РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1098/2007 НА СЪВЕТА
от 18 септември 2007 година
за създаване на многогодишен план за запасите от треска в Балтийско море и за риболовните предприятия, които експлоатират тези запаси, за изменение на Регламент (ЕИО) № 2847/93 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 779/97
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Според обявеното неотдавна научно становище на Международния съвет за изследване на морето (ICES), запасът от риба треска в подучастъци на ICES от 25 до 32 в Балтийско море е намалял до нива, при които рибата страда от понижена репродуктивна способност, и експлоатацията на запаса няма устойчив характер.
(2)
Според обявеното неотдавна научно становище на ICES запасът от риба треска в подучастъци на ICES 22, 23 и 24 в Балтийско море е прекомерно експлоатиран и е достигнал нива, при които треската е изложена на риск от понижена репродуктивна способност.
(3)
Необходимо е да се вземат мерки за изготвяне на многогодишен план за управление на риболовните зони със запаси от треска в Балтийско море.
(4)
Целта на плана е да гарантира, че експлоатацията на запасите от треска в Балтийско море може да се извършва при устойчиви икономически, екологични и социални условия.
(5)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 от 20 декември относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на Общата политика в областта на рибарството (2), inter alia, включва изискването за постигане на тази цел Общността да възприеме подхода за прилагане на предпазни мерки за защита и опазване на запасите, за да осигури тяхната устойчива експлоатация и намали до минимум въздействието на риболова върху морските екосистеми. Общността следва да се стреми към постепенно прилагане на екосистемен подход към управлението на риболова и да допринася за ефикасността на риболовните дейности в рамките на един икономически жизнеспособен и конкурентоспособен риболовен сектор, като гарантира справедлив жизнен стандарт на лицата, които зависят от риболова на балтийска треска, и същевременно отчита интересите на потребителите.
(6)
За да се постигне тази цел, източният запас трябва да бъде възстановен до разумни биологични граници, а по отношение и на двата запаса следва да се гарантира, че ще бъдат поддържани нива на пълен капацитет на възпроизводство, даващи възможност за достигане на най-високи дългосрочни добиви.
(7)
Това може да се постигне чрез създаване на подходящ метод за постепенно намаляване на риболовното усилие в зони, в които се извършва риболов на треска, до съответстващи на целта нива, както и чрез определяне на общия допустим улов (TAC) за запасите от треска на нива, съответстващи на риболовното усилие.
(8)
Тъй като уловът на треска в риболовните зони за херинга и хамсия, както и в риболовните зони за улов на сьомга с хрилна мрежа и заплитаща мрежа е доста ограничен, тези риболовни зони не подлежат на постепенно намаляване на риболовното усилие.
(9)
За да се гарантира стабилност на възможностите за риболов, е целесъобразно да се ограничат измененията на общия допустим улов от година на година.
(10)
Целесъобразен начин на контрол върху риболовното усилие е да се регулира продължителността на периодите, през които е разрешен риболовът на треска. Държавите-членки могат да определят общи дни, през които на всички риболовни кораби от Общността с издигнат флаг е разрешено да отсъстват от пристанището.
(11)
Необходими са контролни мерки в допълнение или чрез дерогация от мерките, предвидени в Регламент (ЕО) № 1627/94 на Съвета от 27 юни 1994 г. относно постановяване на общите разпоредби за специалните разрешителни за риболов (3), Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към Общата политика в областта на рибарството (4) и Регламент (ЕИО) № 2807/83 на Комисията от 22 септември 1983 г. относно установяване на подробни правила за вписване на информация за улова на риба от държавите-членки (5), с цел да се гарантира спазването на мерките, предвидени в настоящия регламент.
(12)
През първите три години от прилагането му многогодишният план следва да се счита за план за възстановяване по смисъла на член 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(13)
Подучастъци 27 или 28 на ICES могат да бъдат изключени от разпоредбите за управление на риболовното усилие, тъй като в тях уловът е минимален.
(14)
Многогодишният план, предвиден в настоящия регламент, заменя съществуващите договорености относно управлението на риболовното усилие в Балтийско море. Следователно Регламент (ЕО) № 779/97 на Съвета от 24 април 1997 г. за въвеждане на режими на управление на риболовното усилие в Балтийско море (6) следва да бъде отменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява многогодишен план за следните запаси от треска (наричани по-долу „въпросните запаси от треска“) и риболовните предприятия, експлоатиращи тези запаси:
а)
треска, която обитава зона А;
б)
треска, която обитава зони Б и В.
Член 2
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага за риболовни кораби на Общността с обща дължина, равна или по-голяма от осем метра, които действат в Балтийско море и в държавите-членки с излаз на Балтийско море (наричани по-долу „заинтересованите държави-членки“). При все това, член 9 се прилага по отношение на кораби с обща дължина, по-малка от осем метра, които действат в Балтийско море.
Член 3
Определения
В допълнение към определенията, установени в член 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 и в член 2 от Регламент (ЕО) № 2187/2005 на Съвета от 21 декември 2005 г. за опазването на рибните ресурси посредством технически мерки в района на Балтийско море, Белти и протока Оресунд (7), за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
участъците и подучастъците на Международния съвет за изследване на морето (ICES) са тези, определени в Регламент (ЕИО) № 3880/91 на Съвета от 17 декември 1991 г. относно предоставянето на статистически данни за номиналния улов на държавите-членки, които извършват риболов в североизточната част на Атлантическия океан (8);
б)
„Балтийско море“ означава участъци IIIb, IIIc и IIId на ICES;
в)
„общ допустим улов (TAC)“ е количеството от всеки запас, което може да бъде уловено всяка година;
г)
„VMS“ е системата за наблюдение на кораби съгласно Регламент (ЕО) № 2244/2003 на Комисията от 18 декември 2003 г. за определяне на подробни разпоредби относно системите за наблюдение със сателит на риболовните кораби (9) с всякаква дължина;
д)
„Зона А“ са подучастъци на ICES от 22 до 24;
„зона Б“ са подучастъци на ICES от 25 до 28;
„зона В“ са подучастъци на ICES от 29 до 32;
е)
„дни на отсъствие от пристанището“ е всеки последователен период, равен или по-малък от 24 часа, през който корабът отсъства от пристанището.
ГЛАВА II
ЦЕЛ И ЗАДАЧИ
Член 4
Цел и задачи
Планът следва да гарантира устойчивата експлоатация на въпросните запаси от треска чрез постепенно намаляване и поддържане на процента на смъртност от риболов на нива, не по-ниски от:
а)
0,6 за риба на възраст от 3 до 6 години за запасите от треска в зона А, и
б)
0,3 за риба на възраст от 4 до 7 години за запасите от треска в зони Б и В.
ГЛАВА III
ОБЩ ДОПУСТИМ УЛОВ
Член 5
Определяне на общия допустим улов
1. Всяка година въз основа на предложение от Комисията, Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство относно общия допустим улов за следващата година по отношение на въпросните запаси от треска.
2. Общият допустим улов за въпросните запаси от треска се определя в съответствие с членове 6 и 7.
Член 6
Процедура за определяне на ТАС за въпросните запаси от треска
1. Съветът приема общия допустим улов за въпросните запаси от треска, който, според научна оценка, извършена от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (STECF), е по-високата от следните стойности:
а)
общият допустим улов, който би довел до 10-процентно намаление на процента на смъртност от риболов в годината на неговото прилагане, сравнен с оценката за процента на смъртност от риболов за предходната година;
б)
общият допустим улов, който би довел до стойностите на процента на смъртност от риболов, посочени в член 4.
2. В случаите, когато прилагането на параграф 1 би довело до общ допустим улов, надвишаващ с над 15 % този от предходната година, Съветът определя общ допустим улов, който е с 15 % по-висок от общия допустим улов за предходната година.
