32002L0089
L 355/45
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2002/89/ЕО НА СЪВЕТА
от 28 ноември 2002 година
за изменение на Директива 2000/29/ЕО относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че:
(1)
Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общност (4) установява фитосанитарния режим на Общността и уточнява фитосанитарните условия, процедури и формалности, на които подлежат вносът или движението на растения и растителни продукти в Общността.
(2)
По отношение на процедурите и формалностите, на които подлежи вносът в Общността на растения и растителни продукти е целесъобразно да се дадат разяснения и да се приемат допълнителни подробни разпоредби в някои области.
(3)
Целесъобразно е фитосанитарните процедури и формалности да бъдат приключени преди освобождаването от митницата. Тъй като пратките с растения и растителни продукти не са непременно обект на фитосанитарните процедури и формалности в същата държава-членка, в която е извършено освобождаването от митницата, следва да се създаде система за сътрудничество в областта на комуникацията и информацията между отговорните официални органи и митническите служби.
(4)
За да се подобри защитата срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти, държавите-членки следва да засилят съответните проверки. Тези проверки трябва да се осъществяват ефективно и съгласно хармонизирани процедури в цялата Общност.
(5)
Събираните такси за тези проверки трябва да се основават на прозрачно изчисление на разходите и да бъдат предмет, доколкото това е възможно, на хармонизиране във всички държави-членки.
(6)
Предвид натрупания опит, следва да се допълнят, изяснят или изменят редица други разпоредби на Директива 2000/29/ЕО в светлината на новите развития.
(7)
След прилагането на условията на вътрешния пазар, фитосанитарните сертификати, установени в Международната конвенция за защита на растенията (МКЗР) на Организацията по прехрана и земеделие към ООН (ФАО) вече не се използват за търговията с растения и растителни продукти в Общността. Въпреки това е важно да се запазят стандартизираните сертификати, издавани от държавите-членки съгласно МКЗР.
(8)
Някои функции на „единния орган“ на всяка държава-членка за координация и контакти при практическото прилагане на фитосанитарния режим на Общността изискват специфични научни или технически познания. Поради това трябва да се създаде възможност за делегиране на някои задачи на друга служба.
(9)
Настоящите разпоредби, свързани с процедурата за изменение на приложенията на Директива 2000/29/ЕО от Комисията и за приемането на решения за дерогация, включват някои процедурни условия, които вече не са необходими или обосновани. Необходимо е също така, да се мотивират по-ясно измененията на приложенията с обосновка от технически характер, която да е свързана със съществуващия риск от вредители. Процедурата за приемане на спешни мерки не предвижда възможност за бързо приемане на временни мерки, които да съответстват на степента на спешност в конкретни случаи. Разпоредбите за тези три процедури следва да бъдат съответно изменени.
(10)
Следва да се разшири списъкът на задачите, по отношение на които Комисията може да организира фитосанитарни проверки под нейно ръководство, за да се отчете разширяването на обхвата на фитосанитарните дейности с нови практики и нов опит.
(11)
Целесъобразно е да се изяснят някои аспекти на процедурата за възстановяване на финансовата вноска на Общността във фитосанитарната област.
(12)
Някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО (член 3, параграф 7, първа, втора и четвърта алинея) и членове 7, 8, и 9 са заменени с други разпоредби от 1 юни 1993 г. и по този начин са станали излишни. Затова те следва да бъдат заличени.
(13)
Съгласно член 4 от Споразумението за прилагане на санитарните и фитосанитарните мерки (Споразумение SPS), Общността трябва да признае, при определени условия, еквивалентността на фитосанитарните мерки на други страни по това споразумение. Процедурите за това признаване във фитосанитарната област следва да се определят в Директива 2000/29/ЕО.
(14)
Мерките, необходими за изпълнение на Директива 2000/29/ЕО трябва да бъдат приети съгласно Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за определяне на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 2000/29/ЕО се изменя както следва:
1.
Член 1 се изменя както следва:
а)
в параграф 1, втора алинея се добавя следната буква:
„г)
образецът на „фитосанитарните сертификати“ и на „фитосанитарните сертификати за реекспорт“ или електронният им вариант, издавани от държавите-членки съгласно Международната конвенция за защита на растенията (МКЗР)“;
б)
параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. Държавите-членки осигуряват тясно, бързо, незабавно и ефективно сътрудничество между тях и Комисията във връзка с въпроси, предмет на настоящата директива. За тази цел всяка държава-членка създава или определя единен орган, отговорен най-малкото за координацията и контактите по тези въпроси. За предпочитане е официалната организация за растителна защита, създадена съгласно МКЗР, да бъде определена за такава цел.
Останалите държави-членки и Комисията се уведомяват за този орган и за всяка следваща промяна в тази област.
Съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, единният орган може да бъде оправомощен да възлага или делегира на друга служба задачите по координацията и контактите, доколкото те се отнасят до специфични фитосанитарни въпроси, обхванати от настоящата директива.“
2.
Член 2, параграф 1, се изменя както следва:
а)
буква а) се изменя както следва:
i)
първата алинея се заменя със следния текст:
„растения: живи растения и определени живи части от растения, включително семената,“;
ii)
втората алинея се изменя, както следва:
-
след шестото тире се добавя следното седмо тире:
„-
листа, шума,“
-
сегашното седмо тире става осмо тире;
-
добавя се следното девето тире:
„-
жив полен,“
-
добавя се следното десето тире:
„-
калеми, пръчици калеми, клончета за ашладисване“
-
добавя се следното единадесето тире:
„-
всяка друга част от растение, която може да бъде уточнена съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2“;
б)
буква д) се заменя със следния текст:
„д)
вредители: всякакъв вид, щам или биотип на растение, животно или патогенен агент, които са вредни за растенията или растителни продукти;“;
в)
в буква е), трета алинея, думите „член 18“ се заменят с „член 18, параграф 2“;
г)
буква ж) се изменя, както следва:
i)
в първа алинея, i), думата „служба/и“ се заменя с думата „организация/ии“;
ii)
петата алинея се заменя със следния текст:
„Единният орган, посочен в член 1, параграф 4, уведомява Комисията за отговорните официални организации на съответната държава. Комисията предава тази информация на останалите държави-членки,“;
д)
в буква з), трета алинея, второто изречение, и в пета алинея, думата „писмено“ се добавя между „Комисията“ и „се уведомява“;
е)
в буква и), първа алинея, първото тире се заменя със следния текст:
„-
от представители на официалната национална организация за растителна защита на трета страна или на тяхна отговорност, от други служители, имащи техническата квалификация и надлежно упълномощени от тази официална национална организация за растителна защита, в случай на констатации или мерки, свързани с издаването на фитосанитарни сертификати и на фитосанитарни сертификати за реекспорт или на електронния им еквивалент“;
ж)
добавят се следните букви:
„й)
входен пункт: мястото, където растения, растителни продукти или други предмети са внесени за първи път на митническата територия на Общността: летището при въздушен транспорт, пристанището при морски или речен транспорт, гарата при железопътен транспорт, и за всички останали видове транспорт, местонахождението на митническата служба, отговарящо за зоната, където е премината сухопътната граница на Общността;
к)
официален орган на входния пункт: в държавата-членка, официалният орган, който отговаря за входния пункт;
л)
официален орган на местоназначение: в държавата-членка, официалният орган, който отговаря за зоната, в която се намира „митническа служба по местоназначение“;
м)
митническа служба на входен пункт: службата на входния пункт, така както е определено в буква й);
н)
митническа служба по местоназначение: службата по местоназначение по смисъла на член 340б, параграф 3 на Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (*);
о)
партида: брой единици от една и съща стока, която може да се идентифицира по хомогенността на нейния състав и произход и съставляваща част от пратка;
п)
пратка: количество стоки, предмет на един и същ документ, необходим за митническите формалности и за други формалности, като единен фитосанитарен сертификат или единен алтернативен документ или марка; пратката може да се състои от една или повече партиди;
р)
митническо направление на стока: митнически одобрени режими или употреби, посочени в член 4, точка 15 на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаването на Митническия кодекс на Общността (наричан по-долу „Митнически кодекс на Общността“) (**);
с)
транзит: движението на стоките, които са обект на митнически контрол от една точка до друга точка на митническата територия на Общността, така както е посочено в член 91 на Регламент (ЕИО) № 2913/92.
(*) ОВ L 253, 11.10.1993 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 2787/2000 (ОВ L 330, 27.12.2000 г., стр. 1)." 						
(**) ОВ L 302, 19.10.1992 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 311, 12.12.2000 г., стр. 17).“" 						
3.
Член 3 се изменя както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат в съответствие с условията, които могат да бъдат определени съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2 в случай на слабо заразяване на растения, различни от тези, които са предназначени да бъдат засадени, с вредителите, изброени в приложение I, част А, или приложение II, част А, или в случай на съответни отклонения, установени за вредителите, изброени в приложение II, част А, раздел II, по отношение на растенията, предназначени да бъдат засадени и предварително определени със съгласието на органите, представляващи държавите-членки във фитосанитарната област, както и въз основа на съответен анализ на риска от вредители.“;
б)
параграф 7 се заменя със следните параграфи 7, 8 и 9:
„7. Съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, могат да бъдат приети разпоредби за прилагане, за да се определят условията за въвеждането в държавите-членки и разпространението в държавите-членки на:
а)
организми, за които съществува съмнение, че са вредни за растенията или растителните продукти, но не са изброени в приложения I и II;
б)
организми, които са изброени в приложение II, но чиято поява е установена при растения и растителни продукти, различни от тези, които са изброени в това приложение и за които съществува съмнение, че са вредни за растенията или за растителните продукти;
в)
организми, които са изброени в приложения I и II, които са в изолирано състояние и които се считат за вредни за растенията или за растителните продукти.
8. В съответствие с условията, които са определени съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, параграф 1 и параграф 5, буква а), както и параграф 2, параграф 5, буква б), и параграф 4, не се прилагат за изпитвателни или научни цели, нито за работата по сортовите селекции.
9. След приемане на мерките, предвидени в параграф 7, и съгласно условията, които са определени според процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, параграф 7 не се прилага за изпитвателни или научни цели, нито за работата по сортовите селекции.“
4.
Членове 7, 8 и 9 се заличават.
5.
Член 10 се изменя както следва:
а)
параграф 1 се изменя както следва:
i)
в първата алинея се заличават думите „вместо фитосанитарните сертификати, посочени в членове 7 или 8“;
ii)
след първата алинея се добавя следната алинея:
„Въпреки това, в случая на семената, посочени в член 6, параграф 4, няма нужда да се издава фитосанитарен паспорт, когато е гарантирано в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, че документите, издадени в съответствие с разпоредбите на Общността, регламентиращи търговията с официално сертифицирани семена, доказват, че са спазени изискванията на член 6, параграф 4. В такъв случай въпросните документи имат силата, за всички цели, на фитосанитарни паспорти по смисъла на член 2, параграф 1, буква е)“.
б)
в параграф 2 в първата алинея, пред думите „не могат да бъдат обект на движение“ и във втората алинея пред думите „не могат да бъдат въвеждани“ се добавят думите „както и семената, посочени в член 6, параграф 4“.
6.
В член 11, параграф 2, в края на параграфа се добавя следният текст:
„и може да бъде използван фитосанитарен паспорт“.
7.
Член 12 се заменя със следния текст:
„Член 12
1. Държавите-членки организират официални проверки, за да гарантират спазването на разпоредбите на настоящата директива, и по-специално на член 10, параграф 2; тези проверки се извършват на случаен принцип, без каквато и да е дискриминация по отношение на произхода на растенията, растителните продукти или други предмети и в съответствие със следните разпоредби:
-
случайни проверки по всяко време и на всяко място, където са преместени растения, растителни продукти или други предмети,
-
случайни проверки в предприятията, където се отглеждат, произвеждат, съхраняват или продават растения, растителни продукти или други предмети, както и в предприятията на купувачите,
-
случайни проверки едновременно с всякакви други проверки по документи, извършвани по причини, различни от фитосанитарните
Проверките трябва да бъдат редовни в предприятията, изброени в официален регистър в съответствие с член 10, параграф 3, и член 13в, параграф 1б, и могат да бъдат редовни в предприятията, изброени в официален регистър в съответствие с член 6, параграф 6.
Проверките трябва да бъдат селективни, ако има факти, които позволяват да се смята, че една или няколко разпоредби на настоящата директива, не са спазени.
2. Лицата, които със стопанска цел купуват растения, растителни продукти или други предмети, съхраняват най-малко една година, в качеството си на крайни потребители, които професионално се занимават с производство на растения, съответните фитосанитарни паспорти и записват данните в своите книги.
Инспекторите имат достъп до растенията, растителните продукти и други предмети на всички етапи от производството и веригата до пускането им пазара. Те имат правото да извършват всички необходими разследвания за съответните официални проверки, включително и такива, свързани с фитосанитарните паспорти и книги.
3. Държавите-членки могат да бъдат подпомагани при официалните проверки от експертите, посочени в член 21.
4. Когато официалните проверки, извършени в съответствие с параграфи 1 и 2 установят, че растения, растителни продукти или други предмети представляват риск от разпространение на вредители, тези продукти са обект на официални мерки съгласно член 11, параграф 3.
Без да се засягат уведомленията и информацията, които се изискват по член 16, държавите-членки гарантират, когато растенията, растителните продукти или други предмети идват от друга държава-членка, че единният орган на държавата-членка на местоназначение информира незабавно единния орган на посочената държава-членка, както и Комисията, за направената констатация и официалните мерки, които е взела или възнамерява да вземе. Съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, може да бъде създадена стандартизирана информационна система.“
8.
