РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 637/2009 НА КОМИСИЯТА
от 22 юли 2009 година
за установяване на подробни правила за допустимостта на наименованията на сортовете земеделски растителни видове и зеленчукови видове
(кодифицирана версия)
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2002/53/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове (1), и по-специално член 9, параграф 6 от нея,
като взе предвид Директива 2002/55/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията със семена от зеленчукови култури (2), и по-специално член 9, параграф 6 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 930/2000 на Комисията от 4 май 2000 г. за установяване на подробни правила за допустимостта на наименованията на сортовете земеделски растителни видове и зеленчукови видове (3) е бил неколкократно съществено изменян (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Директиви 2002/53/ЕО и 2002/55/ЕО определят общите правила, свързани с подходящите наименования на сортовете, посредством позоваване на член 63 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 г. относно правната закрила на Общността на сортовете растения (5).
(3)
За целите на прилагането на директиви 2002/53/ЕО и 2002/55/ЕО е необходимо да се установят подробни правила за прилагането на критериите, предвидени в член 63 от Регламент (ЕО) № 2100/94, и по-специално що се отнася до препятствията за определянето на наименование на даден сорт, както е уточнено в параграфи 3 и 4 от него. При първата фаза такива подробни правила следва да са ограничени до следните препятствия:
-
употреба, осуетена от предварителното право на трета страна,
-
трудности по отношение на признаване или репродукция,
-
наименования, които са идентични или могат да бъдат объркани със сортовото наименование на друг сорт,
-
наименования, които са идентични или могат да бъдат объркани с други определения,
-
подвеждане или причиняване на объркване по отношение на характеристиките на сорта или други свойства.
(4)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Настоящият регламент установява, за целите на прилагането на член 9, параграф 6, първа алинея от Директива 2002/53/ЕО и член 9, параграф 6, първа алинея от Директива 2002/55/ЕО, подробни правила за прилагането на някои критерии, определени в член 63 от Регламент (ЕО) № 2100/94, за допустимостта на сортовите наименования.
Член 2
1. В случай на търговска марка като по-ранно право на трето лице, употребата на сортово наименование на територията на Общността се счита за възпрепятствана от нотификацията до компетентните органи, с цел одобрение на сортовото наименование, на дадена търговска марка, която е била регистрирана в една или няколко държави-членки или на общностно равнище преди одобрението на сортовото наименование, която е идентична или сходна със сортовото наименование и е регистрирана по отношение на стоки, които са идентични или сходни със съответния растителен сорт.
2. В случай на предишно право на трета страна, взимащо формата на географско указание или наименование за произход на селскостопански продукти и хранителни стоки, използването на сортово наименование на територията на Общността ще се счита за възпрепятствано, ако това наименование представлява нарушение на член 13 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета (6) по отношение на географското указание или наименованието за произход, защитено в дадената държава-членка или в Общността по силата на член 3, параграф 3, член 5, параграф 4, втора алинея, член 5, параграф 6 и член 7, параграф 4 от посочения регламент или предишния член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета (7) за стоки, които са идентични или сходни с въпросния растителен сорт.
3. Пречката, посочена в параграф 2, засягаща използването на сортово наименование, дължаща се на предишно право, може да бъде отстранена, когато е получено писмено съгласие на притежателя на предишното право за използването на наименованието по отношение на сорта, при условие че такова съгласие не е свързано с въвеждането в заблуждение на обществото относно истинския произход на продукта.
4. В случай на по-ранно право на заявителя по отношение на цялото или на част от предложеното наименование, член 18, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2100/94 се прилага mutatis mutandis.
