РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 23 април 2007 година
относно защитните мерки, отнасящи се до инфекциозната анемия по конете в Румъния
(нотифицирано под номер C(2007) 1652)
(Текст от значение за ЕИП)
(2007/269/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (1), и по-специално член 10, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Инфекциозната анемия по конете (ИАК) е вирусно заболяване, засягащо единствено животните от рода Equidae. Инфектирането с ИАК може да мине незабелязано, ако смъртта не възникне в резултат на една от острите клинични кризи. Инкубационният период е обикновено от една до три седмици, но е възможно да продължи и до три месеца. Инфектираните еднокопитни животни остават заразени за цял живот и потенциално могат да предават инфекцията на други еднокопитни животни. Предаването става чрез преливане на кръв от инфектирано еднокопитно животно най-вероятно чрез изсмукващи кръвта конски мухи, прекратили изсмукването, чрез инфекция на плода in utero, чрез използване на заразени игли за еднократна употреба или чрез преливане на кръвни продукти, съдържащи вируса.
(2)
ИАК е задължителна за обявяване болест в съответствие с приложение А към Директива 90/426/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (2). В допълнение, Директива 82/894/ЕИО на Съвета от 21 декември 1982 г. относно обявяване на болестите по животните в рамките на Общността (3) предвижда, че огнищата от ИАК трябва да се обявят на Комисията и на другите държави-членки чрез Системата за обявяване на болести по животните (ADNS).
(3)
Член 4, параграф 5 от Директива 90/426/ЕИО предвижда ограничения относно движението на еднокопитни животни от стопанствата, където е потвърдена ИАК, докато останалите животни, след като инфектираните животни са били заклани, са показали отрицателни резултати от теста на Когинс.
(4)
В Румъния, за разлика от другите държави-членки, ИАК е ендемична и не се прибягва системно до незабавното клане на инфектираните еднокопитни животни. Поради тази причина след присъединяването си към Европейския съюз Румъния доброволно продължи да прилага mutatis mutandis съответните мерки, предвидени в Решение 2004/825/ЕО на Комисията от 29 ноември 2004 г. относно защитните мерки по отношение на вноса на еднокопитни животни от Румъния (4).
(5)
С оглед на обмена с живи животни, с тяхната сперма, яйцеклетки и ембриони, е възможно ситуацията с болестта в Румъния да представлява риск за здравето на еднокопитните животни в Общността.
(6)
Следователно е целесъобразно да се приемат защитни мерки, установяващи специфичен режим за движението и обмена на еднокопитни животни и на техните яйцеклетки и ембриони, произхождащи от Румъния, за да се предпази здравето и доброто състояние на еднокопитните животни в държавите-членки.
(7)
Решение 93/623/ЕИО на Комисията от 20 октомври 1993 г. относно идентификационния документ (паспорт), придружаващ регистрираните еднокопитни (5), и Решение 2000/68/ЕО на Комисията от 22 декември 1999 г. за изменение на Решение 93/623/ЕИО и за установяване на идентификация на еднокопитни животни за разплод и отглеждане (6) изисква еднокопитните животни да бъдат придружени от идентификационен документ по време на движението и транспортирането им.
(8)
Изискванията за удостоверение за движението и превозът на еднокопитните животни са установени в член 8 от Директива 90/426/ЕИО. С оглед да се засили проследяването на регистрираните еднокопитни животни от райони, засегнати от ИАК, изнасяни за други държави-членки, в съответствие с приложение Б към Директива 90/426/ЕИО свидетелството следва да бъде заменено със здравно удостоверение за животното в съответствие с приложение В към споменатата директива.
(9)
В съответствие с глава II, част А от приложение Г към Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (7), Решение 95/307/ЕО на Комисията от 24 юли 1995 г. относно определяне на образеца на здравен сертификат за търговия със сперма от еднокопитни животни (8) предвижда тестването на жребци за ИАК, ако спермата е взета с цел обмен в рамките на Общността. Все пак е необходимо да се допълнят ветеринарно-санитарните условия, определени с Решение 95/294/ЕО на Комисията от 24 юли 1995 г. относно определяне на образеца на здравен сертификат за търговия с яйцеклетки и ембриони от еднокопитни животни (9) с изискване за тест за ИАК, ако яйцеклетките и ембрионите са взети от кобили, пребиваващи в Румъния.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Защитни мерки, прилагащи се за еднокопитни животни от Румъния
1. Румъния гарантира, че еднокопитните животни не се изпращат в други държави-членки, ако тези животни не отговарят на следните условия:
а)
били са подложени на теста на Когинс, чийто резултат е бил отрицателен; тестът е бил извършен с кръвна проба, взета в рамките на 30 дни преди изпращането, и тестът и резултатите са вписани в раздел VII на идентификационния документ, предвиден в решения 93/623/ЕИО и 2000/68/ЕО, и придружаващ животното по време на движение;
б)
придружени са със здравен сертификат в съответствие с приложение В към Директива 90/426/ЕИО, който носи допълнителното означение:
„Еднокопитно животно в съответствие с Решение 2007/269/ЕО на Комисията“.
