РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 15/2009 НА СЪВЕТА
от 8 януари 2009 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 367/2006 за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (ПET) с произход от Индия и за изменение на Регламент (ЕО) № 1292/2007 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (ПЕТ) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-долу „основния регламент“), и по-специално членове 19 и 24 от него,
като взе предвид предложението, представено от Комисията след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
I. Предишно разследване и действащи изравнителни мерки
(1)
През декември 1999 г. с Регламент (ЕО) № 2597/1999 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат, попадащо под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия (наричано по-долу „разглеждания продукт“). Разследването, довело до приемането на посочения регламент, ще бъде наричано по-долу „първоначално разследване“. Мерките бяха под формата на адвалорни изравнителни мита със стойност между 3,8 % и 19,1 %, наложени върху вноса от поименно изброени износители, като върху вноса от всички други дружества беше наложенa остатъчна митническа ставка в размер на 19,1 %. Периодът на първоначалното разследване бе от 1 октомври 1997 г. до 30 септември 1998 г.
(2)
През март 2006 г., след провеждане на преразглеждане с оглед изтичането на срока на действие на съществуващите мерки съгласно член 18 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 367/2006 (3) Съветът запази окончателното изравнително мито върху вноса на фолио от ПЕТ с произход от Индия, наложено с Регламент (ЕО) № 2597/1999. Периодът на разследването за преразглеждане бе от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г.
(3)
През август 2006 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от ПЕТ, Garware Polyester Limited (наричан по-долу „Garware“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1288/2006 (4) окончателното изравнително мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 367/2006.
(4)
През септември 2007 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от ПЕТ, Jindal Poly Films, Limited, познат преди това като Jindal Polyester Ltd (наричан по-долу „Jindal“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1124/2007 (5) окончателното изравнително мито, наложено на Jindal с Регламент (ЕО) № 367/2006.
II. Действащи антидъмпингови мерки
(5)
През август 2001 г. с Регламент (ЕО) № 1676/2001 (6) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (ПЕТ) с произход, inter alia, от Индия. Мерките се изразяваха в налагане на адвалорни антидъмпингови мита в размер между 0 и 62,6 % върху вноса от поименно изброени износители, като върху вноса от всички други дружества беше наложенa остатъчна митническа ставка в размер на 53,3 %.
(6)
През март 2006 г. с Регламент (ЕО) № 366/2006 (7) Съветът измени равнището на дъмпинговите маржове, изчислени съгласно Регламент (ЕО) № 1676/2001. Новите дъмпингови маржове са в размер от 3,2 до 29,3 %, а новото дъмпингово мито е в размер от 0 до 18 % предвид изравнителните мита, наложени в резултат от експортните субсидии върху същите продукти с произход от Индия и изменени съгласно Регламент (ЕО) № 367/2006, приет вследствие преразглеждането с оглед изтичане на срока на Регламент (ЕО) № 2579/1999, упоменат в съображение 1 по-горе. През август 2006 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на индийския производител на фолио от ПЕТ Garware Polyester Limited (наричан по-долу „Garware“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1288/2006 окончателното антидъмпингово мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 1676/2001.
(7)
През септември 2006 г., вследствие на заявление от нов производител износител, с Регламент (ЕО) № 1424/2006 (8) Съветът измени Регламент (ЕО) № 1676/2001, що се отнася до SRF Limited. С този регламент за засегнатото дружество бяха определени дъмпингов марж в размер на 15,5 % и дъмпингово мито със ставка от 3,5 %, като беше взет предвид размерът на субсидията по отношение на износа на дружеството, установен при разследването за защита срещу субсидиран внос, довело до приемането на споменатия по-горе Регламент (ЕО) № 367/2006. Тъй като за дружеството не е определено индивидуално изравнително мито, беше приложена ставката, определена за всички останали дружества.
(8)
С Регламент (ЕО) № 1292/2007 (9) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат с произход от Индия вследствие на преразглеждане с оглед изтичане на срока съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (10) („основния антидъмпингов регламент“). Със същия регламент беше прекратено частичното междинно преразглеждане на вноса на такива продукти, ограничено до един износител от Индия, по силата на член 11, параграф 3 от основния антидъмпингов регламент.
III. Започване на частично междинно преразглеждане
(9)
Вследствие на удължаването на срока на валидност на окончателното изравнително мито през март 2006 г., правителството на Индия (ПИ) изрази становището, че обстоятелствата, свързани с две от схемите на субсидиране (схемата с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ и освобождаването от данък върху приходите на основание раздел 80 HHC от Закона за подоходното облагане), са се променили и че тези промени са с дълготраен характер. В резултат на това беше отбелязано, че равнището на субсидиране най-вероятно е намаляло и затова мерките, установени частично въз основа на посочените схеми, следва да бъдат преразгледани.
(10)
Комисията разгледа доказателствата, представени от ПИ, и прецени, че те представляват достатъчно основание за започването на преразглеждане в съответствие с разпоредбите на член 19 от основния регламент. След консултации с Консултативния комитет, с известие за започване на частично междинно преразглеждане, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 12 октомври 2007 г. (11), Комисията започна ex officio частично междинно преразглеждане, ограничено до равнището на субсидиране на действащото изравнително мито по отношение на вноса на фолио от полиетилен терефталат с произход от Индия.
(11)
Целта на разследването за частично междинно преразглеждане е да се направи оценка на необходимостта от запазване, премахване или изменение на съществуващите мерки по отношение на дружествата, които са се ползвали от едната или от двете схеми на субсидиране, за които се твърди, че са се променили, при наличие на достатъчни доказателства в съответствие със съответните разпоредби от известието за започване на частично междинно преразглеждане. При разследването за частично междинно преразглеждане, в зависимост от направените в рамките на преразглеждането заключения, се прави и оценка на необходимостта от преразглеждане на мерките, приложими за други дружества, които са сътрудничили по време на разследването, при което е определено равнището на съществуващите мерки и/или на остатъчните мерки, приложими по отношение на всички други дружества.
(12)
Преразглеждането беше ограничено до равнището на субсидиране на дружествата, изброени в приложението към известието за започване на частично междинно преразглеждане, както и до други износители, приканени да заявят своя интерес съгласно условията и срока, определени в известието.
IV. Период на разследване
(13)
Разследването по отношение на равнището на субсидиране обхвана периода от 1 октомври 2006 г. до 30 септември 2007 г. (наричан по-долу „период на разследване с оглед преразглеждане“, или „ПРП“).
V. Засегнати от разследването страни
(14)
Комисията официално уведоми за започването на разследване за частично междинно преразглеждане ПИ, а тези индийски производители износители, които сътрудничиха при предишното разследване и за които бе констатирано, че са се ползвали от която и да е от двете схеми за субсидиране, за които се твърди, че са се променили, бяха упоменати в Регламент (ЕО) № 367/2006 и бяха изброени в приложението към известието за започване на частично междинно преразглеждане, както и Du Pont Tejin Films, Люксембург, Mitsubishi Polyester Film, Германия, Toray Plastics Europe, Франция, и Nurell, Италия, представляващи мнозинството от производителите на фолио от ПЕТ в Общността (наричани по-долу „производство на Общността“). На заинтересованите страни беше предоставена възможност да представят писмено становищата си и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на частично междинно преразглеждане.
(15)
Всички заинтересовани страни, които поискаха това и показаха, че съществуват конкретни причини да бъдат изслушани, получиха тази възможност.
(16)
Писмените и устните коментари, представени от страните, бяха разгледани и, където това беше уместно, бяха взети предвид.
(17)
Предвид очевидно големия брой страни, участващи в настоящото преразглеждане, при разследването на субсидирането беше предвидено използването на селективна проверка в съответствие с член 27 от основния регламент. За да може Комисията да вземе решение дали е необходимо използване на извадка и, ако е така, да подбере такава, производителите износители бяха приканени, в съответствие с член 27 от основния регламент, да заявят своя интерес в рамките на 15 дни от започването на частичното междинно преразглеждане и да предоставят на Комисията информацията, изисквана в известието за започване на частично междинно преразглеждане.
(18)
След проучване на предоставената информация и предвид малкия брой изразили желание да сътрудничат производители износители от Индия, беше решено, че в случая не е необходимо да се използва извадка.
(19)
Едно дружество, SRF Limited, което не е посочено в списъка от приложението към известието за започване на частично междинно преразглеждане, заяви своя интерес и предостави доказателства, че изпълнява критериите за включване в обхвата на разследването за частично междинно преразглеждане, определени в точка 4 от известието за започване на частично междинно преразглеждане. Поради това посоченото дружество беше включено в обхвата на настоящото разследване за преразглеждане.
(20)
Едно дружество, Flex Industries Limited, по отношение на което е наложено изравнително мито (с Регламент (ЕО) № 367/2006) и антидъмпингово мито (с Регламент (ЕО) № 1292/2007), е променило наименованието си и сега е познато като Uflex Limited. Тази промяна в наименованието няма отражение върху констатациите от предходните разследвания.
(21)
С цел да получи информацията, необходима за целите на разследването, Комисията изпрати въпросници до производителите износители, които отговарят на критериите, определени в известието за започване на частично междинно преразглеждане. Освен това беше изпратен въпросник и на ПИ.
(22)
Бяха получени отговори на въпросниците от петима производители износители от Индия, както и от ПИ.
(23)
Комисията изиска и провери цялата информация, счетена за необходима за определяне на субсидирането. Бяха проведени проверки на място в сградите на индийското правителство в Делхи, на правителството на Махаращра в Мумбай, на Резервната банка на Индия в Мумбай, както и на следните дружества:
-
Ester Industries Limited, New Delhi,
-
Garware Polyester Limited, Mumbai,
-
Polyplex Corporation Limited, Noida,
-
SRF Limited, Gurgaon,
-
Uflex Limited, Noida.
VI. Оповестяване и коментари по процедурата
(24)
ПИ и другите заинтересовани страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се предложи изменение на митническите ставки, приложими за засегнатите сътрудничещи индийски производители износители, и да се удължи срокът на прилагане на съществуващите мерки за всички останали дружества, които не оказаха сътрудничество при това частично междинно преразглеждане. Беше им предоставен и разумен срок за представяне на коментари. Всички становища и коментари бяха надлежно взети предвид, както е посочено по-долу.
Б. ЗАСЕГНАТ ПРОДУКТ
(25)
Продуктът, предмет на настоящото преразглеждане, е същият като разгледания в Регламент (ЕО) № 367/2006, а именно фолио от полиетилен терефталат (ПET), попадащо под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия.
В. СУБСИДИРАНЕ
1. Въведение
(26)
Въз основа на информацията, предоставена от ПИ и сътрудничещите производители износители от Индия, и отговорите на въпросника на Комисията са разследвани следните схеми, за които се предполага, че са свързани с предоставяне на субсидии:
а)
Схема на предварителните разрешения (известна преди като схема на предварителните лицензи (AAS);
б)
Схема с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“;
в)
Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване;
г)
специални икономически зони/зони за експортна преработка/експортно ориентирани единици;
д)
Схема с освобождаване от данък върху приходите;
е)
Схема на експортно кредитиране (ECS).
ж)
Схема с пакет от насърчителни мерки (PSI).
(27)
Схемите, посочени в букви а)-г), се основават на Закона за (развитие и регулиране на) външната търговия от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), в сила от 7 август 1992 г. (наричан по-долу „Закон за външната търговия“). Със Закона за външната търговия ИП се упълномощава да издава уведомления относно политиката на износ и внос. Те са обобщени в документите за политиката на износ и внос, издавани на всеки пет години и редовно осъвременявани от Министерството на търговията. Един от документите за политиката на износ и внос е от значение за ПРП в настоящия случай - петгодишният план за периода от 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г. („Политика на ИВ 2004-2009 г.“). Освен това ПИ определя процедурите, свързани с Политиката на ИВ за периода 2004-2009 г. в „Наръчник на процедурите за периода 1 септември 2004 г. - 31 март 2009 г., том I“ (наричан по-долу „НОР I 2004-2009 г.“). Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(28)
Схемата с освобождаване от данък върху приходите, посочена в буква д) по-горе, се основава на Закона за подоходното облагане от 1961 г., изменян всяка година със Закона за финансите.
(29)
Схемата на експортно кредитиране, посочена в буква е) по-горе, се базира на раздели 21 и 35А от Закона за регулиране на банковото дело от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия (РБИ) да дава нареждания на търговските банки в областта на експортното кредитиране.
(30)
Схемата, посочена в буква ж) по-горе, се управлява от държавните органи на Индия.
(31)
В съответствие с член 11, параграф 10 от основния регламент Комисията покани ПИ на допълнителни консултации относно променените и непроменените схеми, с цел изясняване на фактическата ситуация по отношение на разглежданите схеми и постигане на взаимноприемливо решение. Вследствие на посочените консултации и поради липсата на взаимноприемливо решение във връзка със схемите, Комисията включи всички схеми в разследването относно субсидирането.
(32)
След оповестяването ПИ и един от производителите износители заявиха, че не е било установено, че разследваните схеми са предоставили ползи на ползвателя. В отговор на това твърдение следва се отбележи, че за всяка една от разследваните схеми беше определено дали някоя от отстъпките представлява субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а) и параграф 2 от основния регламент, т.е. финансово участие на ПИ, чрез което се предоставят ползи на разглежданите производители износители. Освен това беше разяснено защо ползите по различните схеми се разглеждат като подлежащи на изравняване. В допълнение всички сътрудничили производители износители получиха подробен разчет, в който се обяснява по какъв начин са определени ползите по всяка от схемите. Следователно това твърдение следва да бъде отхвърлено.
2. Схема на предварителните разрешения (AAS)
а) Правно основание
(33)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 4.1.1-4.1.14 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. и глави 4.1-4.30 от HOP I 2004-2009 г. Тази схема бе наречена Схема на предварителните лицензии при разследването в контекста на предишното преразглеждане, довело до налагането с Регламент (ЕО) № 367/2006 на окончателно изравнително мито, което е в сила и понастоящем.
б) Условия за участие
(34)
Схемата на предварителните разрешения се състои от шест подсхеми, описани по-подробно в съображение 35. Тези подсхеми се различават, inter alia, по обхвата си по отношение на подлежащите на включване участници. Производителите износители и търговците износители, „свързани с“ допълнителни производители, имат право да участват в AAS за действителен износ и в AAS за годишни потребности. Производителите износители, извършващи доставки за крайния износител, имат право да участват в AAS за междинни доставки. Основните изпълнители, които извършват доставки в рамките на категориите, свързани с „недействителен износ“, както е посочено в параграф 8.2 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г., както и доставчиците на експортно ориентирани единици (ЕОЕ), имат право да участват в AAS за недействителен износ. И накрая, междинните снабдители на производителите износители могат да претендират за свързаните с „недействителен износ“ ползи в рамките на подсхеми Предварително нареждане за освобождаване (ARO) и Насрещен вътрешен акредитив.
в) Практическо осъществяване
(35)
Предварителни разрешения могат да бъдат издавани за:
i)
Действителен износ: Това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на изходни материали за производството на конкретен краен продукт, предназначен за износ. „Действителен“ в този контекст означава, че износният продукт трябва да напусне територията на Индия. Разрешението за внос и задължението за износ, включително типът на продукта, предназначен за износ, са посочени в лиценза.
ii)
Годишни потребности: Това разрешение не е свързано с конкретен износен продукт, а с по-широкообхватна продуктова група (напр. химически и сходни с тях продукти). До определен стойностен праг, обусловен от износа, осъществен през изминал период, титулярят на лиценза може да внася безмитно всякакви изходни материали, които да бъдат използвани за производството на който и да било от артикулите, попадащи в продуктовата група. Той може да изнася всякакви крайни продукти, включени в продуктовата група, за която се използва освободен от мито материал.
iii)
Междинни доставки: Тази подсхема обхваща случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един продукт, предназначен за износ, и участват заедно в производствения процес. Производителят износител, който произвежда междинен продукт, може да внесе безмитно изходните материали и за тази цел да получи разрешение за междинни доставки по AAS. Крайният износител завършва процеса на производство и е задължен да изнесе готовия продукт.
iv)
Недействителен износ: Тази подсхема позволява главният изпълнител да внася безмитно изходни материали, необходими за производството на стоки, които ще бъдат продавани като „недействителен износ“ на категориите клиенти, посочени в параграф 8.2, букви б)-е), ж), и) и й) от Политиката на ИВ 2004-2009 г. Според ПИ недействителният износ се отнася до сделките, при които доставяните стоки не напускат територията на държавата. Редица категории доставки са считани за недействителен износ, при условие че стоките са произведени в Индия, тоест представляват доставка на стоки на ЕОЕ или на дружество, разположено в специална икономическа зона (SEZ).
v)
Предварително нареждане за освобождаване (ARO): Титулярят на разрешително по AAS, който възнамерява да доставя изходни материали от местни източници вместо посредством пряк внос, има възможност да използва ARO. В такива случаи предварителните разрешения се потвърждават като ARO и се джиросват на местния доставчик при доставката на посочените в тях артикули. Чрез джиросването на ARO местният доставчик получава право на ползи от „недействителния износ“, както е посочено в параграф 8.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. (т.е. AAS за междинни доставки/недействителен износ, отстъпки при недействителен износ и възстановяване на крайни акцизи). Механизмът за ARO възстановява данъци и мита на снабдителя, вместо да ги възстановява на крайния износител под формата на отстъпки или възстановяване на мита. Възстановяването на данъци или мита е възможно както за местни изходни материали, така и за вносни.
vi)
Насрещен вътрешен акредитив: Тази подсхема също обхваща местните доставки на титуляр на разрешително по AAS. Титулярят на такова разрешително може да се обърне към банка за откриване на вътрешен акредитив в полза на местен доставчик. Банката ще обяви разрешението за невалидно по отношение на прекия внос, само що се отнася до стойността и обема на артикулите, които са осигурени чрез местни доставки вместо от внос. Местният доставчик има право на ползи от недействителния износ, както е посочено в параграф 8.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. (т.е. AAS за междинни доставки/недействителен износ, отстъпки при недействителен износ и възстановяване на крайни акцизи).
