до интервенционната агенция, до която е била подадена офертата.
2. Когато захарта е предназначена за износ, възлагането:
а)
дава правото да бъде издадена лицензия за износ за количеството, за което е било определено възстановяването при износ, в който по-специално се посочва възстановяването при износ и, в случая на бяла захар, категорията, определена в офертата;
б)
поражда задължението да се подаде заявление за издаване на лицензия за износ за това количество, а в случая на бяла захар и за същата категория, до интервенционната агенция, до която е била подадена офертата.
3. Правата могат да се упражнят, а задълженията се изпълняват в срок до 18 дни от изтичането на срока за подаване на оферти.
4. Правата и задълженията, произтичащи от възлагането на количества, не могат да се прехвърлят.
Член 49
Уведомления за възлагане
1. Интервенционната агенция незабавно изпраща уведомления за възлагане на спечелилите търга и уведомява всички кандидати за изхода от тяхното участие в тръжната процедура.
2. Уведомленията за възлагане следва да съдържат поне следната информация:
а)
процедурата, за която се отнася търгът;
б)
номерът на партидата и възложеното количество;
в)
според случая, цената, размерът на премията за денатуриране или размерът на възстановяването при износ, одобрени за възложеното количество.
Член 50
Експедиране на закупената захар
1. Освен в случаите на непреодолима сила закупената захар трябва да бъде експедирана от мястото за съхранение не по-късно от четири седмици от датата, на която е получено уведомлението за възлагане, посочено в член 49. Вместо експедиране на захарта от мястото за съхранение спечелилият търга може със съгласието на интервенционната агенция да сключи през този период договор със склада за съхранение на съответното количество захар.
При необходимост обаче интервенционната агенция може да даде по-дълъг срок за експедиране на определени партиди от мястото за съхранение, когато съществуват технически трудности при експедирането от мястото за съхранение.
2. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 51
Нареждане за експедиране
1. Спечелилият търга кандидат не може да експедира закупената захар от мястото на съхранение или да сключи договор за съхранение по реда на член 50, параграф 1 до издаването на нареждане за експедиране за възложеното количество.
Нареждания за експедиране могат да се издават и за части от това количество.
Нарежданията за експедиране се издават от съответната интервенционна агенция по искане на заинтересованата страна.
2. Интервенционната агенция не издава нареждане за експедиране до получаване на доказателство, че спечелилият търга кандидат е внесъл гаранция за обезпечаване плащането на цената на възложената захар в рамките на определения срок или е осигурил менителничен ефект.
Гаранцията или менителничният ефект съответстват на цената, която трябва да бъде платена от спечелилия търга кандидат за количеството, за което е поискано издаването на нареждане за експедиране.
Член 52
Плащане
1. Плащането за възложената захар се прави по сметка на интервенционната агенция не по-късно от 30-ия ден, следващ издаването на нареждането за експедиране.
2. Освен в случаите на непреодолима сила гаранцията по член 51, параграф 2 се освобождава само за количеството, за което спечелилият търга е платил покупната цена по сметка на интервенционната агенция в рамките на срока по параграф 1 от настоящия член. Гаранцията се освобождава незабавно.
3. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 53
Прехвърляне на собствеността
1. Собствеността върху възложената чрез тръжна процедура захар се прехвърля, когато захарта бъде експедирана от мястото на съхранение.
2. Интервенционната агенция и спечелилият търга могат да постигнат съгласие собствеността да се прехвърли в различен момент. Когато интервенционната агенция и спечелилият търга са постигнали споразумение по член 50, параграф 1, те могат съвместно да определят в кой момент се извършва прехвърлянето.
3. Споразумението за прехвърляне на собствеността ще бъде действително само ако е сключено в писмена форма.
Член 54
Определяне на категорията или рандемана
За определяне на категорията или рандемана на захарта при нейното експедиране се прилагат членове 35 и 36.
Договарящите страни обаче могат да се споразумеят след извършване на възлагането, че категорията или рандемана, определени по време на изкупуването на захарта от интервенционната агенция, ще се прилагат за захарта, която се продава чрез тръжната процедура.
Член 55
Адаптиране на цената на захарта
1. Когато при прилагане на членове 35 и 36 се установи, че бялата захар, която е предназначена за използване съгласно член 39, параграф 3, втора алинея, букви б) и в), е от по-ниска категория от посочената в обявлението за търг, цената за тази захар се адаптира по реда на член 32, параграф 6.
2. Когато се установи, че бялата захар, която е предназначена за износ, е от по-ниска категория от посочената в обявлението за търг, категорията, посочена в лицензията за износ, се адаптира.
3. Когато при прилагане на членове 35 и 36 се установи, че рандеманът на суровата захар е различен от посочения в обявлението за търг:
а)
цената на захарта се адаптира по реда на член 33;
б)
размерът на премията за денатуриране или на възстановяването при износ се адаптира чрез умножаването му с коефициент, равен на резултата от разделянето на стойността на установения рандеман на стойността на рандемана, посочен в обявлението за търг.
Член 56
Освобождаване на гаранцията
1. Освен в случаите на непреодолима сила гаранцията за участие в търга се освобождава само за количеството, за което:
а)
или спечелилият търга е:
-
подал заявление, след като е изпълнил всички изисквания, или за получаване на сертификат за премия за денатуриране, или на лицензия за износ,
-
внесъл гаранция или е осигурил менителничен ефект, посочен в член 51, параграф 2,
-
експедирал захарта от мястото за съхранение в рамките на определения срок,
б)
или не е извършено възлагане.
2. Гаранцията се освобождава незабавно.
3. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 57
Съобщаване на количествата
Държавите-членки съобщават на Комисията, веднага след научаването им, количествата бяла и сурова захар, които са:
-
предложени, но все още не приети от интервенционната агенция;
-
приети от интервенционната агенция;
-
продадени от интервенционната агенция.
ГЛАВА VII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Съобщения
Съобщенията до Комисията, които са посочени в членове 12, 21, 22 и 57 от настоящия регламент, се изпращат по електронен път, като се използват формулярите, предоставени от Комисията на държавите-членки.
Член 59
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 1261/2001, (ЕО) № 1262/2001 и (ЕО) № 314/2002 се отменят.
Въпреки това, Регламенти (ЕО) № 1261/2001 и (ЕО) № 314/2002 продължават да се прилагат за произведените през 2005-2006 пазарна година продукти, а Регламент (ЕО) № 1262/2001 ще продължи да се прилага за захарта, която е приета за интервенционно изкупуване преди 10 февруари 2006 г.
Член 60
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2006 г.
Членове 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37 и 38 се прилагат до 30 септември 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 юни 2006 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 952/2006 DELLA COMMISSIONE
del 29 giugno 2006
recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 318/2006 del Consiglio per quanto riguarda la gestione del mercato interno dello zucchero e il regime delle quote
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 318/2006 del Consiglio, del 20 febbraio 2006, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dello zucchero (1), in particolare l'articolo 40,
considerando quanto segue:
(1)
L'applicazione del regime delle quote nel settore dello zucchero esige una definizione precisa delle nozioni di produzione di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina di un'impresa. Occorre restringere a casi specifici le possibilità di attribuire parte della produzione di un'impresa ad un'altra impresa che ha fatto produrre lo zucchero nell'ambito di un contratto di lavorazione per conto terzi.
(2)
A norma dell'articolo 17 del regolamento (CE) n. 318/2006 gli Stati membri concedono l'accreditamento, a richiesta, alle imprese produttrici di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina ovvero alle imprese che trasformano detti prodotti in uno dei prodotti elencati all'articolo 13, paragrafo 2, del medesimo regolamento. Occorre precisare il contenuto della domanda di accreditamento che le imprese produttrici di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina e le raffinerie sono tenute a presentare alle autorità competenti degli Stati membri. È necessario definire gli impegni che deve assumersi l'impresa a fronte dell'accreditamento, in particolare l'obbligo di tenere una registrazione aggiornata dei quantitativi di materia prima entrati, trasformati e usciti sotto forma di prodotto finito.
(3)
È opportuno stabilire gli obblighi degli Stati membri in materia di controllo delle imprese accreditate e definire un regime di sanzioni sufficientemente dissuasive.
(4)
L'articolo 4 del regolamento (CE) n. 318/2006 prevede un sistema di informazione sui prezzi dello zucchero praticati. A norma dell'articolo 17 dello stesso regolamento le imprese accreditate hanno l'obbligo di fornire informazioni sui quantitativi di zucchero bianco venduti, con indicazione del relativo prezzo e delle condizioni di vendita. È opportuno definire la frequenza e il contenuto delle informazioni sui prezzi praticati che le imprese produttrici di zucchero e le raffinerie devono predisporre per la loro trasmissione alla Commissione. Per avere un'indicazione sulle prospettive a breve termine, è utile che le imprese elaborino e trasmettano anche le stime dei prezzi medi di vendita per il trimestre successivo. Le imprese accreditate che utilizzano zucchero per trasformarlo in uno dei prodotti di cui all'articolo 13, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 devono anche stabilire, ai fini della trasmissione alla Commissione, il prezzo dello zucchero acquistato, secondo una frequenza e un formato identici a quelli fissati per i produttori di zucchero.
(5)
Per garantire la pubblicazione dei livelli dei prezzi del mercato prevista all'articolo 4 del regolamento (CE) n. 318/2006 assicurando nel contempo la riservatezza dei dati, è opportuno disporre che la Commissione informi due volte all'anno il comitato di gestione per lo zucchero dei prezzi medi dello zucchero bianco commercializzato sul mercato comunitario nel corso del semestre precedente, distinguendo lo zucchero di quota dallo zucchero fuori quota.
(6)
Sarà redatto un rapporto sul funzionamento del sistema di rilevamento e di informazione dei prezzi previsto dal presente regolamento allo scopo di proporre i miglioramenti ritenuti pertinenti e un sistema di trasmissione dei prezzi informatizzato. In attesa di tali miglioramenti, in via transitoria per il 2006 e 2007 i prezzi stabiliti dalle imprese devono essere trasmessi direttamente alla Commissione a fini d'informazione del comitato di gestione per lo zucchero.
(7)
In caso di applicazione dell'articolo 14 o dell'articolo 19 del regolamento (CE) n. 318/2006, l'impresa produttrice riporta parte della produzione alla campagna successiva, a valere sulla produzione di tale campagna. Di conseguenza, l'impresa produttrice può essere obbligata a stipulare contratti di fornitura per tale campagna saccarifera al prezzo minimo della barbabietola soltanto per la quantità di zucchero compresa nella sua quota di base che non ha ancora prodotto.