3. В случаите, когато прилагането на параграф 1 би довело до общ допустим улов, който е с над 15 % по-нисък от този от предходната година, Съветът определя общ допустим улов, който е с 15 % по-нисък от общия допустим улов за предходната година.
4. Параграф 3 не се прилага, ако извършена от STECF научна оценка показва, че процентът на смъртност от риболов в годината на прилагане на общия допустим улов ще надвиши стойността от 1 годишно за риба на възраст от 3 до 6 години за запаса от треска в зона А, или стойността от 0,6 годишно за риба на възраст от 4 до 7 години за запаса от треска в зони Б и В.
Член 7
Дерогация
Чрез дерогация от член 6 Съветът може, когато счете за целесъобразно, да приеме общ допустим улов, който е по-нисък от общия допустим улов, определен в резултат от прилагането на член 6.
ГЛАВА IV
ОГРАНИЧАВАНЕ НА РИБОЛОВНОТО УСИЛИЕ
Член 8
Процедура за определяне на периоди, през които се разрешава риболовът с определени видове съоръжения
1. На риболовните кораби се забранява да извършват риболов с тралове, датски грибове или подобни съоръжения с размер на окото на мрежата равен или по-голям от 90 мм, както и с хрилни мрежи, заплитащи мрежи или с тройни риболовни мрежи с размер на окото на мрежата равен или по-голям от 90 мм, с дънни парагади или с парагади, с изключение на плаващи парагади, оборудвани с дръжки или кърмаци:
а)
от 1 до 30 април в зона А, и
б)
от 1 юли до 31 август в зона Б.
2. При риболов с плаващи парагади на борда не се съхранява треска.
3. Всяка година с квалифицирано мнозинство Съветът определя максималния брой дни на отсъствие от пристанището през следващата година извън периодите, определени в параграф 1, когато риболовът със съоръженията, посочени в параграф 1, е разрешен, в съответствие с правилата, установени в параграфи 4 и 5.
4. В случай че съгласно оценката на STECF процентът на смъртност от риболов за някой от въпросните запаси от треска е с поне 10 % по-висок от минималния процент на смъртност от риболов, определен в член 4, общият брой дни, през които е разрешен риболовът с посочените в параграф 1 съоръжения, се намалява с 10 % спрямо разрешения за текущата година общ брой дни.
5. В случай че съгласно оценката на STECF процентът на смъртност от риболов за някой от въпросните запаси от треска не надвишава с повече от 10 % минималния процент на смъртност от риболов, определен в член 4, общият брой дни, през които е разрешен риболовът с посочените в параграф 1 съоръжения, е равен на разрешения за текущата година общ брой дни, умножен по минималния процент смъртност от риболов, посочен в член 4, и разделен на процента смъртност от риболов, определен съгласно оценката на STECF.
6. Чрез дерогация от параграф 1 на риболовните кораби с обща дължина, по-малка от 12 метра, се разрешава да използват до 5 дни месечно, разделени на периоди от поне 2 последователни дни, от максималния брой дни на отсъствие от пристанището, определени в резултат на прилагането на параграфи 3-5, по време на периодите на забрана, посочени в параграф 1. През тези дни риболовните кораби могат да залагат мрежите си и да разтоварват улов от 6,00 часа в понеделник до 18,00 часа в петък на същата седмица.
Член 16 се прилага за риболовните кораби, посочени в първа алинея, които не притежават разрешително за риболов на треска.
7. По искане на Комисията или на държава-членка, държавите-членки представят на своя уебсайт или предоставят на Комисията и на всички държави-членки описание на системата, прилагана с цел да се гарантира спазването на параграфи 3, 4 и 5.
Член 9
Ограничаване на зоните за риболов
1. Забранено е да се извършва каквато и да било риболовна дейност от 1 май до 31 октомври в зоните, получени чрез последователно свързване посредством румбови линии на следните точки, отчетени съгласно координатната система WGS84:
а)
Зона 1:
-
55° 45′ С, 15° 30′ И
-
55° 45′ С, 16° 30′ И
-
55° 00′ С, 16° 30′ И
-
55° 00′ С, 16° 00′ И
-
55° 15′ С, 16° 00′ И
-
55° 15′ С, 15° 30′ И
-
55° 45′ С, 15° 30′ И
б)
Зона 2:
-
55° 00′ С, 19° 14′ И
-
54° 48′ С, 19° 20′ И
-
54° 45′ С, 19° 19′ И
-
54° 45′ С, 18° 55′ И
-
55° 00′ С, 19° 14′ И
в)
Зона 3:
-
56° 13′ С, 18° 27′ И
-
56° 13′ С, 19° 31′ И
-
55° 59′ С, 19° 13′ И
-
56° 03′ С, 19° 06′ И
-
56° 00′ С, 18° 51′ И
-
55° 47′ С, 18° 57′ И
-
55° 30′ С, 18° 34′ И
-
56° 13′ С, 18° 27′ И.
2. Чрез дерогация от параграф 1 е разрешен риболовът с хрилни мрежи, заплитащи мрежи и с тройни риболовни мрежи с размер на окото на мрежата равен или по-голям от 157 мм, или с плаващи парагади. Никакви други съоръжения не се съхраняват на борда.
3. При риболов с някои от видовете съоръжения, определени в параграф 2, на борда не се съхранява треска.
ГЛАВА V
НАБЛЮДЕНИЕ, ИНСПЕКЦИЯ И КОНТРОЛ
Член 10
Специално разрешително за риболов на треска в Балтийско море
1. Чрез дерогация от член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1627/94 всички кораби на Общността с обща дължина, равна или по-голяма от осем метра, които имат на борда си или използват съоръжения за риболов на треска в Балтийско море в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 2187/2005, следва да разполагат със специално разрешително за риболов на треска в Балтийско море.
2. Държавите-членки могат да издават специалното разрешително за риболов на треска, посочено в параграф 1, единствено на кораби на Общността, притежавали през 2005 г. специално разрешително за риболов на треска в Балтийско море в съответствие с точка 6.2.1 от приложение III към Регламент (ЕО) № 27/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. за определяне на риболовните възможности за 2005 г. и свързаните с тях условия за някои рибни запаси и групи рибни запаси, приложими във водите на Общността и за кораби на Общността във води, в които се изискват ограничения върху улова (10). Все пак, дадена държава-членка може да издаде специално разрешително за риболов на треска на кораб на Общността, плаващ под флага на тази държава-членка, който не е разполагал със специално разрешително за риболов през 2005 г., ако гарантира, че на съд с поне равностойна мощност, измерена в киловати (kW), не се разрешава да извършва риболов в Балтийско море с което и да било от съоръженията, посочени в параграф 1.
3. Всяка заинтересована държава-членка изготвя и поддържа списък на корабите, притежаващи специално разрешително за риболов на треска в Балтийско море, и го оповестява на официалната си страница в Интернет.
4. Капитанът на риболовен кораб, за който държава-членка е издала специално разрешително за риболов на треска в Балтийско море, или неговият упълномощен представител, съхранява копие от това разрешително на борда на риболовния кораб.
Член 11
Бордови дневници
1. Чрез дерогация от член 6, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 капитаните на всички кораби на Общността с обща дължина, равна или по-голяма от осем метра, водят бордови дневник за своите дейности в съответствие с член 6 от посочения регламент.
Независимо от разпоредбите на първа алинея риболовните кораби с обща дължина между 8 и 10 метра, които съхраняват на борда уловена в зона В треска, водят бордови дневник, съответстващ на разпоредбите, установени в точка 2 от приложение IV към Регламент (ЕИО) № 2807/83.