Член 3
1. Сортово наименование се счита за трудно за разпознаване или за възпроизвеждане от потребителите в следните случаи:
а)
когато е под формата на „измислено“ име:
i)
състои се от една буква;
ii)
състои се или съдържа като отделен елемент серия от букви, които не формират дума, която да бъде произнесена на официален език на Общността; когато обаче тази серия е установено съкращение, такова установено съкращение трябва да бъде ограничено до максимум две групи от три букви, разположени на всеки край на наименованието;
iii)
състои се от цифра, освен ако тя е неразделна част от името, или когато тя показва, че сортът е или ще бъде един от цифровите серии сортове, свързани с техния начин на получаване;
iv)
състои се от повече от три думи или елементи, освен ако последователността на термините не го прави по-лесно разпознаваем или възпроизвеждащ се;
v)
състои се или съдържа изключително дълга дума или елемент;
vi)
съдържа знак за пунктуация или друг символ, комбинация от главни и малки букви (освен когато първата буква е главна буква и останалата част от наименованието е с малки букви), горен индекс, долен индекс или рисунка;
б)
когато е под формата на „код“, който:
i)
се състои само от число или числа, освен когато се отнася за самоопрашени линии или такива от сходни сортове;
ii)
се състои от една буква;
iii)
съдържа повече от 10 букви или букви и цифри;
iv)
съдържа повече от 4 различни групи от една буква или букви и от една цифра или цифри;
v)
съдържа знак за пунктуация или друг символ, горен индекс, долен индекс или рисунка.
2. При подаването на предложение за сортово наименование заявителят декларира дали предложеното наименование е предназначено да бъде под формата на „въображаемо наименование“ или на „код“.
3. Ако заявителят не декларира формата на предложеното наименование, наименованието се счита за „въображаемо наименование“.
Член 4
При оценяването на идентичността на - или объркването със - сортовото наименование на друг сорт, се прилага следното:
а)
под „може да бъде объркан със“ се подразбира, че обхваща, inter alia, сортово наименование, съдържащо разлика само от една-единствена буква или от ударение върху буквите, във връзка със сортовото наименование на сорт на тясно свързани видове, което официално е било прието за продажба на пазара на Общността, Европейското икономическо пространство или в договаряща се страна по Международната конвенция за защита на новите сортове растения (UPOV), или е обект на право на растителен сорт в такива територии. Когато обаче има разлика само от една буква в установено съкращение, представляващо самостоятелно съществуване на сортовото наименование, тази разлика не се счита за объркваща. Също така когато разликата от една буква е достатъчна, за да се различи ясно наименованието от другите сортови наименования, тя не се счита за объркваща. Разлика в две или повече букви не се счита за объркваща, освен ако местата на тези две букви просто са разменени. Разликата от една цифра между числа (когато е позволено число в „измислено име“) също не се счита за объркваща.
Без да се засяга член 6, първа алинея не се прилага за сортово наименование под формата на кодово обозначение, ако референтното сортово наименование е също с формата на кодовото обозначение. В случай на кодово обозначение разликата само от една буква, отличителен знак или цифра се счита за достатъчно различие между два кода. Празните пространства не трябва да се вземат предвид, когато се сравняват наименования под формата на кодово обозначение;
б)
под „тясно свързани видове“ се разбира определението, посочено в приложение I;
в)
„несъществуващ сорт“ означава сорт, който не съществува за търговски цели;
г)
„официален регистър на растителните сортове“ се счита за позоваване на общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове или зеленчукови видове, или на всеки регистър, съгласуван и поддържан от Службата на Общността за сортовете растения или от официален орган на държавите-членки на Общността или Европейското икономическо пространство, или на договаряща се страна по UPOV;
д)
„сорт, чието наименование не е придобило специална значимост“ означава наименование на сорт, което някога е било вписано в официалния регистър на растителните сортове и съответно е придобило специална значимост и което се счита за изгубило тази специална значимост след изтичането на 10-годишен период от заличаването му от този регистър.
Член 5
Наименования, които са често употребявани за търговията със стоки или които трябва да бъдат запазени по силата на друго законодателство, означава по-специално:
а)
наименования на валутите или термини, свързани с теглото и мерките;
б)
изрази, които по силата на законодателството не се използват за цели, различни от тези, предвидени в това законодателство.
Член 6
Сортово наименование се смята за заблуждаващо или за причиняващо объркване, ако:
а)
създава грешно впечатление, че сортът притежава особени характеристики или стойност;
б)
създава грешно впечатление, че сортът е свързан със или произхожда от друг специфичен сорт;
в)
отнася се до специфична характеристика или стойност по начин, който създава грешно впечатление, че само този сорт я притежава, докато в действителност други сортове от същите видове могат да притежават същата характеристика или стойност;
г)
по силата на своето сходство с добре известно търговско име, различно от регистрирана търговска марка или сортово наименование, подвежда, че сортът е друг сорт, или създава грешно впечатление относно идентичността на заявителя, отговорното лице за поддържането на сорта или селекционера;
д)
се състои от или съдържа:
i)
сравнителни или превъзходни степени;
ii)
ботаническото или общото наименование на видовете в групата на селскостопанските растителни видове или на зеленчуковите растителни видове, към която принадлежи сортът;
iii)
името на физическото или юридическото лице или позоваване на тях, така че да се създаде погрешно впечатление относно идентичността на заявителя, лицето, отговорно за поддържането на сорта, или селекционера;
е)
включва географско наименование, което по всяка вероятност би въвело обществото в заблуждение както по отношение на характеристиките, така и на стойността на сорта.