(8)
Per il buon funzionamento del sistema delle quote, è opportuno precisare i concetti di «prima della semina» e «prezzo minimo» di cui all'articolo 6, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 318/2006. È opportuno tener conto delle condizioni agronomiche e climatiche specifiche della coltura delle barbabietole in certe regioni italiane, fissando un termine ultimo diverso per la fine delle semine.
(9)
A norma dell'articolo 5, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 318/2006, il prezzo minimo è adattato applicando le maggiorazioni o le riduzioni corrispondenti alle differenze di qualità della barbabietola rispetto alla qualità tipo. La qualità e, di conseguenza, il valore delle barbabietole da zucchero dipendono soprattutto dal loro tenore di zucchero. Il sistema più adatto per determinare il valore delle barbabietole di qualità diversa dalla qualità tipo consiste nello stabilire una scala di maggiorazioni e di riduzioni espresse in percentuale del prezzo minimo.
(10)
L'articolo 8 del regolamento (CE) n. 318/2006 prevede l'assegnazione di quote supplementari di zucchero. Tale assegnazione, il cui scopo è quello di agevolare il passaggio dal precedente regime al regime attuale, deve essere riservata alle imprese che beneficiavano di una quota nella campagna 2005/2006. È inoltre opportuno precisare a quali condizioni è possibile l'assegnazione a partire dalla campagna 2006/2007.
(11)
L'articolo 9, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 prevede l'assegnazione di quote aggiuntive di isoglucosio che gli Stati membri devono assegnare alle imprese evitando ogni discriminazione, in proporzione alla quota di isoglucosio loro attribuita. È necessario definire la data limite del pagamento del prelievo unico previsto dall'articolo 9, paragrafo 3, del medesimo regolamento.
(12)
L'articolo 2, punto 5), del regolamento (CE) n. 318/2006 definisce la produzione di zucchero di quota come la quantità prodotta a titolo di una campagna di commercializzazione entro i limiti della quota dell'impresa, mentre il punto 9) del medesimo articolo definisce le barbabietole di quota come le barbabietole trasformate in zucchero di quota. È quindi necessario fissare una regola per l'imputazione della produzione di zucchero ad una determinata campagna di commercializzazione, lasciando agli Stati membri un margine di flessibilità per le situazioni specifiche come la produzione di zucchero da barbabietole autunnali e la produzione di zucchero di canna.
(13)
Per garantire la corretta gestione del regime delle quote e stabilire il consumo mensile di zucchero e i bilanci di approvvigionamento è opportuno prevedere un dispositivo di comunicazione tra le imprese accreditate e gli Stati membri, da un lato, e tra gli Stati membri e la Commissione, dall'altro. Tali comunicazioni devono riguardare le scorte, il livello della produzione e le superfici seminate.
(14)
All'articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 sono previste misure di intervento attuate mediante acquisti di zucchero. L'attuazione di misure di intervento comunitarie presuppone che lo zucchero venga preso in consegna dagli organismi di intervento in un luogo determinato. A tal fine, è opportuno disporre che possa essere preso in consegna soltanto zucchero che al momento dell'offerta è depositato in un luogo di ammasso accreditato.
(15)
Per permettere l'accesso all'intervento nelle zone in cui tale accesso è particolarmente necessario data l'entità della produzione locale, la quantità minima fissata dall'articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 deve essere ripartita, in un primo tempo, tra tutti gli Stati membri produttori in funzione delle rispettive quote di produzione di zucchero. È opportuno prevedere la possibilità di adattare tale ripartizione, da un lato prima di ogni nuova campagna tenendo conto delle modifiche intervenute nell'attribuzione delle quote per Stato membro e, dall'altro, nel corso di ogni campagna ai fini dell'eventuale riattribuzione di quantitativi inutilizzati.
(16)
Nel definire le condizioni per la concessione e la revoca dell'accreditamento dei luoghi di ammasso, è opportuno tener conto della necessità di una buona conservazione e della facilità di ritiro dello zucchero, come pure della capacità di destivaggio della merce.
(17)
È opportuno non accettare all'intervento zuccheri le cui caratteristiche possano ostacolarne l'ulteriore smercio e provocarne la degradazione durante il magazzinaggio e precisare la qualità minima richiesta. È opportuno inoltre disporre che tra l'organismo di intervento e il venditore sia stipulato un contratto di magazzinaggio a cui è subordinato l'acquisto di zucchero all'intervento.
(18)
Per agevolare l'ordinata gestione dell'intervento è opportuno che l'offerta di zucchero sia presentata con riferimento ad una partita e che questa venga definita quantitativamente.
(19)
L'organismo di intervento deve essere in grado di esaminare con piena conoscenza di causa se l'offerta soddisfa le condizioni richieste. A tal fine, l'offerente deve comunicargli tutte le indicazioni necessarie.
(20)
A norma dell'articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 il prezzo di acquisto è adattato se la qualità dello zucchero differisce dalla qualità tipo. È quindi necessario fissare tabelle di maggiorazioni e riduzioni di prezzo da applicare al prezzo di acquisto in funzione della qualità dello zucchero offerto. Tali tabelle e le conseguenti riduzioni possono essere determinate sulla base dei dati oggettivi generalmente presi in considerazione negli scambi commerciali.
(21)
La vendita degli zuccheri detenuti dagli organismi di intervento deve aver luogo senza discriminazioni tra gli acquirenti della Comunità e alle condizioni più economiche possibili. Il sistema della gara consente in genere di conseguire tali obiettivi. Al fine di evitare che lo smercio dello zucchero avvenga in una situazione di mercato sfavorevole, occorre subordinare la gara ad un'autorizzazione preventiva. Tuttavia, certe situazioni particolari possono rendere opportuno il ricorso a procedure di vendita diverse dalla gara.
(22)
Al fine di assicurare la parità di trattamento di tutti gli interessati nella Comunità, le gare indette dagli organismi di intervento devono rispondere a principi uniformi. In tale contesto, è necessario stabilire condizioni che garantiscano l'utilizzazione dello zucchero per i fini previsti.
(23)
Ai fini della constatazione della categoria dello zucchero bianco e della resa dello zucchero greggio venduti, è opportuno seguire criteri identici a quelli previsti per l'acquisto dello zucchero da parte degli organismi di intervento. La parità di trattamento degli interessati può essere assicurata soltanto sulla base di disposizioni uniformi e rigorose riguardanti l'adattamento, a seconda dei casi, del prezzo di vendita o della restituzione all'esportazione, nonché la rettifica del titolo di esportazione in caso di constatazione di una qualità diversa da quella stabilita nel bando di gara.
(24)
A fini di chiarezza, è necessario abrogare il regolamento (CE) n. 1261/2001 della Commissione, del 27 giugno 2001, che stabilisce le modalità d'applicazione del regolamento (CE) n. 1260/2001 del Consiglio per quanto concerne i contratti di fornitura delle barbabietole nonché le maggiorazioni e le riduzioni applicabili ai prezzi delle barbabietole (2), il regolamento (CE) n. 1262/2001 della Commissione, del 27 giugno 2001, che stabilisce le modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1260/2001 del Consiglio relative all'acquisto e alla vendita di zucchero da parte degli organismi di intervento (3), e del regolamento (CE) n. 314/2002 della Commissione, del 20 febbraio 2002, che stabilisce modalità d'applicazione del regime delle quote nel settore dello zucchero (4), e sostituirli con un nuovo regolamento.
(25)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per lo zucchero,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI INTRODUTTIVE
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce le modalità d'applicazione del regolamento (CE) n. 318/2006 per quanto riguarda in particolare la determinazione della produzione, l'accreditamento delle imprese produttrici di zucchero e delle raffinerie, il regime dei prezzi e delle quote e le condizioni di acquisto e di vendita di zucchero all'intervento.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
a)
«materia prima», la barbabietola, la canna da zucchero, la cicoria, i cereali, lo zucchero da raffinare o qualsiasi altra forma intermedia di tali prodotti, destinati ad essere trasformati in prodotto finito;
b)
«prodotto finito», lo zucchero, lo sciroppo di inulina o l'isoglucosio;
c)
«fabbricante», un'impresa produttrice di prodotti finiti, escluse le raffinerie definite all'articolo 2, punto 13), del regolamento (CE) n. 318/2006;
d)
«luogo di ammasso», uno silo o un magazzino.
CAPO II
DETERMINAZIONE DELLA PRODUZIONE
Articolo 3
Produzione di zucchero
1. Ai fini dell'applicazione del titolo II del regolamento (CE) n. 318/2006, per «produzione di zucchero» si intende la quantità totale, espressa in zucchero bianco, di:
a)
zucchero bianco;
b)
zucchero greggio;
c)
zucchero invertito;
d)
sciroppi appartenenti ad una delle seguenti categorie, di seguito denominati «sciroppi»:
i)
sciroppi di saccarosio o di zucchero invertito, aventi una purezza di almeno il 70 %, ottenuti da barbabietole da zucchero;
ii)
sciroppi di saccarosio o di zucchero invertito, aventi una purezza di almeno il 75 %, ottenuti da canne da zucchero.
2. La produzione di zucchero non comprende:
a)
le quantità di zucchero bianco prodotte da zucchero greggio o da sciroppi che non sono stati prodotti nell'impresa che fabbrica tale zucchero bianco;
b)
le quantità di zucchero bianco prodotte da zucchero greggio, da sciroppi o da zucchero spazzato di recupero che non sono stati prodotti durante la stessa campagna di commercializzazione in cui è stato fabbricato lo zucchero bianco;
c)
le quantità di zucchero greggio prodotte da sciroppi che non sono stati prodotti nell'impresa che fabbrica lo zucchero greggio;
d)
le quantità di zucchero greggio prodotte da sciroppi che non sono stati prodotti durante la stessa campagna di commercializzazione in cui lo zucchero greggio è stato fabbricato;
e)
le quantità di zucchero greggio trasformato in zucchero bianco durante la campagna di commercializzazione considerata nell'impresa che le ha prodotte;
f)
le quantità di sciroppi trasformate in zucchero o in zucchero invertito durante la campagna di commercializzazione considerata nell'impresa che le ha prodotte;
g)
le quantità di zucchero, di zucchero invertito e di sciroppi prodotte in regime di traffico di perfezionamento;
h)
le quantità di zucchero invertito prodotte da sciroppi che non sono stati prodotti nell'impresa che fabbrica tale zucchero invertito;
i)
le quantità di zucchero invertito prodotte da sciroppi che non sono stati prodotti durante la stessa campagna di commercializzazione in cui è stato fabbricato il medesimo zucchero invertito.