Член 13 се заменя със следните членове 13, 13а, 13б, 13в, 13г и 13д:
„Член 13
1. Държавите-членки гарантират, без да се засягат:
-
разпоредбите на член 3, параграф 3 и на член 13б, параграфи 1, 2, 3, 4 и 5,
-
специалните изисквания и условия, посочени в дерогации, приети в съответствие с член 15, параграф 1, в еквивалентни мерки, приети съгласно член 15, параграф 2, или в спешни мерки, приети съгласно член 16, и
-
специалните споразумения по въпросите, предмет на настоящия член, сключени между Общността и една или няколко трети страни;
че растенията, растителните продукти и други предмети, изброени в част Б на приложение V, които идват от трета страна и са въведени на митническата територия на Общността, са още с влизането им обект на митнически контрол съгласно член 37, параграф 1 от Митническия кодекс на Общността и също на контрол от отговорните официални органи. Те могат да бъдат поставени само под един от митническите режими, посочени в член 4, параграф 16, букви а), г), д), е), ж) на Митническия кодекс на Общността, само ако формалностите, посочени в член 13а, са изпълнени в съответствие с разпоредбите на член 13в, параграф 2 и са позволили да се заключи, доколкото може да бъде определено:
i)
-
че растенията, растителните продукти и други предмети не са заразени с никой от вредителите, изброени в приложение I, част А и
-
че, за растенията или растителните продукти, изброени в приложение II, част А, те не са заразени със съответните вредители, които фигурират в това приложение, и
-
че, за растенията, растителните продукти, или други предмети, изброени в приложение IV, част А, те отговарят на съответните специални изисквания, посочени в това приложение или когато е приложимо, на декларацията, която фигурира в сертификата съгласно член 13а, параграф 4, буква б); и
ii)
че растенията, растителните продукти или други предмети се придружават от съответния оригинал на изисквания „фитосанитарен сертификат“ или на „фитосанитарния сертификат за реекспорт“, издаден в съответствие с разпоредбите на член 13а, параграфи 3 и 4, или, където е подходящо, че оригиналът на алтернативни документи или марки, определени и разрешени от разпоредбите за прилагане, придружават въпросните предмети, са прикрепени или поставени на съответния предмет.
Електронната сертификация може да бъде призната, при условие че са спазени съответните условия, определени в разпоредбите за прилагане.
Официално заверените копия могат също да бъдат признати в изключителни случаи, които са уточнени в разпоредби за прилагане.
Разпоредбите за прилагане, посочени в ii) могат да бъдат приети съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2.
2. Параграф 1 се прилага за растенията, растителните продукти или други предмети, предназначени за защитена зона, по отношение на вредителите и за специалните изисквания, изброени в приложение I, част Б, в приложение II, част Б и в приложение IV, част Б, за тази защитена зона.
3. Държавите-членки предвиждат, че растенията, растителните продукти или предмети, различни от тези, посочени в параграфи 1 или 2, които идват от трета страна и са въведени на митническата територия на Общността, могат още с влизането им да бъдат обект на контрол на официалните отговорни органи, с цел да се провери тяхното съответствие с параграф 1, i), първо, второ или трето тире. Тези растения, растителни продукти или предмети включват дървесината под формата на дървен материал за заклинване, за кофраж, за разделяне на секции, за палети или за амбалаж, действително използван при транспорта на предмети от всякакъв характер.
Когато официалният отговорен орган упражни това правомощие, съответните растения, растителни продукти или предмети остават под контрола, посочен в параграф 1, докато не бъдат изпълнени съответните формалности, за да се стигне до заключението, в резултат на тези формалности и, доколкото може да бъде определено, че те отговарят на съответните изисквания, установени в настоящата директива или съгласно настоящата директива.
Разпоредбите за прилагане по отношение на вида информация и начина на предаването на информация, която вносителите или техните представители пред митницата трябва да предоставят на официалните отговорни органи относно растенията, растителните продукти или предмети, включително различните видове дървен материал, посочени в предходната алинея, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 2.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 13в, параграф 2, буква а), държавите-членки прилагат, в случай на риск от разпространение на вредителите, също и разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3 за растенията, растителните продукти и други предмети, които са получили едно от митническите направления съгласно член 4, параграф 15, букви б), в), г), д) на Митническия кодекс на Общността или съгласно митническите режими, посочени в член 4, параграф 16, букви б) и в) на този кодекс.
Член 13а
1.
а)
Формалностите, посочени в член 13, параграф 1, се състоят в обстойни проверки от страна на официалния отговорен орган, най-малко на:
i)
всяка пратка, за която е декларирано, съгласно митническите формалности, че се състои от или съдържа растения, растителни продукти или други предмети посочени в член 13, параграфи 1, 2 или 3, съгласно съответните условия; или
ii)
в случай на пратки, съставени от различни партиди, на всяка партида, за която е декларирано, съгласно митническите формалности, че се състои от или съдържа съответните растения, растителни продукти или други предмети.
б)
Проверките определят:
i)
дали пратката или партидата се придружава от изискваните сертификати, алтернативни документи или марки, посочени в член 13, параграф 1, ii) (проверки по документи);
ii)
дали, въз основа на пълна проверка или въз основа на проверката на една или няколко представителни извадки, пратката или партидата е съставена от или съдържа растения, растителни продукти и други предмети, декларирани в изискваните документи (проверки за идентичност); и
iii)
дали, въз основа на пълна проверка или въз основа на проверка на една или няколко представителни извадки, включително опаковката, и ако е целесъобразно, на транспортните средства, пратката, партидата или дървения материал за опаковката им, те отговарят на изискванията на настоящата директива, посочени в член 13, параграф 1, i) (фитосанитарни проверки) и дали се прилага член 16, параграф 2.
2. Проверките за идентичност и фитосанитарните проверки могат да се извършват с намалена честота, ако:
-
дейностите, свързани с инспекцията на растенията, растителните продукти или други предмети от пратката или партидата вече са извършени в третата страна на изпращане съгласно техническите договорености, посочени в член 13б, параграф 6, или
-
растенията, растителните продукти или други предмети, съставляващи пратката или партидата, са изброени в разпоредбите за прилагане, приети за тази цел съгласно параграф 5, буква б), или
-
растенията, растителните продукти или други предмети, съставляващи пратката или партидата, идват от трета страна, за която, съгласно общите международни фитосанитарни споразумения, сключени на принципа на взаимност между Общността и трета страна, или по силата на такива споразумения, е предвидена намалена честота за контрола за идентичност и за фитосанитарния контрол;
освен ако няма сериозна причина да се смята, че не са спазени изискванията, предвидени в настоящата директива.
Фитосанитарните проверки може също да се провеждат с намалена честота, ако има доказателства, събрани от Комисията и въз основа на придобития опит при предишен случай на въвеждане в Общността на такъв материал от същия произход, както е потвърдено от всички заинтересовани държави-членки и след консултация в комитета, посочен в член 18, които позволяват да се счита, че растенията, растителните продукти или други предмети в пратката или партидата отговарят на изискванията на настоящата директива, при условие че са изпълнени специфичните условия, посочени в разпоредбите за прилагане съгласно параграф 5, буква в).
3. Официалният „фитосанитарен сертификат“ или „фитосанитарният сертификат за реекспорт“, посочен в член 13, параграф 1, ii), се издава на поне на един от официалните езици на Общността и съгласно законите или подзаконовите актове на третата страна на износ или реекспорт, приети в съответствие с разпоредбите на МКЗР, независимо дали тя е или не е договаряща страна. Той е адресиран до „организациите за растителна защита на държавите-членки на Европейската общност“ посочени в член 1, параграф 4, първа алинея, последното изречение.
Сертификатът трябва да е съставен най-рано четиринадесет дни преди датата, на която растенията, растителните продукти или други предмети, до които той се отнася, са напуснали третата страна, в която той е издаден.
Независимо от формата му, той съдържа информацията, която се изисква в образеца, посочен в приложението към МКЗР.
Той се съставя по един от образците, определени от Комисията, съгласно параграф 4. Сертификатът се издава от оправомощените за тази цел органи съгласно законите и подзаконовите актове на съответната трета страна, които са декларирани, съгласно разпоредбите на МКЗР, на генералния директор на ФАО, или, когато става въпрос за трети страни, които не са страна по МКЗР, пред Комисията. Комисията информира държавите-членки за деларациите, които е получила.
4.
а)
Приемливите образци, посочени в различните версии на приложението към МКЗР, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2. Съгласно същата тази процедура, специални спецификации могат да бъдат определени за „фитосанитарните сертификати“ и „фитосанитарните сертификати за реекспорт“ за трети страни, които не са страни по МКЗР;
б)
Без да се засягат разпоредбите на член 15, параграф 4, сертификатите за растения, растителни продукти и други предмети, фигуриращи в списъка в приложение IV, част А, раздел I, или в част Б, трябва да посочват, в рубриката „Допълнителна декларация“ и при необходимост, кои особени изисквания от изброените в съответната рубрика на различните части на приложение IV са спазени. Това уточнение се дава чрез позоваване на съответната рубрика в приложение IV;
в)
За растенията, растителните продукти и другите предмети, към които се прилагат особени изисквания, определени в приложение IV, част А или част Б, официалният „фитосанитарен сертификат“, посочен в член 13, параграф 1, ii) трябва да бъде издаден в третата страна, от която произхождат растенията, растителните продукти или други предмети („страна на произход“);
г)
Все пак, когато съответните особени изисквания могат да бъдат изпълнени и на друго място освен на мястото на произход или когато нито едно особено изискване не се прилага, „фитосанитарният сертификат“ може да е издаден в третата страна, от която идват растенията, растителните продукти или други предмети (страна на изпращане).
5. Съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, могат да бъдат приети разпоредби за прилагане с цел:
а)
установяване на процедури за провеждане на фитосанитарните проверки, посочени в параграф 1, буква б), iii), и по-специално на минималния брой и минималния размер на извадките;
б)
изготвяне на списъци на растения, растителни продукти или други предмети, за които фитосанитарните проверки се извършват с намалена честота съгласно параграф 2, първа алинея, второ тире;
г)
определяне на специфични условия относно доказателствения материал, посочен в параграф 2, втора алинея, и на критериите относно вида и степента на намаляване на фитосанитарните проверки.
Комисията може да включи насоки по отношение на параграф 2 в препоръките, посочени в член 21, параграф 6.
Член 13б
1. Държавите-членки гарантират, че пратките или партидите, които идват от трета страна, но които, съгласно декларацията, съставена в рамките на митническите формалности, не се състоят от или съдържат растения, растителни продукти или други предмети, изброени в приложение V, част Б, са контролирани и от официалните отговорни органи, когато има сериозни причини да се счита, че има такива растения, растителни продукти или други предмети.
Държавите-членки гарантират, че когато митническа проверка покаже, че пратка или партида, която идва от трета страна се състои от или съдържа недекларирани растения, растителни продукти или други предмети, които са изброени в приложение V, част Б, митническата служба, извършваща проверката, информира незабавно официалния орган на нейната държава-членка, в рамките на сътрудничеството, посочено в член 13в, параграф 4.
Ако след проверката, осъществена от официалните отговорни органи, все още има съмнения относно идентичността на стоката, по-специално относно рода или вида на растенията или растителните продукти или техния произход, пратката се счита за съдържаща растения, растителни продукти или други предмети, изброени в приложение V, част Б.
2. При условие, че не съществува никакъв риск от разпространение на вредители в Общността:
а)
член 13, параграф 1 не се прилага при влизането в Общността на растения, растителни продукти или други предмети, които са придвижени от една точка до друга точка в Общността през територията на трета страна, без да има промяна в митническия им статут (вътрешен транзит);
б)
член 13, параграф 1 и член 4, параграф 1 не се прилагат при влизането в Общността на растения, растителни продукти или други предмети, които са придвижени от една точка до друга точка в една или две трети страни през територията на Общността съгласно съответните митнически режими и без промяна в митническия им статут.
3. Без да се засягат разпоредбите на член 4 по отношение на приложение III и доколкото не съществува никакъв риск от разпространение на вредители в Общността, член 13, параграф 1 не се прилага при влизането в Общността на малки количества растения, растителни продукти, храни или храни за животни, доколкото част от състава им са растения или растителни продукти, когато те са предназначени да бъдат използвани от собственика или от получателя за непромишлени и нетърговски цели, или за консумация по време на транспорта.
Съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2 могат да бъдат приети подробни правила, за да се определят условията за прилагане на настоящата разпоредба, включително определянето на „малките количества“.
4. При определени условия член 13, параграф 1 не се прилага при влизане в Общността на растения, растителни продукти или други предмети, предназначени да бъдат използвани за опити, за научни цели или за дейности по селекцията на сортове. Тези условия се определят съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2.
5. Държава-членка може, доколкото не съществува риск от разпространение на вредители в Общността, да приеме дерогация, предвиждаща член 13, параграф 1 да не се прилага в определени особени случаи за растения, растителни продукти или други предмети, които се отглеждат, произвеждат или използват в граничната ѝ зона в непосредствена близост с трета страна и които са въведени в тази държава-членка, за да бъдат използвани в места в близост до граничната зона на нейна територия.
Когато приема дерогация от този тип, държавата-членка посочва съответното място и името на лицето, което ги използва. Тези данни, които редовно трябва да бъдат актуализирани, се предоставят на Комисията.
Растенията, растителните продукти и други предмети, които съставляват обекта на дерогация съгласно първа алинея, се придружават от документи, установяващи от кое място в съответната трета страна те произхождат.
6. Може да бъде договорено в технически споразумения, сключени между Комисията и компетентните органи на някои трети страни и одобрени съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, дейностите, посочени в член 13, параграф 1, i) да могат също така да се извършват под ръководството на Комисията и съгласно съответните разпоредби на член 21 - в третата страна на изпращане, в сътрудничество с официалната организация за растителна защита на тази страна.
Член 13в
1.
