ДИРЕКТИВА 2007/56/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 17 септември 2007 година
за изменение на определени приложения към директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества за азоксистробин, хлороталонил, делтаметрин, хексахлоробензен, йоксинил, оксамил и квиноксифен
(Текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаването на Европейската общност,
като взе предвид Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху зърнените култури (1), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 86/363/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху храните от животински произход (2), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (3), и по-специално член 7 от нея,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (4), и по-специално член 4, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО, разрешенията за употреба на продукти за растителна защита върху определени култури са отговорност на държавите-членки. Такива разрешения трябва да се основават на оценка на въздействието върху човешкото здраве и здравето на животните и последиците за околната среда. При тази оценка трябва да се имат предвид елементи, като излагането на операторите и наблюдателите, последствията за земната, водната и въздушната среда, както и въздействието върху хората и животните при прием на остатъчни вещества от третираните култури.
(2)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) отразяват използването на минимални количества пестициди, необходими за постигане на ефективна защита на растенията, прилагани по начин, при който количеството остатъчни вещества е възможно най-малко и токсикологично допустимо, особено що се отнася до прогнозирания хранителен прием.
(3)
МДГОВ за пестициди в обхвата на Директива 90/642/ЕИО са предмет на преразглеждане и изменение, с оглед да бъдат взети предвид нови или променени употреби. Комисията получи сведения относно нови или променени употреби, което следва да доведе до изменения в допустимите граници на остатъчни вещества за азоксистробин, хлороталонил, йоксинил и квиноксифен.
(4)
По отношение на хексахлоробензен Комисията получи информация, че поради замърсяване на околната среда, този пестицид е възможно да се срещне на по-високи нива от прага на аналитично определяне в семена от тиква, които са консумирана стока в редица държави-членки. Следователно включването на „семена от тиква“ в приложение I към Директива 90/642/ЕИО и установяването на МДГОВ за семена от тиква е необходимо за защитата на потребителите от прекомерни остатъчни вещества от хексахлоробензен.
(5)
По отношение на оксамил бяха установени временни МГДОВ в Директива 90/642/ЕИО чрез Директива 2006/59/ЕО на Комисията (5), до предоставяне на данни от клинични изпитвания. Данните от клиничните изпитвания за оксамил бяха подадени и оценени. В резултат на това временните МДГОВ за оксамил могат да бъдат потвърдени.
(6)
По отношение на делтаметрин също бяха установени временни МДГОВ в директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО посредством Директива 2006/59/ЕО, до преразглеждане на информацията за приложение III съгласно Директива 91/414/ЕИО и пререгистрирането на формулациите на делтаметрин на ниво държави-членки. След подробно проучване се установи, че следва да бъде предвидено повече време, за да се гарантира правилната преценка на позволените употреби на делтаметрин в държавите-членки. Следователно е целесъобразно срока на временните МДГОВ за делтаметрин да бъде удължен.
(7)
Излагането на потребителите през целия им живот на тези пестициди посредством хранителни продукти, които могат да съдържат остатъчни вещества от споменатите пестициди, беше разгледано и оценено в съответствие с използваните процедури и практики в Общността и с оглед на публикуваните от Световната здравна организация насоки (6). На базата на тези анализи и оценки, МДГОВ за тези пестициди следва да бъдат установени по начин, който гарантира, че допустимата дневна доза не е надвишена.
(8)
В случая на хлороталонил и йоксинил, за които съществува остра референтна доза (ОРД), интензивното излагане на потребителите посредством всеки хранителен продукт, който може да съдържа остатъци от тези пестициди, беше анализирано и оценено в съответствие с действащите процедури и практики в Общността, като се вземат предвид публикуваните от Световната здравна организация насоки. Бяха взети предвид и становищата на Научния комитет по растенията (НКР), и по-специално насоките и препоръките по отношение на защитата на потребителите от третирани с пестициди хранителни продукти (7). Въз основа на оценката на хранителния прием, МДГОВ за тези пестициди следва да бъдат определени така, че да се гарантира, че ОРД няма да бъде надвишена. По отношение на другите субстанции, оценката на предоставената информация показа, че не се налага определяне на ОРД, и следователно няма необходимост от краткосрочна оценка.
(9)
Когато разрешените употреби на препарати за растителна защита не водят до установими количества на остатъчни вещества от пестициди във или върху хранителния продукт, или при липса на разрешени употреби, или когато разрешени от държавите-членки приложения не са били подкрепени от необходимите данни, или когато практическите приложения в трети страни, в резултат на които има остатъчни вещества във или върху храни, които могат да влязат в обращение на пазара на Общността, не са били подкрепени от необходимите данни, МДГОВ следва да бъдат фиксирани на долния праг на аналитично определяне.