Член 7
Сортовите наименования, които са били приети под формата на код, са ясно определени като такива в съответния(те) официален(ни) каталог(зи) на държавите-членки за официално признатите растителни сортове или в съответния общ каталог чрез бележка под линия със следното обяснение: „сортово наименование, одобрено под формата на код“.
Член 8
Регламент (ЕО) № 930/2000 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 9
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящият регламент не се прилага за сортови наименования, които са били предложени от заявителя до компетентните органи за одобрение от тях преди 25 май 2000 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 юли 2009 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 637/2009 DELLA COMMISSIONE
del 22 luglio 2009
che stabilisce le modalità di applicazione per quanto riguarda l’ammissibilità delle denominazioni varietali delle specie di piante agricole e delle specie di ortaggi
(Versione codificata)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 2002/53/CE del Consiglio, del 13 giugno 2002, relativa al catalogo comune delle varietà delle specie di piante agricole (1), in particolare l’articolo 9, paragrafo 6,
vista la direttiva 2002/55/CE del Consiglio, del 13 giugno 2002, relativa alla commercializzazione delle sementi di ortaggi (2) in particolare l’articolo 9, paragrafo 6,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 930/2000 della Commissione, del 4 maggio 2000, che stabilisce le modalità di applicazione per quanto riguarda l’ammissibilità delle denominazioni varietali delle specie di piante agricole e delle specie di ortaggi (3), è stato modificato in modo sostanziale e a più riprese (4). A fini di razionalità e chiarezza occorre provvedere alla codificazione di tale regolamento.
(2)
Le direttive 2002/53/CE e 2002/55/CE stabiliscono le norme generali relative all’ammissibilità delle denominazioni varietali, mediante riferimento all’articolo 63 del regolamento (CE) n. 2100/94 del Consiglio, del 27 luglio 1994, concernente la privativa comunitaria per ritrovati vegetali (5).
(3)
Ai fini dell’attuazione delle direttive 2002/53/CE e 2002/55/CE è opportuno stabilire le modalità d’applicazione dei criteri stabiliti all’articolo 63 del regolamento (CE) n. 2100/94, in particolare per quanto concerne gli impedimenti alla designazione di una denominazione varietale, come precisato ai paragrafi 3 e 4 di tale articolo. In una prima fase le modalità suddette concernono unicamente i seguenti impedimenti:
-
impiego vietato da un diritto anteriore altrui,
-
difficoltà per quanto concerne il riconoscimento o la riproduzione,
-
denominazione che sia identica o possa essere confusa con la denominazione varietale di un’altra varietà,
-
denominazione che sia identica o possa essere confusa con altre denominazioni,
-
possibilità di indurre in errore o creare confusione circa le caratteristiche della varietà o altri elementi.
(4)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per le sementi e i materiali di moltiplicazione agricoli, orticoli e forestali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Ai fini dell’applicazione del primo comma dell’articolo 9, paragrafo 6 della direttiva 2002/53/CE e del primo comma dell’articolo 9, paragrafo 6 della direttiva 2002/55/CE, il presente regolamento stabilisce le modalità d’applicazione di alcuni criteri indicati all’articolo 63 del regolamento (CE) n. 2100/94 per l’ammissibilità delle denominazioni varietali.
Articolo 2
1. Nel caso di un marchio commerciale che costituisce un diritto anteriore altrui, l’impiego di una denominazione varietale nel territorio della Comunità è vietato qualora all’autorità competente per l’autorizzazione della denominazione varietale sia stato notificato un marchio che è stato registrato in uno o più Stati membri o a livello comunitario prima dell’approvazione della denominazione varietale e che è identico o analogo alla denominazione varietale e registrato per prodotti identici o analoghi alla varietà di pianta interessata.