3. La produzione di zucchero è espressa in zucchero bianco nel modo seguente:
a)
per lo zucchero bianco, senza tener conto delle differenze di qualità;
b)
per lo zucchero greggio, in funzione del suo rendimento determinato in conformità delle disposizioni dell'allegato I, punto III, del regolamento (CE) n. 318/2006;
c)
per lo zucchero invertito, applicando alla sua produzione il coefficiente 1;
d)
per gli sciroppi da considerare come prodotti intermedi, in funzione del loro tenore in zucchero estraibile determinato in conformità delle disposizioni del paragrafo 5 del presente articolo;
e)
per gli sciroppi da non considerare come prodotti intermedi, in funzione del loro tenore in zucchero espresso in saccarosio a norma dell'articolo 3, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2135/95 della Commissione (5).
4. Lo zucchero spazzato di recupero proveniente da una campagna di commercializzazione precedente è espresso in zucchero bianco in funzione del suo tenore in saccarosio.
5. La purezza degli sciroppi è calcolata dividendo il tenore di zuccheri totali per il tenore di sostanze secche.
Il tenore in zucchero estraibile è calcolato sottraendo, dal grado di polarizzazione dello sciroppo, il prodotto della moltiplicazione del coefficiente 1,70 per la differenza tra il tenore di sostanze secche e il grado di polarizzazione dello sciroppo medesimo. Il tenore di sostanze secche è determinato secondo il metodo areometrico o rifrattometrico.
Tuttavia, il tenore in zucchero estraibile può essere determinato, per l'insieme di una campagna, in base al rendimento reale degli sciroppi.
Articolo 4
Produzione di isoglucosio
1. Ai fini dell'applicazione del titolo II del regolamento (CE) n. 318/2006, per «produzione di isoglucosio» si intende la quantità di prodotto ottenuto dal glucosio o dai suoi polimeri, avente un tenore in peso allo stato secco di almeno il 10 % di fruttosio, quale che sia il tenore in fruttosio oltre questo limite. La produzione di isoglucosio è espressa in sostanza secca e constatata secondo le modalità di cui al paragrafo 2.
2. La produzione di isoglucosio è constatata immediatamente all'uscita dal processo di isomerizzazione e prima di qualsiasi operazione di separazione dei suoi componenti glucosio e fruttosio o di qualsiasi operazione di miscelatura, mediante conteggio fisico del volume del prodotto così come si presenta e determinazione del tenore in sostanza secca con il metodo rifrattometrico.
3. Le imprese produttrici sono tenute a dichiarare immediatamente ogni impianto utilizzato per l'isomerizzazione del glucosio e dei suoi polimeri.
Tale dichiarazione è presentata allo Stato membro nel cui territorio si trova l'impianto suddetto. Lo Stato membro può esigere dall'interessato informazioni supplementari al riguardo.
Articolo 5
Produzione sciroppo di inulina
1. Ai fini dell'applicazione del titolo II del regolamento (CE) n. 318/2006, per «produzione di sciroppo di inulina» si intende la quantità di prodotto ottenuta previa idrolisi di inulina o di oligofruttosi, avente un tenore in peso allo stato secco di almeno il 10 % di fruttosio, sotto forma libera o sotto forma di saccarosio, quale che sia il tenore in fruttosio oltre questo limite e con una purezza del 70 % almeno. La produzione di sciroppo di inulina è espressa in sostanza secca equivalente zucchero/isoglucosio.
Per «purezza» si intende la percentuale di monosaccaridi e disaccaridi sulla sostanza secca determinata secondo il metodo di analisi dell'International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis (di seguito «metodo Icumsa») (ICUMSA method GS7/8/4-24).
2. La produzione di sciroppo di inulina è constatata attraverso l'insieme delle operazioni seguenti:
a)
conteggio fisico del volume del prodotto così come si presenta subito dopo l'uscita dal primo evaporatore, dopo ciascuna idrolisi e prima di qualunque operazione di separazione dei suoi componenti di glucosio e di fruttosio o di qualunque operazione di miscelatura;
b)
determinazione del tenore di sostanza secca con il metodo rifrattometrico e misurazione del tenore di fruttosio in peso allo stato secco, sulla base di un prelievo giornaliero di campioni rappresentativi;
c)
conversione del tenore in fruttosio all'80 % in peso allo stato secco, applicando alla quantità determinata di sostanza secca un coefficiente che rappresenti il rapporto tra il tenore in fruttosio misurato in detta quantità di sciroppo e l'80 %;
d)
espressione in equivalente zucchero/isoglucosio mediante applicazione del coefficiente 1,9.
3. Le imprese produttrici sono tenute a dichiarare immediatamente ogni impianto utilizzato per l'idrolisi dell'inulina, nonché i quantitativi annui e l'utilizzo dei prodotti di cui al paragrafo 1, ma di purezza inferiore al 70 %.
Tali informazioni sono presentate allo Stato membro nel cui territorio si trova l'impianto suddetto. Lo Stato membro può esigere dall'interessato ogni informazione supplementare per accertarsi in particolare che i prodotti di cui al primo comma non siano usati come edulcoranti destinati all'alimentazione umana sul mercato comunitario.
Entro il 31 gennaio di ogni anno lo Stato membro comunica alla Commissione una relazione dettagliata contenente le informazioni relative all'anno precedente. La prima relazione è presentata entro il 31 gennaio 2007.
Articolo 6
Produzione di un'impresa
1. Ai fini dell'applicazione del titolo II del regolamento (CE) n. 318/2006, per «produzione di zucchero, o di isoglucosio, o di sciroppo di inulina, di un'impresa» si intende la produzione di zucchero, o di isoglucosio, o di sciroppo di inulina, quale definita agli articoli 3, 4 e 5 del presente regolamento, realmente prodotta da tale impresa.
2. La produzione totale di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina di un'impresa per una data campagna di commercializzazione è la produzione di cui al paragrafo 1:
-
maggiorata della quantità di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina riportata a tale campagna e diminuita della quantità di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina riportata alla campagna successiva, in applicazione rispettivamente degli articoli 14 e 19 del regolamento (CE) n. 318/2006,
-
maggiorata della quantità prodotta dai trasformatori nell'ambito di contratti di lavorazione per conto terzi, a norma del paragrafo 3, e diminuita della quantità prodotta dall'impresa per conto di committenti nell'ambito di contratti di lavorazione per conto terzi a norma del paragrafo 3.
3. La quantità di zucchero prodotta nell'ambito di un contratto di lavorazione da un'impresa produttrice (di seguito «trasformatore»), per conto di un'altra impresa produttrice (di seguito «committente»), è considerata come produzione del committente, previa presentazione di una domanda scritta e debitamente firmata, indirizzata allo Stato membro interessato da entrambe le imprese produttrici, se ricorre una delle condizioni seguenti:
a)
la produzione totale di zucchero del trasformatore è inferiore alla sua quota;
b)
la produzione totale di zucchero del trasformatore e del committente è superiore alla somma delle loro rispettive quote.
La produzione totale di zucchero, di cui al primo comma, lettera b), di un'impresa, è la produzione di cui al paragrafo 1 a cui è aggiunta la quantità riportata della campagna precedente e la quantità prodotta da trasformatori per conto di tale impresa nell'ambito di contratti di lavorazione e dalla quale è dedotta la quantità prodotta dall'impresa medesima per conto di committenti nell'ambito dei contratti di lavorazione.
Se il risultato è superiore, le autorità competenti possono prendere in considerazione, anziché le quantità effettivamente prodotte di cui al secondo comma, la produzione stimata in base ai contratti di consegna conclusi dalle imprese produttrici.
4. Qualora lo zuccherificio del committente e quello del trasformatore si trovino in Stati membri diversi, la domanda di cui al paragrafo 3 è indirizzata ad entrambi gli Stati membri interessati. In tal caso, questi Stati membri si concertano sulla risposta da fornire e adottano le misure necessarie per verificare il rispetto delle condizioni di cui al medesimo paragrafo.
5. La quantità di zucchero prodotta da un trasformatore può essere considerata come produzione del committente, se lo Stato membro riconosca un motivo di forza maggiore che rende necessaria la trasformazione in zucchero delle barbabietole, delle canne o del melasso in un'impresa diversa da quella del committente.
CAPO III
ACCREDITAMENTO DEI FABBRICANTI E DELLE RAFFINERIE
Articolo 7
Domanda di accreditamento
1. Possono ottenere un accreditamento le imprese che ne fanno domanda e che esercitano l'attività di:
a)
fabbricante di zucchero;
b)
fabbricante di isoglucosio;
c)
fabbricante di sciroppo di inulina;
d)
raffineria a tempo pieno, ai sensi dell'articolo 2, punto 13), del regolamento (CE) n. 318/2006.
La domanda di cui al primo comma è presentata all'autorità competente dello Stato membro o degli Stati membri in cui le imprese esercitano la loro attività.
Un'impresa può chiedere l'accreditamento per più di un'attività tra quelle elencate al primo comma.
2. Nella domanda di accreditamento l'impresa comunica, oltre a nome e indirizzo, la capacità di produzione di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina ed eventualmente il numero dei siti di produzione stabiliti nello Stato membro, precisando per ogni sito l'indirizzo e la capacità di produzione.
3. L'impresa che chiede l'accreditamento a norma del paragrafo 1, primo comma, lettera d), comprova il possesso dei requisiti di cui all'articolo 2, punto 13), del regolamento (CE) n. 318/2006.
Articolo 8
Impegni
1. Per ottenere l'accreditamento l'impresa si impegna per iscritto:
a)
a comunicare immediatamente alle autorità dello Stato membro ogni modifica dei dati di cui all'articolo 7, paragrafo 2;
b)
a tenere a disposizione dell'autorità competente dello Stato membro i registri di cui all'articolo 9 e i prezzi di vendita stabiliti a norma dell'articolo 13;
c)
a comunicare allo Stato membro le informazioni a norma dell'articolo 21;
d)
a fornire, a richiesta dell'autorità competente dello Stato membro, ogni informazione o documento giustificativo ai fini della gestione e del controllo.
2. L'accreditamento è costituito da un atto emesso dall'autorità competente, accompagnato da un documento firmato dall'impresa contenente gli impegni di cui al paragrafo 1.
3. L'accreditamento è revocato qualora si constati che non è più soddisfatta una delle condizioni di cui al paragrafo 1. L'accreditamento può essere revocato nel corso della campagna di commercializzazione. La revoca non ha effetto retroattivo.