(10)
Установяването или изменението на временни МДГОВ на общностно равнище не възпрепятства държавите-членки да определят временни МДГОВ за йоксинил и квиноксифен, в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО и приложение VI към цитираната директива. Счита се, че за определяне на последващите употреби на съответните субстанции е достатъчен период от четири години. След това временните МДГОВ на равнище Общност следва да станат окончателни.
(11)
Следователно е необходимо изменение на МДГОВ, установени с директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО, за да се осигури защита на потребителите и подходящо наблюдение и контрол върху употребите на продукти за растителна защита. Уместно е, когато МДГОВ вече са определени в приложенията към посочените директиви, те да бъдат изменени. Когато МДГОВ все още не са определени, е уместно те да бъдат установени за пръв път.
(12)
Следователно директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО следва да бъдат съответно изменени.
(13)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 86/362/ЕИО се изменя в съответствие с приложение I към настоящата директива.
Член 2
Директива 86/363/ЕИО се изменя в съответствие с приложение II към настоящата директива.
Член 3
Директива 90/642/ЕИО се изменя, както следва:
1)
В приложение I, към група „4 Маслодайни семена“ се добавя вписването „семена от тиква“.
2)
Приложение II се изменя в съответствие с приложение III към настоящата директива.
Член 4
Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 18 декември 2007 г. необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива. Те съобщават на Комисията незабавно текста на тези разпоредби и предоставят таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Те прилагат тези разпоредби, считано 19 декември 2007 г.
Когато държавите-членки приемат споменатите разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или се придружават от такова позоваване при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 5
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 17 септември 2007 година.
DIRETTIVA 2007/56/CE DELLA COMMISSIONE
del 17 settembre 2007
che modifica alcuni allegati delle direttive del Consiglio 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE per quanto riguarda le quantità massime di residui di azossistrobina, clorotalonil, deltametrina, esaclorobenzene, ioxinil, oxamil e quinoxifen
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 86/362/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari sui e nei cereali (1), in particolare l'articolo 10,
vista la direttiva 86/363/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari sui e nei prodotti alimentari di origine animale (2), in particolare l'articolo 10,
vista la direttiva 90/642/CEE del Consiglio, del 27 novembre 1990, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari su e in alcuni prodotti di origine vegetale, compresi gli ortofrutticoli (3), in particolare l'articolo 7,
vista la direttiva 91/414/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1991, relativa all'immissione in commercio dei prodotti fitosanitari (4), in particolare l'articolo 4, paragrafo 1, lettera f),
considerando quanto segue:
(1)
Conformemente alle disposizioni della direttiva 91/414/CEE, le autorizzazioni di prodotti fitosanitari destinati a essere utilizzati su culture specifiche sono di competenza degli Stati membri. Tali autorizzazioni devono basarsi sulla valutazione degli effetti dei prodotti sulla salute umana e animale e sull'ambiente. Gli elementi da prendere in considerazione nel corso della valutazione comprendono l'esposizione dell'operatore e delle altre persone presenti e gli effetti sull'ambiente terrestre, acquatico e aereo, nonché gli effetti, sugli esseri umani e sugli animali, del consumo di residui presenti sulle colture trattate.
(2)
Le quantità massime di residui (QMR) corrispondono all'utilizzazione di quantità minime di antiparassitari per garantire una protezione efficace dei vegetali, applicate in modo tale che la quantità di residui sia la minore possibile e sia tossicologicamente accettabile, in particolare in termini di apporto alimentare stimato.
(3)
Le QMR di antiparassitari coperti dalla direttiva 90/642/CEE devono essere costantemente riesaminate. Esse possono essere modificate per tenere conto di nuove utilizzazioni o di cambi di utilizzazione. Sono state comunicate alla Commissione informazioni relative a nuove utilizzazioni o a cambi di utilizzazione che richiedono una modifica delle quantità di residui di azossistrobina, clorotalonil, ioxinil e quinoxifen.
(4)
Per quanto riguarda l'esaclorobenzene, la Commissione ha ricevuto informazioni secondo le quali, a causa di una contaminazione ambientale, questo antiparassitario poteva essere presente in quantità superiori al limite di determinazione analitica nei semi di zucca, prodotto consumato come prodotto alimentare in alcuni Stati membri. È pertanto necessario inserire i «semi di zucca» nell'allegato I della direttiva 90/642/CEE e fissare le QMR applicabili a tali semi per proteggere i consumatori contro quantità eccessive di residui di esaclorobenzene.
(5)
Per quanto riguarda l'oxamil, sono state fissate QMR provvisorie nella direttiva 90/642/CEE dalla direttiva 2006/59/CE della Commissione (5), in attesa dei risultati delle prove. I risultati delle prove relative all'oxamil sono stati successivamente comunicati e valutati. Ne consegue che le QMR provvisorie per l'oxamil possono essere confermate.
