РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 12 декември 2008 година
за използване на националните счетоводни стандарти на някои трети държави и на Международните стандарти за финансово отчитане от емитенти на ценни книжа от трети държави при изготвянето на техните консолидирани финансови отчети
(нотифицирано под номер C(2008) 8218)
(текст от значение за ЕИП)
(2008/961/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране на изискванията за прозрачност по отношение на информацията за емитентите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 23, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. относно прилагането на международните счетоводни стандарти (2) изисква от дружествата, спрямо които се прилага правото на някоя от държавите-членки и чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулирания пазар на която и да е държава-членка, да изготвят своите консолидирани финансови отчети в съответствие с международните счетоводни стандарти, познати понастоящем под наименованието Международни стандарти за финансово отчитане (МСФО), които са приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 (наричани по-долу „приетите МСФО“), за всяка финансова година, започваща на 1 януари 2005 г. или след това.
(2)
В членове 4 и 5 от Директива 2004/109/ЕО се предвижда, че когато емитент трябва да изготви консолидирани отчети, годишните и шестмесечните финансови отчети трябва да включват такива консолидирани отчети, подготвени в съответствие с приетите МСФО. Въпреки че това изискване се отнася както за емитенти от Общността, така и за емитенти от трети държави, емитентите от трети държави могат да бъдат освободени от това изискване, при условие че законодателството на въпросната трета държава предвижда еквивалентни изисквания.
(3)
В Решение 2006/891/ЕО на Комисията (3) се предвижда, че емитент от трета държава може също така да изготви консолидираните си отчети за финансовите години, започващи преди 1 януари 2009 г., в съответствие с МСФО, публикувани от Съвета по международни счетоводни стандарти (IASB), с общоприетите счетоводни принципи на Канада, Япония или Съединените щати или с общоприетите счетоводни принципи на дадена трета държава, които подлежат на сближаване с МСФО.
(4)
Финансовите отчети, изготвени в съответствие с МСФО, публикувани от IASB, предоставят на лицата, ползващи тези финансови отчети, достатъчна информация, която да им позволи да направят обективна оценка на активите и пасивите, финансовото състояние, печалбата и загубата и перспективите за емитента. Ето защо е целесъобразно на емитентите от трети държави да се позволи да използват МСФО, публикувани от IASB, в Общността.
(5)
С оглед извършването на оценка на еквивалентността на общоприетите счетоводни принципи на трета държава и приетите МСФО в Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията от 21 декември 2007 г. за създаване на механизъм за определяне на еквивалентността на счетоводните стандарти, прилагани от емитенти на ценни книжа от трети държави съгласно директиви 2003/71/ЕО и 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) се предвиждат определяне на еквивалентността и създаване на механизъм за определяне на еквивалентността на общоприетите счетоводни принципи на дадена трета държава. Регламент (ЕО) № 1569/2007 изисква също решението на Комисията да позволява на емитенти от Общността да ползват МСФО, приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, в съответната трета държава.
(6)
През декември 2007 г. Комисията се допита до Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа (CESR) по въпроса за техническата оценка на еквивалентността на общоприетите счетоводни принципи на Съединените щати, Китай и Япония. През март 2008 г. Комисията включи в допитването и общоприетите счетоводни принципи на Южна Корея, Канада и Индия.
(7)
В становищата си от март, май и октомври 2008 г. съответно CESR препоръча общоприетите счетоводни принципи на САЩ и тези на Япония да бъдат приети за еквивалентни на МСФО с оглед на използването им в рамките на Общността. Освен това CESR препоръча временното приемане в рамките на Общността на финансовите отчети, за чието изготвяне са използвани общоприетите счетоводни принципи на Китай, Канада, Южна Корея и Индия, най-късно до 31 декември 2011 г.
