31998R2679
L 337/8
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2679/98 НА СЪВЕТА
от 7 декември 1998 година
относно функционирането на вътрешния пазар по отношение на свободното движение на стоки между държавите-членки
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 235 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1).
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3).
(1)
като има предвид, че съгласно член 7а от Договора, вътрешният пазар представлява пространство без вътрешни граници, в което е осигурено, по-специално, свободното движение на стоки в съответствие с членове от 30 до 36 от Договора;
(2)
като има предвид, че всяко нарушаване на този принцип, например когато в някоя държава-членка свободното движение на стоки е възпрепятствано от действия на частни лица, може сериозно да попречи на доброто функциониране на вътрешния пазар и да причини сериозни вреди на засегнатите частни лица;
(3)
като има предвид, че за да изпълнят задълженията, които са им наложени по силата на Договора, и по-специално за да осигурят доброто функциониране на вътрешния пазар, държавите-членки следва, от една страна, да не приемат актове или поведение, които биха могли да представляват пречки за обмена и, от друга страна, да вземат всички необходими и съответстващи мерки, за да улеснят свободното движение на стоки на тяхна територия;
(4)
като има предвид, че тези мерки не трябва да пречат на упражняването на основните права, в това число правото или свободата на стачка;
(5)
като има предвид, че настоящият регламент не представлява пречка за действия, които в определени случаи биха могли да се окажат необходими на общностно равнище, за да дадат разрешение на проблемите при функционирането на вътрешния пазар, като се вземе предвид, когато е подходящо, прилагането на настоящия регламент;
(6)
като има предвид, че единствено държавите-членки са компетентни да поддържат обществения ред и да опазват вътрешната сигурност, както и да определят дали и в кой случай са необходими и съответстващи мерки за улесняване на свободното движение на стоки на тяхната територия при определени обстоятелства и да решават какви са евентуално необходимите мерки;
(7)
като има предвид, че трябва да съществува бърз и подходящ информационен обмен между държавите-членки и Комисията относно пречките за свободното движение на стоки;
(8)
като има предвид, че държавата-членка, на чиято територия са налице пречки за свободното движение на стоки, трябва да вземе всички необходими и съответстващи мерки, за да възстанови възможно най-бързо свободното движение на стоки на нейна територия, за да премахне всеки риск от продължаване, разширяване или влошаване на нарушаването или на въпросната вреда и на всякакъв риск от прекъсване на обмена и на договорните отношения, на които той се основава; като има предвид, че същата държава-членка следва да уведоми Комисията и при поискване - и останалите държави-членки, за мерките, които е взела или възнамерява да вземе по този повод;
(9)
като има предвид, че Комисията, при изпълнение на задължението, произтичащо от Договора, трябва да уведоми заинтересованата държава-членка, че тя смята, че е имало нарушение на правилата и че последната трябва да се съобрази с това уведомяване;
(10)
като има предвид, че за приемането на настоящия регламент Договорът не предвижда други правомощия за действие, освен тези, посочени в член 235 от него,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
По смисъла на настоящия регламент:
1.
понятието „пречка“ е пречка за свободното движение на стоки между държавите-членки, за която може да бъде привлечена да отговаря държава-членка поради действие или бездействие, което може да съставлява нарушение на членове от 30 до 36 от Договора, и която:
а)
предизвиква сериозно нарушаване на свободното движение на стоки като препятства, забавя или отклонява физически или по друг начин вноса или транзитното преминаване на стоки в държава-членка или износа на същите от тази държава-членка;
б)
причинява сериозни вреди на увредените частни лица; и
в)
изисква незабавно действие с оглед избягване на продължаването, разширяването или влошаването на нарушаването или на въпросните вреди;
2.
понятието „бездействие“ обхваща случаите, когато компетентните органи на една държава-членка при наличие на пречка, предизвикана от действия, предприети от частни лица, не вземат всички необходими и съответстващи мерки, които са от тяхната компетентност, с оглед премахването на пречката и осигуряването на свободното движение на стоки на територията на тази държава-членка.
Член 2
Настоящият регламент не може да бъде тълкуван като засягащ по какъвто и да е начин упражняването на основните права, както са признати в държавите-членки, включително правото или свободата на стачка. Тези права могат също да включват правото или свободата да се предприемат и други действия, произтичащи от специфичните системи на трудови отношения, присъщи на всяка държава-членка.