а)
Формалностите, посочени в член 13а, параграф 1, инспекциите, предвидени в член 13б, параграф 1 и проверките за спазване на разпоредбите на член 4, по отношение на приложение III, се извършват, както е посочено в параграф 2, във връзка с формалностите, необходими за поставянето под митнически режим, посочен в член 13, параграф 1, или в член 13, параграф 4;
Те се провеждат съгласно разпоредбите на Международната конвенция за хармонизиране на граничния контрол на стоките, и по-специално на приложение 4 към нея, одобрено с Регламент (ЕИО) № 1262/84 на Съвета (***).
б)
Държавите-членки предвиждат, че вносителите, независимо дали са производители или не на растения, растителни продукти и други предмети, изброени в приложение V, част Б, трябва да бъдат вписани в официален регистър на държава-членка под официален регистрационен номер. Разпоредбите на член 6, параграф 5, трета и четвърта алинея, се прилагат съответно за тези вносители;
в)
Държавите-членки също предвиждат, че:
i)
вносителите или техните представители пред митницата на пратки, съставени от или съдържащи растения, растителни продукти или други предмети, фигуриращи в списъка в приложение V, част Б, посочват, поне в един от изискваните документи за поставянето под митнически режим, посочен в член 13, параграф 1 или в член 13, параграф 4, състава на пратката посредством следната информация:
-
позоваване на вида растения, растителни продукти или други предмети, като използват кода на номенклатурата на „интегрираната митническа тарифа на Европейските общности (ТАРИК)“,
-
надпис „Тази пратка съдържа продукти, предмет на фитосанитарните правила“ или всякакво алтернативно обозначение, договорено между митническата служба на входния пункт и официалния орган на входния пункт,
-
референтния/те номер/а на изискваните фитосанитарни документи,
-
официалния регистрационен номер на вносителя, посочен в буква б)
ii)
летищните власти, пристанищните власти, вносителите или други оператори, съгласно договореностите, постигнати между тях, уведомяват предварително, веднага щом узнаят за предстоящото пристигане на такива пратки, митническата служба на входния пункт и официалния орган на входния пункт.
Държавите-членки могат да прилагат тази разпоредба mutatis mutandis в случаите на сухоземен транспорт, по-специално когато пристигането се очаква извън обичайното работно време на съответния официалния орган или на друга служба, като е посочено в параграф 2.
2.
а)
„Проверките по документи“ и инспекциите, предвидени в член 13б, параграф 1, както и проверките за спазване на разпоредбите на член 4, по отношение на приложение III, трябва да се осъществяват от официалния орган на входния пункт или, ако официалният отговорен орган и митническите власти на тази държава-членка са съгласни, от митническата служба на входния пункт.
б)
„Проверките за идентичност“ и „фитосанитарните проверки“ трябва да се осъществяват, без да се засягат букви в) и г), от официалния орган на входния пункт във връзка с изискваните митнически формалности за поставяне под митнически режим, посочен в член 13, параграф 1 или в член 13, параграф 4, или на същото място като това на митническите формалности, в помещенията на официалния орган на входния пункт, или на всяко друго място, разположено в близост и посочено или одобрено от митническите власти и отговорния официален орган, което да е различно от местоназначението, посочено съгласно буква г).
в)
Въпреки това, при транзит на стоки, които не са от Общността, официалният орган на входния пункт може да реши, със съгласието на официалния орган или органи по местоназначение, „проверките за идентичност“ или „фитосанитарните проверки“ да бъдат осъществени, изцяло или частично, от официалния орган по местоназначение, в неговите помещения, или на всяко друго място, разположено наблизо и посочено или одобрено от митническите власти и отговорния официален орган, различно от местоназначението съгласно буква г). Когато липсва такова съгласие „проверките за идентичност“ или „фитосанитарните проверки“ се извършват от официалния орган на входния пункт на едно от двете места, посочени в буква б).
г)
Съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2, е възможно да се определят някои случаи или обстоятелства, при които „проверките за идентичност“ и „фитосанитарните проверки“ могат да се извършват на местоназначението, например на мястото на производство, одобрено от официалния орган и митническите власти, отговарящи за зоната, в която се намира местоназначението, вместо на другите отбелязани по-горе места, при условие че са предоставени гаранциите и специфичните документи относно транспорта на растения, растителни продукти и други предмети.
д)
В съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 2, се определят разпоредби за прилагане относно:
-
минималните условия за извършване на „фитосанитарни проверки“ посочени в букви б), в) и г),
-
гаранциите и специфичните документи, свързани с транспорта на растенията, растителните продукти и други предмети до местата, определени в букви в) и г), с цел да се избегне всякакъв риск от разпространяване на вредители по време на транспорта,
-
освен определянето на случаите, посочени в буква г), специфичните гаранции и минималните условия относно пригодността на местоназначението за складиране и условията за складиране.
е)
Във всички случаи „фитосанитарните проверки“ се разглеждат като неразделна част от формалностите, посочени в член 13, параграф 1.
3. Държавите-членки предвиждат, че съответният оригинал или електронната форма на сертификатите или алтернативни документи, различни от марките, посочени в член 13, параграф 1, ii), които се представят на официалния отговорен орган за „проверки по документи“ в съответствие с разпоредбите на член 13а, параграф 1, буква б), i) при инспекция се маркират с „виза“ от този орган заедно с името му и датата на представяне на документа.
Може да бъде създадена стандартизирана система съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2, за да се гарантира, че информацията, която се съдържа в сертификата, в случай на специфицирани растения, предназначени да бъдат засадени, ще бъде предадена на официалния отговорен орган на всяка държава-членка или на всяка от зоните, в които следва да бъдат изпратени или засадени растения от пратката.
4. Държавите-членки изпращат в писмена форма на Комисията и на другите държави-членки списъка на местата, определени като входни пунктове. Всяка промяна, внесена в този списък, също се изпраща незабавно в писмена форма.
Държавите-членки изготвят списък на местата, посочени в параграф 2, букви б) и в), както и на местата по местоназначение, посочени в параграф 2, буква г), за които те съответно отговарят. Комисията има достъп до тези списъци.
Всеки официален орган на входния пункт и всеки официален орган по местоназначение, които извършват проверки за идентичност и фитосанитарни проверки трябва да отговарят на някои минимални условия по отношение на инфраструктурата, персонала и оборудването.
Тези минимални условия се установяват в разпоредбите за прилагане, приети съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2.
Съгласно същата процедура се определят подробни правила относно:
а)
вида изисквани документи за поставянето под митнически режим, в които ще бъде посочена информацията, посочена в параграф 1, буква в), i);
б)
сътрудничеството между:
i)
официалния орган на входния пункт и официалния орган по местоназначението;
ii)
официалния орган на входния пункт и митническата служба на входния пункт;
iii)
официалния орган на местоназначението и митническата служба по местоназначението; и
iv)
официалния орган на входния пункт и митническата служба по местоназначението.
Тези правила включват образци на документите, които трябва да се използват в рамките на това сътрудничество, начина на предаване на тези документи, процедурите за обмен на информация между официалните органи и горепосочените служби, както и мерките, които трябва да бъдат взети с цел да се запази идентичността на партидите и пратките и да се предотврати всякакъв риск от разпространение на вредители по време на транспорта до приключване на необходимите митнически формалности.
5. Предвидена е в полза на държавите-членки финансова вноска от страна на Общността с цел укрепване на инспекционните инфраструктури, доколкото се отнася за фитосанитарни проверки, които се извършват съгласно параграф 2, буква б) или в).
Целта на тази вноска е подобряване в инспекционните пунктове, различни от тези на местоназначението, на оборудването и съоръженията, необходими за провеждане на инспекцията и проверката и когато е необходимо, прилагането на мерките, предвидени в параграф 7, над вече достигнатото ниво чрез спазване на минималните условия, установени в разпоредбите за прилагане съгласно параграф 2, буква д).
Комисията предлага предвиждането на достатъчно средства за тази цел в общия бюджет на Европейския съюз.
В границите, определени от наличните средства за тази цел, вноската на Общността покрива до 50 % от разходите, пряко свързани с подобряването на оборудването и съоръженията.
Подробните правила относно финансовата вноска на Общността се определят в регламент за прилагане, приет съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2.
Отпускането на финансовата вноска от Общността и нейният размер се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 2, с оглед на информацията и документите, предоставени от съответната държава-членка и ако е целесъобразно, с оглед на резултатите от проучванията, направени под ръководството на Комисията от експертите, посочени в член 21, както и в зависимост от наличните средства за тази цел.
6. Член 10, параграфи 1 и 3, се прилага mutatis mutandis за растенията, растителните продукти и други предмети, посочени в член 13, доколкото те фигурират в приложение V, част А и когато се счита, въз основа на формалностите, посочени в член 13, параграф 1, че предвидените в него условия са изпълнени.
7. Когато формалностите, посочени в член 13, параграф 1, не позволяват да се заключи, че предвидените в него условия са изпълнени, незабавно се взимат една или няколко от следните официални мерки:
а)
отказ за влизане в Общността на цялата пратка или част от нея;
б)
движение към местоназначение извън Общността под официален контрол и в съответствие със съответния митнически режим по време на движението на пратката в Общността;
в)
отстраняване на заразените/нападнати от вредители продукти от пратката;
г)
унищожаване;
д)
налагане на карантина, докато станат готови резултатите от проверките или от официалните изпитвания;
е)
по изключение и само при някои конкретни обстоятелства, подходящо третиране, когато компетентният официален орган прецени, че прилагането на третиране ще осигури спазването на условията и ще позволи да се отстрани рискът от разпространяване на вредители; мярката за съответно третиране може да бъде взета и за вредители, които не фигурират в приложение I или в приложение II.
Член 11, параграф 3, втора алинея се прилага mutatis mutandis.
В случай на отказ по буква а) или на движение към местоназначение извън Общността по буква б) или на отстраняване по буква в) държавите-членки предвиждат, че фитосанитарните сертификати или фитосанитарните сертификати за реекспорт и всякакъв друг документ, представен в момента, в който растенията, растителните продукти или други предмети са предоставени за въвеждане на територията им, се анулират от официалния отговорен орган. При анулиране на лицевата страна и на видно място във въпросните сертификати или документи се поставя червен печат с триъгълна форма с надпис „Анулиран сертификат“ или „Анулиран документ“ от съответния официален орган, заедно с името му и датата на отказа, датата на началото на придвижването към местоназначението извън Общността или тази на отстраняването. Този надпис е с главни букви и поне на един от официалните езици на Общността.
8. Без да се засягат уведомленията и информацията, които се изискват съгласно член 16, държавите-членки гарантират, че официалните отговорни органи информират организацията за растителна защита на третата страна на произход или на изпращане, както и Комисията, за всички случаи, в които са задържани растения, растителни продукти или други предмети, които идват от съответната трета страна, защото не отговарят на фитосанитарните изисквания, както и за причините за задържането, без да се засягат мерките, които държавата-членка може да вземе или е взела по отношение на задържаната пратка. Тази информация се предава в най-кратък срок, за да могат организациите за защита на растенията и при необходимост Комисията да проучат досието с оглед именно на това да вземат необходимите мерки, за да се предотвратят други инциденти, подобни на този. Съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2 може да бъде създадена стандартизирана информационна система.
Член 13г
1. Държавите-членки гарантират, че събирането на таксата („фитосанитарна такса“) покрива разходите, свързани с проверките по документи, проверките за идентичност и фитосанитарните проверки, предвидени в член 13а, параграф 1, осъществявани съгласно член 13. Размерът на таксата отразява:
а)
заплатите, включително социалните вноски, на инспекторите, участващи в посочените по-горе проверки;
б)
работното място, други съоръжения, инструменти и оборудване за тези инспектори;
в)
вземането на проби за визуална инспекция или лабораторен анализ;
г)
лабораторния анализ;
д)
административните дейности (включително експлоатационните разходи), необходими за ефективното провеждане на съответните проверки, които могат да включват разходите за обучението на инспекторите преди назначаването им и по време на работа.
2. Държавите-членки могат да определят нивото на фитосанитарната такса на базата на подробно изчисление на разходите съгласно параграф 1, или да прилагат стандартната такса, определена в приложение VIIIа.
Когато, съгласно член 13а, параграф 2, проверките за идентичност и фитосанитарните проверки се извършват с намалена честота за определена група растения, растителни продукти и други предмети,произхождащи от трета страна, държавите-членки прилагат намалена фитосанитарна такса пропорционално на всички пратки и партиди от тази група, независимо дали са били или не обект на инспектиране.
Съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2, могат да бъдат приети мерки за прилагане, с цел да се определи размерът на тази намалена фитосанитарна такса.
3. Когато фитосанитарната такса се определя от дадена държава-членка на базата на направените разходи от официалния отговорен орган на тази държава-членка, държавата-членка предава на Комисията отчети, в които се посочва начинът на изчисление на таксата в зависимост от елементите, изброени в параграф 1.
Всяка такса, наложена в съответствие с разпоредбите на първата алинея, не може да бъде по-висока от действителните разходи, направени от официалния отговорен орган на държавата-членка.
4. Не се разрешава пряко или непряко възстановяване на таксите, предвидени в настоящата директива. Възможното прилагане обаче от дадена държава-членка на стандартна такса, предвидена в приложение VIIIа, не се счита за непряко възстановяване.
5. Стандартната такса, предвидена в приложение VIIIа, се прилага без да се засягат допълнителните такси за покриване на допълнителни разходи, направени във връзка със специалните дейности, свързани с проверките, като непредвидени пътувания на инспекторите или периодите на чакане на инспекторите поради закъснение при пристигане на пратките, проверките, извършвани извън нормалното работно време, допълнителните проверки или лабораторни анализи в допълнение на тези, предвидени в член 13, с цел потвърждаване заключенията от проверките, специалните фитосанитарни мерки, които се изискват от законодателството на Общността съгласно член 15 или член 16, мерките, предприети по член 13в, параграф 7 или превода на изискваните документи.
6. Държавите-членки определят органите, оправомощени да събират фитосанитарната такса. Тя се заплаща от вносителя или неговите представители пред митницата.