(36)
През ПРП трима от сътрудничилите производители износители получиха отстъпки по AAS във връзка с разглеждания продукт. Две от тези дружества използваха две от подсхемите, т.е. i) AAS за действителен износ и iii) AAS за междинни доставки. Третото дружество използва подсхема ii) AAS за годишни потребности. Следователно не е необходимо да се определят условията за изравняване на оставащите неизползвани подсхеми.
(37)
По-конкретно, за целите на извършването на проверки от страна на индийските органи титулярят на предварително разрешение е правно задължен да води „вярна и точна отчетност за потреблението и оползотворяването на безмитни вносни стоки/стоки от вътрешния пазар“ в определен формат (глави 4.26 и 4.30 и допълнение 23 към НОР I 2004-2009 г.), т.е. регистър на действителното потребление. Този регистър трябва да бъде заверен от външен експерт-счетоводител/счетоводител, експерт по управленско счетоводство, който издава сертификат, удостоверяващ, че препоръчителните регистри и съответните записи са били проверени и информацията, представена съгласно допълнение 23, е вярна и точна във всяко едно отношение. Въпреки това гореспоменатите разпоредби се прилагат само за предварителните разрешения, издадени от 13 май 2005 г. нататък. За всички предварителни разрешения или предварителни лицензи, издадени преди посочената дата, от техните титуляри се изисква да спазват приложимите преди това условия за проверка, т.е. да водят верен и точен отчет на потреблението и оползотворяването на вносни стоки, свързани с лиценза, в определения в допълнение 18 формат (глава 4.30 и допълнение 18 към НОР I 2002-2007 г.).
(38)
Що се отнася до подсхемите, използвани през ПРП от двамата сътрудничили производители износители, т.е. тази за действителен износ и тази за междинни доставки, допустимият внос и задълженията при износа са фиксирани по обем и стойност от ПИ и са отбелязани в разрешението. Освен това към момента на вноса и износа правителствените служители следва да документират в разрешението съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по AAS, се определя от ПИ въз основа на стандартни норми за съотношението между изходни материали и крайни продукти (наричани по-долу „СНСИМКП“). СНСИМКП съществуват за повечето продукти, включително за засегнатия продукт, и са публикувани в НОР II 2004-2009 г. Последните промени в СНСИМКП по отношение на фолио и гранули от ПЕТ, междинен продукт, бяха преразгледани през септември 2005 г.
(39)
По отношение на споменатата в подточка ii) по-горе подсхема (AAS за годишни потребности), използвана от другия износител, само лицензът за внос се документира по стойност в лиценза. Титулярят на лиценза е задължен да „поддържа връзката между вносните изходни материали и крайния продукт“ (параграф 4.24А, буква в) от HOP I 2004-2009 г.).
(40)
Внасяните изходни материали не могат да се прехвърлят и трябва да бъдат използвани за производството на крайния продукт за износ. Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на препоръчания срок след издаването на лиценза (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца всяко).
(41)
Проверката показа, че нивото на действително потребление от страна на засегнатите дружества на основните изходни материали, необходими за производството на един килограм фолио от ПЕТ, е по-ниско от съответстващите СНСИМКП. То очевидно беше по-ниско и от предишните СНСИМКП за фолио и гранули от ПЕТ и, в по-малка степен, от преразгледаните СНСИМКП, в сила от септември 2005 г.
(42)
При проверката се установи също и че нито едно от засегнатите дружества не е поддържало изисквания по закон регистър на потреблението, упоменат в съображение 37 по-горе. Следователно единственото заключение, което може да се направи, е, че изискванията за проверка, установени от индийските органи, не са спазени.
г) Заключение
(43)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент, т.е. то представлява финансово участие на ПИ, предоставило ползи на разследваните износители.
(44)
Освен това ползването на AAS за действителен износ, AAS за междинни доставки и AAS за годишни потребности е обвързано по закон с осъществяването на износ и следователно тези подсхеми се считат за специфични и подлежащи на изравнителни мерки по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да извлича ползи от тези схеми.
(45)
Нито една от трите подсхеми, използвани в настоящия случай, не може да бъде разглеждана като система, позволяваща възстановяването на мита или възстановяването за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Те не се придържат към правилата, предвидени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяването за заместители) от основния регламент. ПИ не е приложило ефективно нито старата, нито новата система или процедура за проверка, посредством която да се провери дали и в какви количества изходните материали са били употребени в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент, а по отношение на системи за възстановяване за заместители - приложение III, раздел II, точка 2 от основния регламент). СНСИМКП за разглеждания продукт не са били достатъчно точни. СНСИМКП сами по себе си не могат да бъдат разглеждани като система за проверка на действителното потребление, защото нито едно от засегнатите дружества не е поддържало изисквания регистър на потреблението, за да позволи на ПИ да провери с достатъчна точност какво количество от вложените изходни материали действително е било използвано в производството за износ. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените изходни материали, макар и по принцип това да се изисква, когато отсъства прилагана ефективно система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 от основния регламент).
(46)
Следователно тези три подсхеми подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(47)
Поради липсата на системи за допустимо възстановяване на мита или системи за възстановяване за заместители привилегията, спрямо която могат да бъдат наложени изравнителни мерки, е опрощаване на всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на изходни материали за влагане в продукта. В това отношение следва да се отбележи, че основният регламент предвижда не само изравнителни мерки, които да компенсират „свръх“ освобождаване от мита. В съответствие с член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и приложение I, буква и) от основния регламент свръхосвобождаването от мита може да бъде обект на изравнителни мерки само при условие че са спазени условията на приложения II и III от основния регламент. В настоящия случай обаче тези условия не са изпълнени. Следователно, ако бъде установено, че не е проведен съответен мониторинг, горното изключение за схемите на възстановяване не е приложимо и се прилага обичайното правило за изравнителни мерки спрямо сумата на (очакваните приходи от) неплатените мита, а не спрямо предполагаемо свръхосвобождаване. Както е посочено в приложение II, раздел II и приложение III, раздел II от основния регламент, тежестта за изчисляването на такова свръхосвобождаване не пада върху разследващия орган. Напротив, според член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент той трябва само да установи наличието на достатъчни доказателства, които да опровергаят целесъобразността на евентуално заявена система за проверка.
(48)
Размерът на субсидиите за тримата производители износители, които са използвали AAS, е изчислен въз основа на очакваните вносни мита (основните мита и специалните допълнителни мита) върху изходните материали, внесени през ПРП по трите подсхеми (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, задължително платени за получаването на субсидията, се изваждат от размера на субсидиите при направено мотивирано искане за това. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидиите беше отнесен към експортния оборот през ПРП (подходящ знаменател), тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е предоставена във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(49)
Тримата сътрудничили производители износители са извлекли ползи от въпросната схема през ПРП в размер от 0,5 до 2,1 %.
3. Схема с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ („DEPBS“)
а) Правно основание
(50)
Подробното описание на DEPBS се съдържа в параграф 4.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. и в глава 4 от HOP I 2004-2009 г.
б) Условия за участие
(51)
Всеки производител износител или търговец износител може да участва в тази схема.
в) Практическо осъществяване на DEPBS
(52)
Износител, който има право да участва в тази схема, може да подаде заявление за кредити по DEPBS, които се изчисляват като процент от стойността на продуктите, изнасяни по тази схема. Размерът на кредитите по DEPBS е установен от индийските органи за повечето продукти, включително и за засегнатия продукт. Те се определят въз основа на СНСИМКП, като се вземат предвид предполагаемо вносно съдържание на вложените в изнасяния продукт изходни материали и митото върху този предполагаем внос, независимо дали вносните мита са били платени в действителност.
(53)
За да може да се ползва от тази схема, едно дружество трябва да осъществява износ. Към момента на експортната сделка износителят трябва да подаде декларация до индийските органи, в която да посочи, че осъществява износ по DEPBS. За да бъдат изнесени стоките, по време на процедурата по изпращане индийските митнически органи издават товарителница за износ. Този документ удостоверява, inter alia, размера на кредита по DEPBS, който може да бъде предоставен за тази експортна сделка. Към този момент износителят знае какво точно ще получи. След издаването на експортната товарителница от митническите органи ПИ няма правомощия при отпускането на кредит по DEPBS. Съответният размер, използван за изчисляване на ползата по DEPBS, е същият като приложения по време на изготвянето на експортната декларация. Следователно няма възможност за изменения на размера на ползата със задна дата.
(54)
Кредитите по DEPBS са свободно прехвърляеми и са валидни в рамките на 12 месеца от датата на отпускане. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви стоки, които се внасят без ограничения, с изключение на производствено оборудване. Стоките, внасяни срещу такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин.
(55)
Заявления за кредити по DEPBS се попълват по електронен път и могат да обхващат неограничен брой експортни сделки. De facto няма строг краен срок за кандидатстване за кредити по DEPBS. Използваната за управление на DEPBS електронна система не изключва автоматично експортни сделки извън крайния срок за подаване на заявления, упоменат в глава 4.47 от HOP I 2004-2009 г. Освен това, както изрично е предвидено в глава 9.3 от HOP I 2004-2009 г., заявленията, получени след изтичането на крайния срок за подаване на заявления, винаги могат да бъдат разгледани, като им се наложи минимална наказателна такса (напр. 10 % от отпуснатия размер).
г) Заключения относно DEPBS
(56)
В рамките на DEPBS се предоставят субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Кредитът по DEPBS представлява финансово участие на ПИ, тъй като може евентуално да бъде използван за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с кредитите по DEPBS се облагодетелства износителят, тъй като по този начин се подобрява неговата ликвидност.
(57)
Освен това ползването на DEPBS е обвързано по закон с осъществяването на износ и следователно схемата се счита за специфична и подлежаща на изравнителни мерки по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(58)
Тази схема не може да бъде считана за система, позволяваща възстановяване на мита или възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, определени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят не е задължен действително да потребява стоките, внесени безмитно, в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява във връзка с действително вложените изходни материали. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои изходни материали са употребени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е извършено свръхплащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право на ползи по DEPBS независимо от това дали изобщо внася изходни материали. За да извлече полза, износителят е достатъчно само да изнесе стоки, без да доказва внос на изходни материали. По този начин дори износители, които доставят изходните си материали изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като изходни материали, имат право да се възползват от DEPBS.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(59)
В съответствие с член 2, параграф 2 и член 5 от основния регламент и методологията на изчисление, използвана за посочената схема в Регламент (ЕО) № 367/2006, размерът на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки, е изчислен от гледна точка на ползата за получателя, установена за ПРП. В това отношение беше прието, че получателят реализира полза към момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ се отказва от събиране на мита, което представлява финансово участие по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителница, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по DEPBS, която следва да се предостави за тази експортна сделка, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията или не. Освен това сътрудничилите производители износители са завели кредитите по DEPBS с натрупване като приход при осъществяване на експортната сделка.
(60)
В случаите, в които бяха отправени мотивирани искания, таксите, плащани задължително за получаването на субсидията, бяха приспаднати от така установените кредити, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква a) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент тази субсидия се отнася към размера на съответния експортен оборот за ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидиите са обвързани с осъществяването на износ, а не се отпускат в съответствие с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(61)
Четирима от сътрудничилите производители износители са извлекли ползи по въпросната схема през ПРП в размер от 2,7 до 5,9 %.
4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
а) Правно основание
(62)
Подробното описание на EPCGS се съдържа в глава 5 от Политиката на ИВ 2004-2009 г. и глава 5 от HOP I 2004-2009 г.
б) Условия за участие
(63)
В тази схема могат да участват производители износители, търговци износители, „свързани с“ допълнителни производители и доставчици на услуги.
в) Практическо осъществяване
(64)
В условия на поето задължение за осъществяване на износ дадено дружество получава разрешение да внася производствено оборудване (ново, а от април 2003 г. - и втора употреба, до 10-годишно) при намалени митнически ставки. За целта ПИ издава лиценз по EPCGS при подаване на заявление и заплащане на такса. От април 2000 г. схемата предвижда намалена митническа ставка при внос в размер на 5 %, приложима за всякакво производствено оборудване, внесено по тази схема. До 31 март 2000 г. прилаганата действителна митническа ставка е 11 % (включително 10 % допълнителна такса), а за внос с голяма стойност - нулева. За да бъде изпълнено задължението за износ, внесеното производствено оборудване трябва да се използва за производство на определено количество стоки за износ в течение на известен период.
(65)
Титулярят на лиценз по EPCGS може също да се снабдява с производствено оборудване от местни източници. В този случай местният производител на производствено оборудване може да се възползва от възможността за безмитен внос на компоненти, необходими за производство на такова оборудване. Като алтернатива местният производител може да извлече полза от недействителен износ по отношение на доставката на производствено оборудване на титуляря на лиценз по EPCGS.
г) Коментари при оповестяването
(66)
След оповестяването един от производителите износители подчерта, че производственото оборудване, внесено по тази схема, е било използвано също и за производството на продукти, които не са обхванати от настоящото разследване, и че при определянето на маржа на субсидията установеният за ПРП размер на субсидията следва да бъде отнесен към износа не само на разглеждания продукт. Това твърдение беше счетено за основателно и при изчисляването на размера на ползите от схемата за това дружество бяха направени съответните корекции.
д) Заключение относно EPCG
(67)
В рамките на EPCGS се осигуряват субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Намаляването на митата представлява финансово участие на ПИ, тъй като отстъпката намалява неговите приходи от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с намаляването на митото се предоставят ползи на износителя, тъй като спестените при вноса мита подобряват неговата ликвидност.
(68)
Освен това ползването на EPCGS е обвързано по закон с осъществяването на износ, тъй като такива лицензи не могат да бъдат получени без поето задължение за износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(69)
В крайна сметка тази схема не може да бъде считана за система, позволяваща възстановяване на мита или възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни системи, както е посочено в приложение I, буква и) от основния регламент, защото то не се потребява при производството на изнасяните продукти.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(70)
Размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова оборудване в съответната промишленост. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до ПРП, беше коригиран с добавянето на лихва за този период, за да се отрази пълният размер на ползите за това време. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия през периода на разследването. В случаите, в които бяха отправени мотивирани искания, таксите, задължително платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент този размер на субсидията беше отнесен към експортния оборот през ПРП (подходящ знаменател), тъй като субсидията е обвързана с осъществяването на износ и не се предоставя в съответствие с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(71)
Четирима сътрудничили производители износители са извлекли ползи по въпросната схема през ПРП в размер от 1,0 до 1,9 %.
5. Схема на зоните за експортна преработка (ЕPZS)/Схема на специалните икономически зони (SEZS)/Схема на експортно ориентираните единици (EOUS)
(72)
Беше установено, че нито един от сътрудничилите производители износители не е бил със статут на експортно ориентирана единица и не е бил разположен в зона за експортна преработка. Същевременно един от сътрудничилите производители износители се е намирал в специална икономическа зона и през ПРП е получил субсидии, подлежащи на изравнителни мерки. Следователно описанието и оценката по-долу се отнасят само до схемата на специалните икономически зони.
а) Правно основание
(73)
SEZS се споменава в глава 7 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. и в глава 7 от HOP I 2004-2009 г. Подробните правила и разпоредби вече не се съдържат в Политиката на ИВ и в наръчника с процедури. Съответните разпоредби относно политиката и изпълнението ѝ се съдържат в Закона за специалните икономически зони от 2005 г. (№ 28 от 2005 г.) и в Правилника за специалните икономически зони от 2006 г. (уведомление от 10 февруари 2006 г.).
б) Условия за участие
(74)
Всички предприятия, които по принцип са поели задължение за износ на цялото си производство на стоки или услуги, могат да бъдат учредени по SEZS. Това се отнася и за чисто търговските дружества. За разлика от EOUS, при SEZS не съществуват минимални прагове за размера на инвестициите, които дружествата трябва да са вложили в дълготрайни материални активи, за да могат да участват в схемата.
в) Практическо осъществяване
(75)
SEZS е схемата правоприемник на бившата Схема на зоните за експортна преработка (EPZS). Специалните икономически зони са специално очертани безмитни анклави и за целите на търговските операции, митата и данъците се разглеждат като чужда територия. Единиците, учредени по SEZS, трябва да бъдат разположени в специални зони, създадени за тази цел. Вече са налице седемнадесет действащи специални икономически зони след получаване на одобрението на индийските органи за тяхното създаване.
(76)
Заявленията за предоставяне на статут на специална икономическа зона трябва да включват подробна информация за следващите пет години, inter alia, относно планираните производствени количества, прогнозираната стойност на износа, изискванията на вноса и местните изисквания. При одобрение от страна на органите на заявлението на дружеството то бива уведомявано за свързаните с това одобрение ред и условия. Споразумението за предоставяне на дружеството на статут по SEZS е валидно за срок от пет години. То може да бъде подновявано за допълнителни периоди.
(77)
Ключово задължение на единиците, учредени по SEZS, както е посочено в глава VI от Правилника за специалните икономически зони за 2006 г., е да бъдат постигнати нетни външнотърговски (НВТ) приходи, т.е. за даден референтен период от пет години от началото на производството за търговски цели общата стойност на износа да бъде по-висока от общата стойност на внесените стоки.