2. За корабите, оборудвани със система за наблюдение на кораби, държавите-членки проверяват дали получената в центровете за наблюдение на риболова (FMC) информация съответства на дейностите, записани в бордовия дневник, чрез използване на данните от тази система. Тези кръстосани проверки се записват и съхраняват в електронен вид в продължение на три години.
3. Всяка държава-членка поддържа и предоставя на официалния си уебсайт информацията за връзка за подаване на бордовите дневници, декларациите за разтоварване и предварителните нотификации, посочени в член 17 от настоящия регламент.
Член 12
Записване и изпращане на данни за улова по електронен път
Чрез дерогация от член 1 от Регламент (ЕИО) № 2807/83 държавите-членки могат да разрешат на капитана на оборудван със система за наблюдение на кораби риболовен кораб да докладва в бордовия дневник изискваната информация чрез електронни средства. Информацията се предава на FMC в държавата-членка на флага ежедневно след приключване на риболовната дейност за календарния ден. По искане на FMC в крайбрежната държава информацията от бордовия дневник му се предоставя, докато риболовният кораб се намира във водите на тази държава, както и при отправено искане в случай на инспекция.
Член 13
Записване на данни за риболовното усилие
1. Чрез дерогация от член 19б от Регламент (ЕИО) № 2847/93 при напускане или влизане в пристанище или при влизане или напускане на Балтийско море капитанът на риболовен кораб на Общността, разполагащ на борда със съоръженията, посочени в член 8, параграф 1 от настоящия регламент, предава на FMC в държавата-членка на флага отчет за дейността, съдържащ следната информация:
а)
при напускане на пристанище или при влизане в Балтийско море
i)
име на кораба, външен идентификационен знак и радиопозивна;
ii)
дата и час на заминаване от пристанището или на влизане в Балтийско море (местно време);
iii)
зона, в която корабът ще извършва риболов, определена съгласно член 3, буква д);
б)
при влизане в пристанище или при напускане на Балтийско море
i)
име на кораба, външен идентификационен знак и радиопозивна;
ii)
дата и час на влизане в пристанището или на излизане от Балтийско море (местно време).
2. Разпоредбите на параграф 1, буква a), i) и ii) и буква б) не се прилагат за корабите, оборудвани със система за наблюдение.
3. FMC в държавата-членка на флага записва отчета за дейността в електронната си база данни.
4. По искане на крайбрежната държава-членка държавата-членка на флага ѝ предоставя информацията, посочена в параграф 1.
Член 14
Наблюдение и контрол на риболовното усилие
Компетентните органи на държавата-членка на флага извършват наблюдение и контрол на спазването на:
а)
ограниченията на риболовното усилие, предвидени в член 8;
б)
ограниченията на риболовната дейност, предвидени в член 9.
Член 15
Допустимо отклонение в бордовия дневник
Чрез дерогация от член 5, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2807/83 разрешеното допустимо отклонение в приблизителната оценка в килограми на количествата риба, предмет на общ допустим улов, които се съхраняват на борда на риболовните кораби, е 10 % от цифрата в бордовия дневник, с изключение на риба треска, за която допустимото отклонение е 8 %.
За улов от зони А и Б, който е разтоварен несортиран, разрешеното допустимо отклонение в приблизителната оценка на количествата риба е 10 % от общото количество, което се съхранява на борда.
Член 16
Влизане и излизане от определени зони
1. Риболовен кораб, който притежава специално разрешително за риболов на треска, може да извършва риболов само в една от зоните А, Б или В по време на един риболовен курс.
2. Риболовният кораб може да започва риболовна дейност във водите на Общността в една от зоните А, Б или В само ако на борда му няма риба треска.
Ако без да разтоварва уловената риба, риболовният кораб влезе в пристанище в границите на зоната, където извършва риболов, той може да продължи риболовната си дейност в тази зона с риба треска на борда.
3. Когато риболовен кораб излиза от зона А, Б или В с риба треска на борда, той:
а)
се насочва директно към пристанище извън зоната, в която извършва риболов, и разтоварва улова;
б)
когато корабът излиза от зоната, в която извършва риболов, мрежите се прибират по следния начин, за да не могат да бъдат използвани лесно:
i)
мрежи, тежести и подобни съоръжения се разкачват от техните тралови бордове и теглещи и влачещи въжета и корди;
ii)
мрежите, които са на палубата или над нея, се закрепват здраво за някоя от частите на надстройката.
4. Чрез дерогация от параграфи 1, 2 и 3 през 2008 г. риболовен кораб може да извършва риболов в зони А и Б по време на един риболовен курс и да започва риболовна дейност в която и да е от зоните с налична на борда риба треска само ако количеството ѝ не надвишава 150 kg. Държавите-членки предприемат специални мерки за осигуряване на ефективен контрол. Държавите-членки докладват тези мерки на Комисията до 31 януари 2008 г.
Член 17
Предварително уведомяване
1. Капитанът на риболовен кораб на Общността, който излиза от зона А, Б или В с повече от 300 kg живо тегло риба треска на борда, уведомява компетентните органи на крайбрежната държава-членка, в която ще разтоварва рибата, поне един час преди излизането от зоната относно:
а)
часа и мястото на излизане;
б)
количествата треска и общото тегло на другите видове улов в живо тегло, съхранявани на борда;
в)
наименованието на мястото на разтоварване;
г)
прогнозирания час на пристигане в мястото на разтоварване.
Крайбрежната държава уведомява държавата на флага за разтоварването.
2. Когато риболовен кораб на Общността възнамерява да влезе в пристанище в зоната, където извършва риболов, с повече от 300 kg живо тегло риба треска на борда, капитанът на кораба уведомява компетентните органи на крайбрежната държава-членка, а крайбрежната държава-членка уведомява държавата на флага поне един час преди влизането в пристанището, съобщавайки цялата информация, посочена в параграф 1, букви б), в) и г).
3. Предоставянето на информация, посочена в параграф 1, букви а) и б), не се прилага по отношение на кораби, за които важат разпоредбите на член 12.
4. Параграф 1, буква а) не се прилага за кораби, оборудвани с VMS.
5. Предвидената в параграфи 1 и 2 нотификация може също да бъде извършена от представител на капитана на риболовния кораб на Общността.
Член 18
Указани пристанища
1. Когато на един кораб се съхранява повече от 750 kg живо тегло треска, рибата може да се разтоварва единствено и само в указани пристанища.
2. Всяка държава-членка може да посочи пристанища, в които да се разтоварват количества балтийска треска с живо тегло повече от 750 kg.
3. До 10 октомври 2007 г. всяка държава-членка, която е съставила списък на указаните пристанища, поддържа и оповестява този списък на официалния си уебсайт.
Член 19
Претегляне на риба треска при първото разтоварване
Капитанът на риболовния кораб гарантира, че всяко количество треска, уловена в Балтийско море и разтоварвана в пристанище на Общността, се претегля преди продажбата или транспортирането извън пристанището на разтоварване. Използваните за претеглянето везни се одобряват от компетентните национални органи. Цифрите, получени в резултат на претеглянето, се използват за целите на декларацията, посочена в член 8 от Регламент (ЕИО) № 2847/93.
Член 20
Референтни показатели за инспекция
Всяка държава-членка с излаз на Балтийско море определя конкретни референтни показатели за инспекция. Тези референтни показатели се преразглеждат периодично след извършване на анализ на постигнатите резултати. Референтните показатели подлежат на постоянна промяна, докато не бъдат достигнати определените в приложение I целеви референтни показатели.
Член 21
Забрана за транзитно преминаване и трансбордиране
1. Забранява се транзитното преминаване през зони, в които е забранен уловът на треска, освен ако риболовните съоръжения на борда не са здраво закрепени и прибрани в съответствие с изискванията на член 16, параграф 3, буква б).