Articolo 9
Registri
L'autorità competente dello Stato membro stabilisce i registri che devono essere tenuti dalle imprese accreditate a norma degli articoli 7 e 8 per ogni sito di produzione, nonché la periodicità delle registrazioni, che deve essere almeno mensile.
I registri sono conservati dall'impresa per almeno i tre anni successivi all'anno in corso e contengono almeno i seguenti elementi:
1)
le quantità di materie prime ricevute indicando, per la barbabietola e la canna, il tenore in zucchero quale determinato alla consegna nell'impresa;
2)
eventualmente i prodotti finiti o semifiniti ricevuti;
3)
le quantità di prodotti finiti ottenuti e le quantità dei sottoprodotti;
4)
le perdite inerenti alla lavorazione;
5)
le quantità distrutte, con la relativa giustificazione;
6)
le quantità di prodotti finiti spedite.
Articolo 10
Controlli
1. Nel corso di ogni campagna l'autorità competente dello Stato membro procede a controlli presso ciascuna impresa e ciascuna raffineria accreditate.
2. I controlli mirano ad accertare l'esattezza e la completezza dei dati dei registri di cui all'articolo 9 e delle comunicazioni di cui all'articolo 21, in particolare attraverso l'analisi della coerenza tra le quantità di materie prime consegnate e le quantità di prodotti finiti ottenuti e attraverso il raffronto con i documenti commerciali o altri documenti pertinenti.
I controlli comprendono una verifica dell'esattezza degli strumenti di pesatura e delle analisi di laboratorio utilizzati per determinare le consegne di materie prime e l'entrata in produzione, i prodotti ottenuti e i movimenti delle scorte.
I controlli comprendono una verifica dell'esattezza e della completezza dei dati utilizzati per la fissazione dei prezzi di vendita mensili medi dell'impresa di cui all'articolo 13, paragrafo 2.
Per le imprese produttrici di zucchero, i controlli riguardano anche il rispetto dell'obbligo di versare il prezzo minimo ai produttori di barbabietole.
I controlli comprendono una verifica fisica delle scorte almeno una volta ogni due anni.
3. Se le autorità competenti dello Stato membro prevedono che il controllo possa essere effettuato a campione per alcuni elementi, il campionamento deve garantire un livello di controllo affidabile e rappresentativo.
4. Lo Stato membro può esigere che, per la certificazione dei dati relativi ai prezzi di cui all'articolo 13, le imprese accreditate ricorrano a servizi di certificazione dei conti, il cui statuto sia riconosciuto dallo Stato membro.
5. Per ogni controllo è redatta una relazione di controllo firmata dall'ispettore, contenente tutti i dettagli delle verifiche effettuate. La relazione indica in particolare:
a)
la data del controllo e le persone presenti;
b)
il periodo controllato e i relativi quantitativi;
c)
le tecniche di controllo utilizzate e, se del caso, un riferimento ai metodi di campionatura;
d)
i risultati del controllo e le misure correttive eventualmente richieste;
e)
una valutazione della gravità, della portata, del grado di permanenza e della durata dei difetti e delle discordanze eventualmente constatate, nonché tutti gli altri elementi da prendere in considerazione per l'applicazione di una sanzione.
Ogni relazione di controllo è archiviata e conservata per almeno i tre anni successivi all'anno del controllo, in modo da poter essere facilmente utilizzata dai servizi di controllo della Commissione.
Articolo 11
Sanzioni
1. Se constata una discordanza tra le scorte fisiche e i dati dei registri di cui all'articolo 9 o una mancanza di coerenza tra i quantitativi di materia prima e di prodotti finiti ottenuti o tra i documenti pertinenti e i dati o i quantitativi dichiarati o registrati, l'autorità competente dello Stato membro determina, o eventualmente stima, i quantitativi reali prodotti o in giacenza per la campagna in corso ed eventualmente per le campagne precedenti.
I quantitativi oggetto di una dichiarazione scorretta che dia luogo a un vantaggio finanziario indebito sono soggetti al pagamento di 500 EUR/t.
2. Se constata che un'impresa non ha rispettato gli impegni previsti dall'articolo 8 e in caso di assenza di documenti giustificativi sufficienti al conseguimento degli obiettivi del controllo di cui all'articolo 10, paragrafo 2, l'autorità competente dello Stato membro impone una sanzione di 500 EUR/t, da applicare a un quantitativo forfettario di prodotto finito, determinato dallo Stato membro in funzione della gravità dell'infrazione.
3. Il disposto dei paragrafi 1 e 2 non si applica, qualora le discordanze o la mancanza di coerenza constatate riguardino meno del 5 %, in peso, della quantità di prodotti finiti dichiarati o registrati e controllati o se risultano da omissioni o semplici errori amministrativi, purché siano adottate misure correttive per evitare il ripetersi di tali errori in futuro.
4. Le sanzioni previste dai paragrafi 1 e 2 non si applicano in caso di forza maggiore.
Articolo 12
Comunicazioni alla Commissione
1. Lo Stato membro comunica alla Commissione:
a)
l'elenco delle imprese produttrici accreditate;
b)
la quota attribuita ciascuna impresa produttrice accreditata.
La comunicazione è effettuata entro il 31 gennaio di ogni campagna di commercializzazione. Per la campagna di commercializzazione 2006/2007, è effettuata una prima comunicazione entro il 31 luglio 2006.
In caso di revoca dell'accreditamento, lo Stato membro ne informa senza indugio la Commissione.
2. Lo Stato membro comunica alla Commissione, entro il 31 marzo successivo alla relativa campagna, una relazione annuale contenente il numero dei controlli effettuati a norma dell'articolo 10 e, per ogni controllo, le lacune constatate, il seguito dato e le sanzioni applicate.
CAPO IV
PREZZI
Articolo 13
Determinazione dei prezzi medi
1. Ogni mese le imprese accreditate a norma degli articoli 7 e 8 del presente regolamento e i trasformatori accreditati a norma dell'articolo 17 del regolamento (CE) n. 318/2006 determinano, per lo zucchero bianco di quota e lo zucchero bianco fuori quota, rispettivamente:
a)
per il mese precedente, il prezzo medio di vendita, rispettivamente di acquisto, nonché il corrispondente quantitativo venduto, rispettivamente acquistato;
b)
per il mese in corso e i due mesi successivi, il prezzo medio stimato di vendita, rispettivamente di acquisto, nonché il corrispondente quantitativo previsto nell'ambito dei contratti o di altre transazioni.
Il prezzo si riferisce a zucchero bianco alla rinfusa, franco fabbrica, della qualità tipo definita all'allegato I, punto II, del regolamento (CE) n. 318/2006 del Consiglio.
2. Per permettere i controlli di cui all'articolo 10, le imprese accreditate conservano per almeno tre anni dopo l'anno della determinazione i dati utilizzati per determinare i prezzi e i quantitativi di cui al paragrafo 1 del presente articolo.
Articolo 14
Informazioni sui prezzi
Nel mese di giugno e nel mese di dicembre di ogni anno la Commissione informa il comitato di gestione per lo zucchero in merito ai prezzi medi dello zucchero bianco, riferiti rispettivamente al primo semestre della campagna in corso e al secondo semestre della campagna precedente. Tuttavia, la prima informazione è effettuata nel giugno 2007 con riferimento al periodo dal 1o luglio 2006 al 31 marzo 2007.
Il prezzo è differenziato tra zucchero bianco di quota e fuori quota.
L'informazione si basa sulla media ponderata dei prezzi determinati dalle imprese a norma dell'articolo 13, paragrafo 1, lettera a), e comunicati a norma dell'articolo 15.
Articolo 15
Disposizioni transitorie per la trasmissione dei dati sui prezzi
Entro il 20 ottobre 2006, il 20 gennaio 2007, il 20 aprile 2007 e il 20 luglio 2007 le imprese accreditate a norma degli articoli 7 e 8 del presente regolamento e i trasformatori accreditati a norma dell'articolo 17 del regolamento (CE) n. 318/2006 comunicano alla Commissione i prezzi fissati a norma dell'articolo 13, paragrafo 1, del presente regolamento nel corso dei tre mesi precedenti.
È garantita la riservatezza dei dati ricevuti, trattati e conservati dalla Commissione.
Gli altri operatori del settore dello zucchero, in particolare gli acquirenti, possono comunicare alla Commissione il prezzo medio dello zucchero, determinato secondo le modalità di cui all'articolo 13. Gli operatori indicano il proprio nome, indirizzo e ragione sociale.
Articolo 16
Contratto di fornitura
1. Per l'applicazione dell'articolo 6, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 318/2006 è considerato come contratto di fornitura il contratto stipulato tra l'impresa produttrice di zucchero e il venditore di barbabietole che produce le barbabietole che vende.
2. Se un'impresa produttrice riporta una parte della sua produzione alla campagna saccarifera successiva, a norma dell'articolo 14 o dell'articolo 19 del regolamento (CE) n. 318/2006, la sua quota è considerata ridotta, per la stessa campagna, del quantitativo riportato, ai fini dell'applicazione dell'articolo 6, paragrafo 5, del medesimo regolamento.
3. Sono considerati stipulati prima della semina soltanto i contratti stipulati prima della fine di tutte le semine e comunque:
-
anteriormente al 1o aprile in Italia,
-
anteriormente al 1o maggio negli altri Stati membri.
Articolo 17
Maggiorazioni e riduzioni
1. Per l'applicazione delle maggiorazioni e riduzioni di cui all'articolo 5, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 318/2006, il prezzo minimo della barbabietola di quota di cui al paragrafo 1 del medesimo articolo è, per ogni decimo di punto percentuale di tenore di saccarosio:
a)
aumentato come minimo di:
i)
0,9 % per i tenori superiori al 16 % e inferiori o uguali al 18 %;
ii)
0,7 % per i tenori superiori al 18 % e inferiori o uguali al 19 %;
iii)
0,5 % per i tenori superiori al 19 % e inferiori o uguali al 20 %;
b)
diminuito al massimo di:
i)
0,9 % per i tenori superiori al 16 % e inferiori o uguali al 15,5 %;
ii)
1 % per i tenori inferiori al 15,5 % e superiori o uguali al 14,5 %.
Per le barbabietole con tenori di saccarosio superiori al 20 % si applica almeno il prezzo minimo adattato in conformità della lettera a), punto iii).
2. I contratti di fornitura e gli accordi interprofessionali di cui all'articolo 6 del regolamento (CE) n. 318/2006 possono prevedere, rispetto alle maggiorazioni e alle riduzioni di cui al paragrafo 1 del presente articolo:
a)
maggiorazioni supplementari per tenori di saccarosio superiori al 20 %;
b)
riduzioni supplementari per tenori di saccarosio inferiori al 14,5 %.