(78)
Единиците, учредени по SEZS, имат право на следните отстъпки:
i)
освобождаване от вносни мита върху всички видове необходими или свързани с изработката, производството и преработката стоки (включително производствено оборудване, изходни материали и консумативи);
ii)
освобождаване от акциз върху стоки, набавени от местни източници;
iii)
възстановяване на централния данък върху продажбите, платен за стоки, набавени от местни източници;
iv)
възможност за продажба на част от продукцията на вътрешния пазар, ако са налице положителни НВТ приходи след заплащане на приложимите мита, тъй като специалните икономически зони не се считат за част от данъчната/митническата територия на Индия;
v)
100 % освобождаване от данък върху приходите за „печалби от внос“ за единиците, учредени по SEZS, по силата на раздел 10АА от Закона за подоходното облагане, за първите 5 години, 50 % за следващите 5 години и с възможност за допълнителна полза през следващите 5 години; и
vi)
освобождаване от данък върху услугите за услуги, потребявани в рамките на специална икономическа зона.
(79)
Единиците, функциониращи в рамките на SEZS, са поставени под надзора на митнически служители съгласно съответните разпоредби на Закона за митниците.
(80)
Тези единици са задължени по закон да поддържат съответна отчетност, при която следва да се посочва стойността на стоките, внесени или набавени на вътрешна митническа територия, потреблението и ползването на стоките, производството на стоките и бракуването им посредством износ, продажбите на вътрешна митническа територия и т.н., в съответствие с правило 22, параграф 2 от Правилника за специалните икономически зони от 2006 г.
(81)
Същевременно от единиците, функциониращи в рамките на специална икономическа зона, не се изисква да свързват всяка пратка с вносни стоки със собствен износ, с прехвърляния към други единици или със собствени продажби във вътрешната митническа територия в съответствие с правило 35 от Правилника за специалните икономически зони от 2006 г.
(82)
Оценката на вноса и набавянето на изходни материали и производствено оборудване на вътрешна територия се основава на самоудостоверяване. Същото се прилага и за експортни продажби. По този начин не се извършват рутинни проверки от митническите органи на такива пратки на единици, функциониращи в SEZ.
(83)
В конкретния случай сътрудничилият производител износител е използвал схемата, за да внася безмитно изходни материали и производствено оборудване, за да си набавя стоки на вътрешния пазар, освободени от акциз, за да си набавя стоки на вътрешния пазар, без да заплаща централизиран данък върху продажбите и за да бъде освободен от данък върху услугите. Разследването показа, че разглежданият производител износител не е реализирал ползи от освобождаване от данък върху приходите по SEZS.
г) Коментари при оповестяването
(84)
След оповестяването производителят износител, намиращ се в специална икономическа зона, отправи редица коментари, като например заяви, че подсхемите, ползвани от дружеството, представляват допустими схеми за освобождаване от мита (възстановяване на мита) и че използваните подсхеми не представляват субсидия, тъй като не предоставят ползи. Отговорът на тези твърдения на производителя износител е изложен по-долу.
д) Заключение относно SEZS
(85)
В случая с освобождаването от акциз върху стоки, набавени на вътрешния пазар, беше установено, че митото, платено при покупки от единица, която не функционира в рамките на специална икономическа зона, може да бъде използвано като кредит за нейни бъдещи митнически задължения, например по отношение на плащането на акциз върху вътрешните продажби (т.нар. механизъм на централизиран ДДС - „CENVAT“). Следователно платеният върху покупките акциз не е окончателен. Посредством кредита по „CENVAT“ окончателно мито се налага единствено върху добавената стойност, но не и върху изходните материали. Така, чрез освобождаване от акциз върху покупки от единица по SEZS, правителството не се отказва от допълнителни приходи и следователно на специалните икономически зони не се предоставя допълнителна полза. При тези обстоятелства, тъй като специалните икономически зони не получават допълнителни ползи, не е необходимо тази подсхема да бъде допълнително анализирана в рамките на настоящото разследване.
(86)
Освобождаването на единица, учредена по SEZS, от два вида вносни мита (основното мито и специалното допълнително мито, обичайно дължимо върху вноса на изходни материали и производствено оборудване), освобождаването от плащане на данък върху продажбите за стоки, набавени на местна територия, и освобождаването от данък върху услугите представлява субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Правителството се отказва от приходи, които биха били дължими в отсъствието на тази схема, като по този начин предоставя на единиците по SEZS ползи по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, тъй като подобрява тяхната ликвидност. Тези субсидии са обвързани по закон с осъществения износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Целта на SEZS за осъществяване на износ, посочена в правило 2 от Правилника за специалните икономически зони от 2006 г., е conditio sine qua non за предоставянето на насърчителните мерки.
(87)
Производителят износител заяви, че подсхемите, ползвани от дружеството, представляват допустими схеми за освобождаване от мита (възстановяване на мита) по смисъла на член 2, параграф 1, буква a), подточка ii) и приложение I от основния регламент и следователно не подлежат на изравняване. Дружеството заяви, че в приложение I към основния регламент се предвижда, че само освобождаването, опрощаването или възстановяването на вносни мита, надплатени в излишък спрямо събраните върху внесените изходни материали, употребени при производството на изнасяния продукт, представляват експортна субсидия. С други думи, при положение че не е налице прекомерно опрощаване или освобождаване, освобождаването от вносни мита върху изходните материали, необходими за направата, производството или преработката на изнесения продукт, не може да бъде считано за подлежаща на изравняване субсидия.
(88)
В отговор на това твърдение следва на първо място да се отбележи, че ползите, които дадена единица по SEZS извлича, зависят по закон от осъществения износ. Освен това схемите не могат да бъдат считани за допустими системи за възстановяване на мита или възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Те не отговарят на стриктните правила, определени в приложение I (букви з) и и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) от основния регламент. При положение че схемите за освобождаване от данък върху продажбите и от вносни мита се използват за закупуване на производствено оборудване, те вече не съответстват на правилата за позволени системи за възстановяване, тъй като производственото оборудване не се употребява в процеса на производство в съответствие с изискванията на приложение I, буква з) (възстановяване на данък върху продажбите) и приложение I, буква и) (опрощаване на вносни мита). Освен това беше потвърдено, че ПИ не разполага с ефикасна система или процедура, посредством която да се провери дали и в какви количества набавените изходни материали, освободени от мита и/или данъци, са употребени при производството на изнесения продукт (раздел II, точка 4 от приложение II към основния регламент и, за схемите за възстановяване на заместители, раздел II, точка 2 от приложение III към основния регламент). В действителност от единиците, учредени по SEZS, се изисква да са реализирали нетни приходи по чуждестранен обмен, но не съществува действаща система за проверка, която да цели мониторинг на потреблението на вноса, осъществен във връзка с производството на изнасяните стоки.
(89)
Като алтернативен аргумент производителят износител заяви, че подсхемите, ползвани от дружеството, не представляват субсидия, тъй като дружеството не е получило ползи. По отношение на продажбите на местния пазар производителите износители заявиха, че при положение че дадена единица, намираща се в специална икономическа зона, не се счита за принадлежаща към митническата/данъчната територия на Индия, при продажбата на завършените продукти на местния пазар следва да бъде заплатена пълната стойност на митническите ставки. Твърдението им беше, че не е извлечена полза, тъй като размерът на опростените мита върху изходните материали, използвани в производството на продадените на местния пазар стоки, е по-нисък от този на митата, заплатени от дружеството при продажбата на местния пазар.
(90)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че въпреки че целта на учредяването на единица по SEZS е реализирането на нетни приходи от чуждестранен обмен, единицата по SEZS разполага с възможността да продава част от производството си на местни пазар. По SEZS стоките, освободени на митница от територията на специалната зона към местния пазар, се третират като вносни стоки. По този начин единицата по SEZS не е поставена в различна ситуация в сравнение с други дружества, действащи на местния пазар, т.е. следва да бъдат заплатени приложимите мита/данъци върху закупените стоки. В този контекст следва да се изясни, че решението от страна на правителството да облага с данъци стоките за потребление на местния пазар не означава, че освобождаването на единицата по SEZS от вносни мита и данък върху продажбите не представлява полза във връзка с експортните продажби на разглеждания продукт. Освен това продажбите на местния пазар нямат въздействие върху по-общата оценка на съответствието относно това дали съществува подходяща система за проверка.
(91)
Що се отнася до експортните продажби, производителят износител заяви, че освобождаването от мита и данъци върху вноса не представлява субсидия, подлежаща на изравняване, доколкото не е налице прекомерно опрощаване. Също така дружеството заяви, че единицата по SEZS е поставена под надзора на митническите служители и че е невъзможно тя да продава изходни материали на местния пазар или да ги влага в продукти, предназначени за продажба на местния пазар, без заплащане на приложимите мита. Поради това по мнение на производителя износител не е възможно предоставянето на прекомерно опрощаване.
(92)
В отговор на това следва да се припомни, че не съществува действаща система или процедура, посредством която да се провери кои изходни материали са употребени при производството на изнесения продукт и дали е налице прекомерно заплащане на вносни мита и данъци по смисъла на приложения I, II и III към основния регламент. Единицата по SEZS вече съществува като такава de jure и от нея в нито един момент не се изисква да обвързва всяка вносна пратка с местоназначението на съответния произлизащ от нея продукт. Само ако съществуваше такъв механизъм за контрол, индийските органи биха могли да получат достатъчно информация относно крайното местоназначение на изходните материали, така че да се позволи ефикасна проверка, която да потвърди, че размерът на опростените мита/данъци не превишава обема на вложените в производство за износ изходни материали. Вътрешните за дружеството системи сами по себе си не биха били достатъчни, тъй като системата за проверка на възстановяването на мита би следвало да бъде създадена и приложена от правителството. Следователно при разследването се установи, че от единицата, намираща се в специална икономическа зона, не се изисква изрично по силата на никакви правни норми и разпоредби относно SEZS да води отчетност за връзката между внесените материали и завършения продукт и ПИ не е създало ефикасен контролен механизъм за определяне на това кои изходни материали са били употребени при производството на стоките за износ и в какви количества.
(93)
Освен това ПИ не е провело и по-нататъшно разследване въз основа на действително вложените изходни материали, въпреки че това принципно би било необходимо при липсата на ефикасна система за проверка (раздел II, точка 5 от приложение II и раздел II, точка 3 от приложение III към основния регламент). Освен това ПИ не представи доказателства, че не е било предоставено прекомерно опрощаване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(94)
Съответно при отсъствието на позволена схема за възстановяване на мита или възстановяване за заместители ползата, подлежаща на изравняване, се равнява на опрощаването на митнически ставки (основно мито и специално допълнително мито), освобождаването от заплащане на данък върху продажбите за стоки, набавени на местния пазар, и освобождаването от данък върху услугите през ПР.
(95)
Що се отнася до освобождаването от плащане на основните мита, освобождаването от плащане на данък върху продажбите за стоки, набавени на местния пазар, и освобождаването от данък върху услугите, числителят (размер на субсидията) е изчислен въз основа на размера на данъците, от които е било освободено дружеството през ПРП. Таксите, чието плащане е било задължително за получаването на субсидията, са приспаднати от тази сума в съответствие с член 7, параграф 1, буква a) от основния регламент, за да се получи размерът на субсидията като числител.
(96)
За разлика от изходните материали, производственото оборудване не се влага физически в готовите стоки. Съответно, по отношение на освобождаването от плащане на данъци върху закупуването на производствено оборудване, размерът на субсидията е изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесено производствено оборудване, разпределени в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова оборудване в съответната промишленост. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до ПРП, е коригиран с добавянето на лихва за този период, за да се отрази пълният размер на ползите за това време. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия през ПРП. В случаите, в които бяха отправени обосновани искания, таксите, задължително платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(97)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така установеният съгласно съображения 95 и 96 по-горе размер на субсидията беше отнесен към съответния експортен оборот, натрупан през ПРП (подходящ знаменател), тъй като предоставянето на субсидията е обвързано с осъществяването на износ и не зависи от изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Така полученият марж на субсидията е в размер на 5,4 %.
6. Схема с освобождаване от данък върху приходите („ITES“)
(98)
По тази схема износителите могат да се ползват от частично освобождаване от данък върху приходите за печалбите, получени от продажби за износ. Правното основание за това освобождаване се съдържа в раздел 80 ННС от Закона за данъка върху приходите (ЗДП).
(99)
Тази разпоредба беше отменена от проведената през 2005/2006 г. оценка (т.е. за финансовата година от 1 април 2004 г. до 31 март 2005 г.) нататък и поради това раздел 80 ННС от ЗДП не предоставя никакви ползи след 31 март 2004 г. Сътрудничилите производители износители не са реализирали никакви ползи по тази схема през ПРП. Следователно, тъй като схемата е била отменена, тя не подлежи на изравнителни мерки в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент.
7. Схема на експортните кредити (ECS)
а) Правно основание
(100)
Схемата е описана подробно в ръководен циркуляр DBOD № DIR.(Exp).BC 02/04.02.02/2007-08 (Експортен кредит в чужда валута) и в Ръководен циркуляр DBOD № DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Експортен кредит в рупии) на Резервната банка на Индия (РБИ), адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Условия за участие
(101)
В тази схема могат да участват производители износители и търговци износители. Беше установено, че трима от сътрудничилите производители износители са реализирали ползи в рамките на ECS.
в) Практическо осъществяване
(102)
В рамките на тази схема РБИ задължително определя максимални прагове на лихвените проценти, приложими спрямо експортните кредити в индийски рупии и в чужда валута, които търговските банки могат да наложат на износителя. ECS се състои от две подсхеми: ECS преди експедиране („кредит за опаковане“), която обхваща кредитите, предоставени на даден износител за финансиране на набавянето, преработката, производството, опаковането и/или спедицията на стоки преди износ, и ECS след експедиране, която предвижда заеми за работен капитал с цел финансиране на експортните вземания. РБИ също така нарежда на банките да насочат известна част от нетния си банков кредит за експортно финансиране.
(103)
Въз основа на ръководните циркуляри на РБИ износителите могат да получават експортни кредити при преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти, приложими за обикновени търговски кредити („кешови кредити“), които се определят изцяло при пазарни условия. Разликата в лихвените проценти може да бъде по-малка при дружества с добър кредитен рейтинг. Всъщност дружествата с висок рейтинг могат да бъдат в състояние да получат експортни кредити и кешови кредити при еднакви условия.
г) Заключение относно ECS
(104)
Преференциалните лихвени проценти за кредит по ECS, определени съгласно ръководните циркуляри на РБИ, упоменати в съображение 100, могат да намалят разходите за лихви на даден износител в сравнение с разходите, изцяло определени при пазарни условия, и в този случай на износителя се предоставят ползи по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент. Експортното финансиране не е per se по-сигурно от вътрешното финансиране. Всъщност то обикновено се възприема като по-рисковано и степента на обезпечаване, която се изисква за определен кредит, независимо от предмета на финансиране, е обект на чисто търговско решение на дадена търговска банка. Разликите в лихвените проценти при различните банки са резултат от методологията на РБИ за определяне на максимални размери на лихвите по заемите за всяка търговска банка поотделно. Освен това търговските банки не са задължени да предоставят на кредитополучателите експортно финансиране при по-изгодни лихвени проценти за експортните кредити в чужда валута.
(105)
Въпреки че преференциалните кредити по ECS се отпускат от търговски банки, тази полза представлява финансово участие от страна на правителството по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент. В този контекст следва да се отбележи, че нито член 2, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент, нито Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки (ССИМ) поставят изискване за налагане на задължение върху публичните сметки (т.е. възстановяване на средствата на търговските банки от страна на ПИ), за да бъде установена субсидия, а само нареждане от правителството за изпълняване на функциите, посочени в член 2, параграф 1, буква а), подточка i), ii) или iii) от основния регламент. РБИ е публичен орган и следователно отговаря на определението за „правителство“, както е посочено в член 1, параграф 3 от основния регламент. Тя е 100 % държавна собственост, обслужва целите на държавната политика, напр. парична политика, а ръководството ѝ се назначава от ПИ. РБИ дава нареждания на частните органи по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка iv), второ тире от основния регламент, тъй като търговските банки са обвързани с условията, които тя налага inter alia по отношение на максималните стойности на лихвените проценти върху експортните кредити, определени в ръководните циркуляри на РБИ и в разпоредбите на РБИ, съгласно които търговските банки трябва да насочват определен дял от нетния си банков кредит за експортно финансиране. Това нареждане задължава търговските банки да изпълняват функциите, упоменати в член 2, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, в конкретния случай - да предоставят заеми под формата на преференциално експортно финансиране. Такова пряко прехвърляне на средства под формата на заеми, отпускани при определени условия, обикновено е в правомощията на правителството и на практика реално не се различава от обичайната практика на правителствата по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент. Тази субсидия се счита за специфична и подлежаща на изравнителни мерки, тъй като преференциалните лихвени проценти са достъпни само във връзка с финансирането на експортните сделки и следователно прилагането им е обвързано с осъществяване на износ по силата на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(106)
Размерът на субсидията е изчислен въз основа на разликата между платените лихви за използваните експортни кредити през ПРП и сумата, която би била платима за обикновени търговски кредити, използвани от сътрудничилите производители износители. Този размер на субсидията (числител) беше отнесен към общия експортен оборот през ПРП (подходящ знаменател) в съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставянето на субсидията е обвързано с осъществяването на износ и не зависи от изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(107)
Трима сътрудничили производители износители са реализирали печалби по въпросната схема през ПРП в стойности от 0,3 до 0,4 %.
