19800725
Директива на Комисията
oт 25 юли 1980 година
oтносно методa на Общността за анализ за определяне на съдържанието на ерукова киселина в маслата и мазнините, предназначени като такива за консумация от човека, както и в храни, които съдържат добавени масла или мазнини
(80/891/ЕИО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност,
като взе предвид Директива 76/621/ЕИО на Съвета от 20 юли 1976 г. относно определянето на максималното съдържание на ерукова киселина в масла и мазнини, предназначени като такива за консумация от човека, както и в храните, съдържащи добавени масла или мазнини [1], и по-специално член 3 от него,
като има предвид, че член 2 от Директива 76/621/ЕИО постановява, че съдържанието на ерукова киселина в продуктите, посочени в член 1 от тази директива, изчислени върху общото съдържание на мастни киселини в мастния компонент, не може да бъде по-голямо от 5 %, считано от 1 юли 1979 г.;
като има предвид, че член 3 от Директива 76/621/ЕИО постановява, че съдържанието на ерукова киселина се определя посредством метода за анализ на Общността;
като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 1470/68 на Комисията от 23 септември 1968 г. за вземането и раздробяването на проби, както и за определянето на съдържанието на масла, примеси и влага в маслодайни семена [2], формулира в приложение VI, както е въведено от Регламент (ЕИО) 72/77 [3], метод за анализ за определяне на съдържанието на ерукова киселина в репични и рапични семена; като има предвид, че този метод се използва като метод за предварителна селекция;
като има предвид, че е невъзможно, когато съставните мастни киселини на маслата и мазнините се анализират посредством газово-течна хроматография при нормални условия, еруковата киселина да бъде разграничена от другите изомери на докозеноиновата киселина, като цетолеиновата киселина;
като има предвид, че е необходимо да се определя нивото на еруковата киселина в масла и мазнини, а също и в хранителни продукти, към които са добавени масла и мазнини, които могат да съдържат цетолеинова киселина и други изомери на докозеноиновата киселина.
като има предвид, че съдържанието на ерукова киселина не е необходимо да се определя в масла и мазнини и в хранителни продукти, към които са били добавени масла или мазнини когато е установено, че те не съдържат повече от 5 % общи докозеноинови киселини или цис-докозеноинови киселини след използването на скринингови методи за анализ;
като има предвид, че до въвеждането на подобрен метод за анализ за определяне на ерукова киселина, настоящият метод за анализ се смята за най-подходящ;
като има предвид, че мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по храните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Държавите-членки изискват анализите, необходими за определяне на съдържанието на ерукова киселина в продуктите, посочени в член 1 от Директива 76/621/ЕИО, да се провеждат съгласно член 2.
Член 2
1. За целите на скрининга, се определя един от изброените показатели:
а) общото съдържание на докозенова киселина в продуктите, посочени в член 1, като се използва методът, посочен в приложение VI към Регламент (ЕИО) № 1470/68 или
б) общото съдържание на цис- докозеновата киселина в продуктите, посочени в член 1, посредством метода, описан в приложение VI към Регламент (ЕИО) № 1470/68, като се използва газово-течна хроматография, в условия, при които цис- и транс-изомерите на докозеновата киселина са разделени; подходящи за тази цел стационарни фази са например цианопропилполисилоксани или течни кристали.
2. Ако общото съдържание на всяко от веществата:
а) докозенови киселини, съгласно параграф 1, буква а) или
б) цис- докозенови киселини съгласно параграф 1, буква б), в продуктите, посочени в член 1, изчислено върху тяхното общо съдържание на мастни киселини в мастния компонент, не превишава 5 %, не се изисква по-нататъшно определяне. В противен случай съдържанието на ерукова киселина се определя посредством метода, описан в приложението към настоящата директива.
Член 3
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 1 февруари 1982 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 25 юли 1980 година.