Detti contratti e accordi possono prevedere, per le barbabietole con un tenore di saccarosio inferiore al 14,5 %, una definizione delle barbabietole atte alla trasformazione in zucchero, se nei medesimi contratti e accordi sono fissate riduzioni supplementari per i tenori di saccarosio inferiori al 14,5 % e superiori o uguali al tenore minimo di saccarosio previsto in tale definizione.
Se i contratti e gli accordi non prevedono la definizione di cui al secondo comma, lo Stato membro interessato può stabilire tale definizione. In tal caso esso fissa contemporaneamente le riduzioni supplementari di cui a detto comma.
CAPO V
QUOTE
Articolo 18
Quote supplementari di zucchero
1. Le quote supplementari di zucchero di cui all'articolo 8 del regolamento (CE) n. 318/2006 possono essere assegnate esclusivamente a imprese produttrici di zucchero a cui è stata attribuita una quota nel 2005/2006.
2. L'impresa indica, nella domanda di quota supplementare di zucchero, se desidera beneficiare della quota supplementare a partire dalla campagna di commercializzazione 2006/2007 o 2007/2008.
Nell'attribuire la quota supplementare lo Stato membro indica a partire da quale campagna l'attribuzione acquista efficacia. Le attribuzioni posteriori al 1o gennaio 2007 acquistano tuttavia efficacia a decorrere dalla campagna di commercializzazione 2007/2008.
Articolo 19
Quote aggiuntive di isoglucosio
1. L'Italia, la Lituania e la Svezia attribuiscono le quote aggiuntive di isoglucosio di cui all'articolo 9, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 per una o più delle quattro campagne di commercializzazione dal 2006/2007 al 2009/2010 in modo da evitare ogni discriminazione tra gli operatori.
2. Il prelievo unico di cui all'articolo 9, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 318/2006 è versato dall'impresa entro un termine da stabilirsi dallo Stato membro, che non può essere posteriore al 31 dicembre della campagna a partire dalla quale è attribuita la quota aggiuntiva di isoglucosio.
Se il prelievo unico non è versato entro il termine ultimo di cui al primo comma, le quote aggiuntive di isoglucosio non si considerano assegnate all'impresa di cui trattasi.
Articolo 20
Imputazione dei raccolti di barbabietole
Lo zucchero estratto dalle barbabietole seminate nel corso di una data campagna di commercializzazione è imputato alla campagna di commercializzazione successiva.
Tuttavia, a condizione che esista un sistema di controllo adeguato, l'Italia, il Portogallo e la Spagna possono decidere che lo zucchero estratto dalle barbabietole seminate in autunno in una data campagna di commercializzazione sia imputato alla campagna di commercializzazione in corso.
L'Italia, il Portogallo e la Spagna informano la Commissione delle decisioni adottate in virtù del presente articolo entro il 30 settembre 2006.
Articolo 21
Comunicazioni relative alla produzione e alle giacenze
1. Anteriormente al giorno 20 di ogni mese, le imprese produttrici di zucchero o le raffinerie accreditate comunicano, all'organismo competente dello Stato membro in cui ha luogo la produzione o la raffinazione, il totale dei quantitativi di zucchero o di sciroppi, espressi in zucchero bianco, di cui all'articolo 2, paragrafo 1, lettere da a) a d):
-
di proprietà od oggetto di una nota di pegno; e
-
giacenti in libera pratica sul territorio della Comunità alla fine del mese precedente.
Tali quantitativi sono ripartiti, per Stato membro di magazzinaggio, in:
-
zucchero prodotto dall'impresa, indicando le quantità di quota, fuori quota o riportate a norma dell'articolo 14 o dell'articolo 19 del regolamento (CE) n. 318/2006;
-
altri zuccheri.
2. Ciascuno Stato membro comunica alla Commissione, anteriormente alla fine del secondo mese successivo a quello considerato, il quantitativo di zucchero in giacenza alla fine di ogni mese presso le imprese di cui al paragrafo 1, ripartito per tipo di zucchero a norma del secondo comma del medesimo paragrafo.
In caso di magazzinaggio in Stati membri diversi da quello che effettua la comunicazione alla Commissione, quest'ultimo comunica agli Stati membri interessati, anteriormente alla fine del mese successivo, i quantitativi immagazzinati e i luoghi di magazzinaggio situati nel loro territorio.
3. Ciascuna impresa produttrice di isoglucosio o di sciroppo di inulina accreditata comunica, anteriormente al 30 novembre, all'autorità competente dello Stato membro in cui ha luogo la produzione i quantitativi di isoglucosio espressi in sostanza secca o, rispettivamente, di sciroppo di inulina espressi in equivalente zucchero bianco, di proprietà e giacenti in libera pratica sul territorio della Comunità alla fine della campagna precedente, ripartiti in:
a)
isoglucosio o sciroppo di inulina prodotti dall'impresa, indicando le quantità di quota, fuori quota e riportate a norma dell'articolo 14 o dell'articolo 19 del regolamento (CE) n. 318/2006;
b)
altri.
Ciascuno Stato membro comunica alla Commissione, anteriormente al 31 dicembre, i quantitativi di isoglucosio e di sciroppo di inulina in giacenza alla fine della campagna precedente, ripartiti conformemente al primo comma.
4. Anteriormente al 15 di ogni mese ogni impresa produttrice di isoglucosio comunica allo Stato membro nel cui territorio ha effettuato la produzione i quantitativi di isoglucosio, espressi in sostanza secca, effettivamente prodotti durante il mese precedente.
Gli Stati membri stabiliscono e comunicano alla Commissione, per ogni mese e anteriormente alla fine del secondo mese successivo, la produzione di isoglucosio di ogni impresa produttrice.
I quantitativi prodotti in regime di perfezionamento attivo sono comunicati separatamente.
Articolo 22
Bilanci di approvvigionamento
1. Per ciascuna campagna di commercializzazione sono stabiliti bilanci comunitari di approvvigionamento di zucchero, di isoglucosio e di sciroppo di inulina. Tali bilanci sono consolidati alla fine della campagna successiva.
2. Gli Stati membri stabiliscono e comunicano alla Commissione, anteriormente al 1o marzo, la produzione provvisoria di zucchero e di sciroppo di inulina della campagna in corso per ciascuna impresa situata nel loro territorio. La produzione di zucchero è ripartita per mese.
Per i dipartimenti francesi della Guadalupa e della Martinica nonché per la Spagna per quanto riguarda lo zucchero di canna, la produzione provvisoria è stabilita e comunicata anteriormente al 1o luglio.
3. Gli Stati membri comunicano alla Commissione, anteriormente al 1o giugno, le superfici e le produzioni, da un lato, di barbabietole destinate rispettivamente alla produzione di zucchero, di bioetanolo o di altri prodotti e, dall'altro, di cicorie destinate alla produzione di sciroppo di inulina, per la campagna in corso e, a titolo previsionale, per la campagna successiva.
4. Gli Stati membri stabiliscono e comunicano alla Commissione, anteriormente al 30 novembre, le produzioni definitive di zucchero, di isoglucosio e di sciroppo di inulina della campagna precedente per ciascuna impresa situata nel loro territorio. La produzione totale di zucchero è ripartita per mese.
5. Qualora sia necessario modificare la produzione definitiva di zucchero in base alle informazioni comunicate a norma del paragrafo 4, si tiene conto della differenza che ne consegue al momento di stabilire la produzione definitiva della campagna durante la quale è constatata la differenza.
CAPO VI
INTERVENTO PUBBLICO
SEZIONE 1
Offerte all'intervento
Articolo 23
Offerta
1. L'offerta all'intervento è presentata per iscritto all'organismo di intervento dello Stato membro sul cui territorio si trova lo zucchero offerto al momento dell'offerta.
2. Sono ricevibili le offerte presentate da un'impresa accreditata a norma degli articoli 7 e 8, relative a zucchero di sua produzione di quota della campagna in corso, che al momento dell'offerta è immagazzinato separatamente in un luogo di ammasso accreditato a norma dell'articolo 24.
3. Gli Stati membri possono accettare all'intervento soltanto la quantità massima per campagna di commercializzazione indicata per ciascuno di essi nell'allegato. Se le offerte all'intervento superano la quantità massima, l'autorità competente dello Stato membro applica un coefficiente unico di riduzione alle offerte in modo che sia accettata una quantità totale pari alla quantità disponibile.
4. Prima dell'inizio di ogni campagna, la Commissione modifica i quantitativi fissati nell'allegato del presente regolamento in funzione degli adeguamenti di cui all'articolo 10 del regolamento (CE) n. 318/2006 e nei limiti del quantitativo totale fissato dall'articolo 18, paragrafo 2, del medesimo regolamento.
I quantitativi fissati nell'allegato del presente regolamento sono modificati, se del caso, in funzione delle quantità inutilizzate, nel corso del terzo trimestre di ogni campagna, secondo la procedura di cui all'articolo 39, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 e nei limiti del quantitativo totale fissato dall'articolo 18, paragrafo 2, del medesimo regolamento.
Articolo 24
Accreditamento del luogo di ammasso
1. L'accreditamento è rilasciato su richiesta dell'impresa produttrice all'organismo di intervento per i luoghi di ammasso che:
a)
sono adatti alla conservazione dello zucchero;
b)
sono situati in una località che offra le possibilità di trasporto necessarie per il destivaggio dello zucchero;
c)
permettano di immagazzinare separatamente i quantitativi offerti all'intervento.
Gli organismi di intervento possono esigere condizioni complementari.
2. L'accreditamento del luogo di ammasso è rilasciato o per l'ammasso alla rinfusa o per l'ammasso di prodotto condizionato. L'accreditamento fissa un limite quantitativo, corrispondente a 50 volte al massimo la capacità giornaliera di destivaggio dello zucchero che il richiedente si impegna a mettere a disposizione dell'organismo di intervento. L'accreditamento indica la quantità totale per la quale è rilasciato e la capacità giornaliera di destivaggio.
3. Lo zucchero è immagazzinato in modo da poter essere identificato e accessibile. Lo zucchero confezionato deve essere collocato su palette, se non è confezionato in sacchi grandi («big bags»).
4. L'organismo di intervento revoca l'accreditamento se non è più soddisfatta una delle condizioni di cui ai paragrafi 1, 2 e 3. L'accreditamento può essere revocato nel corso della campagna di commercializzazione. La revoca non ha effetto retroattivo.
Articolo 25
Qualità minima dello zucchero
1. Gli zuccheri offerti all'intervento devono rispondere ai seguenti criteri:
a)
essere prodotti entro quota nel corso della stessa campagna di commercializzazione in cui è presentata l'offerta;
b)
essere in cristalli.