Член 3
1. Когато възникне пречка или има риск от поява на такава:
а)
всяка държава-членка (независимо дали става въпрос за засегнатата държава-членка, или не), която разполага със съответни сведения, незабавно ги съобщава на Комисията; и
б)
Комисията съобщава незабавно на държавите-членки тези сведения, както и всяко друго сведение, независимо от неговия произход, ако прецени, че е подходящо.
2. Съответната държава-членка отговаря в най-кратък срок на исканията за информация, отправени от Комисията и от другите държави-членки, относно характера на пречката или на риска от такава пречка и относно мерките, които тя е взела или възнамерява да вземе. Сведенията, които обменят държавите-членки, се изпращат също така и на Комисията.
Член 4
1. При наличие на пречка и при спазване на разпоредбите на член 2, засегнатата държава-членка следва да
а)
вземе всички необходими и съответстващи мерки по такъв начин, че да осигури свободното движение на стоки на своята територия съгласно Договора, и
б)
уведоми Комисията за мерките, които нейните компетентни органи са взели или възнамеряват да вземат.
2. Комисията съобщава незабавно получените сведения съгласно параграф 1, буква б) на другите държави-членки.
Член 5
1. Когато Комисията прецени, че е налице пречка в държава-членка, тя уведомява засегнатата държава-членка за причините, поради които е стигнала до това заключение и изисква от държавата-членка да вземе всички необходими и съответстващи мерки за премахване на посочената пречка в срок, който тя определя в зависимост от спешността на съответния въпрос.
2. В рамките на своите заключения, Комисията се съобразява с член 2.
3. Комисията може да публикува в Официален вестник на Европейските общности текста на нотификацията, която е изпратила на засегнатата държава-членка, и незабавно изпраща текста на страната, която поиска това.
4. В срок от пет работни дни от получаването на текста, засегнатата държава-членка или:
-
информира Комисията за инициативите, които е предприела или възнамерява да предприеме, за да приведе в действие параграф 1, или
-
изпраща мотивиран документ, в който се обяснява защо няма пречка, представляваща нарушение на членове от 30 до 36 от Договора.
5. По изключение Комисията може да разреши удължаване на срока, посочен в параграф 4, когато държавата-членка представи мотивирана молба в този смисъл и когато причините за това изглеждат основателни.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 декември 1998 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 2679/98 DEL CONSIGLIO del 7 dicembre 1998 sul funzionamento del mercato interno in relazione alla libera circolazione delle merci tra gli Stati membri
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 235,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
(1) considerando che, a norma dell'articolo 7 A del trattato, il mercato interno comporta uno spazio senza frontiere interne, nel quale, in particolare, è assicurata la libera circolazione delle merci secondo gli articoli da 30 a 36 del trattato;
(2) considerando che talune violazioni di tale principio, come i casi in cui la libera circolazione delle merci è ostacolata da azioni di privati in un determinato Stato membro, possono perturbare gravemente il corretto funzionamento del mercato interno e causare danni gravi ai privati lesi da tali azioni;
(3) considerando che, per garantire l'adempimento degli obblighi derivanti dal trattato e, in particolare, per assicurare il corretto funzionamento del mercato interno, gli Stati membri dovrebbero, da un lato, evitare di adottare atti o comportamenti tali da costituire un ostacolo agli scambi e, dall'altro, prendere qualsiasi provvedimento necessario e proporzionato al fine di facilitare la libera circolazione delle merci nel loro territorio;
(4) considerando che tali provvedimenti non devono pregiudicare l'esercizio dei diritti fondamentali, compreso il diritto o la libertà di sciopero;
(5) considerando che il presente regolamento non impedisce alcuna azione che in taluni casi può rendersi necessaria a livello comunitario per far fronte a problemi di funzionamento del mercato interno, tenendo conto, se del caso, dell'applicazione del presente regolamento;
(6) considerando che gli Stati membri hanno competenza esclusiva per quanto riguarda il mantenimento dell'ordine pubblico e la salvaguardia della sicurezza interna, nonché nel determinare quali siano e se e quando vadano adottate le misure necessarie e proporzionate al fini di facilitare la libera circolazione delle merci nel loro territorio in una determinata situazione;
(7) considerando che gli Stati membri e la Commissione dovrebbero scambiare in modo rapido ed adeguato le informazioni sugli ostacoli alla libera circolazione delle merci;
