32006R1872
L 360/41
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1872/2006 НА СЪВЕТА
от 11 декември 2006 година
относно търговията с някои продукти от стомана между Общността и Руската федерация
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 от него,
като взе предвид Договора за присъединяване на България и Румъния, и по-специално член 4, параграф 3 от него,
като взе предвид Договора за присъединяване на България и Румъния, и по-специално член 56 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
Член 22, параграф 1 от Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави-членки и Руската федерация (1) предвижда, че търговията с някои продукти от стомана трябва да е под условие на конкретно споразумение за количествени договорености.
(2)
Действащото споразумение между Европейската общност и правителството на Руската федерация относно търговията с някои продукти от стомана (2), сключено на 3 ноември 2005 г., изтича на 31 декември 2006 г.
(3)
Предварителните дискусии между страните показват, че и двете страни възнамеряват да сключат ново споразумение за 2007 г. и за следващите години.
(4)
В очакване на подписването и влизането в сила на новото споразумение следва да се установят количествените ограничения за 2007 г.
(5)
Като се отчита фактът, че условията, довели до фиксиране на количествените ограничения за 2006 г., остават същите, е подходящо количествените ограничения за 2007 г. да останат същите, както за 2006 г.
(6)
Необходимо е средствата за администриране на този режим в рамките на Общността да се предоставят по такъв начин, че да се улесни изпълнението на новото споразумение, като се предвиждат колкото може повече аналогични разпоредби.
(7)
Необходимо е да се гарантира, че произходът на въпросните продукти се проверява и за целта се създават подходящи методи за административно съдействие.
(8)
Продуктите, които се намират в свободна зона или са внесени според договореностите, които уреждат митническите складове, временният внос или обработка във вътрешността (система на отложено плащане), не следва да се отчитат спрямо ограниченията, установени за въпросните продукти.
(9)
Ефективното прилагане на настоящия регламент налага да се въведе изискване за лицензия за внос в Общността, за влизане за свободно обращение в Общността на въпросния продукт.
(10)
За да се гарантира, че тези количествени ограничения не се превишават, е необходимо да се установи процедура за управление, при която компетентните органи на държавите-членки не издават лицензии за внос, преди да получат потвърждение от Комисията, че съответните количества остават налични в рамките на въпросните количествени ограничения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент се прилага от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2007 г. за внос в Общността на продукти от стомана, изброени в приложение I, с произход от Руската федерация.
2. Продуктите от стомана се класифицират по групи продукти, така както е посочено в приложение I.
3. Класификацията на продуктите, изброени в приложение I, се основава на Комбинираната номенклатура (КН), създадена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (3).
4. Произходът на продуктите, посочени в параграф 1, се определя в съответствие с правилата, които са в сила за Общността.
Член 2
1. Вносът в Общността на продукти от стомана, изброени в приложение I, с произход от Руската федерация е под условие на количествените ограничения, посочени в приложение V. Освобождаването на продуктите, посочени в приложение I, с произход от Руската федерация за свободно обращение в Общността е под условие на представяне на сертификат за произход, посочен в приложение II, и на лицензия за внос, издадени от органите на държавите-членки в съответствие с разпоредбите на член 4.
2. За да се гарантира, че количествата, за които се издават лицензии, не превишават в никой момент общите количествени ограничения за всяка група продукти, компетентните органи, изброени в приложение IV, издават лицензии за внос само при потвърждение от Комисията, че все още има налични количества в рамките на количествените ограничения за съответната група продукти от стомана по отношение на страната доставчик, за които вносителят или вносителите са представили молби до посочените органи.
3. Разрешеният внос се отчита спрямо съответното количествено ограничение, посочено в приложение V. Изпращането на продуктите се смята за осъществено на датата, на която те са били натоварени на транспортното средство за износ.
Член 3
1. Количествените ограничения, посочени в приложение V, не се прилагат за продукти, които се намират в свободна зона или в свободен склад или са внесени според договореностите, които уреждат митническите складове, за временен внос или обработка във вътрешността (система на отложено плащане).
2. Ако продуктите, посочени в параграф 1, бъдат впоследствие освободени за свободно обращение или в непроменено състояние, или след преработка, или обработка, се прилага член 2, параграф 2 и така освободените продукти се отчитат спрямо съответното количествено ограничение, посочено в приложение V.
Член 4
1. За целите на прилагането на член 2, параграф 2, преди да издадат лицензии за внос, компетентните органи, изброени в приложение IV, нотифицират Комисията относно количеството на заявленията за лицензии за внос, подкрепени от първоначалните лицензии за износ, които са получили. С обратна поща Комисията нотифицира дали поисканият/ите обем/и количества са налични за внос в хронологичния ред, в който са получени нотификациите на държавите-членки (на принципа „първи пристигнал, първи обслужен“).
2. Заявленията, включени в нотификациите до Комисията, са валидни, ако посочват ясно във всеки случай страната износител, кода на разглеждания продукт, количеството внос, номера на лицензията за износ, квотната година и държавата-членка, в която се планира продуктите да бъдат пуснати за свободно обращение.