7. Фитосанитарната такса заменя всички други разходи и такси, събирани в държавите-членки на национално, регионално или местно равнище за проверките, посочени в параграф 1.
Член 13д
Форматът на „фитосанитарните сертификати“ и на „фитосанитарните сертификати за реекспорт“, които се издават от държавите-членки съгласно МКЗР, съответства на стандартния образец, представен в приложение VII.
(***) ОВ L 126, 12.5.1984 г., стр. 1.“" 						
9.
Член 14, втора алинея, се изменя както следва:
а)
думите „член 17“ се заменят с думите „член 18, параграф 2“;
б)
в буква в), думите „по споразумение със съответната държава-членка“ се заменят с „в консултация със съответната държава-членка“;
в)
буква г) се заменя със следния текст:
„г)
всяко изменение на приложенията поради развитието на научно-техническите познания или, когато това е технически оправдано, с оглед отчитане съществуващия риск от зараза“;
г)
добавя се следната буква д):
„д)
изменения на приложение VIIIа“.
10.
Член 15 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, уводното изречение и първите две тирета от първа алинея се заменят със следния текст:
„1. Съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2, могат да бъдат предвидени следните дерогации:
-
от член 4, параграфи 1 и 2, по отношение на приложение III, част А и част Б, без да се засягат разпоредбите на член 4, параграф 5, както и от член 5, параграфи 1 и 2, и на член 13, параграф 1, i), трето тире по отношение на изискванията посочени в приложение IV, част А, раздел I и в приложение IV, част Б,
-
от член 13, параграф 1, ii), в случая на дървен материал, ако други документи или маркировки дават еквивалентни гаранции;“
б)
Параграфи 2 и 3 се заменят със следните параграфи 2, 3 и 4:
„2. Съгласно процедурите, посочени в параграф 1, първа алинея, фитосанитарните мерки, приети от трета страна за износа в Общността се признават като еквивалентни на фитосанитарните мерки, предвидени в настоящата директива, по-специално в приложение IV, ако въпросната трета страна може обективно да докаже пред Общността, че нейните мерки позволяват да се постигне съответното ниво на Общността на фитосанитарна защита и това да бъде потвърдено от заключенията, произтичащи от констатациите по повод на разумния достъп на експертите, посочени в член 21, за извършване на инспекция, анализи и други съответни процедури в съответната трета страна.
По искане на трета страна, Комисията започва консултации с цел сключване на двустранни или многостранни споразумения за признаване еквивалентността на дадени фитосанитарни мерки.
3. Решенията, предвиждащи дерогации съгласно параграф 1, първа алинея, или признаване на еквивалентност съгласно параграф 2, изискват спазването на условията, посочени в настоящата директива, да бъде официално установено писмено от страната износител за всеки отделен случай на употреба, и определят подробностите на официалната декларация, потвърждаваща спазването.
4. Решенията, посочени в параграф 3, определят дали или по какъв начин държави-членки информират останалите държави-членки и Комисията за всеки отделен случай или група случаи на използване.“
11.
Член 16 се изменя както следва:
а)
в първото изречение на първа алинея от параграф 1, думата „писмено“ се добавя между думите „уведомява“ и „Комисията“;
б)
в първото изречение на първа и трета алинея на параграф 2, думата „писмено“ се добавя между думите „уведомява“ и „Комисията“;
в)
в третото изречение на параграф 3, думите „на базата на анализ на риска от вредители или на предварителен анализ на риска от вредители в случаите, посочени в параграф 2“ се добавят след думите „могат да бъдат приети“, а думите „параграф 19“ се заменят с „член 18, параграф 2“;
г)
добавя се следният параграф 5:
„5. Ако Комисията не е информирана за мерките, приети съгласно параграфи 1 и 2 или ако тя счете тези мерки като недостатъчни, тя може, до заседанието на Постоянния фитосанитарен комитет, да вземе, въз основа на предварителен анализ на фитосанитарния риск, защитни мерки за унищожаване или, ако това е невъзможно, за възпрепятстване разпространението на съответния вредител. Тези мерки се представят на Постоянния фитосанитарен комитет в най-кратки срокове, за да бъдат потвърдени, изменени или анулирани съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2“.
12.
Член 17 се заличава.
13.
Член 18 се заменя със следния текст:
„Член 18
1. Комисията се подпомага от Постоянния фитосанитарен комитет, създаден с Решение 76/894/ЕИО на Съвета (****), наричан по-долу „Комитетът“.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Срокът, предвиден в член 5, параграф 6 на Решение 1999/468/ЕО, е определен на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
(****) ОВ L 340, 9.12.1976 г., стр. 25.“" 						
14.
Член 19 се заличава.
15.
Член 21 се изменя както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Проверките, посочени в параграф 1, може да се провеждат по отношение на следните задачи:
-
мониторинг на проверките съгласно член 6,
-
извършване на официалните проверки съгласно член 12, параграф 3,
-
мониторинг или, в рамките на разпоредбите, установени в параграф 5, пета алинея, извършване в сътрудничество с държавите-членки на инспекциите съгласно член 13, параграф 1,
-
извършване или мониторинг на дейностите, определени в техническите договорености, посочени в член 13б, параграф 6,
-
извършване на проучванията, посочени в член 15, параграфи 1 и 2, и в член 16, параграф 3,
-
дейности по мониторинг, изисквани съгласно разпоредбите, определящи условията, при които някои вредители, растения, растителни продукти или други предмети могат да бъдат въведени или транспортирани в Общността или в някои защитени зони на Общността за опити и научни цели или за дейност по селекцията на сортове, посочени в член 3, параграф 9, член 4, параграф 5, член 5, параграф 5 и член 13б, параграф 4,
-
дейности по мониторинг, изисквани съобразно разрешенията, давани съгласно член 15, съобразно приетите от държавите-членки мерки съгласно член 16, параграфи 1 или 2, или мерките, приети съгласно член 16, параграфи 3 или 5,
-
подпомагане на Комисията по въпросите, посочени в параграф 6,
-
изпълнение на всяко друго задължение, възложено на експертите в подробните правила, посочени в параграф 7.“
б)
в параграф 5, втора алинея, след третото изречение се добавя следното изречение:
„Тази разпоредба не се прилага за разходите, произтичащи от представените по-долу видове искания по повод участието на въпросните експерти в инспекциите на вноса, провеждани от държавите-членки: лабораторни анализи и вземане на проби за визуална инспекция или лабораторен анализ, които вече са обхванати от таксата, посочена в член 13г“.
16.
В член 24, параграф 3 се добавя следната алинея:
„Сумите, които се възстановяват съгласно параграф 3, се определят според процедурата, посочена в член 18, параграф 2“.
17.
В членове 25 и 26, позоваването на „член 13, параграф 9“ се заменя с позоваване на „член 13в, параграф 5“.
18.
Приложение VII, част Б се изменя както следва:
а)
заглавието се заменя със следното заглавие:
„Б. Образец на фитосанитарен сертификат за реекспорт“;
б)
в клетка 2 на образеца на сертификат, изразът „ФИТОСАНИТАРЕН СЕРТИФИКАТ ЗА ПОСЛЕДВАЩА ЕКСПЕДИЦИЯ“ се заменя с „ФИТОСАНИТАРЕН СЕРТИФИКАТ ЗА РЕЕКСПОРТ“.
19.
Следното приложение VIIIа се добавя в директивата след приложение VIII:
„
ПРИЛОЖЕНИЕ VIIIа
Стандартната такса, посочена в член 13г, параграф 2, се определя на следните равнища:
(в EUR)
Наименование
Количество
Цена
а)
за проверки по документи
на пратка
7
б)
за проверки за идентичност
на пратка
-
до размерите на товара на камион, жп вагон или контейнер със сравним обем
7
-
над тези размери
14
в)
за санитарни проверки, съгласно следните правила:
-
издънки, млад посадъчен материал (с изключение на горски посадъчен материал) и кълнове, млад посадъчен материал от ягоди или зеленчуци
на пратка
-
до 10 000 бройки
17,5
-
за 1 000 допълнителни бройки
0,7
-
максимална цена
140
-
храсти, дървета (с изключение на отсечени новогодишни елхи), други дървесни растения от разсадник, включително горски посадъчен материал (с изключение на семената)
на пратка
-
до 1 000 бройки
17,5
-
за 100 допълнителни бройки
0,44
-
максимална цена
140
-
луковици, грудки коренища, клубени, предназначени за засаждане (с изключение на глави картофи)
на пратка
-
до 200 кг
17,5
-
за 10 допълнителни кг
0,16
-
максимална цена
140
-
семена, тъканни култури
на пратка
-
до 100 кг
17,5
-
за 10 допълнителни кг
0,175
-
максимална цена
140
-
други растения, предназначени за засаждане, неотбелязани другаде в настоящата таблица
на пратка
-
до 5 000 бройки
17,5
-
за 100 допълнителни бройки
0,18
-
максимална цена
140
-
рязан цвят
на пратка
-
до 20 000 бройки
17,5
-
за 1 000 допълнителни бройки
0,14
-
максимална цена
140
-
клони с листа, части от иглолистни (с изключение на отсечени новогодишни елхи)
на пратка
-
до 100 кг
17,5
-
за 100 допълнителни кг
1,75
-
максимална цена
140
-
отсечени новогодишни елхи
на пратка
-
до 1 000 бройки
17,5
-
за 100 допълнителни бройки
1,75
-
максимална цена
140
-
листа от растения като подправки, билки или листни зеленчуци
на пратка
-
до 100 кг
17,5
-
за 10 допълнителни кг
1,75
-
максимална цена
140
-
плодове, зеленчуци (с изключение на листните зеленчуци)
на пратка
-
до 25 000 кг
17,5
-
за 1 000 допълнителни кг
0,7
-
клубени от картофи
на партида
-
до 25 000 кг
52,5
-
за 25 000 допълнителни кг
52,5
-
дървесина (с изключение на кората)
На пратка
-
до 100 м3
17,5
-
на допълнителен м3
0,175
-
пръст и растителни среди, кори
на пратка
-
до 25 000 кг
17,5
-
за 1 000 допълнителни кг
0,7
-
максимална цена
140
-
зърнени култури
на пратка
-
до 25 000 кг
17,5
-
за 1 000 допълнителни кг
0,7
-
максимална цена
700
-
други растения или растителни продукти, предназначени за засаждане, неотбелязани другаде в настоящата таблица
на пратка
17,5
Когато една пратка не съдържа изключително продукти, съответстващи на описанието срещу дадено тире, частите от пратката, които се състоят от продукти, съответстващи на описанието срещу тирето (партида или партиди) се третират като отделни пратки
.“
20.
Когато във всяка друга разпоредба освен в тези, които са изменени в точки от 1 до 18, се прави позоваване на „процедурата, предвидена в член 17“ или на „в съответствие с процедурата, предвидена в член 18“, тези думи се заменят с „в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 2“.
Член 2
Държавите-членки приемат и публикуват преди 1 януари 2005 г. разпоредбите, необходими за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 2005 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 28 ноември 2002 година.
Direttiva 2002/89/CE del Consiglio
del 28 novembre 2002
che modifica la direttiva 2000/29/CE concernente le misure di protezione contro l'introduzione nella Comunità di organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali e contro la loro diffusione nella Comunità
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 37,
vista la proposta della Commissione(1),
visto il parere del Parlamento europeo(2),
visto il parere del Comitato economico e sociale(3),
considerando quanto segue:
(1) La direttiva 2000/29/CE del Consiglio, dell'8 maggio 2000, concernente le misure di protezione contro l'introduzione nella Comunità di organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali e contro la loro diffusione nella Comunità(4) stabilisce il regime fitosanitario comunitario e specifica le condizioni, le procedure e le formalità in materia fitosanitaria alle quali sono soggette le importazioni o i movimenti di vegetali e di prodotti vegetali nella Comunità.
(2) Con riferimento alle procedure e alle formalità che devono essere rispettate per l'introduzione dei vegetali e dei prodotti vegetali nella Comunità appaiono necessari alcuni chiarimenti e, in certi settori, è necessario definire ulteriori modalità di applicazione.
(3) È opportuno che le procedure e le formalità fitosanitarie siano espletate prima dello sdoganamento. Poiché le spedizioni di vegetali o prodotti vegetali non sono necessariamente sottoposte alle procedure e alle formalità fitosanitarie nello stesso Stato membro in cui ha luogo lo sdoganamento, è necessario istituire un sistema di cooperazione per lo scambio di comunicazioni e informazioni tra gli organismi ufficiali responsabili e gli uffici doganali.
(4) Per migliorare la protezione contro l'introduzione nella Comunità di organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali è opportuno che gli Stati membri intensifichino i controlli, i quali dovrebbero essere efficaci ed effettuati secondo modalità armonizzate nell'intera Comunità.
(5) È inoltre opportuno che le tasse applicate per effettuare i controlli si basino su un calcolo dei costi trasparente e siano il più possibile armonizzate in tutti gli Stati membri.
(6) Alla luce dell'esperienza è opportuno completare, chiarire o aggiornare varie altre disposizioni della direttiva 2000/29/CE.
(7) A partire dall'attuazione del mercato interno, i certificati fitosanitari istituiti dalla convenzione internazionale per la protezione dei vegetali (CIPV) dell'Organizzazione delle Nazioni Unite per l'alimentazione e l'agricoltura (FAO) non sono più utilizzati per la commercializzazione dei vegetali e dei prodotti vegetali all'interno della Comunità. È tuttavia importante conservare i certificati standardizzati rilasciati dagli Stati membri ai sensi della CIPV.
(8) Alcune delle funzioni dell'"autorità unica" di ogni Stato membro in materia di coordinamento e di contatto per il funzionamento pratico del regime fitosanitario comunitario presuppongono specifiche conoscenze tecniche e scientifiche. È pertanto necessario prevedere la facoltà di delegare determinati compiti ad un altro servizio.
