32001R1554
L 205/18
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1554/2001 НА КОМИСИЯТА
от 30 юли 2001 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно търговията със захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, и изравняването на ценовите условия с преференциалната сурова захар
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 г. относно общата организация на пазара в сектора на захарта (1), и по-специално член 7, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1260/2001 предвижда отпускането на определени суми като общностна помощ за търговията в европейските региони на Общността на захар, произведена във френските отвъдморски департаменти. Тази помощ се отнася, от една страна, за рафинирането, в европейските региони на Общността, на произведена в тези департаменти захар и, от друга страна, за транспорта на произведена в тези департаменти захар до европейските региони на Общността както и, когато е приложимо, нейното складиране в посочените департаменти.
(2)
Помощта за рафиниране в рафинерии на Общността е предвидена за снабдяването на тези рафинерии със захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, на цената на преференциалната захар.
(3)
Разходите за транспорт по море зависят предимно от размера на плавателния съд, който от друга страна се определя спрямо дълбочината на водата в пристанищата, на които се извършва товаренето във френските отвъдморски департаменти. Опитът показва, че точно поради специфичните характеристики на пристанищата, захарта често се транспортира от някой от тези департаменти до Общността на плавателни съдове, с неторегистър тонаж, възлизащ на по-малко от 20 000 тона, при положение че плавателни съдове с неторегистър тонаж между 25 000 тона и 30 000 тона се вземат като основа за установяването на Карибско-Великобританския фрахт. Така разходите по фрахта, поемани от операторите, могат да се окажат непропорционални на спрямо твърдо установения фрахт. Подробните правила за прилагане на тази определена стойност трябва да предвиждат възможността да се коригира Карибско-Великобританския фрахт, когато това се изисква от размера на използвания плавателен съд.
(4)
Член 5, параграф 4 от Протокол № 3 относно захар от АКТБ, приложен към Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО (2), предвижда, че гарантираната цена се отнася за неопакована захар, доставена CIF на европейските пристанища на Общността, определена за стандартно качество захар. Когато добивът на преференциална захар се различава от добива на стандартно качество, прилаганата скàла на увеличения е използваната в международната търговия, която се различава от скàлата, прилагана за същите цели по правилата на Общността за сурова захар, произведена в Общността. За изравняване на ценовите условия между двата вида сурова захар е уместно разликата в резултат на прилагането на едната или другата скàла да се компенсира със специфична транзакция в полза на лицата, рафиниращи сурова захар, произведена във френските отвъдморски департаменти.
(5)
Отпускането на помощи за рафиниране е оправдано само за количества сурова захар, които произхождат от френските отвъдморски департаменти и могат да бъдат рафинирани в бяла захар в европейските региони на Общността, предвид наличността на такава захар в резултат от редовното изготвяне на общностен баланс на снабдяването със сурова захар.
(6)
Поради факта, че производителите на захар не разполагат със значителни съоръжения за съхранение във фабриките си, цялата захар, предвидена за пренасяне до рафинерии в Общността, се изпраща веднага след производството ѝ за съхранение в пристанищни силози. Поради това тези производители трябва да заплатят авансово разходите за транспорт на захарта от фабриката до пристанището, на което ще се извърши товаренето. През последните години нередовността на пратките е увеличила продължителността на изплащане на този аванс, като захарта е оставала за по-дълго време на склад в пристанищните силози и така е създавала проблеми на съответните производители. Следователно се счита за оправдано да се предостави аванс за последното плащане на помощта, равняващ се на сумата на компонента FOB на помощта. За да получат аванса, заявителите трябва да предоставят гаранция, както и да бъдат уточнени другите условия, които следва да бъдат изпълнени с цел да бъде изплатен аванса, особено количествата захар.
(7)
Следва да се уточнят някои подробни правила, свързани с определяне на теглото и добивите захар, особено когато продукти от този вид се транспортират в големи количества в същия плавателен съд, но от името на няколко производители.
(8)
Като цяло между датата, на която се товари захарта, и датата, на която се приключват формалностите по пристигането ѝ, трябва да измине значителен период от време, като по този начин се дава възможност на компетентния орган да изплати помощта. Следователно се налага да бъдат предвидени разпоредби за авансовите плащания.
(9)
Необходимо е да се предвидят адекватни мерки за проверки на рафинирана захар, като за тази цел следва да се определи понятието рафиниране.
