32002R0472
L 075/18
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 472/2002 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2002 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 466/2001 за определяне на максимално допустимото съдържание на определени замърсители в храните
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за определяне на процедури на Общността относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
след консултации с Научния комитет по храните (НКХ),
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 315/93 предвижда, че трябва да бъде фиксирано максимално допустимото съдържание на определени замърсители в храните, с цел да се защити общественото здраве.
(2)
Регламент (ЕО) № 466/2001 на Комисията (2), последно изменен с Регламент (ЕО) № 257/2002 (3), определя максимално допустимото съдържание на определени замърсители в храните, което да се прилага от 5 април 2002 г.
(3)
Някои държави-членки са приели или планират да приемат максимално допустимото съдържание на афлатоксини в подправките и максимално допустимото съдържание на охратоксин А в определени храни. С оглед на несъответствията между държавите-членки и произтичащата опасност от нарушаване на конкуренцията са необходими мерки на Общността, за да се гарантира единството на пазара, като същевременно се съблюдава принципът на пропорционалност.
(4)
Афлатоксините, по-специално афлатоксин В1, са генотоксични канцерогенни вещества. За вещества от този вид няма праг, под който да не се наблюдава вредно въздействие и следователно не може да бъде определен допустим дневен прием. Съвременното научно и техническо познание и подобренията в техниките на производство и съхранение не могат да предотвратят развитието на тези плесени и следователно няма възможност напълно да се премахне наличието на афлатоксини в подправките. Следователно трябва да бъдат фиксирани граници, които да са толкова ниски, колкото е разумно постижимо.
(5)
Резултатите от координирана програма за контрол, проведена от държавите-членки в съответствие с Препоръка 97/77/ЕО на Комисията от 8 януари 1997 г. относно координираната програма за официален контрол на храните за 1997 г. (4), станаха достъпни след като беше установено максимално допустимото съдържание на афлатоксини в други храни. Те показват, че няколко вида подправки съдържат високо ниво на афлатоксини. Следователно е уместно да се установят максимални граници за видовете подправки, които се използват в големи количества и сред които замърсяването е широко разпространено.
(6)
Максималните граници трябва да се преразгледат и, ако е необходимо, да се намалят преди 31 декември 2003 г., имайки предвид възможностите за намаляване на замърсяването с афлатоксини в подправките, чрез подобрения в методите за производство, събиране и складиране и напредъка на научното и техническо познание.
(7)
Охратоксин А е микотоксин, отделян от няколко гъбички (видовете Penicillium и Aspergillus). Той се среща обикновено в много растителни продукти като зърнени храни, зърна от кафе, какаови зърна и сушени плодове по целия свят. Той е открит в продукти като продуктите на базата на зърнени храни, кафе, вино, бира, подправки и гроздов сок, но също и в продукти от животински произход, а именно свински бъбреци. Изследванията за честотата и нивата на наличие на охратоксин А в пробите от храни и човешка кръв показват, че храните са често замърсени.
(8)
Охратоксин А е микотоксин с канцерогенни, нефротоксични, тератогенни, имунотоксични и възможни невротоксични свойства. Той е бил свързан с нефропатията при хората. Охратоксин А може да бъде с дълъг период на полуразпадане при хората.
(9)
Научният комитет по храните счете в становището си относно охратоксин А от 17 септември 1998 г., че би било благоразумно да се намали, доколкото е възможно, излагането на охратоксин А, като се следи за това излаганията да са близо до долната граница на обхвата на допустимия дневен прием от 1,2-14 ng/kg телесно тегло/ден, които са били оценени от други органи, например на под 5 ng/kg телесно тегло/ден.
(10)
С настоящото научно и техническо познание и въпреки подобренията в техниките на производство и съхранение, не е възможно да се предотврати изцяло развитието на тези плесени. Следователно охратоксин А не може да бъде напълно отстранен от храната. Следователно трябва да бъдат зададени граници, които да са толкова ниски, колкото е разумно постижимо.