(9) Le disposizioni vigenti in materia di modificazioni degli allegati della direttiva 2000/29/CE ad opera della Commissione e di adozione di decisioni di deroga comprendono determinati requisiti di carattere procedurale che non appaiono più giustificati né necessari. È altresì necessario basare in modo più esplicito le modifiche degli allegati su una giustificazione coerente con il rischio fitosanitario esistente. La procedura di adozione di misure di emergenza non permette attualmente l'adozione rapida di misure provvisorie commisurate al grado di urgenza che presentano determinati casi. Occorre quindi modificare le disposizioni relative a queste tre procedure.
(10) Occorre ampliare la competenze della Commissione in materia di controlli fitosanitari da eseguire sotto la sua autorità per tener conto dell'ampliamento della portata delle attività fitosanitarie riconducibile a nuove pratiche e nuove esperienze.
(11) È opportuno chiarire taluni aspetti della procedura per il rimborso del contributo fitosanitario comunitario.
(12) Nella direttiva 2000/29/CE continuano a figurare alcune disposizioni (l'articolo 3, paragrafo 7, primo, secondo e quarto comma e gli articoli 7, 8 e 9) che erano state sostituite da altre disposizioni dal 1o giugno 1993 e sono pertanto obsolete. Occorre pertanto abrogarle.
(13) A norma dell'articolo 4 dell'accordo sull'applicazione di misure sanitarie e fitosanitarie (accordo SPS) la Comunità è tenuta a riconoscere l'equivalenza delle misure fitosanitarie adottate dagli altri membri dell'accordo, a determinate condizioni. È opportuno precisare tali procedure di riconoscimento nel settore fitosanitario nel quadro della direttiva 2000/29/CE.
(14) Le misure necessarie per l'attuazione della direttiva 2000/29/CE sono adottate secondo la decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l'esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione(5),
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
La direttiva 2000/29/CE è modificata come segue:
1) l'articolo 1 è modificato come segue:
a) al paragrafo 1, secondo comma è aggiunta la seguente lettera:
"d) il modello dei 'certificati fitosanitari' e 'certificati fitosanitari di riesportazione' o i loro equivalenti elettronici rilasciati dagli Stati membri nell'ambito della convenzione internazionale per la protezione delle piante (CIPV).";
b) il paragrafo 4 è sostituito dal seguente:
"4. Gli Stati membri assicurano una stretta cooperazione, rapida, immediata ed efficace con gli altri Stati membri e con la Commissione per le materie fitosanitarie oggetto della presente direttiva. A tal fine, ciascuno Stato membro istituisce o designa un'autorità unica di coordinamento e di contatto per tali materie. È designata di preferenza l'autorità nazionale competente per la protezione dei vegetali istituita conformemente alla convenzione internazionale per la protezione dei vegetali (CIPV).
Il nome di tale autorità ed eventuali ulteriori cambiamenti sono notificati agli Stati membri e alla Commissione.
Secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, all'autorità unica può essere conferita la facoltà di delegare o attribuire ad un altro servizio i suddetti compiti di coordinamento o di contatto, nella misura in cui essi si riferiscano a materie fitosanitarie distinte, oggetto della presente direttiva.";
2) l'articolo 2, paragrafo 1, è modificato come segue:
a) alla lettera a),
i) il primo comma è sostituito dal seguente:
"vegetali: le piante vive e determinate parti vive di piante, comprese le sementi;";
ii) al secondo comma,
- dopo il sesto trattino è inserito il settimo trattino seguente:
"- foglie, fogliame",
- l'attuale settimo trattino diventa ottavo trattino,
- è aggiunto il seguente nono trattino:
"- polline vivo",
- è aggiunto il seguente decimo trattino:
"- gemme, talee, marze",
- è aggiunto il seguente undicesimo trattino:
"- qualsiasi altra parte di vegetali da specificarsi secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2.";
b) la lettera e) è sostituita dalla seguente:
"e) organismi nocivi: qualsiasi specie, ceppo o biotipo di pianta, animale o agente patogeno dannoso per i vegetali o i prodotti vegetali";
c) non riguarda la versione italiana;
d) la lettera g) è modificata come segue:
i) al primo comma, al punto i), i termini "la(e) autorità" sono sostituiti dai termini "la(e) organizzazione(i)";
ii) il quinto comma è sostituito dal seguente:"L'autorità unica di cui all'articolo 1, paragrafo 4, comunica alla Commissione gli organismi ufficiali responsabili dello Stato membro in questione. La Commissione trasmette tale informazione agli altri Stati membri,";
e) alla lettera h), terzo comma, seconda frase e quinto comma, i termini "comunicata alla Commissione" sono sostituiti dai termini "notificata per iscritto alla Commissione";
f) alla lettera i), primo comma il primo trattino è sostituito dal seguente:
"- da rappresentanti dell'organizzazione nazionale ufficiale per la protezione delle piante di un paese terzo o, sotto la loro responsabilità, da altri pubblici ufficiali tecnicamente qualificati e debitamente autorizzati da detto ufficio nazionale ufficiale per la protezione delle piante, nel caso di affermazioni o misure connesse con il rilascio di certificati fitosanitari e certificati fitosanitari di riesportazione, o il loro equivalente elettronico";
g) sono aggiunte le seguenti lettere:
"j) punto di entrata: il luogo di introduzione per la prima volta nel territorio doganale nella Comunità dei vegetali, prodotti vegetali o altre voci. Può trattarsi dell'aeroporto in caso di trasporto aereo, del porto in caso di trasporto marittimo o fluviale, della stazione in caso di trasporto ferroviario e del luogo in cui si trova l'ufficio doganale competente della zona in cui è valicata la frontiera interna della Comunità, nel caso di qualsiasi altro tipo di trasporto;
k) organismo ufficiale del punto di entrata: l'organismo ufficiale in uno Stato membro competente per il punto di entrata;
l) organismo ufficiale di destinazione: l'organismo ufficiale in uno Stato membro responsabile dell'area di competenza dell'ufficio doganale di destinazione;
m) ufficio doganale del punto di entrata: l'ufficio del punto di entrata quale definito alla lettera j) di cui sopra;
n) ufficio doganale di destinazione: l'ufficio di destinazione ai sensi dell'articolo 340 ter, paragrafo 3, del regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione(6);
o) partita: un numero di unità di una singola merce, identificabile per l'omogeneità della composizione e dell'origine, e facente parte di una spedizione;
p) spedizione: quantitativo di merci contemplato da un unico documento necessario per le formalità doganali o per altre formalità, quale un certificato sanitario unico o un documento o marchi alternativi unici; la spedizione può essere composta da una o più partite;
q) destinazione doganale: la destinazione doganale ai sensi dell'articolo 4, punto 15 del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che istituisce un codice doganale comunitario(7) (in prosieguo: il codice doganale comunitario);
r) transito: la circolazione delle merci soggette a controllo doganale da un punto all'altro del territorio doganale della Comunità di cui all'articolo 91 del regolamento (CEE) n. 2913/92.";
3) l'articolo 3 è modificato come segue:
a) il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
"3. I paragrafi 1 e 2 non si applicano, conformemente a condizioni che possono essere determinate secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, nel caso di una contaminazione leggera di vegetali diversi da quelli destinati ad essere piantati, dovuta a organismi nocivi elencati nell'allegato I, parte A, o nell'allegato II, parte A, o nel caso di tolleranze appropriate stabilite per gli organismi nocivi elencati nell'allegato II, parte A, sezione II per quanto riguarda vegetali destinati ad essere piantati, precedentemente determinate d'intesa con le autorità rappresentanti gli Stati membri nel settore fitosanitario, e basate su una pertinente analisi del rischio fitosanitario.";
b) il paragrafo 7 è sostituito dal seguente:
"7. Secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, possono essere adottate modalità d'attuazione per stabilire le condizioni per l'introduzione negli Stati membri e la diffusione nei loro territori di:
a) organismi che si sospetta siano nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali ma non sono elencati negli allegati I e II;
b) organismi elencati nell'allegato II ma presenti in vegetali o prodotti vegetali diversi da quelli di cui allo stesso allegato e che si sospetta siano nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali;
c) organismi elencati negli allegati I e II allo stato isolato e considerati nocivi in quello stato ai vegetali o ai prodotti vegetali.
8. Il paragrafo 1 e il paragrafo 5, lettera a), nonché il paragrafo 2 e il paragrafo 5, lettera b), e il paragrafo 4 non si applicano, conformemente alle condizioni fissate ai sensi della procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, per prove o scopi scientifici nonché per lavori di selezione varietale.
9. Dopo l'adozione delle misure di cui al paragrafo 7, tale paragrafo non si applica, conformemente alle condizioni fissate secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, per prove o scopi scientifici nonché per lavori di selezione varietale.";
4) gli articoli 7, 8 e 9 sono soppressi;
5) l'articolo 10 è modificato come segue:
a) al paragrafo 1:
i) al primo comma, sono soppressi i termini "in luogo del rilascio dei certificati fitosanitari di cui agli articoli 7 e 8";
ii) dopo il primo comma è aggiunto il comma seguente:"Tuttavia, nel caso delle sementi di cui all'articolo 6, paragrafo 4, non è necessario il rilascio di un passaporto delle piante qualora sia garantito, conformemente alle procedure di cui all'articolo 18, paragrafo 2, che i documenti rilasciati a norma delle disposizioni comunitarie applicabili alla commercializzazione delle sementi certificate comprovano il rispetto dei requisiti di cui all'articolo 6, paragrafo 4. In tal caso, tali documenti sono considerati costituire a tutti gli effetti il passaporto delle piante ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 1, lettera f).";
b) al paragrafo 2, primo comma, dopo i termini "nell'allegato V, parte A, sezione I" sono inseriti i termini ", nonché le sementi di cui all'articolo 6, paragrafo 4" e al secondo comma, dopo i termini "nell'allegato V, parte A, sezione II" sono inseriti i termini ", nonché le sementi di cui all'articolo 6, paragrafo 4";
6) all'articolo 11, paragrafo 2, infine è aggiunto il seguente testo:"Può essere utilizzato un passaporto delle piante.";
7) l'articolo 12 è sostituito dal seguente:
"Articolo 12
1. Gli Stati membri organizzano controlli ufficiali per assicurarsi che siano rispettate le disposizioni della presente direttiva, in particolare l'articolo 10, paragrafo 2; i controlli sono eseguiti a caso, senza discriminazioni in ordine all'origine dei vegetali, prodotti vegetali o altre voci e nel rispetto delle seguenti disposizioni:
- controlli saltuari in qualsiasi momento e luogo in cui vengano trasportati vegetali, prodotti vegetali o altre voci,
- controlli saltuari presso le aziende in cui sono coltivati, prodotti, immagazzinati o posti in vendita vegetali, prodotti vegetali o altre voci, nonché presso le aziende degli acquirenti,
- controlli saltuari contestualmente ad altri controlli documentali effettuati per motivi diversi da quelli fitosanitari.
I controlli devono essere regolari nelle aziende iscritte in un registro ufficiale conformemente all'articolo 10, paragrafo 3, e all'articolo 13 quater, paragrafo 1, lettera b) e possono essere regolari nelle aziende iscritte in un registro ufficiale conformemente all'articolo 6, paragrafo 6.
I controlli devono essere puntuali qualora siano emersi elementi che lascino supporre l'inosservanza di una o più disposizioni della presente direttiva.
2. I commercianti che acquistano vegetali, prodotti vegetali o altre voci conservano per almeno un anno, quali utenti finali impegnati per professione nella produzione di vegetali, i passaporti delle piante e ne iscrivono gli estremi nei propri registri.
Gli ispettori hanno accesso ai vegetali, ai prodotti vegetali o alle altre voci in tutte le fasi della catena di produzione e di commercializzazione. Essi sono autorizzati ad effettuare tutte le indagini necessarie per i controlli ufficiali suddetti compresi quelli relativi ai registri ed ai passaporti delle piante.
3. Nell'esecuzione dei controlli ufficiali, gli Stati membri possono essere assistiti dagli esperti menzionati all'articolo 21.
4. Ove si accerti, nel corso dei controlli ufficiali eseguiti conformemente ai paragrafi 1 e 2, che i vegetali, i prodotti vegetali o le altre voci costituiscono un rischio di diffusione di organismi nocivi, essi devono formare oggetto di misure ufficiali quali previste all'articolo 11, paragrafo 3.
Fatte salve le notifiche e le informazioni necessarie a norma dell'articolo 16, qualora tali vegetali, prodotti vegetali o altre voci provengano da un altro Stato membro, gli Stati membri provvedono a che l'autorità unica dello Stato membro ricevente informi immediatamente l'autorità unica dello Stato membro di provenienza e la Commissione delle risultanze e delle misure ufficiali che intende adottare o che ha già adottato. Secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, può essere predisposto un sistema uniforme di trasmissione di informazioni.";
8) l'articolo 13 è sostituito dai seguenti articoli 13, 13 bis, 13 ter, 13 quater, 13 quinquies e 13 sexties:
"Articolo 13
1. Gli Stati membri provvedono a che:
- fatte salve le disposizioni di cui all'articolo 3, paragrafo 3, articolo 13 ter, paragrafi 1, 2, 3, 4 e 5,
- fatti salvi le condizioni e i requisiti specifici connessi alle deroghe adottate ai sensi dell'articolo 15, paragrafo 1, al riconoscimento dell'equivalenza delle misure adottate ai sensi dell'articolo 15, paragrafo 2, o alle misure di emergenza adottate ai sensi dell'articolo 16, e
- fatti salvi gli accordi specifici conclusi riguardo alle questioni trattate nel presente articolo tra la Comunità ed uno o più paesi terzi,
i vegetali, i prodotti vegetali o le altre voci di cui all'allegato V, parte B, che vengono introdotti nel territorio doganale della Comunità in provenienza da un paese terzo, a partire dalla data della loro entrata siano sottoposti a vigilanza doganale ai sensi dell'articolo 37, paragrafo 1, del 'Codice doganale comunitario' e anche alla sorveglianza degli organismi ufficiali responsabili. Tali prodotti possono essere sottoposti ad uno dei regimi doganali di cui all'articolo 4, paragrafo 16 (lettere a, d, e, f, g) del suddetto 'Codice doganale comunitario', soltanto dopo che siano state espletate conformemente alle disposizioni dell'articolo 13 quater, paragrafo 2, le formalità di cui all'articolo 13 bis allo scopo di accertare, per quanto possibile:
i) - che i vegetali, i prodotti vegetali o le altre voci non sono contaminati dagli organismi nocivi elencati nell'allegato I, parte A, e
- che i vegetali ed i prodotti vegetali specificati nell'allegato II, parte A, non sono contaminati dagli organismi nocivi che li riguardano, indicati in tale allegato, e
- che i vegetali, i prodotti vegetali o le altre voci elencati nell'allegato IV, parte A, sono conformi ai requisiti particolari che li riguardano, indicati in tale allegato o, se applicabile, all'opzione dichiarata nel certificato a norma dell'articolo 13 bis, paragrafo 4, lettera b), e
ii) che i vegetali, i prodotti vegetali o le altre voci sono accompagnati dall'originale del 'certificato fitosanitario' ufficiale o del 'certificato fitosanitario di riesportazione' rilasciati conformemente alle disposizioni di cui all'articolo 13 bis, paragrafi 3 e 4, o, per quanto di ragione, l'originale o documenti alternativi o marchi, determinati ed autorizzati nell'ambito delle disposizioni di attuazione accompagnano o sono uniti o in altro modo collegati agli stessi.