8. Схема пакет от насърчителни мерки (PSI)
а) Правно основание
(108)
При предходните разследвания по отношение на фолио от ПЕТ, в това число и разследването, довело до налагането с Регламент (ЕО) № 367/2006 на окончателното изравнително мито, в сила и понастоящем, бяха разгледани няколко държавни схеми на Индия, включващи предоставяне на насърчителни мерки на местни дружества. Държавните схеми попадат в обхвата на „Схема с пакет от насърчителни мерки“ (PSI), тъй като могат да включват различни видове насърчителни мерки. При разследването се установи, че правото на дружеството да извлича ползи по схемата е определено в сертификата за право на допускане до участие. Разследването разкри, че през ПРП двама от сътрудничилите производители са се ползвали от освобождаване от търговски данък (данък върху продажбите) по PSI съгласно раздел 4А от Закона за търговския данък на щат Uttar Pradesh. С този закон продажбите, реализирани от дружество на вътрешния пазар, се освобождават от данък върху продажбите (както на местно, така и на централно равнище).
б) Условия за участие
(109)
За да могат да участват, по правило дружествата трябва да инвестират в по-слабо развити райони на даден щат, като създават нова промишленост или като правят широкомащабни капиталовложения в разгръщане или разнообразяване на съществуваща промишленост. Основните критерии за установяване на размера на насърчителните мерки са класификацията на района, в който предприятието е или ще бъде разположено, и размерът на инвестицията.
в) Практическо осъществяване
(110)
При схемата за освобождаване от данъци върху продажбите определени единици не са били задължени да събират данък върху продажбите върху реализираните от тях сделки за продажба. По подобен начин определени единици са били освободени от плащането на данък върху продажбите при набавянето на стоки от снабдители, които също отговарят на условията за участие в схемите. Ако освобождаването при сделките за продажба не се счита за облагодетелстващо определена единица продавач, то освобождаването при сделките за набавяне все пак води до извличане на ползи от определени единици купувачи.
г) Коментари при оповестяването
(111)
След оповестяването един производител износител отбеляза, че при количественото определяне на ползите, извлечени по тази схема, е било прието, че доставчиците на основна суровина, използвана в производството на разглеждания продукт, са били освободени от данък върху продажбите. Въпреки това фактурите за продажбите показаха, че въпросните доставчици в действителност са обложили с данък продажбите от разглежданото дружество. Следователно, тъй като данъкът върху продажбите е бил платен от дружеството, от тези покупки за производителя износител не са произтекли никакви ползи, подлежащи на изравняване, а размерът на субсидията е бил съответно преразгледан.
д) Заключение
(112)
В рамките на PSI се предоставят субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Освобождаването от плащане на данък върху продажбите във връзка с покупки представлява финансово участие, тъй като тази отстъпка намалява размера на иначе дължими приходи за правителството. Освен това освобождаването осигурява ползи за дружествата, тъй като подобрява ликвидността им.
(113)
PSI е достъпна само за дружества, които са инвестирали в някои определени географски райони под юрисдикцията на щат в Индия. Тя не е достъпна за дружества извън тези райони. Размерът на ползите е различен в различните райони. Схемата е специфична съгласно член 3, параграф 2, буква а) и параграф 3 от основния регламент и следователно подлежи на изравнителни мерки.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(114)
Що се отнася до освобождаването от данък върху продажбите, размерът на субсидията е изчислен въз основа на размера на данъка върху продажбите, който обикновено се дължи за ПРП, но е останал неплатен.
(115)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията (числител) е отнесен впоследствие към общия експортен оборот и вътрешните продажби на дружеството през ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията не е обвързана с осъществяването на износ и не се предоставя в съответствие с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(116)
Двамата сътрудничили производители износители са извлекли ползи по въпросната схема през ПРП в размер съответно от 0,3 и 1,4 %.
9. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(117)
Припомня се, че в Регламент (ЕО) № 367/2006 и в последващите му изменения, упоменати в съображения 2, 3 и 4 по-горе, стойността на подлежащите на изравнителни мерки субсидии, изразена ad valorem, беше определена в размер между 12 и 19,1 % за засегнатите производители износители, сътрудничили при настоящото частично междинно преразглеждане.
(118)
При настоящото частично междинно преразглеждане стойността на подлежащите на изравнителни мерки субсидии, изразена ad valorem, беше определена в размер между 5,4 и 8,6 %, както е изложено по-долу:
Схема→
AAS (12)
DEPBS (12)
EPCGS (12)
SEZS (12)
ECS (12)
PSI
Общо
Дружество↓
%
%
%
%
%
%
%
Ester Industries Limited
5,8
1,0
0,4
7,2
Garware Polyester Limited
0,5
3,9
1,0
Незначителен
5,4
Polyplex Corporation Limited
1,7
3,2
1,9
0,4
1,4
8,6
SRF Limited
5,4
5,4
Uflex Limited
2,1
2,7
1,0
0,3
0,3
6,4
10. Изравнителни мерки
(119)
В съответствие с разпоредбите на член 19 от основния регламент и основанията за частичното междинно преразглеждане, посочени в точка 3 от известието за започване на частично междинно преразглеждане, беше установено, че равнището на субсидиране по отношение на сътрудничилите производители износители се е понижило и поради това ставките на изравнителните мита, наложени на тези производители износители с Регламент (ЕО) № 367/2006, следва да бъдат съответно изменени.
(120)
Изменените ставки на изравнителните мита следва да бъдат определени въз основа на новите равнища на субсидиране, установени при настоящото междинно преразглеждане, тъй като маржовете на вреда, изчислени при първоначалното разследване срещу субсидиран внос, са по-високи.
(121)
По отношение на всички останали дружества, които не са засегнати от настоящото частично междинно преразглеждане, се отбелязва, че реалните обстоятелства при разследваните схеми и тяхното изравняване не са се променили спрямо предишното разследване. Поради това няма причина да се преизчисляват равнищата на субсидиране и митническите ставки за тези дружества. Следователно ставките на митата, приложими за всички останали страни, с изключение на петимата сътрудничили при настоящото преразглеждане производители износители, остават непроменени.
(122)
Определените в настоящия регламент ставки на индивидуални изравнителни мита за отделните дружества отразяват положението, установено по време на частичното междинно преразглеждане. Ето защо те са приложими единствено по отношение на вноса на засегнатия продукт, произвеждан от тези дружества. Вносът на засегнатия продукт, произведен от дружество, което не е изрично упоменато в постановителната част на настоящия регламент, в това число субекти, свързани с изрично упоменатите, не могат да се възползват от тези ставки и са обект на митническа ставка, приложима за „всички други дружества“.
(123)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на изравнителните мита (напр. вследствие на промяна в наименованието на субекта или вследствие на създаване на нови производствени или пласментни субекти) следва да бъде отправено до Комисията (13) заедно с цялата съществена информация, по-специално всяка промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, както и вътрешните и експортните продажби, свързани например с промяната в наименованието или с промяната в производствените или пласментните субекти. Когато е уместно и след консултации с Консултативния комитет, регламентът ще бъде съответно изменен, като се актуализира списъкът на дружествата, които се ползват с индивидуални митнически ставки.
11. Антидъмпингови мерки
(124)
Както е предвидено в точка 3, последния параграф от известието за започване на частично междинно преразглеждане, изменението на ставката на изравнителното мито ще има отражение върху окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 1292/2007, коригирано при предходните антидъмпингови разследвания с цел избягване на двойно отчитане на въздействията от ползите, получени от експортно субсидиране (припомня се, че окончателното антидъмпингово мито беше изчислено въз основа на дъмпинговия марж, тъй като беше установено, че той е по-нисък от равнището на неутрализиране на вредата). В член 24, параграф 1 от основния регламент и в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96 се предвижда, че не се допуска едновременно налагане на антидъмпингово и изравнително мито при разглеждане на един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на експортно субсидиране. При първоначалното разследване беше установено, че някои от разследваните схеми на субсидиране, подлежащи на изравнителни мерки, представляват експортни субсидии по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Като такива тези субсидии са оказали въздействие върху експортните цени на индийските производители износители и следователно са довели до повишаване на дъмпинговия марж. Поради това, в съответствие с член 24, параграф 1 от основния регламент, ставките на окончателните антидъмпингови мита са коригирани, така че да отразяват действителния дъмпингов марж, оставащ след налагането на окончателното изравнително мито, предназначено да компенсира последиците от експортните субсидии (вж. съображение 59 от Регламент (ЕО) № 366/2006 и съображение 11 от Регламент (ЕО) № 1424/2006).
(125)
Следователно към настоящия момент ставките на окончателните антидъмпингови мита за разглежданите производители износители трябва да бъдат коригирани, за да се вземе предвид преразгледаният размер на ползите, получени от експортни субсидии през ПРП на настоящото разследване, и да бъде отразен действителният дъмпингов марж, оставащ след налагането на коригираното окончателно изравнително мито, компенсиращо последиците от експортните субсидии.
(126)
Дъмпинговите маржове, установени по-рано по отношение на Ester Industries Limited, Garware Polyester Limited, Polyplex Corporation Limited и Uflex Limited (познато по това време като Flex Industries Limited) (14), бяха определени в Регламент (ЕО) № 366/2006 (вж. съображение 50) и за четирите засегнати дружества възлизаха съответно на 29,3, 20,1, 3,7 и 3,2 %. Равнището на дъмпинговия марж за SRF Limited, определено в Регламент (ЕО) № 1424/2006, беше 15,5 %.
(127)
Предвид ползите от експортните субсидии през ПРП и установеното по-рано равнище на дъмпингов марж, приложимите по отношение на разглежданите дружества маржове и митнически ставки следва да бъдат изчислени, както е посочено в таблицата по-долу:
Дружество
Размер на експортните субсидии за износ
Общ размер на субсидиите
Дъмпингов марж, установен по-рано
Изравнително мито
Антидъмпингово мито
Обща митническа ставка
Ester Industries Limited
7,2 %
7,2 %
29,3 %
7,42 %
22,1 %
29,3 %
Garware Polyester Limited
5,4 %
5,4 %
20,1 %
5,4 %
14,7 %
20,1 %
Polyplex Corporation Limited
7,2 %
8,6 %
3,7 %
8,6 %
0,0 %
8,6 %
SRF Limited
5,4 %
5,4 %
15,5 %
5,4 %
10,1 %
15,5 %
Uflex Limited
6,1 %
6,4 %
3,2 %
6,4 %
0,0 %
6,4 %
(128)
С цел да бъдат взети предвид преразгледаните равнища на антидъмпинговото мито, приложимо по отношение на петимата разглеждани производители износители, Регламент (ЕО) № 1292/2007 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006 се заменя със следното:
„2. Ставките на окончателните изравнителни мита, приложими към нетната цена франко границата на Общността преди обмитяване на продуктите, произведени от изброените по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, India
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
6,4
A027
Всички останали дружества
19,1
A999“
Член 2
Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1292/2007 се заменя със следното:
„2. Ставките на окончателните антидъмпингови мита, приложими към нетната цена франко граница на Общността преди обмитяване на продуктите, произведени от изброените по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
22,1
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
14,7
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
0,0
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
18,0
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
0,0
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, India
10,1
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
0,0
A027
Всички останали дружества
17,3
A999“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 януари 2009 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 15/2009 DEL CONSIGLIO
dell'8 gennaio 2009
che modifica il regolamento (CE) n. 367/2006 che istituisce un dazio compensativo definitivo sulle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) originari dell’India ed il regolamento (CE) n. 1292/2007 che istituisce un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) originari dell’India
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 2026/97 del Consiglio, del 6 ottobre 1997, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di sovvenzioni provenienti da paesi non membri della Comunità europea (1) («il regolamento di base»), in particolare gli articoli 19 e 24,
vista la proposta presentata dalla Commissione dopo aver sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDURA
I. Inchiesta precedente e misure compensative in vigore
(1)
Con il regolamento (CE) n. 2597/1999 (2) nel dicembre 1999 il Consiglio ha istituito un dazio compensativo definitivo sulle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) («il prodotto interessato») di cui ai codici NC ex 3920 62 19 ed ex 3920 62 90, originari dell’India. L’inchiesta che ha portato all’adozione di tale regolamento è nel prosieguo denominata «l’inchiesta iniziale». Le misure adottate hanno la forma di dazi compensativi ad valorem compresi tra il 3,8 % e il 19,1 % sulle importazioni da parte di esportatori inseriti nell’elenco, con un’aliquota di dazio residuo del 19,1 % sulle importazioni da parte di tutte le altre imprese. Il periodo coperto dall’inchiesta iniziale era compreso tra il 1o ottobre 1997 e il 30 settembre 1998.
(2)
Con il regolamento (CE) n. 367/2006 (3) nel marzo 2006 il Consiglio ha mantenuto il dazio compensativo definitivo istituito dal regolamento (CE) n. 2597/1999 sulle importazioni di fogli di PET originari dell’India, in seguito a un riesame in previsione della scadenza ai sensi dell’articolo 18 del regolamento di base. Il periodo dell’inchiesta ai fini del riesame era compreso tra il 1o ottobre 2003 e il 30 settembre 2004.
(3)
Con il regolamento (CE) n. 1288/2006 (4) nell’agosto 2006 il Consiglio ha modificato il dazio compensativo definitivo istituito dal regolamento (CE) n. 367/2006, in seguito a un riesame intermedio riguardante la sovvenzione di un produttore indiano di fogli di PET, Garware Polyester Limited («Garware»).
(4)
Con il regolamento (CE) n. 1124/2007 (5) nel settembre 2007 il Consiglio ha modificato il dazio compensativo definitivo istituito dal regolamento (CE) n. 367/2006, in seguito a un riesame intermedio riguardante la sovvenzione di un altro produttore indiano di fogli di PET, Jindal Poly Films, Limited, precedentemente noto come Jindal Polyester Ltd, (Jindal).
II. Misure antidumping esistenti
(5)
Con regolamento (CE) n. 1676/2001 (6), nell’agosto 2001 il Consiglio ha istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) originari, tra l’altro, dell’India. Le misure consistevano in un dazio antidumping ad valorem compreso tra lo 0 % e il 62,6 % istituito sulle importazioni degli esportatori inseriti nell’elenco, con un’aliquota di dazio residuo del 53,3 % per le importazioni di tutte le altre imprese.
(6)
Con il regolamento (CE) n. 366/2006 (7) nel marzo 2006 il Consiglio ha modificato il livello dei margini di dumping calcolati dal regolamento (CE) n. 1676/2001. I nuovi margini di dumping sono compresi tra il 3,2 % e il 29,3 % e i nuovi dazi antidumping tra lo 0 % e il 18 %, per tenere conto dei dazi compensativi risultanti dalle sovvenzioni alle esportazioni e imposti per gli stessi prodotti originari dell’India, modificati a norma del regolamento (CE) n. 367/2006, adottato in seguito a un riesame in previsione della scadenza del regolamento (CE) n. 2579/1999 di cui al precedente considerando 1. Con il regolamento (CE) n. 1288/2006 nell’agosto 2006 il Consiglio ha modificato il dazio antidumping definitivo istituito dal regolamento (CE) n. 1676/2001, in seguito a un riesame intermedio riguardante la sovvenzione di un produttore indiano di fogli di PET, Garware Polyester Limited («Garware»).
(7)
Con il regolamento (CE) n. 1424/2006 (8), nel settembre 2006 il Consiglio ha modificato il regolamento (CE) n. 1676/2001 per quanto riguarda SRF Limited, in seguito alla richiesta di un nuovo produttore esportatore. Il regolamento ha istituito un margine di dumping del 15,5 % ed un’aliquota di dazio antidumping del 3,5 % per l’impresa in questione, tenendo conto del margine di sovvenzione all’esportazione della società accertato dall’inchiesta antisovvenzione che ha condotto all’adozione del regolamento (CE) n. 367/2006 di cui sopra. Poiché la società non ha un dazio compensativo individuale, deve essere applicata l’aliquota di dazio stabilita per tutte le altre società.
(8)
Con il regolamento (CE) n. 1292/2007 (9) del Consiglio è stato istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) originari dell’India in seguito ad un riesame in previsione della scadenza ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 384/96 del Consiglio, del 22 dicembre 1995, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (10) («il regolamento antidumping di base»). Lo stesso regolamento chiude il riesame intermedio parziale di tali importazioni, limitato ad un esportatore dell’India, ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 3 del regolamento antidumping di base.
III. Apertura di un riesame intermedio parziale
(9)
Nel marzo 2006, in seguito all’estensione della validità del dazio compensativo definitivo, il governo dell’India («GOI») ha fatto osservare che le circostanze relative ai due regimi di sovvenzione (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS - Regime di credito sui dazi d’importazione - e Income Tax Exemption Scheme, ITES - Regime di esenzione dall’imposta sul reddito nell’ambito della sezione 80 HHC della Income Tax Act) sono mutate e che tali mutamenti hanno carattere permanente. È stato perciò sostenuto che il livello di sovvenzione sarebbe probabilmente diminuito e che di conseguenza sarebbe necessario rivedere le misure istituite, in parte, su tali regimi.
(10)
La Commissione ha esaminato gli elementi di prova presentati dal GOI e li ha ritenuti sufficienti a giustificare l’avvio di un riesame, in conformità dell’articolo 19 del regolamento di base. Dopo aver sentito il comitato consultivo la Commissione, pubblicando l’avviso di apertura nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea del 12 ottobre 2007 (11), ha avviato d’ufficio un riesame intermedio parziale limitato al livello di sovvenzione del dazio compensativo in vigore in riferimento alle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) originari dell’India.