2. Трансбордирането на треска е забранено.
Член 22
Транспортиране на балтийска треска
Чрез дерогация от член 8, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 капитанът на риболовен кораб с обща дължина, равна или по-голяма от осем метра, попълва декларация за разтоварване, когато рибата се транспортира до място, различно от мястото на разтоварване.
Чрез дерогация от член 13, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 транспортните документи, предвидени в член 13, параграф 1 от посочения регламент, отнасящи се до транспортираните количества, се придружават от декларация за разтоварване. Изключението, предвидено в член 13, параграф 4, буква б) от посочения регламент, не се прилага.
Член 23
Съвместно наблюдение и обмен на инспектори
Заинтересованите държави-членки предприемат дейности по съвместно наблюдение и инспекция.
Член 24
Национални програми за контролна дейност
1. Държавите-членки с излаз на Балтийско море определят национални програми за контролна дейност за Балтийско море в съответствие с приложение II.
2. Държавите-членки с излаз на Балтийско море определят конкретни референтни показатели за инспекция в съответствие с приложение I. Тези референтни показатели се преразглеждат периодично след извършване на анализ на постигнатите резултати. Референтните показатели подлежат на постоянна промяна, докато не бъдат достигнати определените в приложение I целеви референтни показатели.
3. Всяка година до 31 януари държавите-членки с излаз на Балтийско море предоставят на официалния си уебсайт на разположение на Комисията и на останалите държави-членки с излаз на Балтийско море своите национални програми за контролна дейност, посочени в параграф 1, заедно със съответния график за изпълнението им.
4. Поне веднъж годишно Комисията свиква заседание на Комитета по рибарство и аквакултури, за да се извърши оценка на изпълнението и резултатите от националните програми за контролна дейност за запасите от треска в Балтийско море.
Член 25
Конкретна програма за наблюдение и контрол
Чрез дерогация от член 34в, параграф 1, пета алинея от Регламент (ЕИО) № 2847/93 срокът на конкретната програма за контрол и инспекция на въпросните запаси от риба треска може да надвиши три години.
ГЛАВА VI
ПОСЛЕДВАЩИ ДЕЙНОСТИ
Член 26
Оценка на плана
1. На базата на консултации с STECF и с Балтийския регионален консултативен съвет (RAC) Комисията оценява въздействието на предприетите мерки за управление на въпросните запаси и риболовните предприятия, експлоатиращи тези запаси през третата година от прилагането на настоящия регламент, както и всяка следваща година.
2. През третата година от прилагането на настоящия регламент, както и на всеки три години след това, Комисията се обръща към STECF за научна консултация относно темпа на напредък за постигане на целите, определени в член 4. Когато проведената консултация сочи, че има вероятност целите да не бъдат постигнати, Съветът, по предложение на Комисията, взема решение с квалифицирано мнозинство за въвеждане на допълнителни и/или алтернативни мерки, необходими за гарантиране постигането на поставените задачи.
Член 27
Преразглеждане на минималния процент на смъртност от риболов
Когато въз основа на становище на STECF Комисията счита, че минималните проценти на смъртност от риболов, посочени в член 4, не съответстват на целите на плана за управление, Съветът, по предложение на Комисията, взема решение с квалифицирано мнозинство за промяна на минималните проценти на смъртност от риболов в съответствие с поставената цел.
Член 28
Европейски фонд за рибарството
През първите три години от прилагането му многогодишният план се счита за план за възстановяване по смисъла на член 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 и за целите на член 21, буква а), i) от Регламент (ЕО) № 1198/2006.
Член 29
Подучастъци на ICES 27 и 28
1. Всяка година не по-късно от 31 октомври държавите-членки, извършващи риболов в зона Б, изпращат отчет до Комисията за целия улов, прилов и изхвърлен улов на треска за предходните 12 месеца в зона Б, конкретизиран от ICES по подучастъци и според категорията на съоръженията, посочени в член 8, параграф 1.
2. Всяка година не по-късно от 15 декември Комисията, в съответствие с процедурата, предвидена в член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 и въз основа на посочения в параграф 1 отчет от държавите-членки и на становището на Научния, технически и икономически комитет по рибарството, решава да изключи подучастъци на ICES 27 и/или 28.2 от ограниченията, предвидени в член 8, параграф 1, буква б), параграфи 3, 4 и 5 и член 13, ако съществуват данни, че уловът на треска в тези подучастъци на ICES съставлява по-малко от 3 % от общия улов на треска в зона Б.
3. Изключването на подучастъци 27 и/или 28.2 на ICES е в сила от 1 януари до 31 декември на следващата година.
4. Член 8, параграф 1, буква б) и параграфи 3, 4 и 5 не се прилагат по отношение на подучастък 28.1. Ако обаче съществуват данни, че уловът на треска съставлява повече от 1,5 % от общия улов на треска в зона Б, се прилага член 8, параграф 1, буква б) и параграфи 3, 4 и 5, както и параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 30
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 779/97 на Съвета се отменя.
2. Член 19а, параграф 1а от Регламент (ЕИО) № 2847/93 се отменя.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2008 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 септември 2007 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 1098/2007 DEL CONSIGLIO
del 18 settembre 2007
che istituisce un piano pluriennale per gli stock di merluzzo bianco del Mar Baltico e le attività di pesca che sfruttano questi stock, modifica il regolamento (CEE) n. 2847/93 e abroga il regolamento (CE) n. 779/97
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 37,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Parlamento europeo (1),
considerando quanto segue:
(1)
Secondo recenti pareri scientifici del Consiglio internazionale per l’esplorazione del mare (CIEM), lo stock di merluzzo bianco presente nelle sottodivisioni CIEM da 25 a 32 del Mar Baltico è sceso a livelli in cui la sua capacità riproduttiva risulta ridotta e viene attualmente sfruttato in maniera insostenibile.
(2)
Secondo recenti pareri scientifici del CIEM, lo stock di merluzzo bianco presente nelle sottodivisioni CIEM 22, 23 e 24 del Mar Baltico è oggetto di un eccessivo sfruttamento e ha raggiunto livelli in cui rischia una ridotta capacità riproduttiva.
(3)
Occorre adottare misure volte a stabilire un piano pluriennale per la gestione della pesca degli stock di merluzzo bianco nel Mar Baltico.
(4)
L’obiettivo del piano è di garantire che gli stock di merluzzo bianco del Baltico possano essere sfruttati in condizioni economiche, ambientali e sociali sostenibili.
(5)
Il regolamento (CE) n. 2371/2002 del Consiglio, del 20 dicembre 2002, relativo alla conservazione e allo sfruttamento sostenibile delle risorse della pesca nell’ambito della politica comune della pesca (2), prevede tra l’altro che, per conseguire tale obiettivo, la Comunità debba applicare un approccio precauzionale, adottando misure per proteggere e conservare gli stock, garantirne lo sfruttamento sostenibile e ridurre al minimo l’impatto della pesca sugli ecosistemi marini. Esso dovrebbe essere finalizzato alla progressiva adozione di una strategia di gestione della pesca basata sugli ecosistemi e contribuire a rendere le attività di pesca efficienti nell’ambito di un settore competitivo ed economicamente redditizio, garantendo buone condizioni di vita a chi dipende dalla pesca del merluzzo bianco del Mar Baltico e tenendo conto degli interessi dei consumatori.
(6)
Per conseguire questo obiettivo è necessario ricondurre lo stock orientale entro i limiti biologici di sicurezza e per entrambi gli stock devono essere garantiti livelli in cui sia mantenuta la piena capacità riproduttiva e possano essere ottenuti i massimi rendimenti a lungo termine.