3. Доколкото е възможно, Комисията потвърждава на органите пълното количество, посочено в заявленията, нотифицирани за всяка група продукти.
4. Компетентните органи нотифицират Комисията незабавно след като бъдат информирани относно всяко количество, което не е било използвано по време на валидността на лицензията за внос. Тези неизползвани количества се прехвърлят автоматично към оставащите количества на общото количествено ограничение на Общността за всяка група продукти.
5. Нотификациите, посочени в параграфи 1-4, се съобщават по електронен път по интегрирана мрежа, създадена за тази цел, освен ако по наложителни технически причини не е необходимо да се използва временно друго средство за комуникация.
6. Лицензиите за внос или еквивалентните документи се издават в съответствие с членове 12-16.
7. Компетентните органи на държавите-членки нотифицират Комисията относно всяко анулиране на вече издадени лицензии за внос или еквивалентни документи в случаи, когато съответните лицензии за износ са били оттеглени или анулирани от компетентните органи на Руската федерация. Ако обаче Комисията или компетентните органи на държавата-членка са били информирани от компетентните органи на Руската федерация относно оттеглянето или анулирането на лицензията за износ, след като съответните продукти са били внесени в Общността, въпросните количества се уравняват спрямо съответното количествено ограничение, посочено в приложение V.
Член 5
1. Ако Комисията има информация, че продуктите, изброени в приложение I, с произход от Руската федерация, са били прехвърлени, пренасочени или по друг начин внесени в Общността посредством заобикаляне на количествените ограничения, посочени в член 2, и ако съществува необходимост да се направят необходимите уточнения, Комисията изисква да се започнат консултации, така че да се постигне споразумение относно необходимите корекции в съответното количествено ограничение.
2. В очакване на изхода от консултациите, посочени в параграф 1, Комисията може да помоли Руската федерация да предприеме необходимите предпазни мерки, за да гарантира изпълнението на корекциите в количествените ограничения, съгласувани след тези консултации.
3. Ако Общността и Руската федерация не постигнат задоволително решение и ако Комисията отбележи, че съществува ясно доказателство за заобикаляне, Комисията изважда от количествените ограничения еквивалентен брой продукти с произход Руската федерация.
Член 6
1. Лицензия за износ (издава се от компетентните органи на Руската федерация) се изисква по отношение на всяка пратка продукти от стомана, които са предмет на количествените ограничения, посочени в приложение V, до нивото на посочените граници.
2. Оригиналът на лицензията за износ се представя от вносителя по смисъла на издаване на лицензията за внос, посочена в член 12.
Член 7
1. Лицензията за износ за количествените ограничения се съставя в съответствие с образеца, посочен в приложение II, и удостоверява, inter alia, че количеството въпросни стоки е било обхванато от количественото ограничение, установено за разглежданата група продукти.
2. Всяка лицензия за износ има за предмет само една от групата продукти, изброени в приложение I.
Член 8
Износът се прихваща спрямо релевантните количествени ограничения, посочени в приложение V и изпратени по смисъла на член 2, параграф 3.
Член 9
1. Лицензията за износ, посочена в член 6, може да включва допълнителни копия, указани надлежно като такива. Лицензията за износ и нейните копия, а така също сертификатът за произход и неговите копия, се съставят на английски език.
2. Ако документите, посочени в параграф 1, се попълват на ръка, вписванията трябва да са написани с мастило и с главни букви.
3. Лицензиите за износ или еквивалентните документи са с размери 210 × 297 mm. Използваната хартията трябва да бъде бяла, оразмерена за писане, несъдържаща механична маса и с тегло не по-малко от 25 g/m2. Всяка част има за фон отпечатана украса във вид на плетеница, което прави всяка фалшификация с механични или химични средства видна за окото.
4. Компетентните органи на Общността приемат само оригинала за валиден за целите на износа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
5. Всяка лицензия за износ или еквивалентен документ носи стандартизиран сериен номер, независимо дали е отпечатан, или не, по който може да бъде идентифицирана.
6. Серийният номер е съставен от следните елементи:
-
две букви, които идентифицират страната износител, както следва
RU
=
Руската федерация
-
две букви, които идентифицират държавата-членка получател, както следва:
BE
=
Белгия
BG
=
България
CZ
=
Чешка република
DK
=
Дания
DE
=
Германия
EE
=
Естония
EL
=
Гърция
ES
=
Испания
FR
=
Франция
IE
=
Ирландия
IT
=
Италия
CY
=
Кипър
LV
=
Латвия
LT
=
Литва
LU
=
Люксембург
HU
=
Унгария
MT
=
Малта
NL
=
Нидерландия
AT
=
Австрия
PL
=
Полша
PT
=
Португалия
RO
=
Румъния
SI
=
Словения
SK
=
Словакия
FI
=
Финландия
SE
=
Швеция
GB
=
Обединеното кралство,
-
едноцифрено число, което идентифицира квотната година, която отговаря на последната цифра във въпросната година, например „7“ за 2007 г.,
-
двуцифрено число, което идентифицира издаващата служба в страната износител,
-
петцифрено число, което върви последователно от 00001 до 99 999, определено за конкретната държава-членка получател.