2. Lo zucchero bianco offerto all'intervento deve essere di qualità sana, leale e mercantile, scorrevole e avere un tenore di umidità uguale o inferiore allo 0,06 % .
3. Lo zucchero greggio offerto all'intervento deve essere di qualità sana, leale e mercantile, con un rendimento, calcolato a norma dell'allegato I, punto III, del regolamento (CE) n. 318/2006, non inferiore all'89 %.
Se si tratta di zucchero greggio di canna, lo zucchero deve avere un fattore di sicurezza non superiore a 0,30.
Se si tratta di zucchero greggio di barbabietole, lo zucchero deve avere:
-
un valore di pH non inferiore a 7,9 al momento dell'accettazione dell'offerta,
-
un contenuto di zucchero invertito non eccedente lo 0,07 %,
-
una temperatura che non presenti alcun rischio per la buona conservazione,
-
un fattore di sicurezza non superiore a 0,45, se il grado di polarizzazione è uguale o superiore a 97, o un tenore di umidità non eccedente l'1,4 %, se il grado di polarizzazione è inferiore a 97.
Il fattore di sicurezza è stabilito dividendo la percentuale del tenore di umidità dello zucchero per la differenza tra 100 e il grado di polarizzazione di tale zucchero.
Articolo 26
Partite
Ogni offerta di zucchero all'intervento è presentata sotto forma di partite.
Ai fini della presente sezione si intende per «partita» un quantitativo di zucchero di almeno 2 000 tonnellate, avente la stessa qualità e lo stesso modo di presentazione e immagazzinato nel medesimo luogo di ammasso.
Articolo 27
Contenuto dell'offerta
1. L'offerta indirizzata all'organismo di intervento indica:
a)
il nome e l'indirizzo dell'offerente;
b)
il luogo di ammasso in cui si trova lo zucchero al momento dell'offerta;
c)
la capacità di destivaggio garantita per il ritiro dello zucchero offerto;
d)
la quantità netta di zucchero offerto;
e)
la natura e la qualità dello zucchero offerto e la campagna saccarifera durante la quale è stato prodotto;
f)
il modo di presentazione dello zucchero.
2. L'organismo di intervento può esigere altre indicazioni.
3. L'offerta è corredata di una dichiarazione dell'offerente attestante che lo zucchero non è stato oggetto in precedenza di una misura di acquisto di intervento, che è di proprietà dell'offerente e che risponde alle condizioni di cui all'articolo 25, paragrafo 1, lettera a).
Articolo 28
Esame delle offerte
1. L'offerta è vincolante per un periodo di tre settimane dal giorno della presentazione. Tuttavia, essa può essere ritirata durante detto periodo previo accordo dell'organismo di intervento.
2. L'organismo di intervento esamina l'offerta e l'accetta al più tardi alla fine del periodo di cui al paragrafo 1. L'offerta è tuttavia respinta se da tale esame risulta che una delle condizioni richieste non è soddisfatta.
SEZIONE 2
Ammasso
Articolo 29
Contratto di magazzinaggio
1. Il contratto di magazzinaggio, da stipulare preliminarmente all'accettazione dell'offerta tra l'offerente e l'organismo di intervento, è concluso per una durata indeterminata.
Il contratto di magazzinaggio ha effetto cinque settimane dopo la data di accettazione dell'offerta e scade alla fine della decade nel corso della quale è ultimato il ritiro del quantitativo di zucchero in questione.
Ai fini del presente articolo, per decade si intende, per ogni mese civile, uno dei periodi che vanno dal 1o al 10, dall'11 al 20 e dal 21 alla fine del mese.
2. Il contratto di magazzinaggio stipula in particolare:
a)
una clausola secondo cui è posto termine al contratto, alle condizioni previste dal presente regolamento, con un preavviso di almeno dieci giorni;
b)
l'importo delle spese di magazzinaggio che è a carico dell'organismo di intervento.
3. Le spese di magazzinaggio sono a carico dell'organismo di intervento per il periodo decorrente dall'inizio della decade nel corso della quale acquista efficacia il contratto di cui al paragrafo 2 sino alla scadenza del contratto medesimo.
4. Le spese di magazzinaggio non possono essere superiori a 0,48 EUR/t per decade.
5. Il contratto di magazzinaggio scade alla fine del ritiro di cui all'articolo 50.
Articolo 30
Trasferimento di proprietà
1. Il trasferimento della proprietà dello zucchero oggetto del contratto di magazzinaggio ha luogo con il pagamento dello zucchero.
2. Il venditore risponde, sino al ritiro, della qualità dello zucchero di cui al paragrafo 1 e del condizionamento con cui tale zucchero è stato accettato all'intervento.
Articolo 31
Ripristino della qualità o del condizionamento
1. Il venditore è tenuto a sostituire immediatamente il quantitativo di zucchero di cui si constati che la qualità non risponde alle condizioni di cui all'articolo 25, con un quantitativo equivalente rispondente a tali condizioni, che si trovi nello stesso luogo di ammasso ovvero in un qualsiasi altro luogo di ammasso accreditato a norma dell'articolo 24.
2. Se lo zucchero immagazzinato è condizionato e si constati che il condizionamento non risponde più alle specifiche previste, l'organismo di intervento esige dal venditore la sostituzione del sacco con un condizionamento conforme.
SEZIONE 3
Condizioni di acquisto all'intervento
Articolo 32
Prezzo di acquisto e qualità dello zucchero bianco
1. Il prezzo di acquisto di intervento dello zucchero bianco è di:
-
505,52 EUR/t per la campagna 2006/2007;
-
433,20 EUR/t per la campagna 2007/2008;
-
323,52 EUR/t per le campagne 2008/2009 e 2009/2010.
2. Lo zucchero bianco è suddiviso in quattro categorie, definite come segue:
a)
categoria 1: zucchero di qualità superiore alla qualità tipo;
b)
categoria 2: zucchero della qualità tipo definita nell'allegato I, punto II, del regolamento (CE) n. 318/2006;
c)
categorie 3 e 4: zucchero di qualità inferiore alla qualità tipo.
3. Lo zucchero della categoria 1 presenta le seguenti caratteristiche:
a)
qualità sana, leale e mercantile, asciutto, in cristalli a grana omogenea, facilmente scorrevole;
b)
umidità massima: 0,06 %;
c)
tenore massimo di zucchero invertito: 0,04 %;
d)
il numero dei punti non supera 8 in totale, né:
-
6 per il tenore in ceneri,
-
4 per il tipo di colore determinato secondo il metodo dell'Istituto per la tecnologia agricola e l'industria saccarifera di Brunswick (di seguito «metodo Brunswick»),
-
3 per la colorazione della soluzione determinata secondo il metodo Icumsa.
Un punto equivale a:
a)
0,0018 % di tenore di ceneri, determinato secondo il metodo Icumsa a 28o Brix;
b)
0,5 unità del tipo di colore, determinato secondo il metodo Brunswick;
c)
7,5 unità di colorazione della soluzione, determinata secondo il metodo Icumsa.
4. Lo zucchero della categoria 3 presenta le seguenti caratteristiche:
a)
qualità sana, leale e mercantile, asciutto, in cristalli a grana omogenea, facilmente scorrevole;
b)
polarizzazione minima: 99,7o S;
c)
umidità massima: 0,06 %;
d)
tenore massimo di zucchero invertito: 0,04 %;
e)
tipo di colore: massimo n. 6, determinato con il metodo Brunswick.
5. La categoria 4 comprende gli zuccheri che non sono compresi nelle categorie 1, 2 e 3.
6. Al prezzo di acquisto fissato al paragrafo 1 si applica una detrazione di:
a)
7,30 EUR/t, se lo zucchero appartiene alla categoria 3;
b)
13,10 EUR/t, se lo zucchero appartiene alla categoria 4.
Articolo 33
Prezzo di acquisto dello zucchero greggio
1. Il prezzo di acquisto di intervento dello zucchero greggio è di:
-
397,44 EUR/t per la campagna 2006/2007;
-
359,04 EUR/t per la campagna 2007/2008;
-
268,16 EUR/t per le campagne 2008/2009 e 2009/2010.
2. Al prezzo di acquisto fissato al paragrafo 1 si applica:
a)
una maggiorazione, se il rendimento dello zucchero considerato è superiore al 92 %;
b)
una riduzione, se il rendimento dello zucchero considerato è inferiore al 92 %.
3. L'importo della maggiorazione o della riduzione, espresso in EUR/t, è pari alla differenza tra il prezzo di intervento dello zucchero greggio e il medesimo prezzo previa applicazione di un coefficiente. Detto coefficiente è ottenuto dividendo il rendimento dello zucchero greggio in questione per il 92 %.
4. Il rendimento dello zucchero greggio è calcolato conformemente all'allegato I, punto III, del regolamento (CE) n. 318/2006.
Articolo 34
Termine di pagamento
L'organismo di intervento effettua il pagamento non prima del centoventesimo giorno a decorrere dal giorno di accettazione dell'offerta, purché i controlli relativi alla verifica del peso e delle caratteristiche qualitative delle partite offerte siano stati eseguiti a norma della sezione 4.
SEZIONE 4
Controlli
Articolo 35
Prelievo di campioni per il controllo della qualità
Entro il termine di cui all'articolo 34, sono prelevati per le analisi quattro campioni rappresentativi da parte di esperti riconosciuti dalle competenti autorità dello Stato membro interessato oppure di esperti designati di comune accordo dall'organismo di intervento e dal venditore. Ad ognuno dei contraenti è consegnato un campione. Gli altri due campioni sono conservati dall'esperto o presso un laboratorio riconosciuto dalle autorità competenti.
Le operazioni di analisi di ciascun campione sono effettuate due volte e la media dei due risultati è considerata il risultato dell'analisi del campione.
Articolo 36
Controversie relative alla qualità
1. Se si constata una differenza tra i risultati delle analisi fatte effettuare dal venditore e dall'acquirente, a norma dell'articolo 35, ai fini della constatazione della categoria dello zucchero è determinante la media aritmetica dei due risultati se la differenza è:
-
per lo zucchero della categoria 1, inferiore o uguale ad 1 punto per ciascuna delle caratteristiche di cui all'articolo 32, paragrafo 3, lettera d);
-
per lo zucchero della categoria 2, inferiore o uguale a 2 punti per ciascuna delle caratteristiche prese in considerazione per la definizione di tale categoria, sempre che si tratti di caratteristiche determinate mediante punti.