(7)
Questo obiettivo può essere conseguito stabilendo un metodo appropriato per ridurre gradualmente lo sforzo di pesca del merluzzo bianco a livelli compatibili con l’obiettivo stesso e fissando i totali ammissibili di catture (TAC) per gli stock di merluzzo bianco a livelli compatibili con lo sforzo di pesca.
(8)
Poiché nell’ambito della pesca dell’aringa e dello spratto, nonché nell’ambito della pesca del salmone con reti da posta fisse e reti da posta impiglianti, le catture di merluzzo bianco risultano alquanto limitate, tali attività non dovrebbero essere soggette alla graduale riduzione dello sforzo di pesca.
(9)
Per garantire la stabilità delle possibilità di pesca, è opportuno limitare da un anno all’altro la variazione dei TAC.
(10)
Un’attuazione adeguata del controllo dello sforzo di pesca consiste nel regolare la lunghezza dei periodi in cui è consentita la cattura del merluzzo bianco. Gli Stati membri possono fissare giorni comuni in cui tutti i pescherecci comunitari battenti le rispettive bandiere sono autorizzati ad essere fuori dal porto.
(11)
Per garantire il rispetto delle misure stabilite dal presente regolamento è necessario introdurre misure di controllo in aggiunta o in deroga a quelle previste dal regolamento (CE) n. 1627/94 del Consiglio, del 27 giugno 1994, che stabilisce le disposizioni generali relative ai permessi di pesca speciali (3), dal regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio, del 12 ottobre 1993, che istituisce un regime di controllo applicabile nell’ambito della politica comune della pesca (4), e dal regolamento (CEE) n. 2807/83 della Commissione, del 22 settembre 1983, che stabilisce le modalità di registrazione delle informazioni fornite sulle catture di pesci da parte degli Stati membri (5).
(12)
Nei primi tre anni di applicazione il piano pluriennale dovrebbe essere considerato un piano di ricostituzione ai sensi dell’articolo 5 del regolamento (CE) n. 2371/2002.
(13)
Le sottodivisioni CIEM 27 e 28 potrebbero essere escluse dalle disposizioni per la gestione dello sforzo di pesca in considerazione dell’entità minima delle catture in tali sottodivisioni CIEM.
(14)
Il piano pluriennale previsto dal presente regolamento sostituisce l’attuale regime di gestione dello sforzo di pesca nel Mar Baltico. Pertanto, il regolamento (CE) n. 779/97 del Consiglio, del 24 aprile 1997, recante instaurazione di un regime di gestione dello sforzo di pesca nel Mar Baltico (6), dovrebbe essere abrogato,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
OGGETTO, AMBITO DI APPLICAZIONE E DEFINIZIONI
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento istituisce un piano pluriennale per i seguenti stock di merluzzo bianco (di seguito «stock di merluzzo bianco in questione») e le attività di pesca che sfruttano questi stock:
a)
merluzzo bianco presente nella zona A;
b)
merluzzo bianco presente nelle zone B e C.
Articolo 2
Ambito di applicazione
Il presente regolamento si applica ai pescherecci comunitari di lunghezza fuori tutto pari o superiore a otto metri operanti nel Mar Baltico e agli Stati membri che si affacciano sul Mar Baltico (di seguito «Stati membri interessati»). Tuttavia, l’articolo 9 si applica ai pescherecci di lunghezza fuori tutto inferiore a otto metri operanti nel Mar Baltico.
Articolo 3
Definizioni
Ai fini del presente regolamento, in aggiunta alle definizioni che figurano nell’articolo 3 del regolamento (CE) n. 2371/2002 e nell’articolo 2 del regolamento (CE) n. 2187/2005 del Consiglio, del 21 dicembre 2005, relativo alla conservazione delle risorse della pesca attraverso misure tecniche nel Mar Baltico, nei Belt e nell’Øresund (7), si applicano le seguenti definizioni:
a)
«divisioni e sottodivisioni del Consiglio internazionale per l’esplorazione del mare (CIEM)», quali definite nel regolamento (CEE) n. 3880/91 del Consiglio, del 17 dicembre 1991, relativo alla trasmissione di statistiche sulle catture nominali da parte degli Stati membri con attività di pesca nell’Atlantico nord-orientale (8);
b)
«Mar Baltico»: le divisioni CIEM IIIb, IIIc e IIId;
c)
«totale ammissibile di catture (TAC)»: il quantitativo che può essere annualmente prelevato da ogni stock;
d)
«VMS»: un sistema di controllo dei pescherecci (vessel monitoring system) ai sensi del regolamento (CE) n. 2244/2003 della Commissione, del 18 dicembre 2003, che stabilisce disposizioni dettagliate per quanto concerne i sistemi di controllo dei pescherecci via satellite (9), per pescherecci di qualsiasi lunghezza;
e)
«zona A»: sottodivisioni CIEM da 22 a 24;
«zona B»: sottodivisioni CIEM da 25 a 28;
«zona C»: sottodivisioni CIEM da 29 a 32;
f)
«giorni fuori dal porto»: qualsiasi periodo continuo di 24 ore (o parte di esso) durante il quale il peschereccio è fuori dal porto.
CAPO II
FINALITÀ E OBIETTIVI
Articolo 4
Finalità e obiettivi
Il piano deve garantire lo sfruttamento sostenibile degli stock di merluzzo bianco in questione riducendo gradualmente i tassi di mortalità per pesca e mantenendoli a livelli non inferiori a:
a)
0,6 per gli esemplari di età compresa fra i 3 e i 6 anni nel caso dello stock di merluzzo bianco della zona A; e
b)
0,3 per gli esemplari di età compresa fra i 4 e i 7 anni nel caso dello stock di merluzzo bianco delle zone B e C.
CAPO III
TOTALI AMMISSIBILI DI CATTURE
Articolo 5
Fissazione dei TAC
1. Ogni anno il Consiglio decide a maggioranza qualificata, su proposta della Commissione, il TAC relativo all’anno successivo per ciascuno degli stock in questione.
2. I TAC per gli stock di merluzzo bianco in questione sono fissati conformemente agli articoli 6 e 7.
Articolo 6
Procedimento per la fissazione dei TAC per gli stock di merluzzo bianco in questione
1. Per gli stock di merluzzo bianco in questione il Consiglio adotta il TAC che, secondo una valutazione scientifica condotta dal comitato scientifico, tecnico ed economico per la pesca (CSTEP), risulta più elevato fra i seguenti:
a)
il TAC che consentirebbe di ottenere, nell’anno della sua applicazione, una riduzione del 10 % del tasso di mortalità per pesca rispetto al tasso di mortalità per pesca stimato per l’anno precedente;
b)
il TAC che consentirebbe di raggiungere il livello di mortalità per pesca di cui all’articolo 4.
2. Qualora l’applicazione del paragrafo 1 dia come risultato un TAC superiore di oltre il 15 % a quello dell’anno precedente, il Consiglio adotta un TAC superiore del 15 % al TAC di tale anno.
3. Qualora l’applicazione del paragrafo 1 dia come risultato un TAC inferiore di oltre il 15 % a quello dell’anno precedente, il Consiglio adotta un TAC inferiore del 15 % a quello di tale anno.
4. Il paragrafo 3 non si applica qualora una valutazione scientifica effettuata dallo CSTEP mostri che il tasso di mortalità per pesca nell’anno di applicazione del TAC supera un valore dell’1 % annuo per gli esemplari di età compresa fra i 3 e i 6 anni nel caso dello stock di merluzzo bianco della zona A o un valore dello 0,6 % annuo per gli esemplari di età compresa fra i 4 e i 7 anni nel caso dello stock di merluzzo bianco delle zone B e C.