Член 10
Лицензията за износ може да бъде издадена след изпращането на продукта, за който се отнася. В този случай тя носи потвърждението „издадено впоследствие“.
Член 11
В случай на кражба, загуба или унищожаване на лицензията за износ износителят може да поиска от компетентния орган, издал документа, да му бъде направен дубликат на основата на документите за износ, които притежава.
Дубликатът на лицензията, издаден по такъв начин, носи обозначението „дубликат“. Той носи датата на оригиналната лицензия.
Член 12
1. До размера, в който Комисията, в съответствие с член 4, е потвърдила, че исканото количество е налично в рамките на въпросното количествено ограничение, компетентните органи на държавите-членки издават лицензия за внос в срок от максимум пет работни дни от представяне от страна на вносителя на оригинала на съответната лицензия за износ. Това представяне трябва да се осъществи не по-късно от 31 март през годината, следваща годината, в която са били изпратени стоките, предмет на лицензията. Лицензията за внос се издава от компетентните органи на всяка държава-членка, независимо от държавата-членка, указана върху лицензията за износ, до такава степен, че Комисията, в съответствие с член 4, е потвърдила, че исканото количество е налично в рамките на въпросното количествено ограничение.
2. Лицензиите за внос са валидни четири месеци от датата на издаването им. При надлежно мотивирана молба от страна на вносител, компетентните органи на държава-членка могат да продължат срока на валидност за нов период, непревишаващ четири месеца.
3. Лицензиите за внос се изготвят във формата, посочен в приложение III, и са валидни за цялата митническа територия на Общността.
4. Декларацията или заявлението, направени от вносителя за получаване на лицензии за внос, съдържат:
а)
пълното име и адрес на износителя;
б)
пълното име и адрес на вносителя;
в)
точното описание на стоките и код/ове по ТАРИК;
г)
страната на произход на стоките;
д)
страната на изпращане
е)
подходящата група продукти и количеството за въпросните продукти;
ж)
нетното тегло по позиция по КН;
з)
стойността CIF на продуктите на границата с Общността, по позиция по ТАРИК;
и)
дали разглежданите продукти са с второ или с нестандартно качество;
й)
при необходимост, датите на плащане и доставка, както и копие на товарителницата и на договора за покупка;
к)
датата и номера на лицензията за износ;
л)
всеки вътрешен код, използван за административни цели;
м)
дата и подпис на вносителя.
5. Вносителите не са задължени да внесат цялото количество, предмет на лицензията за износ, в една-единствена пратка.
Член 13
Валидността на лицензиите за внос, издадени от органите на държавите-членки, са под условие на валидността на лицензиите за износ и количествата, указани в разрешенията за износ, издадени от компетентните органи на Руската федерация, на основа на които са били издадени лицензиите за внос.
Член 14
Лицензии за внос или еквивалентни документи се издават от компетентните органи на държавите-членки в съответствие с член 2, параграф 2 и без дискриминация спрямо някой вносител в Общността, независимо къде е мястото му на установяване в Общността, без това да накърнява спазването на други условия, които се изискват съгласно настоящите правила.
Член 15
1. Ако Комисията установи, че общите количества, предмет на лицензиите за износ, издадени от Руската федерация за конкретна група продукти, превишават количественото ограничение, установено за тази група продукти, компетентните органи за издаване на лицензии в държавите-членки се информират незабавно, за да преустановят по-нататъшното издаване на лицензии за внос. В този случай Комисията започва незабавно консултации.
2. Компетентните органи на държава-членка отказват да издадат лицензии за внос за продукти с произход от Руската федерация, които не са предмет на лицензии за износ, издадени в съответствие с разпоредбите на членове 6-11.
Член 16
1. Формулярите, които компетентните органи на държавите-членки трябва да използват за издаване на лицензията за внос, посочени в член 12, са в съответствие с образеца на лицензия за внос, посочено в приложение III.
2. Формулярите на лицензите за внос и извлеченията от тях се изготвят в два екземпляра, като единият екземпляр, обозначен като „Екземпляр на притежателя“ и носещ номер 1, се издава на кандидата, а другият екземпляр, обозначен като „Екземпляр на издаващия орган“ и носещ номер 2, се съхранява от органа, издал лицензията. За административни цели компетентните органи могат да добавят допълнителни екземпляри към формуляр 2.
3. Формулярите се отпечатват на бяла хартия, без механична целулоза, предназначена за писане и с тегло между 55 и 65 g/m2. Размерът е 210 × 297 mm; разстоянието между редовете е 4,24 mm (една шеста от инча); оформлението на формулярите се спазва стриктно. Освен това от двете страни на екземпляр № 1, който представлява самата лицензия за внос, има отпечатан фон във вид на декоративна, оцветена в червено плетеница, с цел разпознаване на фалшификатите по механичен и химичен начин.