(8) considerando che uno Stato membro nel cui territorio si producono ostacoli alla libera circolazione delle merci dovrebbe adottare tutte le misure necessarie e proporzionate per ristabilire al più presto la libera circolazione delle merci nel suo territorio al fine di evitare il rischio che la perturbazione o i danni di cui sopra persistano, si estendano o si aggravino e che si interrompano così i flussi di scambio e le relazioni contrattuali sulle quali sono basati; che tale Stato membro dovrebbe informare la Commissione e, se richiesto, gli altri Stati membri delle misure che ha adottato o intende adottare per raggiungere tale obiettivo;
(9) considerando che la Commissione, adempiendo all'obbligo impostole dalle disposizioni del trattato, dovrebbe notificare allo Stato membro interessato che, a suo parere, è stata commessa una violazione, e che lo Stato membro dovrebbe rispondere a tale notifica;
(10) considerando che per l'adozione del presente regolamento il trattato non prevede poteri d'azione diversi da quelli di cui al suo articolo 235,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Ai fini del presente regolamento:
1) con il termine «ostacolo» si intende un ostacolo alla libera circolazione delle merci negli Stati membri attribuibile ad uno Stato membro, sia esso dovuto ad un'azione o ad un'inazione di quest'ultimo, che può costituire una violazione degli articoli da 30 a 36 del trattato e che;
a) induce una grave perturbazione della libera circolazione delle merci impedendone, ritardandone o deviandone l'importazione, l'esportazione o il transito attraverso uno Stato membro, materialmente o in altro modo,
b) causa grave pregiudizio ai privati lesi e
c) esige un'azione immediata al fine di evitare la persistenza, l'estensione o l'aggravamento della perturbazione o del pregiudizio sopra indicati;
2) il termine «inazione» riguarda il caso in cui le autorità competenti di uno Stato membro, in presenza di un ostacolo causato da azioni compiute da privati, si astengono dall'adottare tutte le misure necessarie e proporzionate nell'ambito delle loro competenze, al fine di rimuovere l'ostacolo e assicurare la libera circolazione delle merci nel loro territorio.
Articolo 2
Il presente regolamento non può essere interpretato in modo tale da pregiudicare in qualsiasi modo l'esercizio dei diritti fondamentali riconosciuti dagli Stati membri, compreso il diritto o la libertà di sciopero. Tali diritti possono includere il diritto o la libertà di adottare altre azioni contemplate dagli specifici sistemi che regolano le relazioni industriali negli Stati membri.
Articolo 3
1. Quando si produce o si teme un ostacolo
a) qualsiasi Stato membro (sia esso o meno lo Stato membro interessato) in possesso di informazioni pertinenti le trasmette immediatamente alla Commissione e
b) la Commissione trasmette immediatamente agli Stati membri tali informazioni e ogni altra informazione, di qualsiasi fonte, da essa considerata pertinente.
2. Lo Stato membro interessato risponde al più presto alle richieste di informazioni della Commissione e degli altri Stati membri in merito alla natura dell'ostacolo o al pericolo che esso si produca e comunica quale tipo di azione ha adottato o intende adottare. Le informazioni scambiate tra Stati membri sono altresì trasmesse alla Commissione.
Articolo 4
1. Quando si produce un ostacolo, fatto salvo l'articolo 2, lo Stato membro interessato:
a) adotta tutte le misure necessarie e proporzionate in modo da assicurare la libera circolazione delle merci nel territorio dello Stato membro conformemente al trattato e
b) informa la Commissione in merito alle azioni che le sue autorità hanno adottato o intendono adottare.
2. La Commissione, trasmette immediatamente agli Stati membri le informazioni ricevute ai sensi del paragrafo 1, lettera b).
Articolo 5
1. La Commissione, qualora ritenga che in uno Stato membro si stia producendo un ostacolo, notifica allo Stato membro interessato le ragioni che l'hanno indotta a trarre tale conclusione e chiede allo Stato membro di adottare tutte le misure necessarie e proporzionate per rimuovere l'ostacolo entro un termine da essa stabilito in funzione dell'urgenza.
2. Nel raggiungere la sua conclusione la Commissione tiene conto dell'articolo 2.
3. La Commissione può pubblicare nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee il testo della notifica inviata allo Stato membro interessato e trasmette immediatamente il testo a qualsiasi parte che ne faccia richiesta.
4. Entro cinque giorni lavorativi dalla ricezione del testo, lo Stato membro:
- informa la Commissione dei provvedimenti che ha adottato o che intende adottare a norma del paragrafo 1, oppure
- comunica una conclusione motivata che esponga le ragioni per cui non esistono ostacoli che violano gli articoli da 30 a 36 del trattato.
5. Eccezionalmente la Commissione può accordare una proroga del termine di cui al paragrafo 4, qualora lo Stato membro ne faccia richiesta con domanda motivata e le ragioni da esso addotte appaiano tali da giustificare la proroga.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 7 dicembre 1998.