(11)
Scopo dell’inchiesta sul riesame intermedio parziale è valutare la necessità di confermare, abolire o correggere le misure in vigore nei confronti delle imprese che abbiano beneficiato di uno, o di entrambi i regimi di sovvenzione che si presumono modificati allorché sono stati forniti elementi di prova sufficienti conformi alle pertinenti disposizioni dell’avviso di apertura. A seconda dei risultati del riesame intermedio parziale, sarà anche valutata la necessità di rivedere le misure applicabili ad altre imprese che abbiano collaborato all’inchiesta dalla quale è scaturito il livello delle misure in vigore, e/o della misura residua, applicabili a tutte le altre imprese.
(12)
Il riesame si limitava al livello della sovvenzione per le società di cui all’allegato dell’avviso di apertura e invitava altri esportatori a manifestarsi alle condizioni ed entro la scadenza stabilita nell’avviso di apertura.
IV. Periodo dell’inchiesta
(13)
L’inchiesta relativa al livello delle sovvenzioni ha riguardato il periodo compreso tra il 1o ottobre 2006 e il 30 settembre 2007 (il periodo dell’inchiesta ai fini del riesame, «PIR»).
V. Parti interessate all’inchiesta
(14)
La Commissione ha informato ufficialmente il GOI e gli esportatori indiani che avevano collaborato all’inchiesta precedente, che erano menzionati dal regolamento (CE) n. 367/2006 e che erano elencati nell’allegato all’avviso di apertura del riesame intermedio parziale, per i quali era stato accertato che avevano beneficiato di almeno uno dei regimi di sovvenzione modificati, nonché le società Du Pont Tejin Films, Lussemburgo, Mitsubishi Polyester Film, Germania, Toray Plastics Europe, Francia e Nurell, Italia, che rappresentano la stragrande maggioranza dei produttori comunitari di fogli di PET (di seguito «l’industria comunitaria»), dell’apertura dell’inchiesta di riesame intermedio parziale. Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni per iscritto e di chiedere un’audizione entro il termine fissato nell’avviso di apertura.
(15)
Sono state sentite tutte le parti interessate che ne hanno fatto richiesta dimostrando di avere particolari motivi per chiedere un’audizione.
(16)
Le osservazioni presentate oralmente o per iscritto dalle parti sono state esaminate ed, eventualmente, tenute nella debita considerazione.
(17)
Dato il numero di parti che risultano interessate al riesame, è stato previsto il ricorso a tecniche di campionamento per l’inchiesta sulle sovvenzioni in conformità all’articolo 27 del regolamento di base. Per consentire alla Commissione di decidere se il campionamento fosse necessario e, in tal caso, di selezionare un campione, ai sensi dell’articolo 27 del regolamento di base, i produttori esportatori sono stati invitati a manifestarsi entro 15 giorni dall’apertura del riesame intermedio parziale e a fornire alla Commissione le informazioni richieste nell’avviso di apertura.
(18)
In seguito all’esame delle informazioni fornite e in considerazione del numero esiguo di produttori esportatori in India che hanno dimostrato la loro disponibilità a cooperare, è stato deciso che in questo caso il campionamento non era necessario.
(19)
La SRF Limited, una società non elencata nell’allegato all’avviso di apertura, si è manifestata ed ha fornito le prove di aver rispettato i requisiti di ammissibilità relativi al campo d’applicazione dell’inchiesta ai fini del riesame intermedio parziale, precisati al punto 4 dell’avviso di apertura. Di conseguenza tale società è stata inserita nell’inchiesta di riesame.
(20)
La Flex Industries Limited, una società soggetta ad un dazio compensativo [regolamento (CE) n. 367/2006] e ad un dazio antidumping [regolamento (CE) n. 1292/2007] ha cambiato nome ed è ora nota come Uflex Limited. Questo cambiamento di nome non incide sui risultati delle inchieste precedenti.
(21)
Per ottenere le informazioni necessarie ai fini dell’inchiesta, la Commissione ha inviato questionari ai produttori esportatori che rispettavano le condizioni precisate nell’avviso di apertura. Inoltre è stato inviato un questionario al GOI.
(22)
Ai questionari hanno risposto cinque produttori esportatori indiani ed il GOI.
(23)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie ai fini della determinazione delle sovvenzioni. A tal fine la Commissione ha effettuato visite di verifica presso la sede del GOI a Delhi, del governo del Maharashtra a Mumbai, della «Reserve Bank of India» (RBI - Banca centrale indiana) a Mumbai e delle seguenti società:
-
Ester Industries Limited, Nuova Delhi,
-
Garware Polyester Limited, Mumbai,
-
Polyplex Corporation Limited, Noida,
-
SRF Limited, Gurgaon,
-
Uflex Limited, Noida.
VI. Comunicazione delle informazioni e commenti sulla procedura
(24)
Il GOI e le altre parti interessate sono state informate dei fatti essenziali e delle considerazioni in base alle quali si intende proporre di modificare le aliquote dei dazi applicabili ai produttori esportatori indiani che hanno collaborato all’inchiesta e di prorogare le misure in vigore per tutte le altre imprese che non hanno collaborato al presente riesame intermedio parziale. L’uno e le altre hanno avuto un ragionevole lasso di tempo entro cui presentare osservazioni. La Commissione ha tenuto conto di tutte le comunicazioni e di tutti i commenti.
B. PRODOTTO IN ESAME
(25)
Il prodotto oggetto del presente riesame è lo stesso prodotto oggetto del regolamento (CE) n. 367/3920, ovvero fogli di polietilene tereftalato (PET) classificabili ai codici NC ex 3920 62 19 e ex 3920 62 90 originari dell’India.
C. SOVVENZIONI
1. Introduzione
(26)
Secondo le informazioni del GOI e dei produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta e le risposte al questionario della Commissione, sono stati studiati i seguenti regimi in base ai quali si presume siano concesse sovvenzioni:
a)
Advance Authorization Scheme - Regime di autorizzazione preventiva (noto in precedenza come Advance Licence Scheme - Regime di licenza preventiva);
b)
Duty Entitlement Passbook Scheme - Credito sui dazi d’importazione;
c)
Export Promotion Capital Goods Scheme - Regime di esenzione dal dazio d’importazione sui beni strumentali;
d)
Special Economic Zones Scheme - Regime delle zone economiche speciali/Export Oriented Units Scheme - Regime delle unità orientate all’esportazione;
e)
Income Tax Exemption Scheme - ITE Regime di esenzione dall’imposta sul reddito;
f)
Export Credit Scheme - Regime di crediti all’esportazione.
g)
Package Scheme of Incentives (PSI) - Pacchetto di incentivi.
(27)
I regimi da a) a d) si fondano sul Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (No 22 of 1992) - Legge sul commercio estero (sviluppo e regolamentazione) n. 22 del 1992, entrata in vigore il 7 agosto 1992. Il Foreign Trade Act autorizza il GOI a pubblicare comunicazioni riguardanti la politica sulle esportazioni e le importazioni. Queste vengono raccolte negli «Export and Import Policy Documents», pubblicati ogni cinque anni dal ministero del commercio e periodicamente aggiornati. Un documento di politica in materia di esportazione e importazione, pertinente per il periodo dell’inchiesta ai fini del riesame in questione, è «EXIM-policy 2004-2009» (Piano quinquennale relativo al periodo 1o settembre 2004-31 marzo 2009). Il GOI ha anche fissato procedure di applicazione delle politiche EXIM 04-09, pubblicandole nel «Handbook of Procedures - 1 September 2004 to 31 March 2009, Volume I» (HOP I 04-09) - «Manuale di procedura - 1o settembre 2004-31 marzo 2009», volume I. Anche tale manuale è aggiornato regolarmente.
(28)
L’esenzione dall’imposta sul reddito di cui alla lettera e) si basa sulla legge in materia di imposta sul reddito del 1961 (Income Tax Act), modificata annualmente dalla legge finanziaria.
(29)
Il regime denominato Export Credit Scheme di cui alla lettera f) si fonda sulle sezioni 21 e 35A del Banking Regulation Act 1949 (legge bancaria del 1949), che permette alla Reserve Bank of India - RBI (Banca Centrale dell’India) di dare istruzioni alle banche commerciali riguardo ai crediti all’esportazione.
(30)
Il regime di cui alla lettera g) viene gestito dalle autorità statali in India.
(31)
Conformemente all’articolo 11, paragrafo 10 del regolamento di base, la Commissione ha invitato il GOI a ulteriori consultazioni sui regimi, modificati e non, al fine di chiarire la situazione effettiva dei regimi sotto osservazione e di giungere a una soluzione definita di comune accordo. A consultazione avvenuta, mancando una soluzione definita di comune accordo, la Commissione ha incluso tutti questi regimi nell’inchiesta sulle sovvenzioni.
(32)
Successivamente alla comunicazione delle informazioni il GOI ed un produttore esportatore hanno obiettato che non era stato stabilito che i regimi esaminati conferissero vantaggi al beneficiario. In riferimento a tale obiezione va osservato che per ognuno dei regimi esaminati è stato accertato se le eventuali concessioni costituiscano una sovvenzione ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), e dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, ovvero un contributo del GOI che rappresenta un vantaggio per i produttori esportatori in questione. Inoltre sono state fornite spiegazioni del fatto che i vantaggi ottenuti attraverso i vari regimi siano considerati compensabili. Tutti i produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta hanno anche ricevuto un foglio di calcolo dettagliato che spiega come siano stati individuati i vantaggi ottenuti da ogni regime. Di conseguenza tale obiezione va respinta.
2. Advance Authorisation Scheme («AAS») - Regime di Autorizzazione Preventiva
a) Base giuridica
(33)
La descrizione dettagliata del regime si trova ai paragrafi da 4.1.1 a 4.1.14 della EXIM-policy 04-09 e ai capitoli da 4.1 a 4.30 del volume I del relativo manuale di procedura (HOP I 04-09). Ai tempi della precedente inchiesta di riesame che, con il regolamento (CE) n. 367/2006, ha portato all’istituzione del dazio compensativo definitivo attualmente in vigore, si chiamava Advance Licence Scheme - Regime di licenza preventiva.
b) Ammissibilità
(34)
L’AAS si articola in sei diversi sottosistemi, descritti dettagliatamente al considerando 35. Essi differiscono, tra l’altro, dal punto di vista dell’ammissibilità. Possono beneficiare dell’AAS per esportazioni fisiche e dell’AAS per il fabbisogno annuo i produttori esportatori e gli operatori commerciali esportatori collegati a produttori. I produttori esportatori che riforniscono gli esportatori finali possono beneficiare dell’AAS per le forniture intermedie. Possono beneficiare dell’AAS i contraenti principali che riforniscono le categorie per le esportazioni presunte, di cui al paragrafo 8.2 dell’EXIM-policy 04-09, come i fornitori delle cosiddette Unità orientate all’esportazione (EOU). Infine, i fornitori intermedi che riforniscono i produttori esportatori possono beneficiare dei vantaggi relativi alle esportazioni presunte nel quadro del sottosistema Advance release order (ARO) e della Back to back inland letter of credit.
c) Attuazione pratica
(35)
Le Advance authorisations possono essere rilasciate per:
i)
esportazioni fisiche: è il sottosistema principale e permette l’importazione esente da dazio di fattori produttivi necessari alla fabbricazione di uno specifico prodotto di esportazione. In questo contesto, la parola «fisiche» indica che i prodotti da esportare devono lasciare il territorio indiano. La licenza specifica le importazioni ammesse, le esportazioni obbligatorie e i tipi di prodotto da esportare;
ii)
fabbisogno annuo: tale tipo di autorizzazione non è collegato a un prodotto da esportare specifico ma a un gruppo di prodotti (ad esempio prodotti chimici e affini). Il titolare della licenza può importare in esenzione da dazio - fino ad una soglia il cui valore dipende dall’andamento delle esportazioni nel periodo di riferimento precedente - qualsiasi fattore produttivo necessario alla fabbricazione di uno qualsiasi dei prodotti che rientrano nel gruppo di prodotti in oggetto. Il titolare può scegliere se esportare i prodotti, fabbricati utilizzando i materiali esenti da dazio, che rientrano in tale gruppo;
iii)
forniture intermedie: questo sottosistema riguarda casi in cui due produttori intendano fabbricare un unico prodotto destinato all’esportazione, dividendosi fasi diverse del processo produttivo. Il produttore esportatore che produce il prodotto intermedio può importare, grazie all’AAS per le forniture intermedie, fattori produttivi in esenzione da dazio. L’esportatore finale mette a punto il prodotto ed è obbligato a esportare il prodotto finito;
iv)
esportazioni presunte: questo sottosistema permette a un contraente principale di importare in esenzione da dazio fattori produttivi necessari alla fabbricazione di prodotti che saranno venduti come «esportazioni presunte» alle categorie di clienti di cui al paragrafo 8, punto 2, lettere da b) a f) e lettere g), i) e j) dell’EXIM policy 04-09. Secondo il GOI, per esportazioni presunte si intendono le operazioni nelle quali i beni forniti non lasciano il paese. Sono considerate esportazioni presunte varie categorie di forniture se i prodotti forniti sono fabbricati in India: ad esempio la fornitura di merci alle EOU e a imprese con sede in una Special economic zone - SEZ (zona economica speciale);
v)
ARO: il titolare di AAS che intende procurarsi fattori produttivi da fonti indiane invece di importarli direttamente, può farlo attraverso gli Advance Release Orders - ARO (Buoni di approvvigionamento anticipato). In tal caso le autorizzazioni preliminari sono convalidate come ARO e girate al fornitore all’atto della consegna dei fattori produttivi menzionati negli ARO stessi. La girata dell’ARO fa beneficiare il fornitore locale dei vantaggi delle esportazioni presunte, ai sensi di quanto previsto dal paragrafo 8, punto 3 dell’EXIM-policy 04-09 (cioè AAS per forniture intermedie/esportazioni presunte, restituzione e rimborso dell’accisa finale sulle esportazioni presunte). Il meccanismo degli ARO rimborsa le imposte e i dazi al fornitore e non, sotto forma di restituzione e rimborso di dazi, all’esportatore definitivo. Il rimborso delle imposte o dei dazi è previsto sia per i fattori produttivi locali che per quelli importati;
vi)
Back to back inland letter of credit: anche questo sottosistema riguarda la fornitura di merci locali al titolare di una autorizzazione preventiva, il quale può aprire presso una banca una lettera di credito interna a favore di un fornitore indiano. La banca convaliderà l’autorizzazione a importazioni dirette, solo per ciò che riguarda valore e volume delle merci acquistate in India e non importate. Il fornitore indiano avrà diritto ai benefici relativi alle presunte esportazioni, secondo quanto previsto dal paragrafo 8, punto 3, dell’EXIM-policy 04-09 (cioè AAS per forniture intermedie/esportazioni presunte, restituzione e rimborso dell’accisa finale sulle esportazioni presunte).
(36)
Tre dei produttori esportatori che hanno cooperato hanno ricevuto concessioni nell’ambito dell’AAS, connesse al prodotto in esame durante il PIR. Di tali società, due hanno fatto ricorso a due dei sottosistemi, ovvero i) AAS per esportazioni fisiche e iii) AAS per forniture intermedie. La terza società ha fatto uso del sottosistema ii) AAS per fabbisogno annuo. Non è dunque necessario stabilire la compensabilità dei restanti sottosistemi non utilizzati.
(37)
Per consentire le verifiche delle autorità indiane, il titolare di un’AAS è tenuto a conservare, nel formato richiesto, «una contabilità corretta e accurata del consumo e utilizzo di beni importati in esenzione da dazio/forniti internamente» (capitolo 4, punti 26 e 30, e appendice 23 di HOP I 04-09), cioè un registro del consumo effettivo. Il registro va verificato da un perito contabile giurato esterno/analista esterno di costi e lavori che rilascia un certificato attestante l’avvenuto esame dei registri prescritti e delle pertinenti registrazioni e dell’assoluta correttezza e rispondenza al vero delle informazioni fornite ai sensi dell’appendice 23. Le suddette disposizioni si applicano tuttavia solo ad AAS rilasciate a partire dal 13 maggio 2005. I titolari di tutte le AAS o le ALS rilasciate prima di tale data devono seguire le disposizioni di verifica applicabili in precedenza, cioè tenere una contabilità corretta e accurata del consumo e utilizzo di beni importati sulla base di licenze, nel formato di cui all’appendice 18 (capitolo 4, punto 30 e appendice 18 HOP I 02-07).
(38)
Riguardo ai sottosistemi per le esportazioni fisiche e le forniture intermedie usati durante il PIR da due produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta, il volume e il valore sia delle importazioni ammesse che delle esportazioni obbligatorie sono fissati dal GOI e sono documentati sull’autorizzazione. Al momento dell’importazione e dell’esportazione, le operazioni corrispondenti vanno poi trascritte sull’autorizzazione da funzionari governativi. Il volume delle importazioni permesse nel quadro di tale sistema è fissato dal GOI sulla base delle Standard Input-Output Norms (SION). Le SION esistono per la maggioranza dei prodotti, tra cui il prodotto in questione, e sono pubblicate nel volume II del HOP 04-09. Le ultime modifiche delle SION per i fogli di PET e i trucioli di PET, un prodotto intermedio, sono state rivedute nel settembre 2005.
(39)
Per quanto riguarda il sottosistema ii) di cui sopra (AAS per fabbisogno annuo), utilizzato da un altro esportatore, sulla licenza viene riportato solamente il valore delle importazioni permesse. Il titolare della licenza è tenuto a mantenere una traccia del collegamento tra i fattori produttivi importati e il prodotto risultante [paragrafo 4.24A, lettera c), del manuale di procedura 04-09, volume I].