(8)
През 2006 г. Съветът на САЩ за финансови счетоводни стандарти и IASB сключиха меморандум за разбирателство, с който се затвърди целта им за постигане на сближаване между общоприетите счетоводни принципи на САЩ и МСФО и се оформи работна програма в тази връзка. Благодарение на тази работна програма много съществени различия между общоприетите счетоводни принципи на САЩ и МСФО бяха преодолени. Освен това след проведения между Комисията и Комисията по ценните книжа и фондовите борси на САЩ диалог вече не е необходимо приравняване за емитентите от Общността, които изготвят своите финансови отчети в съответствие с МСФО, публикувани от IASB. Ето защо е целесъобразно от 1 януари 2009 г. общоприетите счетоводни принципи на САЩ да се считат за еквивалентни на приетите МСФО.
(9)
През август 2007 г. Съветът по счетоводните стандарти на Япония и IASB обявиха, че са се договорили за ускоряване на процеса на сближаване посредством заличаване на основните различия между общоприетите счетоводни принципи на Япония и МСФО до 2008 г., а на останалите различия - до края на 2011 г. Японските органи не изискват от емитентите от Общността, които изготвят финансовите си отчети в съответствие с МСФО, каквото и да било приравняване. Ето защо е целесъобразно от 1 януари 2009 г. общоприетите счетоводни принципи на Япония да се считат за еквивалентни на приетите МСФО.
(10)
В съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1569/2007 на емитенти от трети държави може да бъде разрешено да използват общоприетите счетоводни принципи на други трети държави, които са в процес на сближаване или са поели ангажимент за приемане на МСФО, или са постигнали споразумение с Общността за взаимно признаване преди 31 декември 2008 г., за преходен период, завършващ най-късно на 31 декември 2011 г.
(11)
В Китай счетоводните стандарти за бизнес предприятия се съгласуват цялостно с МСФО и обхващат почти всички области, включени в действащите МСФО. Въпреки това, предвид факта, че счетоводните стандарти за бизнес предприятия се прилагат едва от 2007 г., е налице необходимост от допълнителни доказателства за правилното им прилагане.
(12)
През януари 2006 г. Съветът по счетоводните стандарти на Канада пое публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. и понастоящем взема ефективни мерки за осигуряване на своевременното и пълно преминаване към МСФО до тази дата.
(13)
През март 2007 г. Корейската комисия за финансов надзор и Корейският институт по счетоводство поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. и понастоящем вземат ефективни мерки за осигуряване на своевременното и пълно преминаване към МСФО до тази дата.
(14)
През юли 2007 г. правителството на Индия и Индийският институт на дипломираните счетоводители поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. и понастоящем вземат ефективни мерки за осигуряване на своевременното и пълно преминаване към МСФО до тази дата.
(15)
Въпреки че не е необходимо да се вземе окончателно решение относно еквивалентността на счетоводните стандарти, които са в процес на сближаване с МСФО, преди да се направи оценка на прилагането на тези счетоводни стандарти от дружествата и одиторите, е важно да се подкрепят усилията на държавите, които са се заели със сближаването на техните счетоводни стандарти с МСФО, и тези, които са се заели с приемането на МСФО. Във връзка с това е целесъобразно да се позволи на емитентите от трети държави да изготвят годишните и шестмесечните си финансови отчети в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Китай, Канада, Южна Корея или Индия в Общността, за преходен период, не по-дълъг от 3 години.
(16)
Комисията следва да продължи своя мониторинг на развитието на общоприетите счетоводни принципи на тези трети държави по отношение на приетите МСФО, с техническото съдействие на CESR.
(17)
Държавите следва да бъдат насърчавани да приемат МСФО. Когато тези държави са приели МСФО като свой единствен счетоводен стандарт, ЕС може да реши националните стандарти, определени като съответстващи на МСФО, да не могат повече да се използват при изготвянето на информацията, изисквана по силата на Директива 2004/109/ЕО или Регламент (ЕО) № 809/2004 на Комисията (5) за прилагане на Директива 2003/71/ЕО.
(18)
С цел постигане на по-голяма яснота и прозрачност Решение 2006/891/ЕО следва да бъде заменено.
(19)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
От 1 януари 2009 г. следните стандарти се считат за еквивалентни на МСФО, приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002, по отношение на консолидираните годишни и шестмесечни финансови отчети, в допълнение към МСФО, приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002:
а)
международните стандарти за финансово отчитане, при условие че бележките към одитираните финансови отчети съдържат изрично и безусловно заявление, че те съответстват на Международните стандарти за финансово отчитане съгласно МСС 1 Представяне на финансови отчети;
б)
общоприетите счетоводни принципи на Япония;
в)
общоприетите счетоводни принципи на Съединените американски щати.