Articolo 7
Deroga
In deroga all’articolo 6, qualora lo ritenga opportuno, il Consiglio può adottare un TAC inferiore a quello conseguente all’applicazione del suddetto articolo.
CAPO IV
LIMITAZIONE DELLO SFORZO DI PESCA
Articolo 8
Procedimento per la fissazione dei periodi in cui è autorizzata la pesca con taluni tipi di attrezzi
1. Ai pescherecci è vietata la pesca con reti da traino, sciabiche danesi o attrezzi simili aventi maglie di dimensioni pari o superiori a 90 mm, con reti da posta fisse, reti da posta impiglianti e tramagli aventi maglie di dimensioni pari o superiori a 90 mm, con palangari fissi, palangari, ad eccezione dei palangari derivanti, delle lenze a mano e degli attrezzi «jigging»:
a)
dal 1o al 30 aprile nella zona A; e
b)
dal 1o luglio al 31 agosto nella zona B.
2. Qualora la pesca sia effettuata con palangari, i pescherecci non sono autorizzati a detenere a bordo alcun quantitativo di merluzzo bianco.
3. Il Consiglio decide ogni anno a maggioranza qualificata il numero massimo di giorni fuori dal porto al di fuori dei periodi specificati nel paragrafo 1 dell’anno successivo in cui è autorizzata la pesca con gli attrezzi di cui al paragrafo 1, conformemente alle norme fissate nei paragrafi 4 e 5.
4. Qualora la stima dello CSTEP indichi che il tasso di mortalità per pesca per uno degli stock di merluzzo bianco in questione supera di almeno il 10 % il tasso di mortalità per pesca minimo di cui all’articolo 4, il numero totale di giorni in cui è autorizzata la pesca con gli attrezzi di cui al paragrafo 1 è ridotto del 10 % rispetto al numero totale di giorni autorizzati nell’anno in corso.
5. Qualora la stima dello CSTEP indichi che il tasso di mortalità per pesca per uno degli stock di merluzzo bianco in questione supera di meno del 10 % il tasso di mortalità per pesca minimo di cui all’articolo 4, il numero totale di giorni in cui è autorizzata la pesca con gli attrezzi di cui al paragrafo 1 sarà pari al numero totale di giorni autorizzati nell’anno in corso moltiplicato per il tasso di mortalità per pesca minimo di cui all’articolo 4 diviso per il tasso di mortalità per pesca stimato dallo CSTEP.
6. In deroga al paragrafo 1, ai pescherecci di lunghezza fuori tutto inferiore a 12 metri sono consentiti fino a cinque giorni al mese suddivisi in periodi di almeno due giorni consecutivi sul numero massimo di giorni fuori dal porto risultante dall’applicazione dei paragrafi 3, 4 e 5 durante i periodi di riposo di cui al paragrafo 1. Durante tali giorni i pescherecci possono soltanto gettare le reti e sbarcare le catture dalle 06.00 del lunedì alle 18.00 del venerdì della stessa settimana.
L’articolo 16 si applica ai pescherecci di cui al primo comma che non detengono un permesso per la pesca del merluzzo bianco.
7. Su richiesta della Commissione o di uno Stato membro, gli Stati membri rendono disponibile sul loro sito internet o forniscono alla Commissione ed a tutti gli Stati membri una descrizione del sistema applicato per garantire il rispetto dei paragrafi 3, 4 e 5.
Articolo 9
Restrizioni geografiche applicabili alle attività di pesca
1. È proibita ogni attività di pesca dal 1o maggio al 31 ottobre nella zona ottenuta congiungendo successivamente con lossodromie le seguenti coordinate geografiche, misurate conformemente al sistema di coordinate WGS84:
a)
zona 1:
-
55° 45′ N, 15° 30′ E,
-
55° 45′ N, 16° 30′ E,
-
55° 00′ N, 16° 30′ E,
-
55° 00′ N, 16° 00′ E,
-
55° 15′ N, 16° 00′ E,
-
55° 15′ N, 15° 30′ E,
-
55° 45′ N, 15° 30′ E;
b)
zona 2:
-
55° 00′ N, 19° 14′ E,
-
54° 48′ N, 19° 20′ E,
-
54° 45′ N, 19° 19′ E,
-
54° 45′ N, 18° 55′ E,
-
55° 00′ N, 19° 14′ E;
c)
zona 3:
-
56° 13′ N, 18° 27′ E,
-
56° 13′ N, 19° 31′ E,
-
55° 59′ N, 19° 13′ E,
-
56° 03′ N, 19° 06′ E,
-
56° 00′ N, 18° 51′ E,
-
55° 47′ N, 18° 57′ E,
-
55° 30′ N, 18° 34′ E,
-
56° 13′ N, 18° 27′ E.
2. In deroga al paragrafo 1, è autorizzata la pesca con reti da posta fisse, reti da posta impiglianti e tramagli aventi maglie di dimensioni pari o superiori a 157 mm o con palangari derivanti. Non è consentito detenere a bordo altri attrezzi.
3. Qualora la pesca sia effettuata con uno degli attrezzi di cui al paragrafo 2, non è consentito detenere a bordo alcun quantitativo di merluzzo bianco.
CAPO V
CONTROLLO, ISPEZIONE E SORVEGLIANZA
Articolo 10
Permesso speciale per la pesca del merluzzo bianco nel Mar Baltico
1. In deroga all’articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1627/94, tutti i pescherecci comunitari di lunghezza fuori tutto pari o superiore a otto metri che abbiano a bordo o utilizzino attrezzi per la pesca del merluzzo bianco nel Mar Baltico conformemente all’articolo 3 del regolamento (CE) n. 2187/2005 devono essere in possesso di un permesso speciale per la pesca del merluzzo bianco nel Mar Baltico.
2. Gli Stati membri possono rilasciare il permesso speciale per la pesca del merluzzo bianco di cui al paragrafo 1 solo a pescherecci comunitari titolari nel 2005 di un permesso speciale per la pesca del merluzzo bianco nel Mar Baltico a norma del punto 6.2.1 dell’allegato III del regolamento (CE) n. 27/2005 del Consiglio, del 22 dicembre 2004, che stabilisce, per il 2005, le possibilità di pesca e le condizioni ad esse associate per alcuni stock o gruppi di stock ittici, applicabili nelle acque comunitarie e, per i pescherecci comunitari, in altre acque dove sono imposti limiti di cattura (10). Tuttavia, gli Stati membri possono rilasciare un permesso speciale per la pesca del merluzzo bianco a pescherecci comunitari battenti la loro bandiera non titolari di un permesso di pesca speciale nel 2005, purché provvedano al ritiro di una capacità almeno equivalente, espressa in chilowatt (kW), dello sforzo di pesca esercitato nel Mar Baltico con gli attrezzi di cui al paragrafo 1.
3. Gli Stati membri interessati redigono e tengono aggiornato un elenco dei pescherecci in possesso del permesso speciale per la pesca del merluzzo bianco nel Mar Baltico e lo mettono a disposizione sul proprio sito internet ufficiale.
4. Il comandante di un peschereccio al quale uno Stato membro ha rilasciato un permesso speciale per la pesca del merluzzo bianco nel Mar Baltico, o un suo rappresentante autorizzato, conserva a bordo una copia di tale permesso.
Articolo 11
Giornali di bordo
1. In deroga all’articolo 6, paragrafo 4, del regolamento (CEE) n. 2847/93, i comandanti dei pescherecci comunitari di lunghezza fuori tutto pari o superiore a otto metri tengono un giornale di bordo delle attività effettuate, a norma dell’articolo 6 del regolamento succitato.