(40)
I fattori produttivi importati non sono trasferibili e devono essere utilizzati per produrre le merci destinate all’esportazione. L’obbligo di esportazione va soddisfatto entro un periodo di tempo prescritto dal rilascio della licenza (24 mesi, sono ammesse 2 proroghe di 6 mesi ciascuna).
(41)
Dalla verifica è emerso che, per le società in questione, il tasso effettivo di consumo delle principali materie prime necessarie per produrre un chilogrammo di fogli di PET era più basso delle SION corrispondenti. Ciò riguardava chiaramente le SION precedenti per i fogli di PET e, in misura minore, le SION rivedute entrate in vigore nel settembre 2005.
(42)
Inoltre dalla verifica è risultato che nessuna delle società in questione aveva tenuto i registri di consumo obbligatori, di cui al precedente considerando 37. Di conseguenza non si può che concludere che gli obblighi di verifica fissati dalle autorità indiane non erano rispettati.
d) Conclusione
(43)
L’esenzione dai dazi all’importazione costituisce una sovvenzione ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), e dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, ovvero un contributo finanziario del governo dell’India che ha conferito un vantaggio agli esportatori oggetto dell’inchiesta.
(44)
Inoltre, le AAS per le esportazioni fisiche, le AAS per le forniture intermedie e le AAS per il fabbisogno annuo sono condizionate, come indica la normativa, all’andamento delle esportazioni e sono quindi ritenute specifiche e passibili di compensazione a titolo dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base. Nel quadro dei regimi in questione, un’impresa non può ottenere alcun vantaggio senza un impegno di esportazione.
(45)
Nessuno dei tre sottosistemi in oggetto può essere ritenuto un sistema di restituzione del dazio o un sistema di restituzione sostitutiva che, ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base, non sono considerati sovvenzioni. Essi non soddisfano le norme di cui all’allegato I, punto i), all’allegato II (definizione e norme relative alla restituzione) e all’allegato III (definizioni e norme relative alla restituzione sostitutiva) del regolamento di base. Le autorità indiane non hanno applicato in modo efficace né il meccanismo o la procedura di verifica nuovi, né quelli precedenti per stabilire quali fattori produttivi fossero stati utilizzati nella fabbricazione del prodotto esportato, e in che quantità (cfr. l’allegato II, titolo II, paragrafo 4, del regolamento di base e, nel caso dei sistemi di restituzione sostitutiva, l’allegato III, titolo II, paragrafo 2, del medesimo regolamento). Le SION relative al prodotto in esame non si sono rivelate sufficientemente precise. Esse non possono essere considerate un metodo di verifica del consumo reale poiché, non avendo nessuna delle società in questione tenuto i registri di consumo richiesti, non permettono al GOI di verificare con sufficiente precisione la quantità di fattori produttivi consumati nella produzione destinata all’esportazione. Il GOI non ha neppure effettuato un esame basato sui fattori produttivi effettivi, sebbene normalmente necessario quando manchi un sistema di verifica efficacemente applicato (allegato II, titolo II, paragrafo 5 e allegato III, titolo II, paragrafo 3, del regolamento di base).
(46)
I tre sottosistemi risultano quindi compensabili.
e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(47)
Mancando regimi di restituzione dei dazi o di restituzione sostitutiva ammessi, il vantaggio compensabile consiste nella restituzione di tutti i dazi all’importazione solitamente esigibili all’importazione di fattori produttivi. Si noti in proposito che il regolamento di base non prevede solo la compensazione di una restituzione «eccessiva» di dazi. Ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii) e dell’allegato I, punto i), del regolamento di base, possono essere compensate le restituzioni eccessive di dazi e solo quelle purché siano soddisfatte le condizioni di cui agli allegati II e III del regolamento di base. Nel caso in oggetto, tuttavia, tali condizioni non sono soddisfatte. Se manca un’adeguata procedura di controllo, tale eccezione al sistema di restituzione non si applica e, invece della norma sulle presunte restituzioni in eccesso, si applica quella della compensazione dell’importo dei dazi non pagati (rinuncia a entrate). Come stabilito dall’allegato II, titolo II e dall’allegato III, titolo II del regolamento di base, non spetta all’autorità incaricata dell’inchiesta calcolare la restituzione eccessiva. Al contrario, ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base, è sufficiente che essa individui elementi di prova sufficienti per non riconoscere l’adeguatezza di un presunto sistema di verifica.
(48)
L’importo di sovvenzione per i tre esportatori che hanno usato le AAS è stato calcolato in base ai dazi all’importazione non prelevati (dazi doganali di base e dazi doganali supplementari speciali) sui materiali importati nel quadro dei tre sottosistemi usati durante il PIR (nominatore). In conformità dell’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base, dall’importo della sovvenzione sono state dedotte, su presentazione di richieste giustificate, le tasse che è stato necessario pagare per ottenere la sovvenzione. Conformemente all’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, l’importo della sovvenzione è stato ripartito in base al corrispondente fatturato relativo alle esportazioni del prodotto in esame durante il periodo dell’inchiesta del riesame (denominatore corrispondente), in quanto la sovvenzione è condizionata all’andamento delle esportazioni e non è stata accordata in riferimento ai quantitativi fabbricati, prodotti, esportati o trasportati.
(49)
Durante il PIR tre produttori esportatori che hanno collaborato hanno ottenuto da tale regime vantaggi compresi tra lo 0,5 % ed il 2,1 %.
3. Credito di dazi d’importazione (Duty Entitlement Passbook Scheme - DEPBS)
a) Base giuridica
(50)
La descrizione dettagliata del sistema si trova al paragrafo 4.3 dell’EXIM-policy 04-09 e al volume I, capitolo 4, dell’HOP I 04-09.
b) Ammissibilità
(51)
Possono beneficiare di tale regime tutti i produttori esportatori e gli operatori commerciali esportatori.
c) Attuazione pratica del DEPBS
(52)
Gli esportatori ammissibili possono chiedere crediti DEPBS, che sono calcolati come percentuale del valore dei prodotti esportati nel quadro di tale sistema. Le autorità indiane hanno fissato tassi DEPBS per la maggior parte dei prodotti, compreso il prodotto in esame. Essi sono calcolati tramite le SION (Standard Input/Output Norms), che tengono conto del presunto contenuto di fattori produttivi importati nel prodotto destinato all’esportazione e dell’incidenza dei dazi doganali relativi a tali presunte importazioni, indipendentemente dal fatto che i dazi all’importazione siano stati pagati.
(53)
Per poter beneficiare del regime, un’impresa deve esportare. Al momento dell’operazione di esportazione, l’esportatore deve presentare alle autorità indiane una dichiarazione in cui precisa che tale operazione avviene nell’ambito del DEPBS. Per consentire l’esportazione delle merci, le autorità doganali indiane rilasciano, nel corso della procedura di spedizione, una bolla di sortita per l’esportazione. Questo documento indica, tra l’altro, l’importo del credito DEPBS che deve essere concesso per quella determinata operazione di esportazione. In questa fase della procedura, l’esportatore viene a conoscenza del vantaggio di cui beneficerà. Dopo che le autorità doganali hanno rilasciato una bolla di sortita per l’esportazione, il GOI non ha alcun potere decisionale sulla concessione di un credito DEPBS. Il tasso DEPBS che serve a calcolare il beneficio è quello che si applica al momento in cui è stata fatta la dichiarazione di esportazione e non esiste quindi alcuna possibilità di modificare retroattivamente il livello del beneficio accordato.
(54)
I crediti DEPBS sono liberamente trasferibili e validi per un periodo di 12 mesi dalla data del rilascio. I crediti possono essere usati per pagare dazi doganali su importazioni successive di qualsiasi tipo di merce importabile senza restrizioni, esclusi i beni strumentali. I beni importati grazie a tali crediti possono essere venduti sul mercato interno (previa imposta sulle vendite) o essere usati in altro modo.
(55)
Le domande per i crediti DEPBS sono trattate elettronicamente e possono coprire una quantità illimitata di operazioni d’esportazione. Di fatto, non esistono scadenze rigorose per la domanda di crediti DEPBS. Il sistema elettronico di gestione dei DEPBS non esclude automaticamente le operazioni d’esportazione presentate oltre le scadenze di cui al capitolo 4.47 dell’HOP I 04-09. Inoltre, come stabilisce chiaramente il capitolo 9.3 dell’HOP I 04-09, le domande pervenute oltre la scadenza dei termini possono sempre essere prese in considerazione previo versamento di una penale trascurabile (10 % dell’autorizzazione).
d) Conclusioni sul DEPBS
(56)
Il DEPBS costituisce una sovvenzione ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii) e dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. I crediti DEPBS rappresentano un contributo finanziario concesso dal GOI; essi sono usati per compensare dazi all’importazione e riducono così le entrate del GOI dovute al versamento di dazi altrimenti dovuti. I crediti DEPBS conferiscono inoltre un vantaggio all’esportatore in quanto ne migliorano la liquidità.
(57)
Inoltre, il DEPBS è condizionato di diritto dall’andamento delle esportazioni ed è quindi ritenuto specifico e passibile di compensazione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base.
(58)
Tale regime non può essere considerato un regime di restituzione del dazio o di restituzione sostitutiva che, a norma dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base, non sono considerati sovvenzioni. Esso non è conforme alle norme rigorose enunciate nell’allegato I, lettera i), nell’allegato II (definizione e norme relative alla restituzione) e nell’allegato III (definizioni e norme relative alla restituzione sostitutiva) del regolamento di base. In particolare, l’esportatore non è tenuto a usare effettivamente i beni importati in esenzione di dazio nel processo produttivo e l’importo del credito non è calcolato in funzione dei fattori produttivi effettivamente consumati. Inoltre, non è stato istituito alcun sistema o procedura che consenta di verificare quali fattori produttivi siano immessi nel processo produttivo del prodotto esportato o se sia stato effettuato un pagamento eccessivo di dazi all’importazione, ai sensi dell’allegato I, lettera i), e degli allegati II e III, del regolamento di base. Infine, gli esportatori possono usufruire dei vantaggi del DEPBS indipendentemente dal fatto che importino fattori di produzione. Per beneficiare del regime è sufficiente esportare dei beni, senza dover dimostrare di aver importato materiali per la loro produzione. Anche gli esportatori che acquistano sul mercato locale tutti i loro fattori produttivi e non importano merci utilizzabili come fattori produttivi possono quindi beneficiare del DEPBS.
e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(59)
In conformità dell’articolo 2, paragrafo 2, e dell’articolo 5 del regolamento di base e al metodo di calcolo usato per questo regime nel regolamento (CE) n. 367/2006, l’importo della sovvenzione compensabile è stato calcolato in base al vantaggio di cui si constata l’ottenimento da parte del beneficiario durante il PIR. In proposito, si è ritenuto che il vantaggio fosse ottenuto dal beneficiario al momento dell’operazione di esportazione effettuata nel quadro di tale regime. In tale momento, il GOI è tenuto a rinunciare ai dazi doganali, il che, a norma dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base, costituisce un contributo finanziario. Una volta che le autorità doganali indiane hanno rilasciato una bolla di sortita per l’esportazione, indicante tra l’altro l’importo del credito DEPBS concesso per tale operazione di esportazione, il GOI non può più decidere se concedere o meno la sovvenzione. A ciò si aggiunga che i produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta hanno contabilizzato i crediti DEPBS, secondo i principi della contabilità per competenza, come entrate al momento dell’operazione di esportazione.
(60)
Qualora siano state presentate richieste motivate, per calcolare l’importo delle sovvenzioni (numeratore), sono state dedotte dai crediti così calcolati le tasse di domanda necessarie per avere accesso alla sovvenzione, conformemente all’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione è stato ripartito in base al fatturato all’esportazione del prodotto in esame durante il PIR (denominatore), in quanto la sovvenzione è subordinata all’andamento delle esportazioni e non ai quantitativi fabbricati, prodotti, esportati o trasportati.
(61)
Durante il PIR quattro produttori esportatori che hanno collaborato hanno ottenuto da tale regime vantaggi compresi tra il 2,7 % ed il 5,9 %.
4. Regime di Esenzione dal Dazio d’importazione Sui Beni Strumentali (Export Promotion Capital Goods Scheme - EPCGS)
a) Base giuridica
(62)
La descrizione dettagliata dell’EPCGS si trova al capitolo 5 dell’EXIM-policy 04-09 e al capitolo 5 dell’HOP I 04-09 (manuale di procedura, volume I).
b) Ammissibilità
(63)
Possono beneficiare del regime i produttori esportatori e gli operatori commerciali esportatori collegati a produttori e a fornitori di servizi.
c) Attuazione pratica
(64)
Purché esporti poi i prodotti, un’impresa può importare beni strumentali (nuovi e, dall’aprile 2003, di seconda mano e risalenti a non più di 10 anni) pagando un’aliquota di dazio ridotta. A tale scopo, su domanda e versamento di un’imposta, le autorità indiane rilasciano una licenza EPCGS. Dall’aprile 2000, tale regime concede una riduzione del dazio all’importazione del 5 % su tutti i beni strumentali importati nel quadro del regime stesso. Fino al 31 marzo 2000 veniva applicata un’aliquota effettiva dell’11 % (con possibile supplemento del 10 %) e, in caso di importazioni di valore elevato, dello 0 %. Per soddisfare l’obbligo di esportazione, i beni strumentali importati devono essere usati, per un certo tempo, nel processo produttivo di un determinato quantitativo di beni destinati all’esportazione.
(65)
Il titolare di una licenza EPCGS può anche rifornirsi di beni strumentali sul mercato interno. In tal caso, il produttore nazionale dei beni strumentali può importare esenti da dazio le componenti necessarie alla fabbricazione di tali beni. In alternativa, il produttore nazionale può beneficiare dei vantaggi connessi a presunte esportazioni rispetto alla fornitura di beni strumentali al titolare di una licenza EPCGS.
d) Osservazioni sulle informazioni comunicate
(66)
Successivamente alla comunicazione delle informazioni, un produttore esportatore ha sottolineato che i beni strumentali importati nell’ambito di tale regime erano stati impiegati anche per fabbricare prodotti non oggetto dell’inchiesta e che, nel determinare il margine di sovvenzione, l’importo della sovvenzione stabilito e attribuibile al PIR andrebbe diviso tra tutte le esportazioni e non solo tra quelle del prodotto oggetto dell’inchiesta. Quest’argomentazione è stata ritenuta fondata ed è stato effettuato il debito adeguamento nel calcolo dell’importo dei benefici ottenuti dall’impresa nell’ambito di tale regime.
e) Conclusioni relative al regime EPCG
(67)
L’EPCGS costituisce una sovvenzione ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), e dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. La riduzione dei dazi costituisce un contributo finanziario concesso dal GOI, in quanto con tale concessione esso rinuncia a entrate che sarebbero altrimenti dovute. Inoltre, la riduzione dei dazi conferisce un vantaggio all’esportatore in quanto i dazi risparmiati all’importazione ne migliorano la liquidità.
(68)
Il regime EPCG, poi, è condizionato di diritto all’andamento delle esportazioni, in quanto tali licenze non possono essere rilasciate senza un impegno a esportare i beni prodotti. Ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base, esso viene perciò ritenuto specifico e compensabile.
(69)
Infine, esso non può essere considerato un regime consentito di restituzione del dazio o di restituzione sostitutiva, ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base. I regimi consentiti, descritti all’allegato I, punto i), del regolamento di base, non riguardano i beni strumentali, perché questi non sono immessi nel processo produttivo dei manufatti destinati all’esportazione.
f) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(70)
Conformemente all’articolo 7, paragrafo 3, del regolamento di base, il valore della sovvenzione è stato calcolato in base ai dazi doganali non pagati sui beni strumentali importati, ripartito su un periodo corrispondente al normale periodo di ammortamento di tali beni strumentali nell’industria in questione. Conformemente alla prassi consolidata tale valore, relativo al PIR, è stato adeguato aggiungendo gli interessi maturati in tale periodo, affinché l’importo corrisponda al valore effettivo del vantaggio nel tempo. A tal fine sono stati ritenuti adeguati i tassi d’interesse commerciali vigenti in India durante il PIR. Qualora siano state presentate richieste motivate, le tasse necessariamente versate per ottenere la sovvenzione sono state dedotte a norma dell’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafi 2 e 3, del regolamento di base, il valore della sovvenzione così calcolato è stato ripartito sul fatturato all’esportazione del prodotto in esame durante il PIR (denominatore), in quanto la sovvenzione è subordinata all’andamento delle esportazioni e non a quantitativi fabbricati, prodotti, esportati o trasportati.
(71)
Durante il PIR quattro produttori esportatori che hanno collaborato hanno ottenuto da tale regime vantaggi compresi tra l’1,0 % e l’1,9 %.