Преди финансовите години, започващи на 1 януари 2012 г. или след това, на емитент от трета държава се позволява да изготви годишните и шестмесечните си консолидирани финансови отчети в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република, Канада, Република Корея или Република Индия.
Член 1а
Комисията, с техническото съдействие на CESR, продължава мониторинга на усилията от страна на трети държави да преминат към МСФО и провежда активен диалог с органите по време на процеса на сближаване. През 2009 г. Комисията ще представи доклад относно постигнатия напредък в това отношение пред Европейския парламент и Европейския комитет по ценни книжа. Комисията също така ще докладва своевременно на Съвета и на Европейския парламент при възникване на ситуации, в които от емитенти на ЕС се изисква да приравнят своите финансови отчети към националните общоприети счетоводни принципи на съответната чуждестранна юрисдикция.
Член 1б
Официално обявените от трети държави дати за преминаване към МСФО служат като референти дати за отмяна на признаването на еквивалентност по отношение на тези трети държави.
Член 2
Решение 2006/891/ЕО се отменя, считано от 1 януари 2009 г.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 12 декември 2008 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 12 dicembre 2008
sull’uso da parte di emittenti di titoli di paesi terzi di principi contabili nazionali di determinati paesi terzi e di International Financial Reporting Standard per la redazione dei loro bilanci consolidati
[notificata con il numero C(2008) 8218]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2008/961/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 2004/109/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 15 dicembre 2004, sull’armonizzazione degli obblighi di trasparenza riguardanti le informazioni sugli emittenti i cui valori mobiliari sono ammessi alla negoziazione in un mercato regolamentato e che modifica la direttiva 2001/34/CE (1), in particolare l’articolo 23, paragrafo 4,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 1606/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 19 luglio 2002, relativo all’applicazione di principi contabili internazionali (2) prescrive alle società soggette alla legge di uno Stato membro i cui titoli siano ammessi alla negoziazione in un mercato regolamentato di qualsiasi Stato membro di redigere i propri conti consolidati, per ciascun esercizio finanziario avente inizio il 1o gennaio 2005 o successivamente, conformemente ai principi contabili internazionali, attualmente comunemente denominati «International Financial Reporting Standard», adottati in conformità del regolamento (CE) n. 1606/2002 (di seguito «IFRS adottati»).
(2)
Gli articoli 4 e 5 della direttiva 2004/109/CE prevedono che se l’emittente è tenuto a redigere i conti consolidati, i bilanci annuali e i bilanci semestrali comprendono tali conti consolidati redatti conformemente agli IFRS adottati. Anche se questo requisito si applica sia agli emittenti comunitari che agli emittenti di paesi terzi, gli emittenti di un paese terzo possono esserne esentati se la legislazione del paese terzo in questione stabilisce requisiti equivalenti.
(3)
La decisione 2006/891/CE della Commissione (3) ha previsto che l’emittente di un paese terzo possa ugualmente redigere i propri conti consolidati, per gli esercizi finanziari aventi inizio prima del 1o gennaio 2009, conformemente agli IFRS pubblicati dall’International Accounting Standards Board (IASB), ai GAAP del Canada, del Giappone o degli Stati Uniti o ai GAAP di un paese terzo che converge con gli IFRS.
(4)
I bilanci redatti conformemente agli IFRS pubblicati dallo IASB forniscono ai relativi utenti un’informazione adeguata, che consente loro di valutare con cognizione di causa la situazione patrimoniale e finanziaria, i risultati economici e le prospettive dell’emittente. È pertanto opportuno permettere agli emittenti di un paese terzo di utilizzare all’interno della Comunità gli IFRS emessi dallo IASB.