4. Държавите-членки отговарят за отпечатването на формулярите. Формулярите могат да се отпечатват и от печатници, определени от държавата-членка, в която са въведени. В последния случай на всеки формуляр се отпечатва справка на назначението на държавата-членка. Всеки формуляр съдържа името и адреса на печатницата или знак, който дава възможност за идентифицирането му.
5. При издаването им лицензите за внос получават изходящ номер, който се дава от съответните компетентни органи на държавата-членка. Номерът на лицензията за внос се нотифицира на Комисията по електронен път по интегрираната мрежа, създадена в съответствие с член 4.
6. Лицензите и извлеченията се попълват на официалния език или на един от официалните езици на издаващата ги държавата-членка.
7. В клетка 10 компетентните органи указват съответната група продукти от стомана.
8. Маркировките на издаващите агенции и органите, които извършват приспадания, се полагат посредством печат. Въпреки това печатът на издаващия орган може да бъде заместен от преса за релефно изображение, в комбинация с букви или фигури, получени посредством перфорация или отпечатване върху лицензията. Издаващите органи използват всеки защитен от неумело прилагане метод за регистриране на отпуснатите количества по такъв начин, че да е невъзможно да се вмъкват цифри или препратки.
9. На гърба на екземпляр № 1 и екземпляр № 2 има клетка, в която се вписват количествата или от митническите власти при изпълнение на формалностите по вноса, или от компетентните административни органи по време на издаване на извлечение. В случай, когато мястото, предвидено за приспаданията на количествата по лицензите или техните извлечения, се окаже недостатъчно, компетентните органи могат да добавят една или няколко допълнителни страници, които да съдържат клетки за приспадане, предвидени на гърба на екземпляр № 1 и екземпляр № 2 на лицензите или на извлеченията от тях. Органите, които извършват приспадания, поставят печата си по такъв начин, че едната половина от него да бъде на лицензията или извлечението за внос, а другата половина да бъде на допълнителния лист. Ако има няколко допълнителни листа, е необходимо да се постави нов печат по подобен начин на всяка страница и на предхождащата я страница.
10. Издадените лицензии и извлеченията за внос, както и положените от органите на една от държава-членка бележки и заверки, имат във всяка от държавите-членки същата юридическа сила както документите, бележките и заверките, издадени от органите на тези държави-членки.
11. Когато е абсолютно необходимо, компетентните органи на заинтересованите държави-членки могат да изискат съдържанието на разрешителните или на извлеченията от тях да бъде преведено на техния официален език или на един от официалните езици на съответната държава-членка.
Член 17
Що се отнася за освобождаване за свободно обращение в България и Румъния, считано от 1 януари 2007 г., на продуктите от стомана, предмет на настоящия регламент, се изисква лицензия за внос дори ако продукти от стомана са изпратени преди тази дата. Ако продуктите от стомана са изпратени за България или Румъния преди 1 януари 2007 г., лицензията за внос се издава автоматично, без количествени ограничения, при представяне на товарителницата или на друг транспортен документ, смятан за еквивалентен от служби на Общността, издаващи лицензии, които доказват датата на изпращане, и след одобрение от службата на Комисията, която отговаря за управление на лицензии (SIGL). Ако продуктите от стомана са изпратени за България или Румъния на 1 януари или след тази дата, те са под условие на специални правила, които уреждат количествените ограничения, така както са определени в настоящия регламент.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз. Чрез дерогация член 17 влиза в сила в деня на влизане в сила на Договора за присъединяване на България и Румъния към Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 11 декември 2006 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 1872/2006 DEL CONSIGLIO
dell'11 dicembre 2006
sul commercio di determinati prodotti di acciaio tra la Comunità e la Federazione russa
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 133,
visto il trattato di adesione della Bulgaria e della Romania, in particolare l'articolo 4, paragrafo 3,
visto l'atto di adesione della Bulgaria e della Romania, in particolare l'articolo 56,
vista la proposta della Commissione,
considerando quanto segue:
(1)
L’articolo 21, paragrafo 1, dell’accordo di partenariato e di cooperazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la Federazione russa, dall’altra (1) stabilisce che gli scambi di determinati prodotti di acciaio siano disciplinati da un accordo specifico sul regime quantitativo.
(2)
L’accordo bilaterale tra la Comunità europea e il governo della Federazione russa sul commercio di determinati prodotti di acciaio (2), firmato il 3 novembre 2005, scadrà il 31 dicembre 2006.
(3)
Dai colloqui preliminari è emerso che entrambe le parti intendono concludere un nuovo accordo per il 2007 e gli anni successivi.
(4)
In attesa della firma e dell’entrata in vigore del nuovo accordo, occorre stabilire i limiti quantitativi per il 2007.