2. Параграф 1 не се прилага за еднокопитни животни от стопанства разположени извън Румъния, които или преминават през Румъния по главните транспортни оси и магистрали или са превозвани през Румъния директно и без спиране към кланица за незабавно клане.
3. Румъния гарантира, че яйцеклетките и ембрионите от еднокопитни животни не се изпращат в други държави-членки, ако тези приплоди не отговарят на следните условия:
а)
взети са от кобили донори, подложени на теста на Когинс и чийто резултат е бил отрицателен; тестът е извършен с кръвна проба взета от всяка кобила донор в рамките на 30 дни преди взимането на яйцеклетките или ембрионите от пратката; както и
б)
пратката с яйцеклетките или ембрионите е придружена от здравен сертификат в съответствие с приложението към Решение 95/294/ЕО, който носи допълнителното означение:
„Яйцеклетки или ембриони в съответствие с Решение 2007/269/ЕО на Комисията“.
4. Румъния редовно докладва на Комисията и на другите държави-членки за развитието на ИАК и прилаганите мерки за контрол.
Член 2
Приложимост
Настоящото решение се прилага от третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 3
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 април 2007 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 23 aprile 2007
recante misure di protezione nei confronti dell’anemia infettiva equina in Romania
[notificata con il numero C(2007) 1652]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2007/269/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 90/425/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa ai controlli veterinari e zootecnici applicabili negli scambi intracomunitari di taluni animali vivi e prodotti di origine animale, nella prospettiva della realizzazione del mercato interno (1), in particolare l’articolo 10, paragrafo 4,
considerando quanto segue:
(1)
L’anemia infettiva equina («AIE») è una malattia virale che colpisce esclusivamente animali della famiglia degli equidi (Equidae). L’infezione da AIE tende a diventare inapparente se non interviene il decesso in seguito ad un attacco clinico acuto. Il periodo d’incubazione è generalmente compreso tra una e tre settimane, ma può durare anche tre mesi. Gli equidi infettati rimangono contagiosi per tutta la vita e sono potenzialmente in grado di trasmettere l’infezione ad altri equidi. La trasmissione avviene per trasferimento di sangue da un equino infetto, con ogni probabilità tramite l’alimentazione intermittente di mosche cavalline o tafani ematofagi, oppure al feto in utero, per l’uso di aghi contaminati o per l’infusione di emoderivati contenenti il virus.
(2)
L’AIE è una malattia soggetta a obbligo di denuncia a norma dell’allegato A della direttiva 90/426/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa alle condizioni di polizia sanitaria che disciplinano i movimenti di equidi e le importazioni di equidi in provenienza dai paesi terzi (2). Inoltre la direttiva 82/894/CEE del Consiglio, del 21 dicembre 1982, concernente la notifica delle malattie degli animali nella Comunità (3), prevede che i focolai di AIE debbano essere notificati alla Commissione e agli altri Stati membri attraverso il sistema di notifica delle malattie degli animali («ADNS», Animal Disease Notification System).
(3)
L’articolo 4, paragrafo 5, della direttiva 90/426/CEE stabilisce misure restrittive riguardo ai movimenti di equidi provenienti da aziende in cui sia stata confermata la presenza di AIE, misure che devono restare in vigore fino a quando, dopo l’eliminazione degli equidi infetti, gli animali restanti non siano stati sottoposti a due test di Coggins con risultato negativo.
(4)
A differenza che in altri Stati membri, in Romania l’AIE è endemica e non si procede sempre all’abbattimento immediato degli equidi che possono trasmettere l’infezione. Per tale ragione, dopo essere entrata nell’Unione europea la Romania ha continuato, su base volontaria, ad applicare mutatis mutandis le pertinenti misure previste dalla decisione 2004/825/CE della Commissione, del 29 novembre 2004, recante misure di protezione relative alle importazioni di equidi provenienti dalla Romania (4).
(5)
In considerazione degli scambi esistenti di equidi vivi e di sperma, ovuli ed embrioni di equidi, la situazione della malattia in Romania può rappresentare un rischio per la salute degli equidi nella Comunità.