Nonostante il primo comma, i pescherecci di lunghezza fuori tutto compresa tra gli 8 e i 10 metri aventi a bordo merluzzo bianco catturato nella zona C tengono un giornale di bordo conformemente alle disposizioni che figurano nel punto 2 dell’allegato IV del regolamento (CEE) n. 2807/83.
2. Per i pescherecci equipaggiati di VMS, gli Stati membri verificano per mezzo dei dati VMS che le informazioni ricevute ai centri di controllo della pesca (CCP) corrispondano alle attività registrate nel giornale di bordo. I risultati di tali controlli incrociati sono registrati su supporto informatico e conservati per un periodo di tre anni.
3. Ciascuno Stato membro tiene aggiornato e mette a disposizione sul proprio sito internet ufficiale un elenco con il nome e il recapito degli organismi cui devono essere trasmessi i giornali di bordo, le dichiarazioni di cattura e le notifiche preventive di cui all’articolo 17.
Articolo 12
Registrazione elettronica e trasmissione dei dati relativi alle catture
In deroga all’articolo 1 del regolamento (CEE) n. 2807/83 gli Stati membri possono autorizzare il comandante di un peschereccio dotato di VMS a trasmettere per via elettronica le informazioni richieste nel giornale di bordo. Le informazioni sono trasmesse al CCP dello Stato membro di bandiera su base giornaliera dopo il completamento delle operazioni di pesca relative al giorno civile in questione. Le informazioni contenute nel giornale di bordo sono messe a disposizione su richiesta del CCP dello Stato costiero durante il periodo in cui il peschereccio si trova nelle acque di tale Stato e su richiesta di un’ispezione.
Articolo 13
Registrazione dei dati relativi allo sforzo di pesca
1. In deroga all’articolo 19 ter del regolamento (CEE) n. 2847/93, il comandante di un peschereccio comunitario, che trasporta a bordo uno degli attrezzi di cui all’articolo 8, paragrafo 1, del presente regolamento, al momento di entrare in un porto o di lasciarlo o di entrare nelle acque del Mar Baltico o di lasciarle, trasmette al CCP dello Stato membro di bandiera una relazione sullo sforzo di pesca contenente le seguenti informazioni:
a)
al momento di lasciare un porto o di entrare nelle acque del Mar Baltico:
i)
il nome del peschereccio, la marcatura esterna di identificazione e l’indicativo internazionale di chiamata della nave;
ii)
la data e l’ora della partenza dal porto o dell’entrata nelle acque del Mar Baltico (ora locale);
iii)
la zona in cui il peschereccio effettua l’attività di pesca definita nell’articolo 3, lettera e);
b)
al momento di entrare in un porto o di lasciare le acque del Mar Baltico:
i)
il nome del peschereccio, la marcatura esterna di identificazione e l’indicativo internazionale di chiamata della nave;
ii)
la data e l’ora dell’entrata nel porto o dell’uscita dalle acque del Mar Baltico (ora locale).
2. I punti i) e ii) del paragrafo 1, lettera a), e il paragrafo 1, lettera b), non si applicano ai pescherecci dotati di VMS.
3. Il CCP dello Stato membro di bandiera registra la relazione sullo sforzo di pesca nella propria banca dati informatizzata.
4. Se richiesto, lo Stato membro di bandiera fornisce le informazioni di cui al paragrafo 1 allo Stato membro costiero.
Articolo 14
Monitoraggio e controllo dello sforzo di pesca
Le autorità competenti dello Stato membro di bandiera provvedono a monitorare e controllare il rispetto:
a)
delle limitazioni dello sforzo di pesca di cui all’articolo 8;
b)
delle restrizioni applicabili alla pesca di cui all’articolo 9.
Articolo 15
Margine di tolleranza nel giornale di bordo
In deroga all’articolo 5, paragrafo 2, del regolamento (CEE) n. 2807/83, il margine di tolleranza permesso nella stima del quantitativo di pesce soggetto ai TAC detenuto a bordo, espressa in kg, è pari al 10 % della cifra indicata nel giornale di bordo, tranne per il merluzzo bianco nel qual caso il margine di tolleranza è pari all’8 %.
Per le catture effettuate nelle zone A e B, sbarcate senza essere sottoposte a cernita, il margine di tolleranza permesso nella stima dei quantitativi è pari al 10 % del quantitativo totale detenuto a bordo.
Articolo 16
Entrata o uscita da zone specifiche
1. Un peschereccio con un permesso di pesca speciale per la pesca del merluzzo bianco può pescare solo nelle zone A, B o C per una sola bordata di pesca.
2. Un peschereccio può iniziare l’attività di pesca nelle acque comunitarie, nelle zone A, B o C, soltanto se non ha merluzzo bianco a bordo.
Se un peschereccio raggiunge un porto, senza sbarcare il pesce, all’interno della zona in cui ha effettuato la pesca, può continuare l’attività di pesca in quella zona con merluzzo bianco a bordo.
3. Quando un peschereccio esce dalle zone A, B o C con merluzzo bianco a bordo, esso:
a)
raggiunge direttamente un porto situato al di fuori della zona in cui ha effettuato la pesca e vi sbarca il pesce;
b)
nel lasciare la zona in cui è stata effettuata la pesca, ripone le reti conformemente alle seguenti disposizioni in modo da non essere disponibili per un impiego immediato:
i)
le reti, i pesi e gli attrezzi analoghi sono staccati dai loro pannelli, nonché dai cavi e dalle corde da traino o da strascico;
ii)
le reti che si trovano sul ponte o sopra il ponte sono saldamente fissate ad una parte della sovrastruttura.
4. In deroga ai paragrafi 1, 2 e 3, un peschereccio può pescare nelle zone A e B per una sola bordata di pesca e può esercitare l’attività di pesca in una delle due zone solo con meno di 150 kg di merluzzo bianco a bordo nel 2008. Gli Stati membri adottano misure specifiche per garantire un efficace controllo e informano la Commissione di tali misure entro il 31 gennaio 2008.
Articolo 17
Notifica preliminare
1. Il comandante di un peschereccio comunitario che esce dalla zona A, B o C con più di 300 kg di peso vivo di merluzzo bianco a bordo comunica alle autorità competenti dello Stato membro costiero in cui intende sbarcare il pesce almeno un’ora prima di lasciare la zona:
a)
l’ora e la posizione di uscita;
b)
i quantitativi di merluzzo bianco e il peso totale delle altre specie detenute a bordo, in chilogrammi di peso vivo;
c)
il nome del luogo di sbarco;
d)
l’ora di arrivo prevista in detto luogo di sbarco;
lo Stato costiero notifica lo sbarco allo Stato di bandiera.
2. Se un peschereccio comunitario intende entrare in un porto della zona in cui ha effettuato l’attività di pesca con un quantitativo di merluzzo bianco superiore a 300 kg di peso vivo a bordo, il comandante del peschereccio comunitario notifica alle autorità competenti dello Stato costiero e quest’ultimo notifica allo Stato di bandiera almeno un’ora prima dell’entrata nel porto tutte le informazioni di cui alle lettere b), c) e d) del paragrafo 1.
3. L’obbligo di fornire le informazioni di cui alle lettere a) e b) del paragrafo 1, non si applica ai pescherecci soggetti all’articolo 12.
4. La lettera a) del paragrafo 1 non si applica ai pescherecci dotati di VMS.
5. La notifica di cui ai paragrafi 1 e 2 può essere fatta anche da un rappresentante del comandante del peschereccio comunitario.
Articolo 18
Porti designati
1. I pescherecci recanti a bordo un quantitativo di merluzzo bianco superiore a 750 kg di peso vivo possono sbarcare tale merluzzo bianco esclusivamente nei porti designati.