(5)
Poiché le condizioni in base alle quali sono stati fissati i limiti quantitativi per il 2006 sono rimaste immutate, è opportuno fissare i limiti quantitativi per il 2007 allo stesso livello del 2006.
(6)
Vanno adottate disposizioni per quanto possibile simili onde poter gestire questo regime all’interno della Comunità in modo tale da agevolare l’applicazione del nuovo accordo.
(7)
Occorre garantire il controllo dell’origine dei prodotti in questione e l’instaurazione di metodi appropriati di cooperazione amministrativa.
(8)
I prodotti introdotti in una zona franca o importati in regime di deposito doganale, d’importazione temporanea o di perfezionamento attivo (sistema di sospensione) non vanno imputati sui limiti fissati per i prodotti in questione.
(9)
L’effettiva attuazione del presente regolamento richiede l’introduzione di un obbligo di ottenere una licenza d’importazione della Comunità per l’immissione in libera pratica nella Comunità dei prodotti in questione.
(10)
Per evitare che si superino detti limiti quantitativi, occorre definire una procedura di gestione che vieti alle autorità competenti degli Stati membri di rilasciare licenze d’importazione prima di aver ottenuto dalla Commissione la conferma che sono ancora disponibili quantitativi adeguati nell’ambito del limite quantitativo in questione,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Il presente regolamento si applica dal 1o gennaio 2007 al 31 dicembre 2007 alle importazioni nella Comunità dei prodotti di acciaio elencati all’allegato I e originari della Federazione russa.
2. I prodotti di acciaio sono suddivisi in gruppi di prodotti come indicato all’allegato I.
3. La classificazione dei prodotti di cui all’allegato I si basa sulla nomenclatura combinata (NC) di cui al regolamento (CEE) n. 2658/87 del Consiglio (3).
4. L’origine dei prodotti di cui al paragrafo 1 viene determinata conformemente alle norme vigenti nella Comunità.
Articolo 2
1. L’importazione nella Comunità dei prodotti di acciaio di cui all’allegato I originari della Federazione russa è soggetta ai limiti quantitativi indicati all’allegato V. L’immissione in libera pratica nella Comunità dei prodotti di cui all’allegato I originari della Federazione russa è subordinata alla presentazione di un certificato di origine, che figura all’allegato II, e di una licenza d’importazione rilasciati dalle autorità degli Stati membri conformemente alle disposizioni dell’articolo 4.
2. Al fine di garantire che i quantitativi per i quali vengono rilasciate licenze d’importazione non superino in nessun momento i limiti quantitativi complessivi per ciascun gruppo di prodotti, le autorità competenti di cui all’allegato IV rilasciano licenze d’importazione solo previa conferma, da parte della Commissione, che vi sono ancora quantità disponibili entro i limiti quantitativi per i gruppi di prodotti di acciaio corrispondenti al paese fornitore, per i quali l’importatore o gli importatori hanno presentato domanda alle suddette autorità.
3. Le importazioni autorizzate vengono imputate sul limite quantitativo corrispondente di cui all’allegato V. I prodotti si considerano spediti alla data in cui sono stati caricati sul mezzo di trasporto utilizzato per l'esportazione.
Articolo 3
1. I limiti quantitativi di cui all’allegato V non si applicano ai prodotti introdotti in una zona franca o in un deposito franco oppure importati in regime di deposito doganale, d’importazione temporanea o di perfezionamento attivo (sistema di sospensione).
2. Se i prodotti di cui al paragrafo 1 vengono successivamente immessi in libera pratica, tali e quali oppure previa lavorazione o trasformazione, si applica l’articolo 2, paragrafo 2 e i prodotti immessi in libera pratica vengono imputati sul limite quantitativo corrispondente fissato all’allegato V.
Articolo 4
1. Ai fini dell’applicazione dell’articolo 2, paragrafo 2, prima di rilasciare le licenze d’importazione le autorità competenti degli Stati membri di cui all’allegato IV notificano alla Commissione i quantitativi delle domande di licenze d’importazione, corredate dalle licenze d’esportazione originali, da esse ricevute. In risposta, la Commissione conferma se i quantitativi richiesti sono disponibili per l’importazione nell’ordine cronologico in cui sono state ricevute le notifiche degli Stati membri (secondo il criterio «chi arriva primo ha la precedenza»).
2. Le richieste incluse nelle notifiche trasmesse alla Commissione sono valide se indicano chiaramente in ogni caso il paese esportatore, il codice dei prodotti, i quantitativi da importare, il numero della licenza d’esportazione, l’anno contingentale e lo Stato membro in cui i prodotti sono destinati ad essere immessi in libera pratica.
3. Per quanto possibile, la Commissione conferma alle autorità l’intero quantitativo indicato nella richiesta notificata per ciascun gruppo di prodotti.