(5)
Per valutare l’equivalenza dei principi contabili generalmente accettati (Generally Accepted Accounting Principles - GAAP) di un paese terzo con gli IFRS adottati, il regolamento (CE) n. 1569/2007 della Commissione, del 21 dicembre 2007, che stabilisce un meccanismo per determinare l’equivalenza dei principi contabili applicati dagli emittenti di titoli di paesi terzi conformemente alle direttive 2003/71/CE e 2004/109/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (4), fornisce la definizione di equivalenza e stabilisce un meccanismo per determinare l’equivalenza dei GAAP di un paese terzo. Il regolamento (CE) n. 1569/2007 prevede inoltre che la decisione della Commissione consenta agli emittenti comunitari di utilizzare gli IFRS adottati conformemente al regolamento (CE) n. 1606/2002 nel paese terzo interessato.
(6)
Nel dicembre 2007 la Commissione ha consultato il comitato delle autorità europee di regolamentazione dei valori mobiliari (CESR) per quanto riguarda la valutazione tecnica dell’equivalenza dei GAAP degli Stati Uniti, della Cina e del Giappone. Nel marzo 2008 la Commissione ha esteso la consultazione ai GAAP della Corea del Sud, del Canada e dell’India.
(7)
Nel suo parere espresso rispettivamente nei mesi di marzo, maggio e ottobre 2008, il CESR ha raccomandato di considerare i GAAP degli Stati Uniti e i GAAP giapponesi equivalenti agli IFRS, ai fini dell’utilizzazione all’interno della Comunità. Il CESR ha inoltre raccomandato di accettare all’interno della Comunità, su base temporanea, fino e non oltre il 31 dicembre 2011, i bilanci che utilizzano i GAAP della Cina, del Canada, della Corea del Sud e dell’India.
(8)
Nel 2006 il Financial Accounting Standards Board degli Stati Uniti e lo IASB hanno concluso un memorandum d’intesa in cui ribadiscono il loro obiettivo di arrivare ad una convergenza tra i GAAP degli Stati Uniti e gli IFRS e delineano il programma di lavoro previsto a questo fine. Grazie a questo programma di lavoro è stato possibile risolvere molte differenze importanti tra i GAAP degli Stati Uniti e gli IFRS. Inoltre, in seguito al dialogo intercorso tra la Commissione e la US Securities and Exchange Commission, non è più necessaria una riconciliazione per gli emittenti comunitari che redigono i loro bilanci conformemente agli IFRS emessi dallo IASB. È pertanto opportuno considerare i GAAP degli Stati Uniti equivalenti agli IFRS adottati dal 1o gennaio 2009.
(9)
Nell’agosto 2007 l’Accounting Standards Board del Giappone e lo IASB hanno annunciato di essere pervenuti ad un accordo per accelerare la convergenza eliminando le principali differenze tra i GAAP giapponesi e gli IFRS entro il 2008 e le differenze restanti entro la fine del 2011. Le autorità giapponesi non richiedono alcuna riconciliazione per gli emittenti comunitari che redigono i loro bilanci secondo gli IFRS. Dal 1o gennaio 2009 è pertanto opportuno considerare i GAAP giapponesi equivalenti agli IFRS adottati.
(10)
A norma dell’articolo 4 del regolamento (CE) n. 1569/2007 gli emittenti di paesi terzi possono essere autorizzati ad utilizzare i GAAP di un altro paese terzo che converga con gli IFRS o che si sia impegnato ad adottare gli IFRS o che sia pervenuto ad un accordo di reciproco riconoscimento con la Comunità prima del 31 dicembre 2008 per un periodo transitorio che termina entro il 31 dicembre 2011.
(11)
In Cina gli Accounting Standard for Business Enterprises sono sostanzialmente arrivati a convergere con gli IFRS e coprono quasi tutte le tematiche attualmente contemplate dagli IFRS. Tuttavia, poiché gli Accounting Standard for Business Enterprises sono applicati soltanto dal 2007, sono necessarie ulteriori prove della loro corretta applicazione.
(12)
Nel gennaio 2006 l’Accounting Standards Board del Canada si è impegnato pubblicamente ad adottare gli IFRS entro il 31 dicembre 2011 e sta prendendo efficaci provvedimenti per assicurare una transizione tempestiva e completa agli IFRS entro tale data.