(11)
Основните хранителни източници за приемането на охратоксин А са зърнените храни и зърнените продукти. Профилактиката е от основно значение, за да се избегне замърсяването, доколкото е възможно, и да се защити потребителят. Освен това е уместно да се установят максимални граници за зърнените храни и зърнените продукти до разумно достижимо ниво при условие че се прилагат профилактични действия, за да се избегне замърсяването на всички етапи от производствената и търговска верига.
(12)
Беше установено, че стафидите (Коринтски стафиди, Султански стафиди и други стафиди) са показали висока степен на замърсяване. Стафидите са значителен хранителен източник на охратоксин А за хора, които ги консумират в големи количества, по-специално, деца. Ако следователно е необходимо за момента да се установи граница до едно ниво, което да е технологично приемливо, то е наложително да се продължи подобряването на практиките, целящи да намалят замърсяването.
(13)
Наличието на охратоксин А е било също така наблюдавано в кафето, виното, бирата, гроздовия сок, какаото и в подправките. Трябва да бъдат предприети изследвания и проучване от страна на държавите-членки и заинтересованите страни (като например професионални организации), за да се определят различните фактори, включени в образуването на охратоксин А и да се определят превантивните мерки, които трябва да бъдат предприети за намаляване наличието на охратоксин А в тези храни. За тези продукти трябва да се направи всякакво усилие с оглед на проучването и превантивните мерки за намаляване, доколкото е възможно, на съдържанието на охратоксин А, до установяването на максимални граници въз основа на принципа ALARA„толкова ниски, колкото е разумно постижимо“. Ако не се направят усилия за намаляване съдържанието на охратоксин А за определени продукти, ще се наложи да се установи максимална граница за тези продукти, с цел да се защити общественото здраве, без да може да се оцени технологичната възможност.
(14)
Регламент (ЕО) № 466/2001 трябва следователно да бъде изменен.
(15)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 466/2001 се изменя, както следва:
1.
Член 4, параграф 2 се изменя, както следва:
а)
уводното изречение се заменя със следното:
„По отношение на афлатоксини и охратоксин А в продуктите, изброени в точки 2.1 и 2.2 на приложение I, то се забранява:“;
б)
в буква б) „и 2.1.3“ се заменя с „2.1.3, 2.1.4, 2.2.1 и 2.2.2“.
2.
В член 5 се добавя следният параграф 2а:
„2а. Комисията преразглежда максимално допустимото съдържание на афлатоксини, определено в точка 2.1.4 на раздел 2 от приложение I, най-късно до 31 декември 2003 г. и, ако е подходящо, ги понижава с цел да се вземе предвид напредъкът на научните и технологически познания.
Комисията преразглежда разпоредбите на точки 2.2.2 и 2.2.3 от раздел 2 на приложение I най-късно до 31 декември 2003 г. по отношение на максимално допустимото съдържание на охратоксин А в стафидите и с цел да се включи максимална граница за наличието на охратоксин А в суровото и печено кафе и кафени продукти, вино, бира, гроздов сок, какао и какаови продукти и подправки, вземайки предвид предприетите изследвания и приложените превантивни мерки за понижаване наличието на охратоксин А в тези продукти.
За тази цел държавите-членки и заинтересованите страни съобщават всяка година на Комисията резултатите от предприетите изследвания и напредъка по прилагането на превантивните мерки, за да се избегне замърсяване с охратоксин А.“
3.
Приложение I се изменя съгласно приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на десетия еден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 5 април 2002 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 12 март 2002 година.
Regolamento (CE) n. 472/2002 della Commissione
del 12 marzo 2002
che modifica il regolamento (CE) n. 466/2001 che definisce i tenori massimi di taluni contaminanti presenti nelle derrate alimentari
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CEE) n. 315/93 del Consiglio, dell'8 febbraio 1993, che stabilisce procedure comunitarie relative ai contaminanti nei prodotti alimentari(1), in particolare l'articolo 2, paragrafo 3,
dopo consultazione del comitato scientifico dell'alimentazione umana (SCF),
considerando quanto segue:
(1) Il regolamento (CEE) n. 315/93 prevede che occorre fissare tenori massimi di contaminanti nei prodotti alimentari per tutelare la sanità pubblica.