2. Nel caso di un’indicazione geografica o di una denominazione di origine di prodotti agricoli o alimentari che costituisce un diritto anteriore altrui, l’impiego di una denominazione varietale nel territorio della Comunità è vietato qualora la denominazione varietale possa violare l’articolo 13 del regolamento (CE) n. 510/2006 del Consiglio (6) in riferimento all’indicazione geografica o alla denominazione di origine protetta in uno Stato membro o nella Comunità ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 3, dell’articolo 5, paragrafo 4, secondo comma, dell’articolo 5, paragrafo 6, dell’articolo 6, e dell’articolo 7, paragrafo 4 o dell’ex articolo 17 del regolamento (CEE) n. 2081/92 del Consiglio (7), per prodotti identici o analoghi alla varietà di pianta interessata.
3. L’inammissibilità di una denominazione dovuta all’esistenza di un diritto anteriore nel caso di cui al paragrafo 2 può essere eliminata ottenendo il consenso scritto del titolare del diritto anteriore a che la denominazione venga impiegata con riferimento alla varietà interessata, purché tale consenso non sia atto a indurre in errore il pubblico sulla vera origine del prodotto.
4. Nel caso di un diritto anteriore del richiedente per la totalità o parte della denominazione proposta, si applicano mutatis mutandis le disposizioni dell’articolo 18, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 2100/94.
Articolo 3
1. Si ritiene che una denominazione varietale causi difficoltà ai suoi utilizzatori per quanto riguarda il riconoscimento o la riproduzione nei seguenti casi:
a)
qualora sia costituita da una «denominazione di fantasia»:
i)
se consiste di una sola lettera;
ii)
se consiste di, o contiene come elemento separato, una serie di lettere che non formino una parola pronunciabile in una lingua ufficiale della Comunità; tuttavia, se tale serie è un’abbreviazione consueta, tale abbreviazione consueta è limitata ad un massimo di due gruppi contenenti ciascuno fino a tre caratteri, collocati a ciascun estremo della denominazione;
iii)
se contiene un numero, a meno che tale numero sia parte integrante della denominazione o indichi che la varietà rientra o rientrerà in una serie numerata di varietà apparentate per il metodo di ottenimento;
iv)
se consiste di più di tre termini o elementi, a meno che il concatenamento dei termini renda facile il riconoscimento o la riproduzione;
v)
se consiste di un termine o elemento eccessivamente lungo oppure contiene tale termine o elemento;
vi)
se contiene un segno d’interpunzione o altro simbolo, una combinazione di lettere maiuscole e minuscole (salvo il caso in cui la prima lettera è maiuscola e il resto della denominazione è in lettere minuscole), un deponente, un esponente o un disegno;
b)
qualora sia costituita da un «codice»:
i)
se consiste soltanto di una o più cifre, tranne qualora si tratti di linee ottenute da inincroci o di analoghi tipi varietali specifici;
ii)
se consiste di una sola lettera;
iii)
se contiene più di dieci lettere, oppure lettere e numeri;
iv)
se contiene più di quattro gruppi diversi di una lettera o più lettere e di una cifra o di più cifre;
v)
se contiene un segno d’interpunzione o altro simbolo, un deponente, un esponente o un disegno.
2. Nel presentare la proposta di una denominazione varietale il richiedente è tenuto a dichiarare se la denominazione proposta è in forma di «denominazione di fantasia» o di «codice».
3. Qualora il richiedente non dichiari la forma della denominazione proposta, questa verrà considerata come una «denominazione di fantasia».
Articolo 4
Per valutare se una denominazione sia identica o possa essere confusa con la denominazione di un’altra varietà si applicano le seguenti disposizioni:
a)
con l’espressione «possa essere confusa con» si intende fare riferimento, tra l’altro, a una denominazione varietale differente per una sola lettera o per gli accenti sulle lettere rispetto alla denominazione varietale di una varietà di una specie apparentata, che sia stata ufficialmente ammessa alla commercializzazione nella Comunità, nello Spazio economico europeo o in una parte contraente della Convenzione internazionale per la protezione delle novità vegetali (UPOV) o che sia oggetto di una privativa per ritrovati vegetali in tali territori. Tuttavia, non viene considerata atta a generare confusione la differenza di una sola lettera in un’abbreviazione consueta che costituisce entità separata della denominazione varietale. Inoltre, non viene considerata atta a generare confusione la differenza di una lettera la cui evidenza sia tale da rendere la denominazione chiaramente distinta da denominazioni varietali già registrate. Differenze di due o più lettere non sono considerate atte a generare confusione, tranne nel caso in cui vi sia un semplice cambiamento di posto di due lettere. La differenza di una cifra tra due numeri (ove sia ammissibile la presenza di un numero in una denominazione di fantasia) non è da considerarsi atta a generare confusione.