(10)
Подробните правила, установени с настоящия регламент, заменят условията и реда, предвидени с Регламент (ЕИО) № 2750/86 на Комисията от 3 септември 1986 г. за установяване на подробни правила за прилагането на мерки за търговия със захар, произведена във френските отвъдокеански департаменти, и за изменение за четвърти път на Регламент (ЕИО) № 3016/78 (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 350/1999 (4). Следователно посоченият регламент трябва да бъде отменен.
(11)
Тези мерки следва да бъдат приложени от началото на 2001-2002 пазарна година.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по захарта,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Фиксирана сума на помощ от Общността се предоставя като интервенционна мярка за захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, която предстои да бъде търгувана в европейските региони на Общността.
Член 2
1. По заявление, подадено до компетентните френски органи, за 2001-2002 пазарна година на производителите на захарта, посочена в член 1 и доставена на европейските пристанища в Общността, се отпуска помощ, състояща се от:
а)
определена сума на тон захар, представена като бяла захар, която покрива разходите по транспорта от момента на излизане от производство до етап FOB, определена на:
-
17 EUR на тон за Реюнион и Мартиника,
-
24 EUR на тон за Гваделупа;
б)
единна фиксирана сума, която покрива разходите за транспорт по море от етап FOB френски отвъдморски департаменти до етап CIF европейски пристанища в Общността и свързаните с това разходи по застраховката;
в)
определена сума за 100 kg сурова захар, изразена като бяла захар, съхранявана от производители в края на всеки месец, фиксирана на 0,33 EUR на месец.
2. Фиксираната сума, посочена в параграф 1, буква б), се установява съобразно Карибско-Великобританския фрахт, определен от Freight Committee of the United Тerminal Sugar Market Association of London (Комитет по навлото на Обединената асоциация за търговия със захар в Лондон) и включен в лондонската всекидневна цена на захарта, валидна на датата, на която е изготвен коносаментът за захарта.
Сумата се превръща в евро по курса, използван за определяне на цена CIF и адаптиран на фиксирана база, за да вземат предвид разходите за застраховка на разликата между стойността на захарта на световния пазар и стойността ѝ в Общността. Сумата след това се умножава по коефициент, равен на 1,00, разделен на добива на съответната захар.
Адаптираната сума се определя от Комисията и се съобщава на компетентните френски органи.
3. Компетентните френски органи могат да адаптират сумата, посочена в параграф 1, буква б), на фиксирана база, когато направените от производителя действителни разходи надхвърлят тази сума, защото използваните плавателни съдове имат неторегистър тонаж от по-малко от 20 000 тона.
Това адаптиране за всеки месец и за всяка географска зона (Антилски острови/Реюнион) е равно, максимум, на средната от установените разлики за транспорт в насипно състояние по време на 12-те месеца, предхождащи месеца, в който захарта напуска пристанищата на френските отвъдморски департаменти, между действителните разходи за товар за плавателни съдове с неторегистър тонаж от по-малко от 20 000 тона, уточнен въз основа на коносамента и Карибско-Британския фрахт, посочен в параграф 1, буква б).
Адаптирането може да се увеличи с максимум 25 %, в случаите когато използваните плавателни съдове имат неторегистър тонаж, равняващ се на по-малко от 7 000 тона, поради пристанищни условия.
Компетентните френски органи незабавно уведомяват Комисията за направените адаптирания, като конкретно посочват броя на плавателните съдове и сумите и изпращат съответната придружаваща документация.
Член 3
1. Помощта, посочена в член 2, се прилага към приетото тегло при пристигане на пратката, представено като бяла захар съгласно формулата на добива, посочен в член 4.
В случаите когато транспортът в насипно състояние не позволява да се идентифицират индивидуални партиди, средният добив на целия товар се прилага спрямо цялата захар.
2. Помощта, посочена в член 2, се изплаща, след като производителят е представил:
а)
доказателство, признато от държавата-членка, че съответната захар е влязла в европейските региони на Общността, и
б)
коносамента, резултатите от анализа и последната фактура.
Анализите се извършват при получаване, върху целия товар, на партиди от 250 тона, от лаборатория, одобрена от държавата-членка, на чиято територия е била внесена захарта.