(2) Il regolamento (CE) n. 466/2001 della Commissione(2), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 257/2002(3), stabilisce tenori massimi per taluni contaminanti nei prodotti alimentari a decorrere dal 5 aprile 2002.
(3) Alcuni Stati membri hanno adottato, o prevedono di adottare, tenori massimi per le aflatossine nelle spezie e tenori massimi per l'ocratossina A in taluni prodotti alimentari. Date le disparità esistenti fra i regimi giuridici degli Stati membri e le distorsioni della concorrenza che possono conseguirne, si rendono necessarie misure comunitarie volte a garantire, nel rispetto del principio di proporzionalità, l'esistenza di un mercato unico.
(4) Le aflatossine, e particolarmente l'aflatossina B1, sono sostanze a carattere cancerogeno-genotossico. Per questo tipo di sostanze non esiste alcuna soglia al di sotto della quale non si riscontrino effetti negativi. Pertanto non si può fissare una dose giornaliera tollerabile. Allo stato attuale delle conoscenze scientifiche e tecniche, nonché dei progressi compiuti nelle pratiche di produzione e stoccaggio, non è possibile impedire lo sviluppo delle suddette muffe ed eliminare quindi completamente la presenza di aflatossine nelle spezie. Occorre pertanto fissare limiti al livello più basso ragionevolmente conseguibile.
(5) I risultati di un programma coordinato di controllo, attuato dagli Stati membri in conformità con la raccomandazione 97/77/CE della Commissione, dell'8 gennaio 1997, relativa ad un programma coordinato per il controllo ufficiale dei prodotti alimentari per il 1997(4), sono disponibili fin da quando sono stati fissati i tenori massimi delle aflatossine in altri prodotti alimentari. Essi indicano che varie specie di spezie contengono un tenore elevato di aflatossine. È quindi opportuno stabilire tenori massimi per le specie di spezie che sono utilizzate in grandi quantità ed hanno un'elevata incidenza di contaminazione.
(6) Anteriormente al 31 dicembre 2003, occorrerebbe riesaminare i tenori massimi tenendo conto delle possibilità di ridurre la contaminazione da aflatossine nelle spezie attraverso miglioramenti delle condizioni di produzione, raccolta e stoccaggio e l'evoluzione delle conoscenze scientifiche e tecnologiche.
(7) L'ocratossina A è una micotossina prodotta da diversi funghi (delle specie Penicillium e Aspergillus). È naturalmente presente in una serie di prodotti vegetali quali cereali, chicchi di caffè, cacao e frutta secca, in tutto il mondo. È stata individuata in prodotti quali cereali, caffè, vino, birra, succo d'uva e anche in prodotti di origine animale, cioè il rognone dei suini. Le indagini sulla frequenza e sulla concentrazione di ocratossina A in campioni di alimenti e di sangue umano indicano che i prodotti alimentari sono spesso contaminati.
(8) L'ocratossina A è una micotossina con proprietà cancerogene, nefrotossiche, teratogene, immunotossiche e forse neurotossiche. Nell'uomo è stata associata alla nefropatia. Nell'uomo l'ocratossina A può avere un lungo tempo di dimezzamento.
(9) Nel suo parere sull'ocratossina A, del 17 settembre 1998, il comitato scientifico dell'alimentazione umana ha ritenuto che sarebbe prudente ridurre il più possibile l'esposizione all'ocratossina A, in modo tale che le esposizioni si avvicinino al limite inferiore della gamma delle dosi giornaliere ammissibili, fissato da altri organismi a 1,2-14 ng/kg peso corporeo/giorno, ad esempio al di sotto di 5 ng/kg peso corporeo/giorno.
(10) Allo stadio attuale delle conoscenze scientifiche e tecniche, e nonostante i progressi compiuti nelle tecniche di produzione e stoccaggio, non è possibile impedire completamente lo sviluppo delle suddette muffe. Di conseguenza non è possibile eliminare completamente l'ocratossina A dai prodotti. I limiti vanno pertanto fissati al livello più basso ragionevolmente conseguibile.