5. Export processing zones («EPZS») - Regime per le zone che effettuano lavorazioni destinate all’esportazione/special economic zones scheme («SEZS») - Regime per le zone a statuto economico speciale/export oriented units scheme («EOUS») - Regime destinato alle unità orientate all’esportazione
(72)
Nessuno dei produttori esportatori che hanno collaborato aveva lo status di EOU e nessuno era situato in EPZS. Tuttavia uno dei produttori che hanno collaborato era situato in SEZS e ha ricevuto sovvenzioni compensabili durante il PIR. La descrizione e la valutazione che seguono è quindi circoscritta all’SEZS.
a) Base giuridica
(73)
Il capitolo 7 dell’EXIM-policy 04-09 ed il capitolo 7 del HOP I 04-09 fanno riferimento all’SEZS. La descrizione dettagliata delle norme e delle disposizioni non si trova più nell’EXIM policy book e nemmeno nel Handbook of procedures. La politica pertinente e le disposizioni attuative si trovano nello Special Economic Zones Act (legge sulle zone economiche speciali) del 2005 (n. 28 del 2005) e nelle Special Economic Zones Rules (norme sulle zone economiche speciali) del 2006 (notifica del 10 febbraio 2006).
b) Ammissibilità
(74)
In linea di principio, le società che si impegnano ad esportare la loro intera produzione di beni o servizi possono essere costituite conformemente al regime SEZS. Esso comprende anche società commerciali pure. Diversamente dagli EOUS, le imprese non devono superare soglie minime di investimento in attività fisse per essere ammissibili al regime SEZS.
c) Attuazione pratica
(75)
Il SEZS ha sostituito il sistema di zone di trasformazione per l’esportazione (Export Processing Zones Scheme, EPZS). Le SEZS (Special Economic Zones) sono territori ben delimitati dove vige l’esenzione dai dazi e sono considerati territori esteri dal punto di vista di transazioni, dazi e imposte commerciali. Le unità SEZS devono essere situate in zone specifiche istituite a tal fine. Dopo l’approvazione delle autorità indiane, diciassette SEZS si trovano già nella fase operativa.
(76)
La domanda per ottenere lo status di impresa SEZ deve indicare, tra l’altro, per i cinque anni successivi, i quantitativi di produzione previsti, il valore previsto delle esportazioni, il fabbisogno in beni da importare e in beni di produzione locale. Una volta accolta la domanda dell’impresa, le autorità la informano dei termini e delle condizioni che tale accettazione comporta. Il riconoscimento come unità nel quadro dell’SEZS è valido per un periodo di cinque anni e può essere rinnovato per ulteriori periodi.
(77)
Una condizione fondamentale per beneficiare del sistema SEZS prevista dal capitolo VI delle Special Economic Zones Rules del 2006 è quella di ottenere un reddito netto in valuta straniera nel periodo di riferimento (5 anni dall’avvio della produzione commerciale), cioè il valore totale delle esportazioni deve essere superiore al valore totale delle merci importate.
(78)
Le unità SEZS beneficiano dei seguenti vantaggi:
i)
esenzione dai dazi all’importazione su tutti i tipi di beni (siano essi materie prime, beni strumentali o di consumo) necessari alla fabbricazione, alla produzione e alla trasformazione o legati a tali attività;
ii)
esenzione dalle accise sui beni acquistati da fonti locali;
iii)
esenzione dall’imposta centrale sulle vendite pagata sui beni acquistati in ambito locale;
iv)
possibilità di vendere parte della produzione sul mercato interno, ottemperando alla condizione del reddito netto in valuta straniera all’atto di pagare i dazi applicabili, dato che le SEZS non vengono considerate parte del territorio fiscale/doganale indiano;
v)
esenzione totale dall’imposta sul reddito sui profitti provenienti dalle esportazioni delle unità SEZ secondo la sezione 10AA dell’Income Tax Act per i primi 5 anni, del 50 % per i 5 anni successivi e possibilità di ulteriori benefici per i 5 anni ancora successivi; nonché
vi)
esenzione dalla tassa sui servizi per i servizi utilizzati in una SEZ.
(79)
Conformemente alle disposizioni pertinenti della legge doganale (Customs Act), le unità che beneficiano del SEZS sono soggette alla vigilanza delle autorità doganali.
(80)
Esse sono tenute a mantenere una contabilità accurata indicante il valore delle merci importate o acquistate all’interno della zona doganale nazionale (mercato interno), il consumo e l’impiego di tali merci, la produzione di merci ed il loro smaltimento attraverso esportazione, vendite nel territorio doganale nazionale ecc., nel rispetto della norma 22, paragrafo 2, delle Special Economic Zones Rules del 2006.
(81)
Tuttavia le unità SEZ non sono tenute a mettere in relazione ogni partita importata con le loro esportazioni o trasferimenti ad altre unità, oppure con le loro vendite sul mercato interno, nel rispetto della norma 35 delle Special Economic Zones Rules del 2006.
(82)
La valutazione delle importazioni e degli acquisti di materie prime e di beni strumentali sul mercato interno è basata sull’autocertificazione. Lo stesso avviene per le vendite all’esportazione. Pertanto, le partite di merci di una SEZ non sono mai soggette a controlli ordinari da parte delle autorità doganali.
(83)
Nel caso in esame il produttore esportatore che ha collaborato ha beneficiato del sistema per importare materie prime e beni strumentali in esenzione dai dazi all’importazione, per acquistare beni sul mercato interno senza corrispondere imposte indirette, per acquistare beni sul mercato interno senza versare l’imposta centrale sulle vendite e per ottenere l’esenzione dall’imposta sui servizi. L’inchiesta ha evidenziato che il produttore esportatore in questione non ha beneficiato dell’esenzione dall’imposta sul reddito, prevista dal regime SEZS.
d) Osservazioni sulle informazioni comunicate
(84)
Successivamente alla comunicazione delle informazioni, il produttore esportatore situato in una SEZS ha presentato una serie di osservazioni secondo le quali ad esempio i sottosistemi utilizzati dall’impresa sono sistemi consentiti di esenzione dal dazio (restituzione del dazio) e che i sottosistemi utilizzati non costituiscono una sovvenzione poiché non conferiscono un vantaggio. L’argomentazione del produttore esportatore viene esaminata qui di seguito.
e) Conclusioni sul SEZS
(85)
Per l’esenzione dall’accisa sui beni acquistati in loco, è emerso che il dazio pagato sugli acquisti effettuati da un’unità non SEZS può essere vantato come credito per il pagamento di dazi futuri, per esempio nei confronti di accise su vendite nazionali (il cosiddetto meccanismo «CENVAT»). L’accisa pagata sugli acquisti non è perciò definitiva. Con il credito «CENVAT», il dazio definitivo grava solo sul valore aggiunto, e non sui fattori di produzione. In questo modo, applicando l’esenzione dalle imposte sui consumi agli acquisti effettuati da un’unità SEZS, il governo indiano non rinuncia ad ulteriori entrate e, di conseguenza, la SEZS non gode di ulteriori benefici. In tali circostanze, poiché la SEZS non gode di ulteriori benefici, nell’ambito della presente inchiesta non è necessario analizzare ulteriormente tale sottosistema.
(86)
L’esenzione di un’unità SEZ da due tipi di dazi all’importazione (dazio doganale di base e dazi doganali speciali supplementari normalmente applicabili alle importazioni di materie prime e beni strumentali), l’esenzione dall’imposta sulle vendite per le merci acquistate sul mercato nazionale e l’esenzione dall’imposta sui servizi costituiscono sovvenzioni ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a, punto ii), del regolamento di base. Applicando tale sistema, la pubblica amministrazione rinuncia a entrate obbligatorie e conferisce un vantaggio all’unità SEZS a norma dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, in quanto viene migliorata la sua liquidità. Le sovvenzioni sono condizionate di diritto all’andamento delle esportazioni e sono quindi ritenute specifiche e passibili di compensazione a norma dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base. L’obiettivo di esportazione di una SEZS, di cui alla norma 2 delle Special Economic Zones Rules del 2006, è una conditio sine qua non per ottenere gli incentivi.
(87)
Il produttore esportatore ha obiettato che i sottosistemi utilizzati dall’impresa costituiscono un’esenzione dal dazio consentita (restituzione del dazio) ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), e dell’allegato I del regolamento di base e che di conseguenza non sono compensabili. Secondo l’impresa il punto i) dell’allegato prevede che solo un’esenzione, una remissione o una restituzione degli oneri sulle importazioni superiori rispetto agli importi prelevati sui fattori immessi nella produzione del prodotto esportato costituiscono una sovvenzione all’esportazione. In altre parole, finché l’importo degli oneri rimessi o esentati non è superiore all’importo prelevato o dovuto, l’esenzione dai dazi all’importazione per i fattori produttivi da impiegare nella fabbricazione, nella produzione o nella trasformazione del prodotto esportato non può essere considerata sovvenzione compensabile.
(88)
In risposta a tale argomentazione va innanzitutto osservato che i benefici di cui gode un’unità SEZ sono tutti condizionati di diritto dall’andamento delle esportazioni. Inoltre i regimi non possono essere considerati sistemi consentiti di restituzione del dazio o sistemi di restituzione sostitutiva ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base, non essendo conformi alle norme rigorose enunciate nell’allegato I [lettere h) e i)], nell’allegato II (definizione e norme relative alla restituzione) e nell’allegato III (definizione e norme relative alla restituzione sostitutiva) del regolamento di base. Se l’esenzione dalle imposte sulle vendite e dal dazio all’importazione sono utilizzate per l’acquisto di beni strumentali, esse costituiscono una violazione delle condizioni relative ai sistemi consentiti di restituzione, in quanto i beni strumentali non sono immessi nel processo di produzione, come richiesto dall’allegato I, lettera h) (rimborso delle imposte sulle vendite) e dall’allegato I, lettera i) (restituzione dei dazi all’importazione). Inoltre era stato confermato che il GOI non dispone di sistemi o procedure di verifica efficaci per accertare se e in quali quantitativi i beni strumentali acquistati in esenzione dal dazio o dall’imposta siano stati immessi nella produzione dei prodotti esportati [allegato II, titolo II, paragrafo 4, del regolamento di base, e, per i sistemi di restituzione sostitutiva, allegato III, titolo II, paragrafo 2, del regolamento di base]. Infatti le unità SEZ sono tenute a realizzare un reddito netto in valuta straniera, ma non esiste un sistema di verifica volto a controllare il consumo di beni importati in relazione alla fabbricazione di beni esportati.
(89)
Secondo un’altra argomentazione del produttore esportatore, i sottosistemi utilizzati dall’impresa non costituiscono sovvenzioni poiché non ne deriva alcun vantaggio per l’impresa. Per quanto riguarda le vendite sul territorio nazionale, i produttori esportatori hanno obiettato che, dato che le unità SEZ non vengono considerate appartenenti al territorio fiscale/doganale dell’India, sui prodotti finiti va versato l’intero dazio doganale quando sono venduti sul territorio nazionale. Non veniva quindi ottenuto alcun vantaggio perché i dazi oggetto di esenzione sui fattori produttivi immessi nella produzione di prodotti venduti sul mercato nazionale sono inferiori rispetto ai dazi versati dall’impresa quando vende sul mercato nazionale.
(90)
Per quanto concerne la suddetta argomentazione va osservato che, sebbene l’obiettivo della creazione di unità SEZ consista nel realizzare redditi netti in valuta straniera, le unità hanno la possibilità di vendere parte della loro produzione sul mercato interno. Nell’ambito del sistema SEZ, le merci sdoganate dalla zona verso il mercato nazionale vengono considerate come merci importate. In tale contesto le SEZ non si trovano in una situazione diversa rispetto ad altre imprese operanti sul mercato nazionale, ovvero i dazi e le imposte applicabili devono essere corrisposti sulle merci acquistate. Va tuttavia chiarito che, in tale ambito, la decisione del governo indiano di tassare merci destinate al consumo sul mercato nazionale non significa che l’esenzione delle unità SEZ dai dazi all’importazione e dalle imposte sulle vendite non sia un vantaggio rispetto alle vendite all’esportazione del prodotto in questione. Inoltre le vendite sul mercato nazionale non hanno alcun impatto sul fatto di stabilire se sia adeguato disporre o non disporre di un sistema di verifica efficace.
(91)
Per quanto riguarda le vendite all’esportazione, il produttore esportatore ha obiettato che l’esenzione dai dazi all’importazione e dalle imposte non costituisce una sovvenzione compensabile fintantoché non vi sono restituzioni eccessive. L’impresa ha inoltre sostenuto che le unità SEZ sono soggette alla sorveglianza dei funzionari doganali e che non è possibile vendere fattori produttivi sul mercato nazionale o incorporarli in prodotti da vendere sul mercato nazionale senza pagare i corrispondenti dazi. Quindi, secondo il produttore esportatore, non possono verificarsi restituzioni eccessive.
(92)
Per replicare a tale argomentazione va ricordato che non esistono in India sistemi o procedure atti a confermare quali fattori produttivi vengano utilizzati nel processo di produzione del prodotti esportati e se siano stati effettuati pagamenti eccessivi di dazi all’importazione o di imposte ai sensi degli allegati I, II e III del regolamento di base. Le unità SEZ non sono mai obbligate di diritto a descrivere la relazione tra ogni partita di merci importate e la destinazione del corrispondente prodotto risultante. Solo se fosse possibile effettuare controlli efficaci le autorità indiane potrebbero ottenere informazioni sufficienti sulla destinazione finale dei fattori produttivi, che consentirebbero loro di accertare in modo attendibile che le esenzioni dai dazi e dalle imposte non eccedono i fattori di produzione dei prodotti destinati all’esportazione. I sistemi di controllo interni all’impresa non bastano ed il governo dovrebbe elaborare e attuare un sistema di verifica delle restituzioni dei dazi. Di conseguenza, l’inchiesta ha accertato che le SEZ non sono soggette a norme e disposizioni di legge che impongano loro esplicitamente di documentare la relazione tra i materiali importati e i prodotti finiti e che il GOI non ha attuato un meccanismo di controllo efficace atto a stabilire quali fattori sono stati utilizzati per la produzione destinata all’esportazione e in quali quantità.
(93)
Il GOI non ha nemmeno effettuato un esame ulteriore basandosi sui fattori effettivamente in questione, anche se questa operazione sarebbe normalmente necessaria in mancanza di un sistema di verifica efficace [allegato II, titolo II, paragrafo 5, ed allegato III, titolo II, paragrafo 3, del regolamento di base]. Inoltre il GOI non ha fornito prove a sostegno del fatto che non sono state effettuate restituzioni eccessive.
f) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(94)
Di conseguenza, in mancanza di un sistema consentito di restituzione del dazio o di restituzione sostitutiva, il vantaggio compensabile consiste nella restituzione dei dazi doganali (dazi doganali di base e dazi doganali supplementari speciali) e nell’esenzione dall’imposta sulle vendite per le merci acquistate sul mercato nazionale nonché nell’esenzione dall’imposta sui servizi, durante il PIR.
(95)
Per quanto riguarda l’esenzione dai dazi doganali di base, l’esenzione dall’imposta sulle vendite per i beni acquistati sul mercato interno e l’esenzione dall’imposta sui servizi, il numeratore (importo della sovvenzione) è stato calcolato sulla base degli importi delle esenzioni ottenute durante il PIR. In conformità dell’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base, sono state dedotte dal calcolo le tasse necessarie all’ottenimento della sovvenzione; è stato così ottenuto l’importo della sovvenzione da usare come numeratore.
(96)
Diversamente dalle materie prime, i beni strumentali non vengono fisicamente incorporati nei prodotti finiti. Di conseguenza, per quanto riguarda le esenzioni dalle imposte sull’acquisto di beni strumentali, conformemente all’articolo 7, paragrafo 3, del regolamento di base, l’importo della sovvenzione è stato calcolato in base ai dazi doganali non pagati sui beni strumentali importati, ripartito su un periodo corrispondente al normale periodo di ammortamento di tali beni strumentali nell’industria in questione. Conformemente alla prassi consolidata l’importo così calcolato, relativo al PIR, è stato adeguato aggiungendo gli interessi maturati in tale periodo, affinché corrisponda al valore effettivo del vantaggio nel tempo. A tale scopo sono stati ritenuti adeguati i tassi d’interesse commerciali vigenti in India nel periodo dell’inchiesta del riesame. Qualora siano state presentate richieste sostenute dalle debite prove, le tasse necessariamente versate per ottenere la sovvenzione sono state dedotte a norma dell’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base.
(97)
Conformemente all’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, gli importi della sovvenzione così ottenuti, di cui ai considerando 95 e 96 sono stati ripartiti in base al corrispondente fatturato relativo alle esportazioni del prodotto in esame durante il periodo dell’inchiesta del riesame (denominatore corrispondente), in quanto la sovvenzione è condizionata all’andamento delle esportazioni e non è stata accordata in riferimento ai quantitativi fabbricati, prodotti, esportati o trasportati. Il margine di sovvenzione così ottenuto è risultato pari al 5,4 %.
6. Income tax exemption scheme («ITES») - Regime di esenzione dall’imposta sul reddito
(98)
Nell’ambito di questo regime gli esportatori possono beneficiare di un’esenzione fiscale parziale sui profitti dovuti a operazioni di esportazione. La base giuridica dell’esenzione si ritrova nella sezione 80HHC dell’ITA.
(99)
Questa disposizione era stata abolita a partire dall’anno di valutazione 2005-2006 (l’anno finanziario 1o aprile 2004-31 marzo 2005); la sezione 80HHC dell’ITA non conferisce dunque più alcun vantaggio dal 31 marzo 2004. I produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta non hanno beneficiato di alcun vantaggio nell’ambito di questo regime durante il PIR. Ai sensi dell’articolo 15, paragrafo 1, del regolamento di base, il regime non dovrà essere compensato dal momento che è stato ritirato.