3. Възможно е да се извърши авансово плащане, равняващо се на 90 % от сумата, определена въз основа на теглото според заявената стойност във временната фактура и изразено като бяла захар въз основа на фиксиран добив от 96 %.
Заявленията за авансово плащане се подават от производителите и се придружават от коносамента и временната фактура.
4. Без да се засяга параграф 2 и по заявление на заинтересованите производител или производители на сурова захар, може да се направи първоначално авансово плащане, равняващо се на компонента от помощта, посочен в член 2, параграф 1, буква а). Този първоначален аванс се разглежда като част от аванса, посочен в параграф 3.
Първият аванс по плащането се изчислява въз основа на установения товар в силоза на товарното пристанище от компетентните френски органи или от действащи на тяхна отговорност лица и представено като бяла захар въз основа на фиксиран добив от 96 %.
Към момента на подаване на заявленията съгласно предвиденото в първа алинея се представя гаранция, съответстваща на искания аванс. Гаранцията се освобождава за количествата, за които се извършва последното плащане на цялата помощ, посочена в член 2, параграф 1, букви а) и б), съгласно условията на параграф 1.
Заявителят може да избира между това да предостави гаранцията в брой или под формата на гаранция, дадена от институция, отговаряща на определените от Франция критерии.
Частта от гаранцията или гаранцията, която не е освободена, не се възстановява за количеството захар, за което не са изпълнени съответните задължения.
Член 4
1. В случай на захар, посочена в член 1, която е била рафинирана в рафинерия в европейски регион на Общността, помощта се отпуска на съответните рафинерии за всяка десета от процент от добив над 92 % от сума, равна на 0,0387 % от интервенционната цена за сурова захар за пазарната година, за която се извършва рафинирането.
2. Параграф 1 се прилага до тавана на количеството, което следва да се определи според регионите в Общността, където може да се извърши рафинирането.
Количествата, посочени в първа алинея, се определят съгласно процедурата, посочена в член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, въз основа на баланс на снабдяването на Общността със сурова захар и за рафинирането на такава захар в съответните европейски региони на Общността.
3. Общата сума на помощта, посочена в параграф 1, се предоставя при заявление от предприятията, които са рафинирали захарта, до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е извършено рафинирането.
Член 5
Заявленията за помощта, посочени в член 4, се придружават от доказателство, признато от съответната държава-членка, че рафинираната захар е получена от сурова захар, произведена във френските отвъдморски департаменти. За тази цел и при искане на заинтересованата страна суровата захар трябва да бъде поставена под митнически контрол или под друг административен контрол, предлагащ същите гаранции.
За целите на предоставяне на тази помощ „рафиниране“ означава преобразуването на сурова захар, съгласно условията на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1260/2001, в бяла захар по смисъла на член 1, параграф 2, буква a) от същия регламент.
Член 6
Съответната държава-членка съобщава на Комисията, за всеки месец и в рамките на два месеца след съответния месец, количествата, изразени в бяла захар, за които е предоставена помощта по членове 2 и 4, съответно, и сумите на помощта, съответстващи на тези количества.
Член 7
Регламент (ЕО) № 2750/86 се отменя.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 юли 2001 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 30 юли 2001 година.
Regolamento (CE) n. 1554/2001 della Commissione
del 30 luglio 2001
recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1260/2001 per quanto riguarda lo smercio dello zucchero prodotto nei dipartimenti francesi d'oltremare e la parificazione delle condizioni di prezzo con lo zucchero greggio preferenziale
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 1260/2001 del Consiglio, del 19 giugno 2001, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dello zucchero(1), in particolare l'articolo 7, paragrafo 5,
considerando quanto segue:
(1) A norma dell'articolo 7, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1260/2001 sono concessi aiuti comunitari forfettari per lo smercio, nelle regioni europee della Comunità, dello zucchero prodotto nei dipartimenti francesi d'oltremare. Questi aiuti riguardano, da un lato, la raffinazione dello zucchero prodotto in tali dipartimenti nelle raffinerie situate nelle regioni europee della Comunità e, dall'altro, il trasporto dello zucchero prodotto nei dipartimenti francesi d'oltremare fino alle regioni europee della Comunità ed eventualmente il suo magazzinaggio nei dipartimenti suddetti.