2. Ogni Stato membro può designare i porti in cui vengono sbarcati i quantitativi di merluzzo bianco del Baltico superiori a 750 kg di peso vivo.
3. Entro il 10 ottobre 2007 ciascuno Stato membro che ha redatto un elenco dei porti designati lo aggiorna e lo mette a disposizione sul proprio sito Internet ufficiale.
Articolo 19
Pesatura del merluzzo bianco sbarcato per la prima volta
Il comandante di un peschereccio provvede affinché ogni quantitativo di merluzzo bianco pescato nel Mar Baltico e sbarcato in un porto comunitario venga pesato prima della vendita o prima di essere trasportato altrove dal porto di sbarco. Le bilance usate per la pesatura devono essere omologate dalle competenti autorità nazionali. La cifra risultante dalla pesatura deve figurare nella dichiarazione di cui all’articolo 8 del regolamento (CEE) n. 2847/93.
Articolo 20
Parametri specifici in materia di ispezione
Ogni Stato membro che si affaccia sul Mar Baltico stabilisce parametri specifici in materia di ispezione. Tali parametri sono soggetti a revisione periodica in funzione dei risultati conseguiti. I parametri per l’ispezione sono progressivamente adeguati fino al raggiungimento dei parametri di riferimento definiti nell’allegato I.
Articolo 21
Divieto di transito e di trasbordo
1. Il transito nelle zone chiuse alla pesca del merluzzo bianco è consentito unicamente a condizione che gli attrezzi da pesca presenti a bordo siano correttamente fissati e riposti a norma della lettera b) dell’articolo 16, paragrafo 3.
2. Il trasbordo di merluzzo bianco è vietato.
Articolo 22
Trasporto del merluzzo bianco del Baltico
In deroga all’articolo 8, paragrafo 1, del regolamento (CEE) n. 2847/93, il comandante di un peschereccio comunitario avente lunghezza fuori tutto pari o superiore a otto metri deve compilare una dichiarazione di sbarco quando il pesce è trasportato in un luogo diverso da quello di sbarco.
In deroga all’articolo 13, paragrafo 4, del regolamento (CEE) n. 2874/93, la dichiarazione di sbarco accompagna i documenti di trasporto di cui all’articolo 13, paragrafo 1, di detto regolamento riguardante i quantitativi trasportati. Non si applica l’esenzione prevista alla lettera b) dell’articolo 13, paragrafo 4, di detto regolamento.
Articolo 23
Sorveglianza congiunta e scambio di ispettori
Gli Stati membri interessati effettuano operazioni congiunte di ispezione e sorveglianza.
Articolo 24
Programmi nazionali di controllo
1. Gli Stati membri che si affacciano sul Mar Baltico elaborano un programma nazionale di controllo per il Mar Baltico a norma dell’allegato II.
2. Ogni Stato membro che si affaccia sul Mar Baltico stabilisce parametri specifici in materia di ispezione a norma dell’allegato I. Tali parametri sono soggetti a revisione periodica in funzione dei risultati conseguiti. I parametri per l’ispezione sono progressivamente adeguati fino al raggiungimento dei parametri di riferimento definiti nell’allegato I.
3. Anteriormente al 31 gennaio di ogni anno, gli Stati membri del Mar Baltico mettono a disposizione della Commissione e degli altri Stati membri che si affacciano sul Mar Baltico, sul proprio sito internet ufficiale, il programma nazionale di controllo di cui al paragrafo 1 e il relativo calendario di attuazione.
4. La Commissione convoca almeno una volta all’anno il comitato di gestione per la pesca e l’acquacoltura al fine di valutare il rispetto e i risultati del programma di azione nazionale per il controllo degli stock di merluzzo bianco del Mar Baltico.
Articolo 25
Programma di controllo specifico
In deroga all’articolo 34 quater, paragrafo 1, quinto comma, del regolamento (CEE) n. 2847/93, il programma specifico di controllo e ispezione per gli stock di merluzzo bianco può avere una durata superiore a tre anni.
CAPO VI
SEGUITO
Articolo 26
Valutazione del piano
1. Nel terzo anno di applicazione del presente regolamento e in ciascuno degli anni successivi, la Commissione, sulla base del parere dello CSTEP e del consiglio consultivo regionale (CCR) per il Baltico, valuta l’impatto delle misure di ricostituzione sugli stock interessati e sulle attività di pesca ad essi correlate.
2. Nel terzo anno di applicazione del presente regolamento e in seguito ogni tre anni, la Commissione si avvale dei pareri scientifici dello CSTEP per verificare i progressi realizzati nel conseguimento degli obiettivi di cui all’articolo 4. Qualora il parere dello CSTEP indichi che gli obiettivi non saranno probabilmente conseguiti, il Consiglio decide a maggioranza qualificata in merito a una proposta della Commissione riguardante le misure addizionali e/o alternative necessarie per garantirne il conseguimento.
Articolo 27
Revisione dei tassi minimi di mortalità per pesca
Se la Commissione, sulla base di un parere dello CSTEP, constata che i tassi minimi di mortalità per pesca di cui all’articolo 4 non sono in linea con gli obiettivi del piano di gestione, il Consiglio, sulla base di una proposta della Commissione, decide a maggioranza qualificata in merito a una revisione dei suddetti tassi che risulti in linea con tali obiettivi.
Articolo 28
Fondo europeo per la pesca
Nel primo triennio della sua applicazione il piano pluriennale è considerato un piano di ricostituzione ai sensi dell’articolo 5 del regolamento (CE) n. 2371/2002 e ai fini dell’articolo 21, lettera a), punto i), del regolamento (CE) n. 1198/2006.
Articolo 29
Sottodivisioni CIEM 27 e 28
1. Annualmente, entro il 31 ottobre, gli Stati membri che pescano nella zona B presentano alla Commissione una relazione su tutte le catture e le catture accessorie di merluzzo bianco effettuate nei dodici mesi precedenti nella zona B nonché sui rigetti di tale specie specificandone la sottodivisione CIEM e le categorie di attrezzi definiti nell’articolo 8, paragrafo 1.
2. Annualmente, entro il 15 dicembre, la Commissione decide, secondo la procedura di cui all’articolo 30, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2371/2002 e sulla base della relazione trasmessa dagli Stati membri di cui al paragrafo 1 e sulla scorta del parere del comitato scientifico, tecnico ed economico per la pesca, di escludere le sottodivisioni CIEM 27 e/o 28.2 dalle restrizioni di cui all’articolo 8, paragrafo 1, lettera b), e paragrafi 3, 4 e 5, nonché all’articolo 13, se si può dimostrare che le catture in tali sottodivisioni CIEM sono inferiori al 3 % del totale delle catture di merluzzo bianco nella zona B.
3. L’esclusione delle sottodivisioni CIEM 27 e/o 28.2 ha effetto dal 1o gennaio al 31 dicembre dell’anno successivo.
4. L’articolo 8, paragrafo 1, lettera b), e paragrafi 3, 4 e 5, non si applicano alla sottodivisione CIEM 28.1. Tuttavia, se si può dimostrare che le catture di merluzzo bianco sono superiori all’1,5 % del totale delle catture di merluzzo bianco nella zona B, si applica l’articolo 8, paragrafo 1, lettera b), e paragrafi 3, 4 e 5, e sono applicabili i paragrafi 1, 2 e 3 del presente articolo.
CAPO VII
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 30
Abrogazione
1. Il regolamento (CE) n. 779/97 del Consiglio è abrogato.
2. Il paragrafo 1 bis dell’articolo 19 bis del regolamento (CEE) n. 2847/93 è abrogato.
Articolo 31
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2008.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 18 settembre 2007.