Può essere riconosciuta la certificazione elettronica, purché siano rispettate le rispettive condizioni specificate nelle disposizioni di attuazione.
In casi eccezionali possono essere riconosciute le copie certificate conformi specificate nelle disposizioni di attuazione.
Le disposizioni di attuazione di cui al punto ii) possono essere adottate secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2.
2. Il paragrafo 1 si applica in caso di vegetali, prodotti vegetali o altre voci destinati ad una zona protetta, in relazione agli organismi nocivi e ai requisiti speciali elencati rispettivamente nell'allegato I, parte B, nell'allegato II, parte B e nell'allegato IV, parte B per tale zona protetta.
3. Gli Stati membri provvedono a dare agli organismi ufficiali responsabili la facoltà di sottoporre a sorveglianza anche vegetali, prodotti vegetali o voci diversi da quelli di cui ai paragrafi 1 o 2, introdotti nel territorio doganale della Comunità in provenienza da un paese terzo, a partire dalla data di entrata, per accertare quanto disposto al paragrafo 1, punto i), primo, secondo o terzo trattino. Questi vegetali, prodotti vegetali o voci includono il legname che serve per la casseratura, la compartimentazione o la confezione di materiale da imballaggio effettivamente utilizzato nel trasporto di oggetti di qualsiasi natura.
Qualora l'organismo ufficiale responsabile si avvalga di tale facoltà, i vegetali, i prodotti vegetali o le voci in questione rimangono sotto la sorveglianza di cui al paragrafo 1 fino al momento in cui sono state espletate le formalità prescritte e si è pervenuti alla conclusione, quale risultato di dette formalità e per quanto si possa stabilire, che essi sono conformi ai pertinenti requisiti fissati nella presente direttiva o a norma della stessa.
Le disposizioni di attuazione concernenti le informazioni e i relativi mezzi di trasmissione che devono essere fornite dagli importatori o dagli agenti doganali agli organismi ufficiali responsabili per quanto riguarda i vegetali, i prodotti vegetali o voci comprendenti vari tipi di legname come indicato al primo comma, sono adottate conformemente alla procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2.
4. Fatto salvo l'articolo 13 quater, paragrafo 2, lettera a), gli Stati membri applicano, in caso di rischio di diffusione di organismi nocivi, le disposizioni di cui ai paragrafi 1, 2 e 3 ai vegetali, prodotti vegetali e altre voci contemplati da una delle destinazioni doganali come indicato all'articolo 4, paragrafo 15, lettere b), c), d), e) del 'Codice doganale comunitario' o dalle procedure doganali come specificato all'articolo 4, paragrafo 16, lettere b) e c), di detto codice.
Articolo 13 bis
1. a) Le formalità di cui all'articolo 13, paragrafo 1, comprendono ispezioni minuziose da effettuarsi da parte degli organismi ufficiali responsabili almeno:
i) su ciascuna spedizione per la quale è dichiarato, nell'ambito delle formalità doganali, che è costituita da o contiene vegetali, prodotti vegetali o altre voci di cui all'articolo 13, paragrafi 1, 2 o 3 alle rispettive condizioni; oppure
ii) nel caso di una spedizione composta di diverse partite, su ogni partita per la quale è dichiarato, nell'ambito delle formalità doganali, che è costituita da o contiene tali vegetali, prodotti vegetali o altre voci.
b) Scopo dell'ispezione è stabilire se:
i) la spedizione o la partita è accompagnata dai necessari certificati, documenti alternativi o marchi, come precisato all'articolo 13, paragrafo 1, punto ii) (controlli documentali);
ii) interamente o almeno per uno o più campioni rappresentativi la spedizione o la partita è costituita da o contiene i vegetali, prodotti vegetali o altre voci dichiarati nei relativi documenti (controlli di identità); e
iii) interamente, o almeno per uno o più campioni rappresentativi, compreso l'imballaggio e, se del caso, i veicoli di trasporto, la spedizione o la partita o il materiale da imballaggio ligneo sono conformi ai requisiti fissati nella presente direttiva, di cui all'articolo 13, paragrafo 1, punto i) (controlli fitosanitari) e se si applica l'articolo 16, paragrafo 2.
2. I controlli di identità e i controlli fitosanitari sono effettuati con intensità ridotta se:
- le attività di ispezione dei vegetali, prodotti vegetali o altre voci della spedizione o della partita sono già state espletate nel paese terzo speditore nell'ambito di intese di tipo tecnico a norma dell'articolo 13 ter, paragrafo 6, oppure
- i vegetali, i prodotti vegetali o le altre voci di una spedizione o partita figurano negli elenchi a tal fine adottati nell'ambito delle disposizioni di attuazione a norma del paragrafo 5, lettera b), oppure
- i vegetali, i prodotti vegetali o le altre voci della spedizione o della partita provengono da un paese terzo per il quale, nell'ambito o ai sensi di accordi fitosanitari globali internazionali basati sul principio del trattamento reciproco tra la Comunità e un paese terzo, sono previste disposizioni per controlli di identità e fitosanitari a intensità ridotta
a meno che non vi siano seri motivi di ritenere che i requisiti fissati nella presente direttiva non sono stati soddisfatti.
I controlli fitosanitari possono altresì essere effettuati con frequenza o intensità ridotta qualora ci siano prove, confrontate dalla Commissione, in base all'esperienza acquisita da precedenti immissioni di tali materiali della stessa origine nella Comunità, confermate da tutti gli Stati membri interessati, e previa consultazione del Comitato di cui all'articolo 18, che i vegetali, i prodotti vegetali o le altre voci facenti parte della spedizione o della partita sono conformi ai requisiti fissati nella presente direttiva, sempreché siano rispettate le condizioni particolari specificate nelle disposizioni di attuazione a norma del paragrafo 5, lettera c).
3. Il 'certificato fitosanitario' o il 'certificato fitosanitario di riesportazione' ufficiali di cui all'articolo 13, paragrafo 1, punto ii), deve essere rilasciato in almeno una delle lingue ufficiali della Comunità e conformemente alle disposizioni legislative o regolamentari del paese terzo di esportazione o riesportazione adottate conformemente alla CIPV, a prescindere dall'adesione o meno di tale paese alla convenzione. I certificati suddetti sono indirizzati alle 'organizzazioni di protezione fitosanitaria degli Stati membri della Comunità europea', ai sensi dell'articolo 1, paragrafo 4, primo comma, ultima frase.
Il certificato non deve essere compilato più di 14 giorni prima della data alla quale i vegetali, i prodotti vegetali o altre voci coperti dallo stesso lasciano il paese terzo in cui è stato rilasciato.
Le informazioni contenute nel certificato sono conformi al modello riprodotto nell'allegato della CIPV, a prescindere dal formato.
Esso corrisponde al modello stabilito dalla Commissione a norma del paragrafo 4. Il certificato deve essere stato rilasciato dalle autorità a tal fine designate in virtù delle disposizioni legislative o regolamentari del paese terzo interessato comunicate, conformemente alle disposizioni della CIPV, al direttore generale della FAO oppure, in caso di paese terzo non membro della CIPV, alla Commissione. La Commissione informa gli Stati membri delle comunicazioni ricevute.
4. a) Secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, sono stabiliti i modelli accettabili, specificati nelle diverse versioni dell'allegato della CIPV. Secondo la stessa procedura possono essere stabilite specificazioni alternative per i 'certificati fitosanitari' o i 'certificati fitosanitari di riesportazione' per paesi terzi non aderenti alla CIPV.
b) Fatto salvo il disposto dell'articolo 15, paragrafo 4, nel caso di vegetali, prodotti vegetali o altre voci elencati nell'allegato IV, parte A, sezione I o parte B, i certificati specificano, nella rubrica 'dichiarazioni supplementari' e, ove pertinente, i requisiti particolari, tra quelli elencati quali alternativi nella pertinente posizione nelle differenti parti dell'allegato IV, che sono rispettati. Tale specificazione avviene mediante riferimento alla pertinente posizione nell'allegato IV.
c) Nel caso di vegetali, prodotti vegetali o altre voci ai quali si applicano i requisiti particolari stabiliti nell'allegato IV, parte A, o parte B, il 'certificato fitosanitario' ufficiale di cui all'articolo 13, paragrafo 1, punto ii), deve essere stato rilasciato nel paese terzo di cui sono originari ('paese di origine').
d) Tuttavia, nel caso in cui i pertinenti requisiti particolari possono essere soddisfatti anche in luoghi diversi da quello di origine oppure qualora non siano previsti requisiti particolari, il 'certificato fitosanitario' può essere stato rilasciato nel paese terzo di provenienza dei vegetali, dei prodotti vegetali o delle altre voci ('paese di provenienza').
5. Secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, possono essere adottate disposizioni di attuazione relative:
a) alle modalità di esecuzione dei controlli fitosanitari di cui al paragrafo 1, lettera b), punto iii), che specificano il numero minimo e le dimensioni minime dei campioni;
b) agli elenchi di vegetali, prodotti vegetali o altre voci sui quali i controlli fitosanitari sono eseguiti con frequenza ridotta a norma del paragrafo 2, primo comma, secondo trattino;
c) alle condizioni particolari riguardanti le prove di cui al paragrafo 2, secondo comma, e i criteri per il tipo ed il livello di riduzione dei controlli fitosanitari.
La Commissione può includere nelle raccomandazioni di cui all'articolo 21, paragrafo 6, direttive in merito al disposto del paragrafo 2.
Articolo 13 ter
1. Gli Stati membri si assicurano che le spedizioni o le partite provenienti da un paese terzo per le quali non è dichiarato, nell'ambito delle formalità doganali che consistano di o contengano vegetali, prodotti vegetali o altre voci elencati nell'allegato V, parte B, siano anche ispezionate dagli organismi ufficiali responsabili, ove vi siano seri motivi di ritenere che siffatti vegetali, prodotti vegetali o altre voci siano presenti.
Gli Stati membri assicurano che qualora una ispezione doganale risulti che la spedizione o la partita proveniente da un paese terzo consiste o contiene vegetali, prodotti vegetali o altre voci non dichiarati e elencati nell'allegato V, parte B, l'ufficio doganale che effettua l'ispezione ne informa immediatamente l'organismo ufficiale responsabile dello Stato membro da cui dipende, nell'ambito della cooperazione di cui all'articolo 13 quater, paragrafo 4.
Se, al termine di un controllo da parte degli organismi ufficiali responsabili rimangono dubbi in merito all'identità del prodotto di base, in particolare per quanto riguarda il genere o, la specie dei vegetali o prodotti vegetali oppure la loro origine, si considera che la spedizione contenga vegetali, prodotti vegetali o altre voci elencati nell'allegato V, parte B.
2. Sempreché non vi sia alcun rischio di diffusione di organismi nocivi nella Comunità:
a) il disposto dell'articolo 13, paragrafo 1, non si applica all'entrata nella Comunità di vegetali, prodotti vegetali o altre voci che sono spostati da un punto all'altro nella Comunità passando attraverso il territorio di un paese terzo senza alcun cambiamento del loro status doganale (transito interno);
b) il disposto dell'articolo 13, paragrafo 1, e dell'articolo 4, paragrafo 1, non si applica all'entrata nella Comunità di vegetali, prodotti vegetali o altre voci che sono spostati da un punto all'altro in uno o due paesi terzi passando attraverso il territorio della Comunità nell'ambito di procedure doganali appropriate, senza alcun cambiamento del loro status doganale.
3. Fatto salvo il disposto dell'articolo 4 rispetto all'allegato III e purché non ci sia rischio di diffusione di organismi nocivi nella Comunità, non è necessario applicare il disposto dell'articolo 13, paragrafo 1, all'entrata nella Comunità di piccoli quantitativi di vegetali, prodotti vegetali, prodotti alimentari o alimenti per animali se riguardano vegetali o prodotti vegetali, se destinati ad essere usati dal proprietario o dal ricevente a fini non industriali né commerciali, o ad essere consumati durante il trasporto.
Secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, possono essere adottate norme particolareggiate che specifichino le condizioni di attuazione di tale disposizione, inclusa la determinazione di 'piccoli quantitativi'.
4. In base a condizioni specifiche, il disposto dell'articolo 13, paragrafo 1, non si applica all'entrata nella Comunità di vegetali, prodotti vegetali o altre voci per prove, per scopi scientifici nonché per lavori di selezione varietale. Le condizioni specifiche sono determinate conformemente alla procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2.