(2) Gli aiuti per la raffinazione nelle raffinerie comunitarie sono intesi a consentire l'approvvigionamento dello zucchero suddetto a condizioni di prezzo analoghe a quelle vigenti per gli zuccheri preferenziali.
(3) Le spese del trasporto marittimo dipendono in particolare dalle dimensioni delle navi, che a loro volta sono funzione del pescaggio a carico effettuato in particolare nei porti d'imbarco dei dipartimenti francesi d'oltremare. L'esperienza ha dimostrato che, proprio a causa dei limiti di tali porti, spesso lo zucchero è trasportato da taluni di questi dipartimenti verso la Comunità in navi di dimensioni inferiori a 20000 tonnellate di stazza netta, mentre per stabilire il nolo Caraibi-Regno Unito si prendono in considerazione navi di stazza netta compresa tra 25000 e 30000 tonnellate. Le spese sostenute dagli operatori possono quindi essere sproporzionate rispetto all'elemento nolo dell'aiuto stabilito su base forfettaria. Occorre pertanto che le modalità di applicazione prevedano la facoltà di adeguare l'elemento nolo Caraibi-Regno Unito su base forfettaria quando la stazza delle navi utilizzate lo giustifichi.
(4) A norma dell'articolo 5, paragrafo 4, del protocollo 3 sullo zucchero ACP, allegato all'accordo di partenariato ACP-CE(2), il prezzo garantito si riferisce allo zucchero della qualità tipo non imballato, consegnato cif nei porti europei della Comunità. Quando il rendimento dello zucchero greggio preferenziale si discosta da quello della qualità tipo, a tale zucchero si applica un sistema di abbuoni praticato nel quadro degli scambi internazionali, diverso dalle maggiorazioni previste a tal fine dalla normativa comunitaria per lo zucchero greggio prodotto nella Comunità. Per equiparare le condizioni di prezzo applicabili a questi due tipi di zucchero greggio occorre compensare la differenza che risulta dall'applicazione dei due sistemi mediante un intervento specifico a favore dei raffinatori dello zucchero greggio prodotto nei dipartimenti francesi d'oltremare.
(5) La concessione degli aiuti alla raffinazione si giustifica limitatamente ai quantitativi di zucchero greggio originari dei dipartimenti francesi d'oltremare che potrebbero essere raffinati in zucchero bianco nelle varie regioni europee della Comunità, in base alle disponibilità di tali zuccheri che emergono da un bilancio di approvvigionamento comunitario in zucchero greggio da compilarsi periodicamente.
(6) Poiché i produttori dei dipartimenti francesi d'oltremare non dispongono di grandi impianti di magazzinaggio nelle loro fabbriche, tutto lo zucchero destinato ad essere consegnato alle raffinerie comunitarie è immagazzinato nei sili portuali non appena prodotto. Detti produttori sono quindi costretti ad anticipare le spese di trasporto dello zucchero dagli impianti di produzione al porto di imbarco. In questi ultimi anni, a causa dell'irregolarità delle spedizioni, la durata dell'anticipo si è allungata così come il periodo di permanenza del prodotto nei sili portuali, il che non ha fatto che aggravare l'onere a carico dei produttori. Appare quindi giustificato prevedere la possibilità di versare un anticipo sul pagamento definitivo dell'aiuto, di importo pari all'elemento fob dell'aiuto. È opportuno subordinare il versamento dell'anticipo alla costituzione, da parte del richiedente, di una cauzione di pari importo e stabilire le altre condizioni per la concessione dell'anticipo, in particolare le quantità di zucchero ammesse.
(7) È necessario precisare alcune modalità relative alla determinazione del peso e del rendimento degli zuccheri, in particolare qualora i prodotti siano trasportati alla rinfusa nella stessa nave per conto di vari produttori.
(8) Generalmente, intercorre un lungo periodo di tempo fra la data d'imbarco dello zucchero e quella dell'espletamento, all'arrivo, delle formalità necessarie per consentire il pagamento dell'aiuto da parte dell'organismo competente. È quindi opportuno prevedere un sistema di anticipi.
(9) È necessario prevedere misure adeguate di controllo degli zuccheri raffinati e definire a tal fine la nozione di raffinazione.