(11) La fonte principale di assunzione alimentare di ocratossina A è rappresentata dai cereali e dai prodotti a base di cereali. Per evitare per quanto possibile la contaminazione e tutelare il consumatore è fondamentale la prevenzione. Inoltre è opportuno fissare tenori massimi nei cereali e nei prodotti a base di cereali al livello più basso ragionevolmente conseguibile a condizione che vengano previste azioni preventive per evitare la contaminazione in tutte le fasi del processo di produzione e commercializzazione.
(12) È stata constatata un'elevata contaminazione dei frutti essiccati della vite (uva passa di Corinto, uva passa, uva sultanina) che costituiscono una fonte importante di ocratossina A nella dieta di persone, come i bambini, i cui livelli di consumo di tali prodotti sono elevati. Se da un lato è quindi opportuno fissare un limite tecnologicamente conseguibile mentre resta assolutamente, è dall'altro indispensabile migliorare ulteriormente l'applicazione di procedure più efficaci per ridurre la contaminazione.
(13) La presenza di ocratossina A è stata rilevata anche nel caffè, nel vino, nella birra, nel succo d'uva, nel cacao e nelle spezie. Indagini e ricerche dovrebbero essere effettuate dagli Stati membri e dalle parti interessate (quali le organizzazioni professionali) per stabilire quali fattori concorrono alla formazione dell'ocratossina A e per definire le misure preventive da adottare per ridurre la presenza di ocratossina A nei summenzionati prodotti alimentari. Per tali prodotti, occorre adoperarsi al massimo nell'ambito della ricerca e delle misure di prevenzione al fine di ridurre il più possibile il tenore di ocratossina A, in attesa di fissare tenori massimi sulla base del principio del livello più basso ragionevolmente conseguibile (ALARA). Se non verrà fatto alcuno sforzo per ridurre il tenore di ocratossina A in alcuni prodotti, sarà necessario stabilire un tenore massimo per tali prodotti al fine di tutelare la sanità pubblica, anche in mancanza di una valutazione di fattibilità tecnologica.
(14) Il regolamento (CE) n. 466/2001 dovrebbe essere quindi modificato di conseguenza.
(15) Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CE) n. 466/2001 è modificato come segue:
1) l'articolo 4, paragrafo 2, è modificato come segue:
a) la frase introduttiva è sostituita da quella seguente "Per quanto riguarda le aflatossine e l'ocratossina A nei prodotti indicati ai punti 2.1 e 2.2 dell'allegato I, è vietato:";
b) al punto b) "e 2.1.3" è sostituito da "2.1.3, 2.1.4, 2.2.1 e 2.2.2";
2) all'articolo 5 è inserito il seguente paragrafo 2a: "2a. La Commissione riesamina i tenori massimi delle aflatossine fissati al punto 2.1.4. della sezione 2 dell'allegato I entro e non oltre il 31 dicembre 2003 e, se del caso, li riduce per tenere conto del progresso scientifico e delle conoscenze tecnologiche.
La Commissione riesamina le disposizioni di cui ai punti 2.2.2 e 2.2.3 della sezione 2 dell'allegato I entro e non oltre il 31 dicembre 2003 per quanto riguarda i tenori massimi di ocratossina A nella frutta secca nell'intento di inserire un tenore massimo per l'ocratossina A nel caffè crudo e torrefatto e nei prodotti a base di caffè, nel vino, nella birra, nel succo d'uva, nel cacao e nei prodotti a base di cacao nonché nelle spezie, tenendo conto delle indagini effettuate e delle misure preventive applicate per ridurre la presenza di ocratossina A nei summenzionati prodotti.
A tal fine gli Stati membri e le parti interessate comunicano ogni anno alla Commissione i risultati delle indagini effettuate e i progressi compiuti per quanto riguarda l'applicazione delle misure preventive intese ad evitare la contaminazione da ocratossina A.";
3) l'allegato I è modificato come indicato nell'allegato al presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il decimo giorno successivo a quello della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Esso è applicabile dal 5 aprile 2002.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 12 marzo 2002.