(6)
Anche per la deltametrina sono state fissate QMR provvisorie nelle direttive 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE dalla direttiva 2006/59/CE, in attesa della revisione del fascicolo di cui all'allegato III della direttiva 91/414/CEE e della nuova registrazione dei preparati di deltametrina negli Stati membri. Dopo un approfondimento di analisi, è risultato opportuno stabilire un termine supplementare per consentire un esame adeguato delle utilizzazioni della deltametrina autorizzate a livello degli Stati membri. È quindi opportuno prorogare la validità delle QMR provvisorie di deltametrina.
(7)
L'esposizione dei consumatori agli antiparassitari sopra menzionati durante tutta la loro vita attraverso i prodotti alimentari che possono contenere residui di tali antiparassitari è stata stimata e valutata conformemente alle procedure e alle prassi in uso della Comunità, tenendo conto degli orientamenti pubblicati dall'Organizzazione mondiale della sanità (6). È opportuno fissare per questi antiparassitari, sulla base delle stime e delle valutazioni, QMR in grado di garantire che le dosi giornaliere ammissibili non siano superate.
(8)
Nel caso del clorotalonil e dell'ioxinil, per i quali esistono dosi acute di riferimento (DAR), l'esposizione acuta dei consumatori attraverso ciascuno dei prodotti alimentari e che possono contenere residui di questi antiparassitari è stata stimata e valutata conformemente alle procedure e alle prassi in uso nella Comunità, tenendo conto degli orientamenti pubblicati dall'OMS. I pareri del comitato scientifico delle piante (CSP), in particolare gli orientamenti e raccomandazioni concernenti la tutela dei consumatori dai prodotti alimentari trattati con antiparassitari (7), sono stati debitamente presi in considerazione. È opportuno fissare per tali antiparassitari, sulla base della stima dell'apporto alimentare, QMR in grado di garantire che le DAR non saranno superate. Nel caso delle altre sostanze, una valutazione delle informazioni disponibili ha dimostrato che nessuna DAR era necessaria e che non era opportuno procedere ad una stima a breve termine.
(9)
È opportuno fissare QMR al limite inferiore di determinazione analitica nel caso in cui utilizzazioni autorizzate di prodotti fitosanitari non producono livelli rilevabili di residui di antiparassitari in o su prodotti alimentari, o nel caso in cui non vi sono utilizzazioni autorizzate, oppure nel caso in cui utilizzazioni autorizzate da Stati membri non sono state suffragate dai dati necessari, oppure nel caso in cui utilizzazioni in paesi terzi causanti residui in o su prodotti alimentari che possono essere messi in circolazione nel mercato comunitario non sono state suffragate da tali dati necessari.
(10)
La fissazione o la modifica a livello comunitario delle QMR provvisorie non impedisce agli Stati membri di fissare QMR provvisorie per l'ioxinil e il quinoxifen conformemente all'articolo 4, paragrafo 1, lettera f), della direttiva 91/414/CEE e all'allegato VI di tale direttiva. Un periodo di quattro anni è ritenuto sufficiente per consentire altre utilizzazioni di tali sostanze. Al termine di questo periodo, è opportuno che le QMR comunitarie provvisorie divengano definitive.
(11)
È pertanto necessario modificare le QMR fissate nelle direttive 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE, al fine di consentire una sorveglianza e un controllo adeguati delle utilizzazioni dei prodotti fitosanitari in questione e di tutelare i consumatori. Nel caso in cui le QMR siano già state determinate negli allegati di tali direttive, è opportuno modificarle, nel caso in cui le QMR non siano ancora state determinate, è opportuno fissarle per la prima volta.
(12)
È quindi opportuno modificare le direttive 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE di conseguenza.
(13)
Le misure previste dalla presente direttiva sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
La direttiva 86/362/CEE è modificata conformemente all'allegato I della presente direttiva.
Articolo 2
La direttiva 86/363/CEE è modificata conformemente all'allegato II della presente direttiva.
Articolo 3
La direttiva 90/642/CEE è modificata come segue:
1)
nell'allegato I, gruppo «4. Semi oleaginosi», è aggiunta la voce «Semi di zucca»;
2)
l'allegato II è modificato conformemente all'allegato III della presente direttiva.
Articolo 4
Gli Stati membri adottano e pubblicano, entro il 18 dicembre 2007, le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva. Essi comunicano immediatamente alla Commissione il testo di tali disposizioni nonché una tavola di concordanza tra queste ultime e la presente direttiva.
Essi applicano tali disposizioni a decorrere dal 19 dicembre 2007.
Quando gli Stati membri adottano dette disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva oppure sono corredate di un siffatto riferimento all'atto della loro pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
Articolo 5
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Articolo 6
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, il 17 settembre 2007.