4. Le autorità competenti avvisano la Commissione subito dopo essere state informate di qualsiasi quantitativo non utilizzato nel periodo di validità della licenza d’importazione. Detti quantitativi non utilizzati sono automaticamente trasferiti nei quantitativi restanti del limite quantitativo comunitario globale per ciascun gruppo di prodotti.
5. Le notifiche di cui ai paragrafi da 1 a 4 sono comunicate per via elettronica nell’ambito della rete integrata appositamente creata, a meno che cause tecniche di forza maggiore non rendano necessario il ricorso momentaneo ad altri mezzi di comunicazione.
6. Le licenze d’importazione o i documenti equivalenti sono rilasciati conformemente agli articoli da 12 a 16.
7. Le autorità competenti degli Stati membri notificano alla Commissione qualsiasi annullamento di licenze d’importazione o di documenti equivalenti già rilasciati, nei casi in cui le corrispondenti licenze d’esportazione siano state revocate o annullate dalle autorità competenti della Federazione russa. Tuttavia, se la Commissione o le autorità competenti di uno Stato membro sono state informate dalle autorità competenti della Federazione russa della revoca o dell’annullamento di una licenza d’esportazione dopo che i relativi prodotti sono stati importati nella Comunità, i quantitativi in questione sono imputati sul limite quantitativo corrispondente di cui all’allegato V.
Articolo 5
1. Quando la Commissione ha indicazioni del fatto che alcuni prodotti elencati all’allegato I originari della Federazione russa sono stati trasbordati, deviati o importati in altro modo nella Comunità eludendo i limiti quantitativi di cui all’articolo 2 e che occorre procedere ai necessari adeguamenti, essa chiede l’avvio di consultazioni al fine di pervenire ad un accordo su un adeguamento equivalente dei limiti quantitativi corrispondenti.
2. In attesa dei risultati delle consultazioni di cui al paragrafo 1, la Commissione può chiedere alla Federazione russa di prendere a titolo precauzionale le misure necessarie per garantire che gli adeguamenti dei limiti quantitativi concordati a seguito delle consultazioni possano essere operati.
3. Se la Comunità e la Federazione russa non trovano una soluzione soddisfacente e se la Commissione riscontra un’elusione debitamente comprovata, essa detrae dai limiti quantitativi un volume equivalente di prodotti originari della Federazione russa.
Articolo 6
1. Una licenza d’esportazione (emessa dalle autorità competenti della Federazione russa) è necessaria per tutte le spedizioni di prodotti di acciaio soggetti ai limiti quantitativi di cui all’allegato V fino a concorrenza dei suddetti limiti.
2. L’originale della licenza d’esportazione deve essere presentato dall’importatore per il rilascio della licenza d’importazione di cui all’articolo 12.
Articolo 7
1. La licenza d’esportazione per i limiti quantitativi è conforme al modello che figura all’allegato II e attesta, tra l’altro, che il quantitativo dei prodotti in questione è stato imputato sul limite quantitativo fissato per il gruppo di prodotti corrispondente.
2. Ciascuna licenza d’esportazione riguarda solo uno dei gruppi di prodotti elencati all’allegato I.
Articolo 8
Le esportazioni vengono imputate sui limiti quantitativi fissati all’allegato V e spedite a norma dell’articolo 2, paragrafo 3.
Articolo 9
1. La licenza d’esportazione di cui all’articolo 6 può comprendere copie supplementari debitamente indicate come tali. La licenza d’esportazione e le relative copie, nonché il certificato d’origine e le relative copie, sono redatti in inglese.
2. Se i documenti di cui al paragrafo 1 sono compilati a mano, le informazioni devono figurarvi a inchiostro e in stampatello.
3. Le licenze d’esportazione o i documenti equivalenti devono misurare 210 x 297 mm. Si deve utilizzare una carta bianca per scrittura, incollata, non contenente pasta meccanica, di peso non inferiore a 25 g/m2. Ciascuna parte viene stampata su fondo arabescato, in modo da far risaltare qualsiasi falsificazione eseguita con mezzi meccanici o chimici.
4. Le autorità competenti della Comunità accettano soltanto l’originale quale documento valido ai fini dell’importazione secondo le disposizioni del presente regolamento.
5. Ogni licenza d’esportazione o documento equivalente deve recare un numero di serie standard, stampato o meno, destinato a contraddistinguerlo.
6. Detto numero di serie è composto dai seguenti elementi:
-
due lettere che identificano il paese esportatore:
RU
=
Federazione russa
-
due lettere che indicano lo Stato membro di destinazione:
BE
=
Belgio
BG
=
Bulgaria
CZ
=
Repubblica ceca
DK
=
Danimarca
DE
=
Germania
EE
=
Estonia
EL
=
Grecia
ES
=
Spagna
FR
=
Francia
IE
=
Irlanda
IT
=
Italia
CY
=
Cipro
LV
=
Lettonia
LT
=
Lituania
LU
=
Lussemburgo
HU
=
Ungheria
MT
=
Malta
NL
=
Paesi Bassi
AT
=
Austria
PL
=
Polonia
PT
=
Portogallo
RO
=
Romania
SI
=
Slovenia
SK
=
Slovacchia
FI
=
Finlandia
SE
=
Svezia
GB
=
Regno Unito,
-
un numero di una cifra che indica l’anno contingentale, corrispondente all’ultima cifra dell’anno in questione, ad esempio «7» per il 2007,
-
un numero di due cifre che indica l’ufficio di rilascio nel paese esportatore,
-
un numero di cinque cifre, da 00 001 a 99 999, assegnato allo specifico Stato membro di destinazione.