(6)
È pertanto opportuno adottare misure di protezione che stabiliscano un regime specifico per i movimenti e gli scambi di equidi e di ovuli ed embrioni equini provenienti dalla Romania, per salvaguardare la salute e il benessere degli equidi negli Stati membri.
(7)
La decisione 93/623/CEE della Commissione, del 20 ottobre 1993, che istituisce il documento di identificazione (passaporto) che scorta gli equidi registrati (5), e la decisione 2000/68/CE della Commissione, del 22 dicembre 1999, recante modifica della decisione 93/623/CEE e concernente l’identificazione degli equidi da allevamento e da reddito (6), stabiliscono che gli equidi, durante i loro movimenti o il loro trasporto, devono essere scortati da un documento di identificazione.
(8)
Gli obblighi di certificazione per i movimenti e il trasporto degli equidi sono stabiliti nell’articolo 8 della direttiva 90/426/CEE. Per rafforzare la tracciabilità degli equidi registrati provenienti da zone interessate dall’AIE e diretti verso altri Stati membri, l’attestato di cui all’allegato B della direttiva 90/426/CEE deve essere sostituito dal certificato sanitario dell’animale conforme all’allegato C della stessa direttiva.
(9)
Conformemente all’allegato D, capitolo II, parte A, della direttiva 92/65/CEE del Consiglio, del 13 luglio 1992, che stabilisce norme sanitarie per gli scambi e le importazioni nella Comunità di animali, sperma, ovuli e embrioni non soggetti, per quanto riguarda le condizioni di polizia sanitaria, alle normative comunitarie specifiche di cui all’allegato A, sezione I, della direttiva 90/425/CEE (7), la decisione 95/307/CE della Commissione, del 24 luglio 1995, che stabilisce il modello del certificato sanitario da utilizzare negli scambi di sperma equino (8), prevede che gli stalloni siano sottoposti ad un esame per la ricerca dell’AIE se lo sperma raccolto è destinato a scambi intracomunitari. Tuttavia è necessario che le condizioni di polizia sanitaria stabilite nella decisione 95/294/CE della Commissione, del 24 luglio 1995, che stabilisce il modello del certificato sanitario da utilizzare negli scambi di ovuli ed embrioni di animali della specie equina (9), siano integrate dall’obbligo di effettuare un esame per la ricerca dell’AIE se gli ovuli o gli embrioni sono raccolti da giumente residenti in Romania.
(10)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Misure di protezione applicabili agli equidi provenienti dalla Romania
1. La Romania garantisce che non vengano spediti verso altri Stati membri equidi che non soddisfino le seguenti condizioni:
a)
essere stati sottoposti, con risultato negativo, a un test di Coggins effettuato su un campione di sangue prelevato non più di 30 giorni prima della spedizione, con iscrizione di detto test e del suo risultato nel capitolo VII del documento di identificazione previsto dalle decisioni 93/623/CEE e 2000/68/CE che scorta l’animale durante i suoi movimenti;
b)
essere accompagnati da un certificato sanitario conforme all’allegato C della direttiva 90/426/CEE recante la seguente menzione supplementare:
«Equidi conformi alla decisione 2007/269/CE della Commissione».
2. Il paragrafo 1 non si applica agli equidi provenienti da aziende situate al di fuori della Romania che transitano per la Romania lungo strade principali o di grande comunicazione oppure sono trasportati attraverso questo paese, direttamente e senza interruzioni del viaggio, ad un mattatoio per esservi immediatamente macellati.
3. La Romania garantisce che non vengano spediti verso altri Stati membri ovuli ed embrioni di equidi che non soddisfino le seguenti condizioni:
a)
essere stati raccolti da giumente donatrici che sono state sottoposte, con risultato negativo in ciascun caso, a un test di Coggins effettuato su un campione di sangue prelevato da ciascuna giumenta donatrice non più di 30 giorni prima della raccolta degli ovuli o embrioni della partita; e
b)
far parte di una partita di ovuli o embrioni che è accompagnata da un certificato sanitario conforme all’allegato della decisione 95/294/CE recante la seguente menzione supplementare:
«Ovuli/embrioni conformi alla decisione 2007/269/CE della Commissione».
4. La Romania riferisce regolarmente alla Commissione e agli altri Stati membri in merito all’evoluzione dell’AIE e alle misure messe in atto contro la malattia.
Articolo 2
Applicabilità
La presente decisione si applica a partire dal terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 3
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 23 aprile 2007.