5. Sempreché non vi sia alcun rischio di diffusione di organismi nocivi, nella Comunità, uno Stato membro può adottare una deroga perché l'articolo 13, paragrafo 1, non si applichi in singoli casi determinati a vegetali, prodotti vegetali o altre voci che sono coltivati, ottenuti o utilizzati nella sua immediata zona di frontiera con un paese terzo e sono introdotti nello Stato membro per esservi lavorati in luoghi vicini, situati nella sua zona di frontiera.
Nel concedere tale deroga, lo Stato membro precisa il luogo e il nome della persona che procede alla lavorazione, e mette questi dati, regolarmente aggiornati, a disposizione della Commissione.
I vegetali, i prodotti vegetali o altre voci oggetto di deroga in forza del primo comma sono accompagnati da una documentazione che comprova il loro luogo di origine nel paese terzo.
6. Può essere concordato, nell'ambito di intese di tipo tecnico stipulate tra la Commissione e gli organismi competenti di taluni paesi terzi, approvate conformemente alla procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, che le attività di cui all'articolo 13, paragrafo 1, punto i) possono anche essere eseguite, sotto l'autorità della Commissione e in conformità delle pertinenti disposizioni dell'articolo 21, nel paese terzo speditore interessato, in collaborazione con l'organizzazione ufficiale di protezione fitosanitaria di tale paese.
Articolo 13 quater
1. a) Le formalità precisate all'articolo 13 bis, paragrafo 1, le ispezioni di cui all'articolo 13 ter, paragrafo 1, e i controlli relativi al rispetto delle disposizioni dell'articolo 4, con riguardo all'allegato III, sono espletati, come precisato al paragrafo 2, congiuntamente alle formalità necessarie per l'assoggettamento al regime doganale di cui all'articolo 13, paragrafo 1 o all'articolo 13, paragrafo 4.
Esse sono espletate conformemente alle disposizioni della convenzione internazionale sull'armonizzazione dei controlli delle merci alle frontiere, in particolare dell'allegato 4, quale approvata dal regolamento (CEE) n. 1262/84 del Consiglio(8).
b) Gli Stati membri prescrivono l'obbligo di iscrizione in un albo ufficiale di uno Stato membro con un numero ufficiale di iscrizione per gli importatori, produttori o non produttori, di vegetali, prodotti vegetali o altre voci elencati nell'allegato V, parte B. A tali importatori si applicano, per quanto di ragione, le disposizioni dell'articolo 6, paragrafo 5, terzo e quarto comma.
c) Gli Stati membri prescrivono anche:
i) l'obbligo per gli importatori, o per i loro agenti in dogana, di assicurare che per le spedizioni costituite da, o contenenti, vegetali, prodotti vegetali o altre voci, elencati nell'allegato V, parte B, sia fatto riferimento alla composizione della spedizione su almeno uno dei documenti necessari per l'assoggettamento al regime doganale di cui all'articolo 13, paragrafo 1 o all'articolo 13, paragrafo 4, attraverso le seguenti informazioni:
- riferimento al tipo di vegetali, prodotti vegetali o altre voci avvalendosi dei codici della 'tariffa doganale integrata delle Comunità europee (TARIC)',
- dichiarazione 'La presente spedizione contiene prodotti di rilevanza fitosanitaria', o qualsiasi alternativo equivalente convenuto tra l'ufficio doganale del punto di entrata e l'organismo ufficiale del punto di entrata,
- numero(i) di riferimento della necessaria documentazione fitosanitaria,
- numero ufficiale di iscrizione dell'importatore, di cui alla lettera b);
ii) l'obbligo per le autorità aeroportuali, portuali o anche gli importatori o gli operatori, in base agli accordi intercorsi tra loro, di dare notifica preventiva all'ufficio doganale del punto di entrata e all'organismo ufficiale del punto di entrata dell'imminente arrivo di tali spedizioni non appena ne siano a conoscenza.
Gli Stati membri possono applicare la presente disposizione, mutatis mutandis, ai casi di trasporto terrestre, in particolare quando l'arrivo è previsto al di fuori del normale orario di lavoro dell'organismo ufficiale competente o degli altri uffici specificati nel paragrafo 2.
2. a) I 'controlli documentali' e le ispezioni di cui all'articolo 13 ter, paragrafo 1, nonché i controlli dell'osservanza del disposto dell'articolo 4 con riguardo all'allegato III devono essere espletati dall'organismo ufficiale del punto di entrata o, d'intesa tra l'organismo ufficiale responsabile e le autorità doganali dello Stato membro interessato, dall'ufficio doganale del punto di entrata.
b) I 'controlli di identità' e i 'controlli fitosanitari' devono essere compiuti, fatto salvo il disposto delle lettere c) e d), dall'organismo ufficiale del punto di entrata unitamente alle formalità doganali necessarie per l'assoggettamento al regime doganale di cui all'articolo 13, paragrafo 1 o all'articolo 13, paragrafo 4, nello stesso luogo in cui sono compiute tali formalità presso l'organismo ufficiale del punto di entrata o in qualsiasi altro luogo vicino scelto o approvato dalle autorità doganali e dall'organismo ufficiale responsabile, diverso dal luogo di destinazione come specificato alla lettera d).
c) Tuttavia, in caso di transito di merci non comunitarie, l'organismo ufficiale del punto di entrata può decidere, d'accordo con l'organismo o gli organismi ufficiali di destinazione, che i 'controlli di identità' e i 'controlli fitosanitari' siano compiuti in tutto o in parte dall'organismo ufficiale di destinazione, presso la sua sede o qualsiasi altro luogo vicino scelto o approvato dalle autorità doganali e dal responsabile dell'organismo ufficiale, diverso dal luogo di destinazione come specificato alla lettera d). Se non viene raggiunto un tale accordo il 'controllo di identità' o 'controllo fitosanitario' completo è espletato dall'organismo ufficiale del punto di entrata presso uno dei luoghi specificati alla lettera b).
d) Secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, possono essere precisati alcuni casi o circostanze in cui i 'controlli di identità' e i 'controlli fitosanitari' possono essere compiuti sul luogo di destinazione, come un sito di produzione approvato dall'organismo ufficiale e dalle autorità doganali responsabili per l'area in cui tale luogo di destinazione è situato, invece degli altri luoghi summenzionati, purché siano rispettate le garanzie specifiche e i documenti per quanto riguarda il trasporto di vegetali, prodotti vegetali e altre voci.
e) Secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, sono adottate disposizioni di attuazione le quali prevedono:
- condizioni minime per lo svolgimento dei 'controlli fitosanitari' di cui alle lettere b), c) e d),
- le garanzie specifiche e i documenti per quanto riguarda il trasporto di vegetali, prodotti vegetali o altre voci nei luoghi specificati nelle lettere c) e d), per assicurare che non ci sia il rischio di diffusione di organismi nocivi durante il trasporto,
- congiuntamente alla specificazione di casi di cui alla lettera d), garanzie specifiche e condizioni minime per la qualifica del luogo di destinazione per l'immagazzinamento e per le condizioni ad esso relative.
f) In tutti i casi i 'controlli fitosanitari' sono considerati parte integrante delle formalità di cui all'articolo 13, paragrafo 1.
3. Gli Stati membri prescrivono che gli originali dei certificati, o la versione elettronica di questi o dei documenti alternativi diversi dai marchi, quali specificati all'articolo 13, paragrafo 1, punto ii), presentati all'organismo ufficiale responsabile ai fini dei 'controlli documentali' a norma dell'articolo 13 bis, paragrafo 1, lettera b), punto i), a seguito dell'ispezione rechino il visto di tale organismo con l'indicazione almeno del suo nome e della data di presentazione del documento.
Conformemente alla procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, può essere istituito un sistema standardizzato per garantire che le informazioni contenute nel certificato, nel caso di vegetali specifici destinati all'impianto, siano inviate all'organismo ufficiale responsabile di ciascuno Stato membro o di ciascuna area in cui le piante della spedizione devono essere impiantate.
4. Gli Stati membri trasmettono, per iscritto, alla Commissione e agli altri Stati membri l'elenco dei luoghi designati come punti di entrata. Qualsiasi modifica all'elenco deve parimenti essere notificata per iscritto, senza indugio.
Gli Stati membri elaborano, sotto la loro responsabilità, un elenco di luoghi di cui al paragrafo 2, lettere b) e c), nonché dei luoghi di destinazione di cui al paragrafo 2, lettera d). Gli elenchi in questione sono accessibili alla Commissione.
Gli organismi ufficiali del punto di entrata e gli organismi ufficiali di destinazione che effettuino controlli di identità o fitosanitari sono tenuti a soddisfare determinate condizioni minime per quanto riguarda l'infrastruttura, il personale e l'attrezzatura.
Secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, le suddette condizioni minime sono prescritte nell'ambito delle disposizioni di attuazione.
Secondo la stessa procedura, sono adottate norme dettagliate concernenti:
a) il tipo di documenti richiesti per l'assoggettamento a un regime doganale, in cui sono riportate le informazioni di cui al paragrafo 1, lettera c), punto i);
b) la cooperazione tra:
i) l'organismo ufficiale del punto di entrata e l'organismo ufficiale di destinazione;
ii) l'organismo ufficiale del punto di entrata e l'ufficio doganale del punto di partenza;
iii) l'organismo ufficiale di destinazione e l'ufficio doganale di destinazione; e
iv) l'organismo ufficiale del punto di entrata e l'ufficio doganale di destinazione.
Le disposizioni di attuazione riguardano i moduli dei documenti da utilizzare nell'ambito di tale cooperazione, le modalità di trasmissione degli stessi, le procedure per lo scambio di informazioni tra organismi ufficiali e uffici summenzionati, nonché le misure da adottare per garantire l'identità delle partite e delle spedizioni e per tutelarsi contro il rischio di diffusione di organismi nocivi, in particolare durante il trasporto, fino all'espletamento delle necessarie formalità doganali.
5. È prevista una partecipazione finanziaria della Comunità agli Stati membri al fine di rafforzare le infrastrutture di ispezione per l'effettuazione dei controlli fitosanitari di cui al paragrafo 2, lettere b) o c).
Tale partecipazione mira a migliorare, nei centri di ispezione che non siano quelli del luogo di destinazione, gli strumenti e gli impianti necessari per le attività di ispezione e di esame e, all'occorrenza, per le misure previste al paragrafo 7, oltre al livello già raggiunto rispettando le condizioni minime previste dalle disposizioni di attuazione di cui al paragrafo 2, lettera e).
La Commissione propone di iscrivere nel bilancio generale dell'Unione europea gli stanziamenti all'uopo necessari.
Nei limiti degli stanziamenti a tal fine disponibili, la partecipazione della Comunità copre una quota non superiore al 50 % delle spese direttamente connesse con il miglioramento degli strumenti e degli impianti.
Le modalità relative alla partecipazione finanziaria della Comunità sono stabilite in un regolamento di applicazione secondo la procedura prevista all'articolo 18, paragrafo 2.
L'assegnazione della partecipazione finanziaria della Comunità ed il relativo importo vengono decisi secondo la stessa procedura, sulla scorta delle informazioni e dei documenti forniti dallo Stato membro interessato e, se del caso, dei risultati di inchieste effettuate sotto l'autorità della Commissione dagli esperti di cui all'articolo 21, nonché in funzione degli stanziamenti disponibili a tal fine.
6. Il disposto dell'articolo 10, paragrafi 1 e 3, si applica mutatis mutandis ai vegetali, ai prodotti vegetali o alle altre voci di cui all'articolo 13, purché siano elencati nell'allegato V, parte A, e qualora, in esito alle formalità di cui all'articolo 13, paragrafo 1, le condizioni ivi previste si ritengano rispettate.
7. Qualora in esito alle formalità di cui all'articolo 13, paragrafo 1, non si ritengano rispettate le condizioni ivi previste, vengono immediatamente adottate una o più delle seguenti misure ufficiali:
a) rifiuto dell'entrata nella Comunità di tutti o di una parte dei prodotti;
b) trasporto verso una destinazione esterna alle Comunità, conformemente ad appropriate procedure doganali durante il tragitto all'interno della Comunità e sotto sorveglianza ufficiale;
c) ritiro dei prodotti infetti/infestati dalla spedizione;
d) distruzione;
e) imposizione di un periodo di quarantena, finché non siano disponibili i risultati degli esami o delle prove ufficiali;
f) eccezionalmente e soltanto in determinate circostanze, trattamento adeguato se l'organismo responsabile dello Stato membro ritiene che, come conseguenza del trattamento, le condizioni siano rispettate e il rischio di diffusione di organismi nocivi non sussista; la misura del trattamento adeguato può essere adottata anche rispetto ad organismi nocivi non elencati nell'allegato I o nell'allegato II.
L'articolo 11, paragrafo 3, secondo comma, si applica mutatis mutandis.
In caso di rifiuto di cui alla lettera a), o di trasporto verso una destinazione esterna alle Comunità di cui alla lettera b), o di ritiro di cui alla lettera c), gli Stati membri prescrivono che i certificati fitosanitari o i certificati fitosanitari di riesportazione, e qualsiasi altro documento presentato al momento dell'introduzione nel loro territorio di vegetali, prodotti vegetali o altre voci, siano annullati dall'organismo ufficiale responsabile. All'atto dell'annullamento sul certificato o sul documento viene apposto in prima pagina e in posizione visibile un timbro triangolare in rosso con la dicitura 'certificato annullato' o 'documento annullato' da detto organismo ufficiale, con la sua denominazione e la data del rifiuto, dell'inizio del trasporto verso una destinazione esterna alle Comunità o del ritiro. La dicitura figurerà in stampatello in almeno una delle lingue ufficiali della Comunità.