(13)
La Korean Financial Supervisory Commission e il Korean Accounting Institute si sono pubblicamente impegnati nel marzo 2007 ad adottare gli IFRS entro il 31 dicembre 2011 e stanno prendendo efficaci provvedimenti per assicurare una transizione tempestiva e completa agli IFRS entro tale data.
(14)
Il governo indiano e l’Indian Institute of Chartered Accountants si sono impegnati pubblicamente nel luglio del 2007 ad adottare gli IFRS entro il 31 dicembre 2011 e stanno adottando misure efficaci per garantire una transizione tempestiva e completa agli IFRS entro tale data.
(15)
Benché non si debba prendere nessuna decisione definitiva sull’equivalenza dei principi contabili che convergono con gli IFRS finché non sia stata effettuata una valutazione dell’attuazione di detti principi contabili da parte delle società e dei revisori dei conti, è importante sostenere gli sforzi dei paesi che si sono impegnati a far convergere i loro principi contabili con gli IFRS e dei paesi che si sono impegnati ad adottare gli IFRS. Di conseguenza, è opportuno permettere agli emittenti di paesi terzi di redigere i loro bilanci annuali e semestrali nella Comunità conformemente ai GAAP della Cina, del Canada, della Corea del Sud o dell’India per un periodo transitorio di durata non superiore a 3 anni.
(16)
È necessario che la Commissione continui a monitorare, con l’assistenza tecnica del CESR, lo sviluppo dei GAAP di tali paesi terzi in relazione agli IFRS adottati.
(17)
Occorre incoraggiare i paesi ad adottare gli IFRS. La UE può stabilire che i principi nazionali che sono stati considerati equivalenti non possano più essere utilizzati ai fini della preparazione delle informazioni di cui alla direttiva 2004/109/CE o al regolamento (CE) n. 809/2004 della Commissione (5) recante modalità di esecuzione della direttiva 2003/71/CE quando i rispettivi paesi hanno adottato gli IFRS come loro unici principi contabili.
(18)
Per motivi di chiarezza e trasparenza è opportuno sostituire la decisione 2006/891/CE.
(19)
Le misure previste dalla presente decisione sono conformi al parere del comitato europeo dei valori mobiliari,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Dal 1o gennaio 2009, oltre agli IFRS adottati conformemente al regolamento (CE) n. 1606/2002 per quanto riguarda i bilanci consolidati annuali e semestrali, i seguenti principi sono considerati equivalenti agli IFRS adottati conformemente al regolamento (CE) n. 1606/2002:
a)
gli International Financial Reporting Standard, purché le note ai bilanci sottoposti a revisione contengano una dichiarazione di conformità agli IFRS esplicita e senza riserve, conformemente allo IAS 1 «Presentazione del bilancio»;
b)
i Generally Accepted Accounting Principles del Giappone;
c)
i Generally Accepted Accounting Principles degli Stati Uniti d’America.
Prima degli esercizi finanziari che iniziano a partire dal 1o gennaio 2012 incluso, gli emittenti di paesi terzi sono autorizzati a redigere i loro bilanci consolidati annuali e i loro bilanci consolidati semestrali conformemente ai Generally Accepted Accounting Principles della Repubblica popolare cinese, del Canada, della Repubblica di Corea o della Repubblica d’India.
Articolo 1 bis
La Commissione continua a monitorare, con l’assistenza tecnica del CESR, gli sforzi compiuti dai paesi terzi ai fini di una transizione agli IFRS e mantiene un dialogo attivo con le autorità durante il processo di convergenza. La Commissione presenta una relazione sui progressi compiuti in materia al Parlamento europeo e al comitato europeo dei valori mobiliari (ESC) nel 2009. La Commissione informa inoltre rapidamente il Consiglio e il Parlamento europeo di eventuali casi futuri in cui gli emittenti dell’UE siano tenuti a riconciliare i loro bilanci con i GAAP nazionali di un paese terzo.
Articolo 1 ter
Le date di passaggio agli IFRS annunciate pubblicamente da parte di paesi terzi servono come date di riferimento per abolire il riconoscimento dell’equivalenza per tali paesi terzi.
Articolo 2
La decisione 2006/891/CE è abrogata con effetto a decorrere dal 1o gennaio 2009.
Articolo 3
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 12 dicembre 2008.