Tuttavia, su richiesta di uno dei contraenti, può essere effettuata un'analisi d'arbitrato dal laboratorio di cui all'articolo 35, primo comma. In tal caso, si effettua la media aritmetica tra il risultato dell'analisi d'arbitrato e quello delle analisi del venditore e dell'analisi dell'acquirente che risulta più vicino al risultato dell'analisi d'arbitrato.
Tale media è determinante ai fini della constatazione della categoria dello zucchero. Nel caso in cui il risultato dell'analisi d'arbitrato si situi ad uguale distanza dai risultati delle analisi fatte effettuare dal venditore e dall'acquirente, l'analisi d'arbitrato è la sola determinante ai fini della constatazione della categoria dello zucchero.
2. Quando la differenza constatata tra i risultati delle analisi fatte effettuare dal venditore e dall'acquirente, a norma dell'articolo 35 è superiore alla differenza indicata al paragrafo 1, primo comma, lettera a) o b), del presente articolo, secondo il caso, un laboratorio riconosciuto dalle autorità competenti effettua un'analisi d'arbitrato. In tal caso si procede secondo le disposizioni di cui al paragrafo 1, secondo comma, del presente articolo.
3. Per le controversie relative al limite massimo per il tipo di colore dello zucchero della categoria 3, alla polarizzazione, all'umidità o al contenuto di zucchero invertito, si applica la procedura di cui ai paragrafi 1 e 2.
Tuttavia, le differenze di cui al paragrafo 1 sono sostituite da:
-
1,0 unità di tipo di colore per lo zucchero della categoria 3,
-
0,2o S per la polarizzazione,
-
0,02 % per l'umidità,
-
0,01 % per il contenuto di zucchero invertito.
4. In caso di controversia tra i contraenti dopo l'applicazione dell'articolo 35 in merito al rendimento dello zucchero greggio acquistato, il laboratorio di cui al primo comma del medesimo articolo effettua un'analisi d'arbitrato. In tal caso, si effettua la media aritmetica tra il risultato dell'analisi d'arbitrato e quello dei risultati dell'analisi del venditore o dell'analisi dell'acquirente che risulta più vicino al risultato dell'analisi d'arbitrato.
Tale media è determinante ai fini della constatazione del rendimento dello zucchero greggio. Nel caso in cui il risultato dell'analisi d'arbitrato si situi ad uguale distanza dai risultati delle analisi fatte effettuare dal venditore e dall'acquirente, l'analisi d'arbitrato è la sola determinante ai fini della constatazione del rendimento dello zucchero greggio.
5. Le spese relative all'analisi di arbitrato di cui al paragrafo 1, secondo comma, sono a carico della parte contraente che la richiede.
Le spese relative all'analisi di arbitrato di cui al paragrafo 2 sono suddivise in parti eguali tra l'organismo di intervento e il venditore.
Le spese relative all'analisi di arbitrato di cui al paragrafo 3 sono a carico del contraente che ha contestato i risultati delle analisi effettuate in applicazione dell'articolo 35.
Articolo 37
Controlli dei luoghi di magazzinaggio
L'organismo competente responsabile del controllo procede a un controllo senza preavviso dei luoghi di magazzinaggio a norma dell'articolo 4 del regolamento (CE) n. 2148/96 della Commissione (6).
Articolo 38
Controllo del peso e relative spese
1. Gli esperti di cui all'articolo 35 procedono alla verifica del peso dello zucchero venduto.
Il venditore adotta tutte le disposizioni necessarie a permettere agli esperti di procedere alla verifica del peso ed al prelievo dei campioni.
2. Le spese relative alla verifica del peso sono a carico del venditore.
3. Le spese relative agli esperti che effettuano la verifica del peso e il prelievo dei campioni sono a carico dell'organismo di intervento.
4. La quantità può essere constatata sulla base della contabilità di magazzino, che deve essere conforme alle norme professionali nonché a quelle dell'organismo di intervento, a condizione che:
a)
la contabilità di magazzino indichi il peso constatato per pesata e le caratteristiche qualitative e fisiche al momento della pesata, la quale non può risalire a più di dieci mesi;
b)
l'ammassatore dichiari che la partita offerta corrisponde in tutti i suoi elementi alle indicazioni contenute nella contabilità di magazzino;
c)
le caratteristiche qualitative constatate all'atto della pesatura coincidano con quelle dei campioni rappresentativi.
SEZIONE 5
Vendita all'intervento
Articolo 39
Vendite
1. Gli organismi di intervento possono vendere lo zucchero soltanto dopo che ne è stata decisa la vendita secondo la procedura di cui all'articolo 39, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006.
2. La vendita dello zucchero alle condizioni previste all'articolo 18, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 318/2006 è effettuata mediante gara o con un'altra procedura di vendita.
3. Al momento della decisione di indizione della gara, si determinano le condizioni della gara e in particolare la destinazione dello zucchero da smerciare.
Ai fini della presente sezione si intende per «destinazione»:
a)
l'alimentazione degli animali;
b)
l'esportazione;
c)
altri usi eventualmente da determinarsi.
La gara verte, secondo i casi, sul prezzo di vendita, sull'importo del premio di denaturazione oppure sull'importo della restituzione all'esportazione.
4. Le condizioni dell'aggiudicazione devono garantire la parità di accesso e di trattamento ad ogni interessato, qualunque sia il suo luogo di stabilimento nella Comunità.
Articolo 40
Bando di gara
1. Alla gara provvede l'organismo di intervento interessato per i quantitativi di zucchero che detiene.
2. L'organismo di intervento redige un bando di gara che pubblica almeno otto giorni prima dell'inizio del periodo fissato per la presentazione delle offerte.
L'organismo di intervento trasmette il bando di gara, con tutte le eventuali modifiche, alla Commissione prima della pubblicazione.
3. Il bando di gara precisa in particolare:
a)
il nome e l'indirizzo dell'organismo di intervento che effettua la gara;
b)
le condizioni della gara;
c)
il termine di presentazione delle offerte;
d)
le partite di zucchero messe in vendita e, per ogni partita:
-
il numero di riferimento,
-
la quantità,
-
la designazione qualitativa dello zucchero,
-
il modo di presentazione,
-
l'ubicazione del luogo in cui lo zucchero è immagazzinato,
-
lo stadio di consegna,
-
se del caso, l'esistenza di possibilità di carico su mezzi di trasporto fluviali, marittimi o ferroviari.
Ai fini della presente sezione si intende per «partita» un quantitativo di zucchero avente la stessa designazione di qualità, lo stesso modo di presentazione e giacente nello stesso luogo di ammasso. L'offerta minima per ogni gara parziale è di 250 tonnellate.
4. L'organismo di intervento prende le misure che ritiene utili per permettere agli interessati che ne facciano richiesta di esaminare lo zucchero in vendita.
Articolo 41
Aggiudicazione
1. Ogni aggiudicazione equivale alla stipulazione di un contratto di vendita per il quantitativo di zucchero aggiudicato. L'aggiudicazione avviene, secondo i casi, sulla base dei seguenti elementi figuranti nell'offerta:
a)
il prezzo che l'aggiudicatario deve pagare;
b)
l'importo del premio di denaturazione;
c)
l'importo della restituzione all'esportazione.
2. Il prezzo che l'aggiudicatario deve pagare è:
a)
nel caso di cui al paragrafo 1, lettera a), quello indicato nell'offerta;
b)
nel caso di cui al paragrafo 1, lettere b) e c), quello indicato nelle condizioni di gara.
Articolo 42
Condizioni di gara
1. Per la messa all'asta dello zucchero, nella decisione di apertura della gara sono stabilite le seguenti condizioni di gara:
a)
il quantitativo globale o i quantitativi messi all'asta;
b)
la destinazione;
c)
il termine di presentazione delle offerte;
d)
il prezzo che l'aggiudicatario deve pagare se lo zucchero è destinato all'alimentazione animale o all'esportazione.
2. Nella decisione di apertura della gara possono essere determinate condizioni supplementari, in particolare:
a)
l'importo del prezzo minimo dello zucchero posto in vendita per una destinazione diversa dall'alimentazione animale o dall'esportazione;
b)
l'importo massimo del premio di denaturazione o della restituzione all'esportazione;
c)
la quantità minima per offerente o per partita;
d)
la quantità massima per offerente o per partita;
e)
la validità specifica del titolo di premio di denaturazione o del titolo di esportazione.
Articolo 43
Gara permanente
1. Qualora la situazione sul mercato dello zucchero nella Comunità lo richieda, può essere indetta una gara permanente per la vendita.
Durante il periodo di validità della gara permanente si procede a gare parziali.
2. Il bando di gara permanente è pubblicato soltanto per l'indizione della medesima. Il bando può essere modificato o sostituito durante il periodo di validità della gara permanente. Esso viene modificato o sostituito se, durante tale periodo, si vengono a modificare le condizioni della gara.
Articolo 44
Presentazione delle offerte
1. Le offerte presentate sono trasmesse all'organismo di intervento per via elettronica.
2. L'offerta indica:
a)
gli estremi della gara;
b)
il nome e l'indirizzo dell'offerente;
c)
gli estremi della partita;
d)
il quantitativo a cui si riferisce l'offerta;
e)
per tonnellata, espresso in euro con due decimali, a seconda dei casi:
-
il prezzo proposto, al netto di imposte interne,
-
l'importo del premio di denaturazione proposto,
-
l'importo della restituzione all'esportazione proposta.
L'organismo di intervento può esigere altre indicazioni.
3. Se un'offerta verte su varie partite, si considerano presentate tante offerte quante sono le partite.
4. L'offerta è valida solo se:
a)
prima della scadenza del termine di presentazione delle offerte è addotta la prova che è stata costituita una cauzione di gara di 200 EUR/t di zucchero;
b)
è corredata di una dichiarazione con la quale l'offerente si impegna, per il quantitativo di zucchero per cui sia eventualmente dichiarato aggiudicatario di un premio di denaturazione ovvero di una restituzione all'esportazione:
-
a richiedere un titolo di premio di denaturazione e a costituire la cauzione prescritta per il titolo stesso, se la gara riguarda zucchero destinato all'alimentazione animale,
-
a richiedere un titolo di esportazione e a costituire la cauzione prescritta per quest'ultimo, se la gara riguarda zucchero destinato all'esportazione.
5. Nell'offerta si può specificare che essa si considera presentata soltanto se l'aggiudicazione:
a)
riguarda l'intero quantitativo indicato nell'offerta o una determinata parte dello stesso;
b)
ha luogo non oltre una data ed un'ora determinate.