(10) Le modalità di applicazione stabilite dal presente regolamento sostituiscono quelle previste dal regolamento (CEE) n. 2750/86 della Commissione, del 3 settembre 1986, che stabilisce misure per lo smercio degli zuccheri prodotti nei dipartimenti francesi d'oltremare e recante quarta modifica del regolamento (CEE) n. 3016/78(3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 350/1999(4). Detto regolamento deve pertanto essere abrogato.
(11) Occorre applicare tali misure dall'inizio della campagna di commercializzazione 2001/02.
(12) Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per lo zucchero,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
A titolo di misura d'intervento, sono concessi aiuti comunitari forfettari per lo smercio, nelle regioni europee della Comunità, dello zucchero prodotto nei dipartimenti francesi d'oltremare.
Articolo 2
1. Su richiesta presentata alle competenti autorità francesi, ai produttori dello zucchero di cui all'articolo 1, consegnato nei porti europei della Comunità, è concesso un aiuto per la campagna di commercializzazione 2001/02 che consta di:
a) un importo forfettario per tonnellata di zucchero, espressa in zucchero bianco, che rappresenta le spese di trasporto dalla fabbrica alla fase di consegna fob, fissato a:
- 17 EUR/t per i dipartimenti della Riunione e della Martinica,
- 24 EUR/t per il dipartimento della Guadalupa;
b) un importo forfettario uniforme, che rappresenta le spese di trasporto marittimo dalla fase fob dipartimenti francesi d'oltremare alla fase cif porti europei della Comunità e le spese di assicurazione inerenti a detto trasporto;
c) un importo per 100 kg di zucchero in giacenza al termine di ogni mese presso i produttori, espresso in zucchero bianco, fissato a 0,33 EUR al mese.
2. L'importo forfettario di cui al paragrafo 1, lettera b), è fissato in funzione dell'elemento nolo Caraibi-Regno Unito stabilito dal Freight Committee of the United Terminal Sugar Market Association of London e incorporato nel "London Daily Price" per lo zucchero, elemento valido alla data di rilascio della polizza di carico dello zucchero considerato.
Detto importo è convertito in euro applicando il tasso di conversione utilizzato per il rilevamento del prezzo cif e adattato in misura forfettaria per tener conto delle spese di assicurazione della differenza di valore dello zucchero sul mercato mondiale e nella Comunità. In seguito, si applica a tale importo un coefficiente pari a 1,00 diviso per il rendimento dello zucchero in questione.
La Commissione constata l'importo adattato e lo comunica alle competenti autorità francesi.
3. Le competenti autorità francesi possono adeguare su base forfettaria l'importo di cui al paragrafo 1, lettera b), qualora i costi di trasporto effettivi sostenuti dai produttori siano più elevati a causa dell'utilizzazione di navi di dimensioni inferiori a 20000 tonnellate di stazza netta.
Tale adeguamento non può superare, per ciascun mese e per ciascuna zona geografica (Antille/Riunione), la media delle differenze tra il costo effettivo del nolo di navi di dimensioni inferiori a 20000 tonnellate di stazza netta, constatato in base alle polizze di carico ricevute per l'imbarco, e l'elemento nolo Caraibi-Regno Unito di cui al paragrafo 1, lettera b), riscontrate per i trasporti di merci sfuse nei dodici mesi precedenti il mese di partenza degli zuccheri dai porti dei dipartimenti francesi d'oltremare.
All'adeguamento può essere applicata una maggiorazione non superiore al 25 % se la dimensione delle navi è inferiore a 7000 tonnellate di stazza netta a causa dei limiti portuali.
Le competenti autorità francesi comunicano tempestivamente alla Commissione gli adeguamenti effettuati, precisando in particolare il numero di navi e gli importi in questione, e trasmettono i documenti giustificativi pertinenti.
Articolo 3
1. L'aiuto di cui all'articolo 2 si applica al peso dello zucchero constatato all'arrivo, convertito in zucchero bianco secondo la formula di rendimento di cui all'articolo 4.
Se il trasporto è effettuato alla rinfusa e non consente l'identificazione delle singole partite, il rendimento medio dell'insieme del carico si applica a tutto lo zucchero in causa.
2. L'aiuto di cui all'articolo 2 è versato su presentazione, da parte del produttore interessato:
a) della prova, riconosciuta valida dallo Stato membro, dell'introduzione dello zucchero nelle regioni europee della Comunità; e
b) della polizza di carico, dei risultati delle analisi e della fattura definitiva.