8. Fatte salve le notifiche e le informazioni necessarie a norma dell'articolo 16, gli Stati membri provvedono a che gli organismi ufficiali responsabili informino l'omologo servizio per la protezione dei vegetali del paese terzo di origine o speditore e la Commissione di tutti i casi in cui siano stati intercettati vegetali, prodotti vegetali o altre voci provenienti da tale paese terzo non conformi ai requisiti fitosanitari prescritti, e dei motivi di tale intercettazione, ferme restando le misure che lo Stato membro ritenga di adottare o abbia adottato nei confronti della spedizione intercettata. Queste informazioni sono trasmesse al più presto in modo che il servizio per la protezione dei vegetali interessato e, se del caso, anche la Commissione, possano esaminare il caso, in particolare per prendere le misure necessarie ad evitare che si verifichino in futuro casi analoghi. Secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2, può essere predisposto un sistema uniforme di trasmissione di informazioni.
Articolo 13 quinquies
1. Gli Stati membri provvedono alla riscossione di una tassa ('tassa fitosanitaria') destinata a coprire le spese sostenute per i controlli documentali, i controlli di identità e i controlli fitosanitari di cui all'articolo 13 bis, paragrafo 1, eseguiti a norma dell'articolo 13. Il livello della tassa rispecchia:
a) la retribuzione degli ispettori che eseguono i controlli summenzionati, compresi gli oneri sociali;
b) l'ufficio, le infrastrutture, gli strumenti e le attrezzature messe a disposizione di tali ispettori;
c) il prelievo di campioni per l'ispezione visiva o l'esecuzione di prove di laboratorio;
d) le prove di laboratorio;
e) l'attività amministrativa (comprese le spese generali di funzionamento) necessaria per l'esecuzione efficace dei controlli, che può comprendere le spese di formazione degli ispettori, sia prima che dopo la loro entrata in servizio.
2. Gli Stati membri hanno la facoltà di fissare il livello della tassa fitosanitaria in base ad un calcolo particolareggiato dei costi a norma del paragrafo 1, oppure di applicare la tassa standard indicata nell'allegato VIII bis.
Allorché, ai sensi dell'articolo 13 bis, paragrafo 2, i controlli di identità e i controlli fitosanitari per un determinato gruppo di vegetali, prodotti vegetali o altre voci originari di taluni paesi terzi, sono effettuati con frequenza ridotta, gli Stati membri riscuotono una tassa fitosanitaria ridotta in maniera proporzionale da tutte le spedizioni e partite di tale gruppo, a prescindere dal fatto che esse siano sottoposte o meno alle ispezioni.
Conformemente alle procedure di cui all'articolo 18, paragrafo 2, possono essere adottate misure di attuazione al fine di precisare il livello di detta tassa fitosanitaria ridotta.
3. Allorché la tassa fitosanitaria è fissata da uno Stato membro in base alle spese sostenute dall'organismo ufficiale responsabile dello stesso Stato membro, gli Stati membri interessati trasmettono alla Commissione relazioni concernenti il metodo di calcolo delle tasse in relazione agli elementi elencati nel paragrafo 1.
Ogni tassa imposta a norma del primo comma non è superiore al costo effettivo sostenuto dall'organismo ufficiale responsabile dello Stato membro.
4. Non è autorizzato il rimborso diretto o indiretto della tassa prevista dalla presente direttiva. Tuttavia, non è considerato rimborso indiretto l'eventuale applicazione della tassa standard di cui all'allegato VIII bis da parte di uno Stato membro.
5. La tassa standard di cui all'allegato VIII bis non pregiudica la riscossione di altre tasse destinate a coprire spese supplementari sostenute per attività particolari connesse ai controlli, quali le spese eccezionali di trasferta o i periodi di attesa degli ispettori dovuti a ritardi imprevisti nell'arrivo delle spedizioni, i controlli effettuati fuori dall'orario normale di lavoro, i controlli supplementari o le analisi di laboratorio supplementari rispetto a quelli previsti all'articolo 13, per confermare le conclusioni desunte dai controlli, misure fitosanitarie particolari da adottarsi in virtù di atti comunitari che si fondano sugli articoli 15 o 16, misure adottate a norma dell'articolo 13 quater, paragrafo 7, o la traduzione dei documenti richiesti.
6. Gli Stati membri designano le autorità competenti per l'esazione della tassa fitosanitaria. La tassa è pagata dall'importatore o dal suo agente doganale.
7. La tassa fitosanitaria sostituisce tutte le altre tasse o gli altri diritti riscossi negli Stati membri a livello nazionale, regionale o locale, per l'esecuzione dei controlli di cui al paragrafo 1 e per la loro attestazione.
Articolo 13 sexies
I 'certificati fitosanitari' e i 'certificati fitosanitari di riesportazione' rilasciati dagli Stati membri conformemente alle norme della CIPV, sono conformi al modello standard riportato nell'allegato VII.";
9) all'articolo 14, il secondo comma è modificato come segue:
a) i termini "articolo 17" sono sostituiti dai seguenti: "articolo 18, paragrafo 2";
b) alla lettera c) i termini "d'intesa con gli Stati membri interessati" sono sostituiti dai seguenti: "in consultazione con lo Stato membro interessato";
c) la lettera d) è sostituita dalla seguente: "d) le modificazioni degli allegati necessarie alla luce degli sviluppi della conoscenza scientifica o tecnica, o giustificate dal punto di vista tecnico, corrispondenti la rischio fitosanitario esistente";
d) è aggiunta la lettera seguente:
"e) le modificazioni dell'allegato VIII bis.";
10) l'articolo 15 è modificato come segue:
a) al paragrafo 1, il testo in limine e del primo e secondo trattino è sostituito dal seguente:
"1. Secondo la procedura prevista all'articolo 18, paragrafo 2, possono essere adottate deroghe alle disposizioni seguenti:
- all'articolo 4, paragrafi 1 e 2, per quanto riguarda l'allegato III, parte A e parte B, fatto salvo il disposto dell'articolo 4, paragrafo 5, nonché all'articolo 5, paragrafi 1 e 2, e all'articolo 13, paragrafo 1, punto i), terzo trattino, per quanto riguarda le condizioni di cui all'allegato IV, parte A, sezione I, e parte B,
- all'articolo 13, paragrafo 1, punto ii), nel caso del legname, ove siano fornite garanzie equivalenti attraverso una documentazione od un'etichettatura alternative,";
b) i paragrafi 2 e 3 sono sostituiti dai seguenti:
"2. Secondo le stesse procedure di cui al paragrafo 1, primo comma, le misure fitosanitarie adottate da un paese terzo per l'esportazione nella Comunità sono riconosciute equivalenti alle misure fitosanitarie previste dalla presente direttiva, in particolare a quelle riportate nell'allegato IV, a condizione che tale paese terzo dimostri oggettivamente alla Comunità che le sue misure raggiungono il livello di protezione fitosanitaria adeguato per la Comunità e che ciò sia confermato dalle conclusioni emerse dalle risultanze della partecipazione ragionevole degli esperti di cui all'articolo 21 a ispezioni, analisi o altre procedure pertinenti eseguite nel paese terzo in questione.
A richiesta di un paese terzo, la Commissione avvia consultazioni allo scopo di raggiungere accordi bilaterali o multilaterali sul riconoscimento dell'equivalenza di determinate misure fitosanitarie.
3. Nelle decisioni relative alla concessione di deroghe a norma del paragrafo 1, primo comma o al riconoscimento dell'equivalenza a norma del paragrafo 2 si prescrive che il paese esportatore deve aver dimostrato ufficialmente per iscritto, per ciascun caso specifico, la conformità alle condizioni ivi previste e si specifica inoltre quali dati deve contenere la dichiarazione ufficiale che conferma tale conformità.
4. Nelle decisioni di cui al paragrafo 3 si specifica se e in quale maniera gli Stati membri informano gli altri Stati membri e la Commissione di ciascun caso o gruppo di casi di ricorso a tali deroghe.";
11) il testo dell'articolo 16 è modificato come segue:
a) al paragrafo 1, primo comma, prima frase, tra i termini "notifica immediatamente" e "alla Commissione" sono inseriti i termini "per iscritto";
b) al paragrafo 2, prima frase del primo e terzo comma, tra i termini "notifica immediatamente" e "alla Commissione" sono inseriti i termini "per iscritto";
c) al paragrafo 3, terza frase, i termini "sulla scorta di un'analisi del rischio fitosanitario o di un'analisi preliminare del rischio fitosanitario nei casi di cui al paragrafo 2" sono inseriti tra "possono essere adottate" e "le misure" i termini "articolo 19" sono sostituiti dai termini "articolo 18, paragrafo 2";
d) è aggiunto il seguente paragrafo 5:
"5. La Commissione, qualora non sia stata informata delle misure adottate a norma dei paragrafi 1 oppure 2, o qualora consideri che le misure adottate siano inadeguate, può adottare misure provvisorie di protezione basate su un'analisi preliminare del rischio fitosanitario per debellare l'organismo nocivo in questione o, qualora ciò non fosse possibile, per arginarne la diffusione, in attesa della riunione del comitato fitosanitario permanente. Tali misure vengono presentate quanto prima al comitato fitosanitario permanente ai fini della loro conferma, modifica o revoca secondo la procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2";
12) l'articolo 17 è soppresso;
13) il testo dell'articolo 18 è sostituito dal seguente:
"Articolo 18
1. La Commissione è assistita dal comitato veterinario permanente, istituito con decisione 76/894/CEE del Consiglio(9), in appresso denominato 'il Comitato'.
2. Nei casi in cui si fa riferimento al presente paragrafo, si applicano gli articoli 5 e 7 della decisione 1999/468/CE.
Il periodo di cui all'articolo 5, paragrafo 6, della decisione 1999/468/CE è fissato a tre mesi.
3. Il comitato stabilisce il proprio regolamento interno.";
14) l'articolo 19 è soppresso;
15) l'articolo 21 è modificato come segue:
a) il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
"3. I controlli di cui al paragrafo 1 possono essere eseguiti per quanto riguarda i seguenti compiti:
- sorvegliare i controlli di cui all'articolo 6,
- effettuare i controlli ufficiali a norma dell'articolo 12, paragrafo 3,
- controllare o, nell'ambito del paragrafo 5, quinto comma, del presente articolo, eseguire, in collaborazione con gli Stati membri, le ispezioni di cui all'articolo 13, paragrafo 1,
- eseguire o controllare le attività indicate nelle intese di tipo tecnico di cui all'articolo 13 ter, paragrafo 6,
- procedere alle indagini di cui all'articolo 15, paragrafi 1 e 2, e all'articolo 16, paragrafo 3,
- sorvegliare le attività necessarie in virtù delle disposizioni che definiscono le condizioni alle quali determinati organismi nocivi, vegetali, prodotti vegetali o altre voci possono essere introdotti o spostati nella Comunità o in certe zone protette della Comunità per prove o scopi scientifici, nonché per lavori di selezione varietale, come previsto all'articolo 3, paragrafo 9, all'articolo 4, paragrafo 5, all'articolo 5, paragrafo 5 e all'articolo 13 ter, paragrafo 4,
- sorvegliare le attività necessarie in virtù delle autorizzazioni concesse a norma dell'articolo 15, di altre misure adottate dagli Stati membri a norma dell'articolo 16, paragrafi 1 o 2, in virtù di misure adottate a norma dell'articolo 16, paragrafi 3 o 5,
- assistere la Commissione nei compiti di cui al paragrafo 6,
- eseguire eventuali altri compiti assegnati agli esperti nell'ambito delle modalità di applicazione di cui al paragrafo 7,";
b) al paragrafo 5, secondo comma, dopo la terza frase è aggiunta la frase seguente:"La presente disposizione non si applica alle spese risultanti dai seguenti tipi di richieste avanzate in occasione della partecipazione dei suddetti esperti alle ispezioni sulle importazioni degli Stati membri; le prove di laboratorio e il prelievo di campioni per l'ispezione visiva o l'esecuzione di prove di laboratorio, già coperte dalle tasse di cui all'articolo 13 quinquies."
16) all'articolo 24, paragrafo 3, è aggiunto il seguente comma:"Gli importi da rimborsare ai sensi del paragrafo 3 sono fissati conformemente alle disposizioni di cui all'articolo 18, paragrafo 2";
17) agli articoli 25 e 26, i rispettivi riferimenti all'"articolo 13, paragrafo 9" sono cambiati in "articolo 13 quater, paragrafo 5";
18) l'allegato VII, parte B, è modificato come segue:
a) il titolo è sostituito dal seguente:
"B. Modello di certificato fitosanitario di riesportazione";
b) nella casella 2 del modello di certificato, la denominazione "CERTIFICATO FITOSANITARIO DI RISPEDIZIONE" è sostituita dalla seguente: "CERTIFICATO FITOSANITARIO DI RIESPORTAZIONE";
19) dopo l'allegato VIII è inserito il seguente allegato VIII bis:
"ALLEGATO VIII bis
La tassa standard di cui all'articolo 13 quinquies, paragrafo 2, è fissata ai livelli seguenti:
SPAZIO PER TABELLA
Qualora una spedizione non sia costituita esclusivamente di prodotti che rientrano nella descrizione dei rispettivi trattini, la parte della spedizione costituita da prodotti che rientrano nella descrizione del rispettivo trattino (partita o partite) è considerata come una spedizione separata.";
20) gli eventuali rinvii alla "procedura di cui all'articolo 17" o alla "procedura di cui all'articolo 18", contenuti in disposizioni diverse da quelle modificate dai precedenti punti da 1 a 18, si intendono fatti alla procedura di cui all'articolo 18, paragrafo 2.
Articolo 2
Gli Stati membri adottano e pubblicano anteriormente al 1o gennaio 2005 le disposizioni necessarie per conformarsi alla presente direttiva. Esse ne informano immediatamente la Commissione.
Tali disposizioni si applicano a decorrere dal 1o gennaio 2005.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità del riferimento sono decise dagli Stati membri.
Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle principali disposizioni di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 3
La presente direttiva entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Articolo 4
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 28 novembre 2002.