6. Le offerte non presentate conformemente ai paragrafi da 1 a 5 o contenenti condizioni diverse da quelle previste nel bando di gara non sono prese in considerazione.
7. Le offerte presentate non possono essere ritirate.
Articolo 45
Spoglio delle offerte
1. Lo spoglio delle offerte ha luogo a cura dell'organismo di intervento senza la presenza del pubblico. Le persone ammesse allo spoglio sono tenute al segreto.
2. Le offerte sono comunicate immediatamente alla Commissione.
Articolo 46
Fissazione degli importi
Se le condizioni di gara non prevedono un prezzo minimo o un importo massimo per il premio di denaturazione o per la restituzione all'esportazione, questi sono fissati secondo la procedura di cui all'articolo 39, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006, previo esame delle offerte e tenendo conto in particolare delle condizioni di mercato e delle possibilità di smercio. Tuttavia si può decidere di non procedere alla gara.
Articolo 47
Aggiudicazione della gara
1. Salvo qualora si decida di non procedere alla gara o ad una gara parziale e fatte salve le disposizioni dei paragrafi 2 e 3 del presente articolo, è dichiarato aggiudicatario l'offerente la cui offerta non sia inferiore al prezzo minimo o non sia superiore all'importo massimo del premio di denaturazione o della restituzione all'esportazione.
2. Per una stessa partita, è dichiarato aggiudicatario l'offerente che abbia offerto il prezzo più elevato o l'importo più basso per il premio di denaturazione o per la restituzione all'esportazione.
Se l'offerta di cui sopra non esaurisce l'intera partita, il quantitativo residuo è aggiudicato agli offerenti in base al livello del prezzo proposto, partendo da quello più elevato, ovvero in base al livello dell'importo proposto per il premio di denaturazione o per la restituzione all'esportazione, partendo da quello meno elevato.
3. Se, per una partita o parte di essa, più offerenti offrono lo stesso prezzo o lo stesso importo per il premio di denaturazione o per la restituzione all'esportazione, l'organismo di intervento aggiudica il quantitativo secondo una delle modalità seguenti:
a)
proporzionalmente ai quantitativi indicati nelle offerte; oppure
b)
ripartendo il quantitativo tra i concorrenti interessati, con il loro accordo; oppure
c)
per estrazione a sorte.
Articolo 48
Diritti e obblighi derivanti dall'aggiudicazione
1. Quando lo zucchero è destinato all'alimentazione animale, dall'avvenuta aggiudicazione sorge:
a)
il diritto al rilascio di un titolo di premio di denaturazione, per il quantitativo per il quale è aggiudicato il premio di denaturazione, facente riferimento al premio di denaturazione indicato nell'offerta;
b)
l'obbligo di richiedere tale titolo, per detto quantitativo, all'organismo di intervento al quale è stata presentata l'offerta.
2. Quando lo zucchero è destinato all'esportazione, dall'avvenuta aggiudicazione sorge:
a)
il diritto al rilascio, per il quantitativo per il quale è aggiudicata la restituzione all'esportazione, di un titolo di esportazione in cui figurano la restituzione all'esportazione nonché, per lo zucchero bianco, la categoria indicata nel bando di gara;
b)
l'obbligo di richiedere tale titolo di esportazione, per detto quantitativo e, per quanto riguarda lo zucchero bianco, per detta categoria, all'organismo di intervento al quale è stata presentata l'offerta.
3. Il diritto è esercitato e l'obbligo è adempiuto nei diciotto giorni successivi alla scadenza del termine di presentazione delle offerte.
4. I diritti e gli obblighi derivanti dall'aggiudicazione non sono trasferibili.
Articolo 49
Dichiarazione di aggiudicazione
1. L'organismo di intervento trasmette immediatamente agli aggiudicatari la dichiarazione di aggiudicazione e informa tutti i concorrenti dell'esito della gara.
2. La dichiarazione di aggiudicazione reca almeno le seguenti indicazioni:
a)
gli estremi della gara;
b)
gli estremi della partita e il quantitativo aggiudicato;
c)
a seconda dei casi, il prezzo, l'importo del premio di denaturazione o quello della restituzione all'esportazione che sono stati accettati per il quantitativo aggiudicato.
Articolo 50
Ritiro dello zucchero acquistato
1. Salvo forza maggiore, il ritiro dello zucchero acquistato ha luogo al più tardi quattro settimane dopo il giorno di ricevimento della dichiarazione di aggiudicazione di cui all'articolo 49. L'aggiudicatario e l'organismo di intervento possono convenire che la stipulazione entro tale termine di un contratto di magazzinaggio tra l'aggiudicatario e l'ammassatore dello zucchero equivale al ritiro.
L'organismo di intervento può tuttavia prevedere un termine più lungo, nei limiti necessari per il ritiro di determinate partite, in presenza di difficoltà tecniche per il destivaggio dello zucchero.
2. In caso di forza maggiore, l'organismo di intervento stabilisce le misure che ritiene necessarie in funzione della circostanza addotta dall'aggiudicatario.
Articolo 51
Buono di ritiro
1. Il ritiro dello zucchero acquistato dall'aggiudicatario o la stipulazione di un contratto di magazzinaggio in conformità dell'articolo 50, paragrafo 1, sono subordinati al rilascio di un buono di ritiro per il quantitativo aggiudicato.
Possono tuttavia essere rilasciati buoni di ritiro per frazioni di detto quantitativo.
Il buono di ritiro è rilasciato dall'organismo di intervento su richiesta dell'interessato.
2. L'organismo di intervento rilascia un buono di ritiro soltanto se è addotta la prova che l'aggiudicatario ha costituito una cauzione a garanzia del pagamento, nel termine prescritto, del prezzo dello zucchero aggiudicato o se ha presentato un titolo di pagamento.
La cauzione ed il titolo di pagamento corrispondono al prezzo che l'aggiudicatario deve pagare per il quantitativo di zucchero per il quale ha richiesto un buono di ritiro.
Articolo 52
Pagamento
1. Il pagamento dello zucchero aggiudicato deve essere effettuato sul conto dell'organismo di intervento entro il trentesimo giorno successivo al rilascio del buono di ritiro.
2. Salvo forza maggiore, la cauzione di cui all'articolo 51, paragrafo 2, è svincolata limitatamente al quantitativo per il quale l'aggiudicatario ha versato, nel termine di cui al paragrafo 1 del presente articolo, il prezzo di acquisto sul conto di detto organismo. Lo svincolo ha luogo immediatamente.
3. In caso di forza maggiore, l'organismo di intervento stabilisce le misure che ritiene necessarie in funzione della circostanza addotta dall'aggiudicatario.
Articolo 53
Trasferimento di proprietà
1. Il trasferimento della proprietà dello zucchero aggiudicato avviene al momento del ritiro dello zucchero.
2. Tuttavia, l'organismo di intervento e l'aggiudicatario possono convenire un altro momento. In presenza di un accordo tra l'organismo di intervento e l'aggiudicatario in conformità dell'articolo 50, paragrafo 1, questi ultimi determinano congiuntamente il momento del trasferimento di proprietà.
3. L'accordo relativo al momento in cui avviene il trasferimento di proprietà è valido soltanto se è concluso per iscritto.
Articolo 54
Constatazione della categoria o del rendimento
Per la constatazione della categoria o del rendimento dello zucchero all'atto del ritiro si applicano gli articoli 35 e 36.
Tuttavia, i contraenti possono convenire, dopo l'avvenuta aggiudicazione, che i risultati della constatazione della categoria o del rendimento validi per lo zucchero acquistato dall'organismo di intervento valgano altresì per lo zucchero venduto a seguito della gara.
Articolo 55
Adattamento del prezzo dello zucchero
1. Se dall'applicazione degli articoli 35 e 36 emerge che lo zucchero bianco è di categoria inferiore a quella prevista nel bando di gara, il prezzo dello zucchero per le destinazioni di cui all'articolo 39, paragrafo 3, secondo comma, lettere b) e c), è adattato applicando le disposizioni dell'articolo 32, paragrafo 6.
2. Se si constata che lo zucchero bianco destinato all'esportazione è di categoria diversa da quella prevista nel bando di gara, la categoria indicata nel titolo d'esportazione è rettificata.
3. Se dall'applicazione degli articoli 35 e 36 emerge che lo zucchero greggio ha un rendimento diverso da quello previsto nel bando di gara,
a)
il prezzo dello zucchero è adattato a norma dell'articolo 33;
b)
l'importo del premio di denaturazione o l'importo della restituzione all'esportazione è adattato moltiplicandolo per un coefficiente pari alla resa constatata divisa per la resa indicata nel bando di gara.
Articolo 56
Svincolo della cauzione
1. Salvo forza maggiore, la cauzione di gara è svincolata limitatamente al quantitativo per il quale:
a)
l'aggiudicatario:
-
ha richiesto, previo adempimento delle condizioni prescritte, un titolo di premio di denaturazione o un titolo d'esportazione,
-
ha costituito la cauzione di cui all'articolo 51, paragrafo 2, o esibito il titolo di pagamento di cui all'articolo 51, paragrafo 2,
-
ha ritirato lo zucchero nel termine stabilito;
b)
oppure l'offerta non è stata accolta.
2. La cauzione è svincolata immediatamente.
3. In caso di forza maggiore, l'organismo di intervento stabilisce le misure che ritiene necessarie in funzione della circostanza addotta dall'aggiudicatario.
Articolo 57
Comunicazioni dei quantitativi
Gli Stati membri comunicano alla Commissione, appena ne sono a conoscenza, i quantitativi di zucchero bianco e di zucchero greggio:
-
offerti all'organismo di intervento, ma non ancora accettati,
-
accettati dall'organismo di intervento,
-
venduti dall'organismo di intervento.
CAPO VII
DISPOSIZIONI GENERALI E FINALI
Articolo 58
Comunicazioni
Le comunicazioni di cui agli articoli 12, 21, 22 e 57 del presente regolamento sono trasmesse alla Commissione per via elettronica su formulari che la medesima mette a disposizione degli Stati membri.
Articolo 59
Abrogazioni
I regolamenti (CE) n. 1261/2001, (CE) n. 1262/2001 e (CE) n. 314/2002 sono abrogati.
Tuttavia, i regolamenti (CE) n. 1261/2001 e (CE) n. 314/2002 restano di applicazione per la produzione della campagna di commercializzazione 2005/2006 e il regolamento (CE) n. 1262/2001 resta di applicazione per lo zucchero accettato all'intervento anteriormente al 10 febbraio 2006.
Articolo 60
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o luglio 2006.
Gli articoli da 23 a 38 si applicano fino al 30 settembre 2010.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 29 giugno 2006.