Fatto salvo l’articolo 6, il primo comma non si applica a una denominazione varietale in forma di codice qualora si presenti sotto forma di codice anche la denominazione varietale di riferimento. Ove tra due codici vi sia una differenza di un solo carattere, una sola lettera o un solo numero, tale differenza è da considerarsi atta a consentire di distinguere i due codici in modo soddisfacente. In sede di raffronto tra denominazioni sotto forma di codice, vanno ignorati gli spazi vuoti;
b)
il significato di «specie apparentata» è quello indicato nell’ allegato I;
c)
per «varietà non più esistente» si intende una varietà non più commercializzata;
d)
per «registro ufficiale delle varietà vegetali» si intende il Catalogo comune delle varietà delle specie di piante agricole o delle specie di ortaggi oppure un registro compilato e tenuto dall’Ufficio comunitario delle varietà vegetali o da un organismo ufficiale degli Stati membri della Comunità o dello Spazio economico europeo o di una parte contraente dell’UPOV;
e)
per «una varietà la cui denominazione non abbia assunto alcun significato particolare» si intende una varietà la cui denominazione è stata iscritta in un registro ufficiale delle varietà vegetali ed ha quindi acquistato un significato particolare, ma ha perso tale significato al termine di un periodo di dieci anni successivo alla soppressione dal registro.
Articolo 5
Per denominazioni correntemente utilizzate per la commercializzazione di merci o che devono essere riservate in virtù di altre norme legislative s’intendono in particolare:
a)
denominazioni di monete o termini associati a pesi e misure;
b)
espressioni che, a norma della legislazione, non possono essere utilizzate per fini diversi da quelli dalla stessa previsti.
Articolo 6
Si ritiene che una denominazione varietale possa indurre in errore o creare confusione se:
a)
desta la falsa impressione che la varietà abbia caratteristiche o un valore particolari;
b)
desta la falsa impressione che la varietà sia apparentata od ottenuta da un’altra varietà specifica;
c)
faccia riferimento a una caratteristica o un valore particolare in modo tale da destare la falsa impressione che solo quella varietà possieda tale caratteristica o valore, mentre altre varietà della stessa specie possono presentare la stessa caratteristica o lo stesso valore;
d)
suggerisce, in base all’analogia con un marchio ben conosciuto ma che non è un marchio registrato o una denominazione varietale registrata, che si tratta di un’altra varietà o desta un’impressione erronea sull’identità del richiedente, della persona responsabile del mantenimento della varietà o del costitutore;
e)
consiste dei seguenti termini o li contiene:
i)
comparativi o superlativi;
ii)
la denominazione botanica o comune di una specie del gruppo delle specie di piante agricole o delle specie di ortaggi al quale appartiene la varietà;
iii)
il nome di una persona fisica o giuridica, oppure un riferimento a tale persona, che desti un’impressione erronea sull’identità del richiedente, della persona responsabile del mantenimento della varietà o del costitutore;
f)
comprende un nome geografico che potrebbe fuorviare il pubblico riguardo alle caratteristiche o al valore della varietà.
Articolo 7
Le denominazioni varietali che sono state autorizzate in forma di codice devono essere chiaramente indicate come tali nel catalogo o nei cataloghi ufficiali degli Stati membri relativi alle varietà di piante ufficialmente ammesse o nel catalogo comune pertinente con una nota in calce recante la seguente indicazione: denominazione varietale riconosciuta in forma di «codice».
Articolo 8
Il regolamento (CE) n. 930/2000 è abrogato.
I riferimenti al regolamento abrogato si intendono fatti al presente regolamento e si leggono secondo la tavola di concordanza che figura nell’allegato III.
Articolo 9
1. Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
2. Il presente regolamento non si applica alle denominazioni varietali che il richiedente ha proposto per approvazione all’autorità competente anteriormente al 25 maggio 2000.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 22 luglio 2009.