Le analisi sono effettuate al momento del ricevimento, sull'intero carico e per partite di 250 tonnellate, da un laboratorio riconosciuto dello Stato membro nel cui territorio lo zucchero è stato introdotto.
3. Può essere concesso un anticipo pari al 90 % dell'importo determinato in base al peso che figura sulla fattura provvisoria, convertito in zucchero bianco secondo un rendimento forfettario del 96 %.
La domanda di anticipo deve essere presentata dal produttore interessato ed essere corredata della polizza di carico e della fattura provvisoria.
4. Fatto salvo il paragrafo 2 e su presentazione di relativa domanda da parte del produttore o dei produttori di zucchero greggio interessati, può essere versato altresì un primo anticipo di importo pari all'elemento dell'aiuto di cui all'articolo 2, paragrafo 1, lettera a). Questo primo anticipo costituisce un acconto dell'anticipo previsto al paragrafo 3.
Il primo anticipo è calcolato in base al peso rilevato nel silo del porto d'imbarco dalle competenti autorità francesi o da persone che agiscono sotto il controllo di dette autorità, peso che viene convertito in zucchero bianco in base a un rendimento forfettario del 96 %.
La domanda di cui al primo comma è corredata della costituzione di una cauzione di importo pari all'anticipo richiesto. La cauzione è svincolata per le quantità per le quali si procede al pagamento definitivo dell'intero importo dell'aiuto di cui all'articolo 2, paragrafo 1, lettere a) e b), secondo le condizioni di cui al paragrafo 1 del presente articolo.
La cauzione è costituita, a scelta del richiedente, in contanti o sotto forma di garanzia prestata da un istituto rispondente ai criteri stabiliti dalla Francia.
La parte della cauzione o la cauzione che non viene svincolata è incamerata per il quantitativo di zucchero per il quale non sono stati soddisfatti i corrispondenti obblighi.
Articolo 4
1. Per lo zucchero di cui all'articolo 1 raffinato in una raffineria nelle regioni europee della Comunità, le raffinerie percepiscono un aiuto per ogni decimo di punto percentuale di rendimento superiore al 92 %, di importo pari allo 0,0387 % del prezzo d'intervento dello zucchero greggio valido per la campagna di commercializzazione nel corso della quale ha luogo la raffinazione.
2. Il disposto del paragrafo 1 si applica limitatamente a quantitativi da determinarsi in funzione delle regioni della Comunità in cui lo zucchero potrebbe essere raffinato.
I quantitativi di cui al primo comma, destinati ad essere raffinati nelle regioni europee interessate della Comunità, sono determinati secondo la procedura prevista all'articolo 42, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/2001 in base ad un bilancio di approvvigionamento comunitario in zucchero greggio.
3. L'importo complessivo dell'aiuto di cui al paragrafo 1 è concesso alle imprese che hanno raffinato lo zucchero in questione, che sono tenute a presentare la relativa domanda alle autorità competenti dello Stato membro sul cui territorio ha avuto luogo la raffinazione.
Articolo 5
La domanda di concessione dell'aiuto di cui all'articolo 4 è corredata delle prove, riconosciute valide dallo Stato membro in causa, che lo zucchero raffinato è stato ottenuto da zucchero greggio prodotto nei dipartimenti francesi d'oltremare. A tal fine, su richiesta delle raffinerie interessate, lo zucchero greggio è posto sotto controllo doganale o controllo amministrativo di altro tipo che presenti garanzie equivalenti.
Ai fini della concessione dell'aiuto s'intende per raffinazione la trasformazione dello zucchero greggio, quale definito all'articolo 1, paragrafo 2, lettera b), del regolamento (CE) n. 1260/2001, in zucchero bianco quale definito all'articolo 1, paragrafo 2, lettera a), dello stesso regolamento.
Articolo 6
Lo Stato membro interessato comunica ogni mese alla Commissione, nei due mesi successivi al mese considerato, i quantitativi espressi in zucchero bianco per i quali sono stati concessi gli aiuti di cui rispettivamente agli articoli 2 e 4, nonché gli importi corrispondenti a detti quantitativi.
Articolo 7
Il regolamento (CEE) n. 2750/86 è abrogato.
Articolo 8
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Esso si applica a decorrere dal 1o luglio 2001.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 30 luglio 2001.