DIRETTIVA DELLA COMMISSIONE del 25 luglio 1980 relativa al metodo di analisi comunitario per la determinazione del tenore dell'acido erucico presente negli oli e nei grassi destinati tali e quali al consumo umano, nonché negli alimenti con aggiunta di oli o grassi
(80/891/CEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea,
vista la direttiva 76/621/CEE del Consiglio, del 20 luglio 1976, relativa alla fissazione del tenore massimo in acido erucico negli oli e nei grassi destinati tali e quali al consumo umano, nonché negli alimenti con aggiunta di oli o grassi (1), in particolare l'articolo 3,
considerando che l'articolo 2 della direttiva 76/621/CEE stabilisce che, a decorrere dal 1o luglio 1979, il tenore in acido erucico dei prodotti di cui all'articolo 1 della suddetta direttiva, calcolato sul loro tenore globale in acidi grassi contenuti nella componente grassa, non potrà superare il 5 %;
considerando che l'articolo 3 della direttiva 76/621/CEE stabilisce che il tenore in acido erucico dev'essere controllato con un metodo di analisi comunitario;
considerando che il regolamento (CEE) n. 1470/68 della Commissione, del 23 settembre 1968, relativo al prelievo e alla riduzione dei campioni nonché alla determinazione del tenore in olio, in impurezze e in umidità dei semi oleaginosi (2), stabilisce nell'allegato VI, introdotto dal regolamento (CEE) n. 72/77 (3), un metodo di analisi per la determinazione del tenore in acido erucico nei semi di colza e di ravizzone; che conviene utilizzare questo metodo come metodo di preselezione;
considerando che in normali condizioni di analisi degli oli e dei grassi mediante la cromatografia gas-liquido degli acidi grassi costitutivi non è possibile distinguere l'acido erucico dagli altri isomeri dell'acido docosenoico, ad esempio, dall'acido cetoleico;
considerando che è necessario determinare il tenore dell'acido erucico presente in oli e grassi, nonché in prodotti alimentari contenenti oli o grassi che possono, a loro volta, contenere acido cetoleico e isomeri dell'acido docosenoico;
considerando che non è necessario determinare il tenore dell'acido erucico presente in oli, grassi e prodotti alimentari contenenti oli o grassi che, ad un'analisi preliminare, risultano contenere al massimo il 5 % del totale di acidi docosenoici o il 5 % di acidi cis-docosenoici;
considerando inoltre che, nell'attesa della messa a punto di un metodo di analisi di determinazione dell'acido erucico più esatto, tale metodo d'analisi è da considerarsi per il momento come il più appropriato;
considerando che le misure previste dalla presente direttiva sono conformi al parere del comitato permanente per i prodotti alimentari,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Gli Stati membri dispongono affinché le analisi necessarie alla determinazione del tenore in acido erucico dei prodotti di cui all'articolo 1 della direttiva 76/621/CEE siano effettuati conformemente all'articolo 2.
Articolo 2
1. Viene determinato, a titolo di preselezione:
a) il tenore dei prodotti di cui all'articolo 1 in acidi grassi docosenoici mediante il metodo descritto all'allegato VI del regolamento (CEE) n. 1470/68; oppure
b) il tenore totale dei prodotti di cui all'articolo 1 in acidi grassi cis-docosenoici, mediante il metodo descritto all'allegato VI del regolamento (CEE) n. 1470/68, utilizzando la cromatografia gas-liquido in condizioni tali che gli isomeri cis e trans degli acidi docosenoici siano separati; le fasi stazionarie adeguate utilizzate per quest'analisi sono del tipo « cianopropilpolisilossano » o dei cristalli liquidi.
2. Se il tenore totale:
a) in acidi grassi docosenoici, determinato conformemente al paragrafo 1, lettera a), oppure
b) in acidi grassi cis-docosenoici determinato conformemente al paragrafo 1, lettera b)
dei prodotti di cui all'articolo 1, calcolato nel loro tenore totale in acidi grassi nella fase grassa, supera il 5 %, il tenore in acido erucico viene determinato mediante il metodo descritto nell'allegato della presente direttiva.
Articolo 3
Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro e non oltre il 1o febbraio 1982. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Articolo 4
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, il 25 luglio 1980.