Articolo 10
La licenza d’esportazione può essere rilasciata dopo la spedizione dei prodotti a cui si riferisce. In tal caso, essa dovrà recare la dicitura «issued retrospectively».
Articolo 11
In caso di furto, perdita o distruzione di una licenza d’esportazione, l’esportatore può rivolgersi all’autorità competente che ha rilasciato il documento per ottenere un duplicato sulla base dei documenti d’esportazione in suo possesso.
I duplicati delle licenze rilasciati in questo modo devono recare la dicitura «duplicate» la data della licenza originale.
Articolo 12
1. Nella misura in cui la Commissione ha confermato, a norma dell’articolo 4, che il quantitativo richiesto è disponibile entro il limite quantitativo in questione, le autorità competenti degli Stati membri rilasciano una licenza d’importazione entro cinque giorni lavorativi dalla data in cui l’importatore ha presentato l’originale della licenza d’esportazione corrispondente. Ciò deve avvenire al più tardi il 31 marzo dell’anno successivo a quello in cui sono state spedite le merci oggetto della licenza. Le licenze d’importazione vengono rilasciate dalle autorità competenti di uno Stato membro indipendentemente dallo Stato membro indicato sulla licenza d’esportazione a condizione che la Commissione abbia confermato, a norma dell’articolo 4, che il quantitativo richiesto è disponibile entro il limite quantitativo corrispondente.
2. Le licenze d’importazione valgono per quattro mesi dalla data del rilascio. Su richiesta debitamente motivata dell’importatore, le autorità competenti di uno Stato membro possono prorogarne la validità di un ulteriore periodo non superiore a quattro mesi.
3. Le licenze d’importazione devono essere redatte utilizzando il modulo che figura all’allegato III e sono valide in tutto il territorio doganale della Comunità.
4. La dichiarazione dell’importatore o la sua richiesta di licenza d’importazione deve contenere:
a)
il nome e l’indirizzo completo dell’esportatore;
b)
il nome e l’indirizzo completo dell’importatore;
c)
la denominazione esatta delle merci e il o i codici TARIC;
d)
il paese di origine delle merci;
e)
il paese di provenienza;
f)
il gruppo di prodotti e il quantitativo dei prodotti in questione;
g)
il peso netto per ogni voce TARIC;
h)
il valore CIF dei prodotti alla frontiera comunitaria per ogni voce TARIC;
i)
se si tratta di prodotti di seconda scelta o declassati;
j)
se del caso, la data di pagamento e di consegna e una copia della polizza di carico e del contratto d’acquisto;
k)
la data e il numero della licenza d’esportazione;
l)
qualsiasi codice interno utilizzato a fini amministrativi;
m)
la data e la firma dell’importatore.
5. Gli importatori non sono obbligati a importare in un’unica spedizione il quantitativo totale coperto da una licenza.
Articolo 13
La validità delle licenze d’importazione rilasciate dalle autorità degli Stati membri è subordinata alla validità delle licenze d’esportazione e ai quantitativi indicati nelle licenze d’esportazione rilasciate dalle autorità competenti della Federazione russa in base alle quali sono state rilasciate le licenze d’importazione.
Articolo 14
Le licenze d’importazione o i documenti equivalenti vengono rilasciati dalle autorità competenti degli Stati membri in conformità dell’articolo 2, paragrafo 2, e senza discriminazioni, a qualsiasi importatore della Comunità, indipendentemente dal luogo in cui è stabilito nella Comunità, fatta salva l’osservanza delle altre condizioni imposte dalle norme vigenti.
Articolo 15
1. Se la Commissione constata che i quantitativi totali oggetto delle licenze d’esportazione rilasciate dalla Federazione russa per un determinato gruppo di prodotti superano il limite quantitativo fissato per detto gruppo di prodotti, le autorità competenti degli Stati membri vengono informate senza indugio affinché sospendano il rilascio delle licenze d’importazione. In tal caso, si avviano immediatamente consultazioni con la Commissione.
2. Le autorità competenti di uno Stato membro rifiutano di rilasciare licenze d’importazione per i prodotti originari della Federazione russa non coperti da licenze d’esportazione rilasciate conformemente alle disposizioni degli articoli da 6 a 11.
Articolo 16
1. I moduli utilizzati dalle autorità competenti degli Stati membri per il rilascio delle licenze d’importazione di cui all’articolo 12 devono essere conformi al modello di licenza d’importazione che figura all’allegato III.