7. Export credit scheme («ECS») - Regime di crediti all’esportazione
a) Base giuridica
(100)
I dettagli relativi a tale regime si trovano nella Master Circular DBOD n. DIR. (Exp.)BC 02/04.02.02/2007-08 (crediti all’esportazione in valuta straniera) e nella Master Circular DBOD n. DIR.(Exp.)BC 01/04.02.02/2007-08 (crediti all’esportazione in rupie), pubblicate dalla Banca centrale indiana (RBI) e destinate a tutte le banche commerciali indiane.
b) Ammissibilità
(101)
Possono beneficiare del regime i produttori-esportatori e gli operatori commerciali-esportatori. È emerso che tre produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta hanno ottenuto benefici nel quadro dell’ECS.
c) Attuazione pratica
(102)
Nell’ambito di questo regime, la RBI fissa i tassi d’interesse massimi vincolanti applicabili ai crediti all’esportazione (in rupie indiane o in valuta estera), che le banche commerciali possono esigere da un esportatore. Il regime ECS comprende due sottosistemi, il Pre-Shipment Export Credit Scheme («packing credit» - Regime di crediti all’esportazione precedente alla spedizione), che eroga crediti agli esportatori per acquistare, trasformare, fabbricare, imballare e/o spedire beni prima dell’esportazione, e il Post-Shipment Export Credit Scheme (Regime di crediti all’esportazione successiva alla spedizione), che fornisce prestiti al capitale circolante per finanziare crediti a breve termine all’esportazione. La RBI obbliga inoltre le banche a destinare un certo quantitativo del credito netto al finanziamento delle esportazioni.
(103)
Grazie a quanto previsto dalle Master Circulars della RBI, gli esportatori possono ottenere crediti all’esportazione a tassi d’interesse migliori rispetto a quelli dei crediti commerciali normali (cash credits), praticati a condizioni di mercato. La differenza tra i tassi può diminuire per le imprese con buona solvibilità. Di fatto, le imprese con i migliori rating di solvibilità, possono ottenere crediti all’esportazione e cash credit alle stesse condizioni.
d) Conclusioni sull’ECS
(104)
I tassi d’interesse preferenziali di un credito ECS stabiliti dalle Master Circulars della RBI, di cui al considerando 0, possono far diminuire i costi per interessi degli esportatori rispetto ai costi del credito fissati a condizioni di mercato e conferire quindi un vantaggio ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. Il finanziamento delle esportazioni non è, di per sé, più sicuro del finanziamento interno. In realtà, esso è normalmente considerato più rischioso e l’ampiezza delle garanzie necessarie per un certo credito, indipendentemente dall’oggetto del finanziamento, rappresenta una scelta puramente commerciale della banca. Le differenze di tasso tra banche diverse dipendono dalla scelta della RBI di fissare i tassi massimi dei mutui per ogni singola banca commerciale. Inoltre le banche commerciali non sono obbligate a trasferire ai loro clienti eventuali altri tassi d’interesse più vantaggiosi per i crediti all’esportazione in valuta estera.
(105)
Anche se i crediti agevolati ECS sono concessi da banche commerciali, il beneficio è un contributo finanziario governativo ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto iv), del regolamento di base. Si noti in proposito che, secondo l’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto iv), del regolamento di base e l’ASMC, per accertare l’esistenza di una sovvenzione non occorre un onere a carico dei conti pubblici, come il rimborso del GOI alle banche commerciali: basta la direttiva della pubblica amministrazione di svolgere le funzioni di cui ai punti i), ii) e iii) dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base. La RBI è un ente pubblico e rientra nella definizione di «pubblica amministrazione» di cui all’articolo 1, paragrafo 3, del regolamento di base, essendo di proprietà statale al 100 %, perseguendo finalità corrispondenti alle politiche pubbliche, per esempio nella politica monetaria, ed essendo i suoi dirigenti nominati dal governo indiano. La RBI determina le scelte di enti privati, ai sensi del secondo capoverso dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto iv), del regolamento di base, in quanto le banche commerciali sono vincolate alle condizioni da essa imposte quali, tra l’altro, i tassi massimi d’interesse sui crediti all’esportazione stabiliti dalle sue Master Circulars e le direttive che obbligano le banche commerciali a destinare una certa percentuale di credito bancario netto al finanziamento delle esportazioni. In base a tali direttive le banche commerciali sono tenute a svolgere le operazioni di cui all’articolo 2, paragrafo 1), lettera a), punto i), del regolamento di base, nella fattispecie mutui sotto forma di finanziamento preferenziale delle esportazioni. Questi trasferimenti diretti di fondi sotto forma di prestiti a condizioni particolari spetterebbero di norma alle amministrazioni pubbliche e la prassi non differisce molto dalla prassi normale che esse seguono ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto iv), del regolamento di base. La sovvenzione è ritenuta specifica e compensabile poiché i tassi d’interesse preferenziali sono disponibili solo in relazione al finanziamento di operazioni di esportazione e sono quindi condizionati dall’andamento delle esportazioni, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base.
e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(106)
L’importo della sovvenzione è stato calcolato in base alla differenza tra l’interesse pagato sui crediti all’esportazione contratti durante il RIP e l’interesse che sarebbe stato d’applicazione sui crediti commerciali ordinari contratti dai produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta. Conformemente all’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, detto importo della sovvenzione (numeratore) è stato ripartito in base al fatturato totale delle esportazioni generato durante il PIR (considerato il denominatore adeguato), in quanto la sovvenzione è condizionata all’andamento delle esportazioni e non è stata concessa in riferimento ai quantitativi fabbricati, prodotti, esportati o trasportati.
(107)
Durante il PIR tre produttori esportatori che hanno collaborato hanno ottenuto da tale regime vantaggi compresi tra lo 0,3 % e lo 0,4 %.
8. Package scheme of incentives (PSI) - Pacchetto di incentivi
a) Base giuridica
(108)
Nelle inchieste precedenti riguardanti i fogli di PET, compresa l’inchiesta in vista del riesame che ha condotto all’istituzione, con il regolamento (CE) n. 367/2006, del dazio compensativo definitivo attualmente in vigore, sono stati esaminati vari regimi dello Stato indiano che contemplano incentivi a imprese locali. I regimi di Stato rientrano nel presente titolo poiché contemplano diversi tipi di incentivi. L’inchiesta ha accertato che il diritto di un’impresa a beneficiare del regime è stabilito dal «Certificato di ammissibilità». Secondo l’inchiesta due produttori che hanno collaborato hanno beneficiato dell’esenzione dall’imposta commerciale (imposta sulle vendite) nell’ambito del PSI durante il PIR, in applicazione della sezione 4A dello State of Uttar Pradesh Trade Tax Act. Questa disposizione fiscale esclude le vendite delle imprese effettuate sul mercato nazionale dal versamento dell’imposta sulle vendite (sia a livello locale che centrale).
b) Ammissibilità
(109)
Per poter beneficiare del regime, di norma le imprese devono investire nelle aree meno sviluppate di uno stato installandovi un nuovo stabilimento industriale o apportando nuovi capitali per espandere o diversificare uno stabilimento già esistente. I criteri principali per stabilire l’importo degli incentivi sono: la classificazione dell’area in cui è o sarà stabilita l’impresa e l’entità dell’investimento.
c) Attuazione pratica
(110)
Nell’ambito dei regimi di esenzione fiscale, le unità designate non sono tenute a riscuotere l’imposta sulle vendite relativa alle loro transazioni. Analogamente, le unità designate sono esenti dal pagamento dell’imposta sulle vendite relativa ai loro acquisti di merci da un fornitore ammissibile a beneficiare del regime. Mentre l’esenzione relativa all’operazione di vendita non conferisce alcun vantaggio all’unità di vendita designata, l’operazione di acquisto conferisce un vantaggio all’unità di acquisto designata.
d) Osservazioni sulle informazioni comunicate
(111)
Successivamente alla comunicazione delle informazioni un produttore esportatore ha osservato che, nel quantificare i vantaggi derivanti da tale regime, si suppone che i fornitori di materie prime impiegate nella fabbricazione del prodotto in questione abbiano beneficiato dell’esenzione dall’imposta sulle vendite. Le fatture hanno invece dimostrato che i fornitori in questione hanno in realtà trasferito l’imposta all’impresa interessata. Di conseguenza, dato che detta impresa ha pagato l’imposta sulle vendite, per il produttore esportatore non risultano vantaggi compensabili in relazione a tali acquisti e l’importo della sovvenzione è stato riveduto.
e) Conclusione
(112)
Il PSI costituisce una sovvenzione ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), e dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. L’esenzione dal versamento dell’imposta sulle vendite per gli acquisti costituisce un contributo finanziario, dato che diminuisce le entrate governative che sarebbero altrimenti percepite. L’esenzione avvantaggia inoltre l’impresa, poiché ne migliora la liquidità.
(113)
Possono beneficiare del regime soltanto le società che hanno realizzato investimenti in talune aree geografiche definite sotto la giurisdizione di uno stato dell’India. Non sono ammesse al regime le imprese situate al di fuori di tali aree. L’entità del beneficio varia a seconda dell’area interessata. Il regime è specifico ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, lettera a), e dell’articolo 3, paragrafo 3, del regolamento di base e dunque passibile di compensazione.
f) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(114)
Riguardo all’esenzione dall’imposta sulle vendite, l’ammontare della sovvenzione è stato calcolato in base all’importo dell’imposta sulle vendite normalmente dovuta durante il PIR e non pagata grazie all’esenzione.
(115)
Conformemente all’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, l’importo della sovvenzione (numeratore) è stato ripartito in base al totale del fatturato delle esportazioni e delle vendite sul mercato nazionale durante il periodo dell’inchiesta ai fini del riesame (considerato il denominatore appropriato), in quanto la sovvenzione non è condizionata all’andamento delle esportazioni e non è stata accordata in riferimento ai quantitativi fabbricati, prodotti, esportati o trasportati.
(116)
Durante il PIR due produttori esportatori che hanno collaborato hanno ottenuto da tale regime vantaggi compresi tra lo 0,3 % e l’1,4 %.
9. Importo delle sovvenzioni compensabili
(117)
Nel regolamento (CE) n. 367/2006 e nelle successive modifiche, di cui ai precedenti considerando 2, 3 e 4 l’importo delle sovvenzioni compensabili, espresso ad valorem, si situa tra il 12 % ed il 19,1 % per i produttori esportatori in questione che hanno cooperato all’attuale esame intermedio parziale.
(118)
Durante il presente riesame intermedio parziale è stato accertato un importo (ad valorem) di sovvenzioni compensabili compreso tra il 5,4 % e l’8,6 %, come risulta dalla tabella che segue:
Regime→
AAS (12)
DEPBS (12)
EPCGS (12)
SEZS (12)
ECS (12)
PSI
Totale
Impresa↓
%
%
%
%
%
%
%
Ester Industries Limited
5,8
1,0
0,4
7,2
Garware Polyester Limited
0,5
3,9
1,0
Trascurabile
5,4
Polyplex Corporation Limited
1,7
3,2
1,9
0,4
1,4
8,6
SRF Limited
5,4
5,4
Uflex Limited
2,1
2,7
1,0
0,3
0,3
6,4
10. Misure Compensative
(119)
In conformità a quanto disposto dall’articolo 19 del regolamento di base e ai motivi del presente riesame intermedio parziale illustrati al punto 3 dell’avviso di apertura, si accerta che il livello di sovvenzione dei produttori esportatori in questione che hanno collaborato all’inchiesta è diminuito e che, pertanto, le aliquote del dazio compensativo, istituito per tali produttori esportatori dal regolamento (CE) n. 367/2006, vanno modificate di conseguenza.
(120)
Il dazio compensativo modificato dovrebbe essere portato al livello del nuovo tasso di sovvenzione identificato durante il presente riesame, in quanto il margine di pregiudizio calcolato nell’inchiesta antisovvenzione iniziale resta più elevato.
(121)
Riguardo a tutte le altre imprese che non hanno collaborato al presente riesame intermedio parziale, si noti che le modalità effettive dei regimi studiati e la loro compensabilità non sono mutate rispetto all’inchiesta precedente. Quindi non è necessario ricalcolare il tasso di sovvenzione e l’aliquota del dazio per tali imprese. Di conseguenza le aliquote dei dazi applicabili a tutte le altre parti, eccetto i cinque produttori esportatori che hanno collaborato al presente esame, restano immutate.
(122)
Le aliquote individuali del dazio compensativo specificate nel presente regolamento corrispondono alla situazione rilevata durante il riesame provvisorio parziale. Esse si applicano perciò esclusivamente alle importazioni del prodotto in esame fabbricato da tali imprese. Le importazioni di prodotti fabbricati da qualsiasi altra impresa non espressamente citata nel dispositivo del presente regolamento, comprese le persone giuridiche collegate a quelle espressamente citate, non possono beneficiare di tali aliquote e saranno soggette all’aliquota di dazio applicabile a «tutte le altre società».
(123)
Eventuali richieste di applicazione di tali aliquote individuali del dazio compensativo (ad esempio, in seguito a un cambiamento della ragione sociale della società o alla creazione di nuove entità produttive o di vendita) vanno inoltrate senza indugio alla Commissione (13) con tutte le informazioni pertinenti, in particolare indicando eventuali modifiche delle attività dell’impresa legate alla produzione, alle vendite sul mercato interno ed estero, connesse a tali mutamenti della ragione sociale o delle entità produttive o di vendita. Se del caso la Commissione, previa consultazione del comitato consultivo, provvederà a modificare di conseguenza il regolamento, aggiornando l’elenco delle società che beneficiano di aliquote individuali del dazio.
11. Misure Antidumping
(124)
Come previsto dal punto 3, ultimo paragrafo dell’avviso di apertura, la modifica dell’aliquota del dazio compensativo avrà un impatto sul dazio antidumping definitivo istituito dal regolamento (CE) n. 1292/2007 dato che quest’ultimo, nelle precedenti inchieste antidumping, era stato adeguato per evitare di tenere conto due volte degli effetti dei benefici derivanti dalle sovvenzioni all’esportazione (si rammenti che il dazio antidumping definitivo era basato sul margine di dumping poiché quest’ultimo era risultato inferiore rispetto al livello di eliminazione del pregiudizio). Ai sensi dell’articolo 24, paragrafo 1, del regolamento di base e dell’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 384/96 relativo alla difesa contro le importazioni oggetti di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea, nessun prodotto può essere soggetto nel contempo a dazi antidumping e a dazi compensativi nell’intento di porre rimedio ad una medesima situazione risultante da pratiche di dumping oppure dalla concessione di sovvenzioni all’esportazione. L’inchiesta iniziale ha accertato che alcuni dei regimi - compensabili - di sovvenzione indagati, erogavano sovvenzioni all’esportazione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base. Le sovvenzioni incidono in quanto tali sui prezzi all’esportazione dei produttori esportatori indiani, dando luogo ad un aumento dei margini di dumping. Di conseguenza, ai sensi dell’articolo 24, paragrafo, del regolamento di base, le aliquote del dazio antidumping definitivo sono state adeguate per riflettere il margine di dumping reale che resta dopo l’istituzione del dazio compensativo definitivo che bilancia l’effetto delle sovvenzioni all’esportazione [cfr. considerando 59 del regolamento (CE) n. 366/2006 e considerando 11 del regolamento (CE) n. 1424/2006].
(125)
Le aliquote del dazio antidumping definitivo per i produttori esportatori in questione vanno ora adeguate per tenere conto del livello riveduto del beneficio connesso alle sovvenzioni all’esportazione nel PIR dell’attuale inchiesta antisovvenzioni, per riflettere il margine di dumping effettivo che resta dopo l’istituzione del dazio compensativo definitivo adeguato, a correzione dell’effetto delle sovvenzioni all’esportazione.
(126)
I margini di dumping individuati in precedenza rispetto a Ester Industries Limited, Garware Polyester Limited, Polyplex Corporation Limited e Uflex Limited (nota al tempo quale Flex Industries Limited) (14), sono indicati dal regolamento (CE) n. 366/2006 (cfr. considerando 50) e ammontano, per le quattro imprese in questione, al 29,3 %, al 20,1 %, al 3,7 % e al 3,2 %. Per SRF Limited il livello del margine di dumping indicato nel regolamento (CE) n. 1424/2006 era il 15,5 %.
(127)
Tenendo conto dei benefici connessi alle sovvenzioni all’esportazione durante il PIR e del livello del margine di dumping individuato in precedenza, i margini e le aliquote del dazio applicabili alle imprese in questione vanno calcolati secondo le indicazioni della tabella seguente:
Società
Margine di sovvenzione all’esportazione
Margine di sovvenzione totale
Margine di dumping individuato in precedenza
Dazio compensativo
Dazio antidumping
Aliquota totale del dazio
Ester Industries Limited
7,2 %
7,2 %
29,3 %
7,2 %
22,1 %
29,3 %
Garware Polyester Limited
5,4 %
5,4 %
20,1 %
5,4 %
14,7 %
20,1 %
Polyplex Corporation Limited
7,2 %
8,6 %
3,7 %
8,6 %
0,0 %
8,6 %
SRF Limited
5,4 %
5,4 %
15,5 %
5,4 %
10,1 %
15,5 %
Uflex Limited
6,1 %
6,4 %
3,2 %
6,4 %
0,0 %
6,4 %
(128)
Per tenere conto del livello riveduto del dazio antidumping per i cinque produttori esportatori in questione, il regolamento (CE) n. 1292/2007 va modificato di conseguenza,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L’articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 367/2006 è sostituito dal seguente:
«2. L’aliquota del dazio antidumping definitivo applicabile al prezzo netto, franco frontiera comunitaria, dazio non corrisposto, dei prodotti delle società sotto elencate è la seguente:
Società
Dazio definitivo (%)
Codice addizionale TARIC
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, India
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
6,4
A027
Tutte le altre società
19,1
A999»
Articolo 2
L’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1292/2007 è sostituito dal seguente:
«2. L’aliquota del dazio antidumping definitivo applicabile al prezzo netto, franco frontiera comunitaria, dazio non corrisposto, dei prodotti delle società sotto elencate è la seguente:
Società
Dazio definitivo (%)
Codice addizionale TARIC
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
22,1
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
14,7
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
0,0
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
18,0
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
0,0
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, India
10,1
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
0,0
A027
Tutte le altre società
17,3
A999»
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 8 gennaio 2009.