2. I moduli delle licenze d’importazione e i loro estratti sono compilati in duplice copia; la prima, denominata «esemplare per il destinatario» e recante il n. 1, è rilasciata al richiedente; la seconda, denominata «esemplare per l’autorità competente» e recante il n. 2, viene conservata dall’autorità che ha rilasciato la licenza. Le autorità competenti possono aggiungere copie supplementari all’esemplare n. 2 per scopi amministrativi.
3. I moduli sono stampati su carta bianca non contenente pasta meccanica, per scrittura, di peso compreso tra 55 e 65 g/m2. Il loro formato è di 210 × 297 mm; l’interlinea dattilografica è di 4,24 mm (un sesto di pollice); la disposizione dei moduli deve essere rigorosamente rispettata. Le due facce dell’esemplare n. 1, che costituisce la licenza propriamente detta, recano inoltre un fondo arabescato stampato in rosso che ne rivela qualsiasi falsificazione eseguita con mezzi meccanici o chimici.
4. Gli Stati membri provvedono alla stampa dei moduli. Questi possono essere stampati anche da tipografie autorizzate dallo Stato membro nel quale sono stabilite. In tal caso, ogni modulo deve recare il riferimento a detto riconoscimento dello Stato membro. Su ogni modulo figurano il nome e l’indirizzo della tipografia o un segno che ne consenta l’identificazione.
5. Al momento del rilascio, le licenze d’importazione o i loro estratti recano un numero assegnato dalle autorità competenti dello Stato membro. Il numero della licenza d’importazione viene comunicato per via elettronica alla Commissione attraverso la rete integrata di cui all’articolo 4.
6. Le licenze e gli estratti sono redatti nella lingua ufficiale o in una delle lingue ufficiali dello Stato membro nel quale sono stati rilasciati.
7. Nella casella 10, le autorità competenti indicano il gruppo di prodotti di acciaio corrispondente.
8. Le sigle degli organismi di rilascio e delle autorità che procedono all’imputazione vengono applicate mediante timbro. Tuttavia, il timbro degli organismi emittenti può essere sostituito da un timbro a secco combinato con lettere e cifre ottenute mediante perforazione o impronta sulla licenza. I quantitativi assegnati sono indicati dall’organismo di rilascio mediante un qualsiasi mezzo non falsificabile, in modo da rendere impossibile l’aggiunta di cifre o indicazioni.
9. Sul retro degli esemplari n. 1 e 2 figura un riquadro dove i quantitativi possono essere indicati dalle autorità doganali, una volta espletate le formalità d’importazione, o dalle autorità amministrative competenti all’atto del rilascio degli estratti. Se lo spazio riservato alle imputazioni sulle licenze o sui loro estratti risulta insufficiente, le autorità competenti possono allegare una o più pagine aggiuntive recanti le caselle previste sul retro degli esemplari n. 1 e 2 delle licenze o degli estratti. Le autorità che procedono all’imputazione devono apporre il timbro in modo che si trovi per metà sulla licenza o sull’estratto e per metà sulla pagina aggiuntiva. Se vi è più di una pagina aggiuntiva, deve essere apposto in modo analogo un altro timbro su ciascuna pagina e su quella precedente.
10. Le licenze d’importazione e gli estratti rilasciati, nonché le indicazioni e i visti apposti dalle autorità di uno Stato membro, hanno, in ciascuno degli altri Stati membri, gli stessi effetti giuridici dei documenti rilasciati, nonché delle indicazioni e dei visti apposti dalle autorità di detti Stati membri.
11. In caso di assoluta necessità, le autorità competenti degli Stati membri interessati possono richiedere la traduzione del contenuto delle licenze o degli estratti nella loro lingua ufficiale o in una delle loro lingue ufficiali.
Articolo 17
Per quanto riguarda l'immissione in libera pratica in Bulgaria e in Romania, dal 1o gennaio 2007, dei prodotti di acciaio contemplati dal presente regolamento, è richiesta una licenza di importazione, anche se detti prodotti sono stati spediti prima di tale data. Se i prodotti di acciaio sono stati spediti verso la Bulgaria o la Romania anteriormente al 1o gennaio 2007, la licenza di importazione è concessa automaticamente, senza limitazioni quantitative, su presentazione della polizza di carico o di altro documento di trasporto ritenuto equivalente dagli uffici comunitari competenti per le licenze comprovante la data di spedizione, e previa approvazione dell'ufficio della Commissione competente per la gestione delle licenze (SIGL). Se i prodotti di acciaio sono spediti verso la Bulgaria e la Romania il 1o gennaio o dopo tale data, sono soggetti alle specifiche norme in materia di limiti quantitativi definite nel presente regolamento.
Articolo 18
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. In via derogativa, l'articolo 17 entra in vigore alla data di entrata in vigore del trattato di adesione della Bulgaria e della Romania all'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 11 dicembre 2006.