19790402
Директива на Съвета
от 2 април 1979 година
относно опазването на дивите птици
(79/409/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 235 от него;
като взе предвид предложението на Комисията [1];
като взе предвид становището на Европейския парламент [2];
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3];
като има предвид, че декларацията на Съвета от 22 ноември 1973 г. по Програмата за действие на Европейските общности за опазване на околната среда [4] призовава за специфични действия за защита на птиците, допълнена от резолюцията на Съвета на Европейските общности и на представителите на правителствата на държавите-членки в рамките на срещата на Съвета от 17 май 1977 г. относно продължаване и приложение на политиката на Европейската общност и Програмата за действие за околната среда [5];
като има предвид, че големият брой видове диви птици, естествено срещащи се на европейската територия на държавите-членки, намалява, в някои случаи много бързо; като има предвид, че този спад представлява сериозна заплаха за съхраняването на природната среда, особено поради застрашеното биологично равновесие;
като има предвид, че видовете диви птици, естествено срещащи се на европейската територия на държавите-членки, са главно мигриращи птици; като има предвид, че тези птици представляват общо наследство и че ефективната защита на птиците е типичен трансграничен екологичен проблем, изискващ обща отговорност,
като има предвид, че условията за живот в Гренландия са коренно различни от тези в останалите региони на европейската територия на държавите-членки от гледна точка на общите условия, и по-специално на климата, ниската гъстота на популациите и изключителния размер и географското положение на острова;
като има предвид, че поради това настоящата директива не следва да се прилага за Гренландия;
като има предвид, че е необходимо запазването на видовете диви птици, срещащи се естествено на европейска територия на държавите-членки, да постигне в условията на общия пазар целите на Общността, свързани с подобряване условията на живот, хармонично развитие на икономическите дейности в цялата Общност и непрекъснатото и балансирано разширение, но необходимите специфични правомощия за действие не са предвидени в Договора;
като има предвид, че необходимите мерки трябва да се прилагат според разнообразните фактори, които могат да повлияят на броя на птиците, по-точно отражението на човешките дейности, и по-специално разрушаването и замърсяването на техните местообитания, улавянето и убиването от хората и търговията, следваща от тези практики;
като има предвид, че основна цел на съхраняването е дългосрочна защита и управление на природните ресурси като неразделна част от наследството на народите на Европа; като има предвид, че това създава възможности за контролирането на природните ресурси и управлението на тяхното използване на базата на мерките, необходими за поддържането и адаптирането на естественото равновесие между видовете в границите на разумното;
като има предвид, че опазването, поддържането и възстановяването на достатъчното разнообразие и площ на местообитанията е от съществено значение за запазването на всички видове птици; като има предвид, че определени видове птици следва да бъдат предмет на специални мерки по запазването, отнасящи се до техните местообитания, за да се осигури тяхното оцеляване и размножаване в района на разпространение; като има предвид, че подобни мерки трябва също така да вземат под внимание мигриращите видове и да бъдат координирани от гледна точка на създаването на едно цяло;
като има предвид, че за да се ограничи упражняването на възможно вредно влияние върху нивата на използване от страна на комерсиалните интереси, е необходимо да се приложи пълна забрана за търговията и дерогациите да се ограничат до онези видове, чийто биологичен статус позволява това, като се имат предвид специфичните условия в различните региони;
като има предвид, че поради тяхното високо популационно състояние, географско разпространение и репродуктивен потенциал в Общността като цяло определени видове могат да бъдат ловувани, което представлява приемливо използване; когато са установени и се спазват определени граници, подобно ловуване трябва да бъде в съответствие с поддържането на популациите на тези видове на задоволително ниво;
като има предвид, че различните средства, съоръжения и методи за широкомащабно или неизбирателно ловене или убиване и ловуване с определени форми на транспорт трябва да бъдат забранени поради силния натиск, който те упражняват или биха могли да упражняват върху голям брой от съответните видове;
като има предвид, че поради изключителното значение, което може да бъде предадено на определени специфични ситуации, следва да бъдат предвидени разпоредби за дерогации при определени условия, които да бъдат предмет на наблюдение от страна на Комисията;
като има предвид, че опазването на птиците, и по-специално на мигриращите видове все още представлява проблем, който изисква научни изследвания; като има предвид, че подобни изследвания ще дадат възможност да се направи оценка на ефективността на предприетите мерки;
като има предвид, че в консултация с Комисията следва да се вземат мерки, с които да се осигури въвеждането на видове диви птици, които не се срещат естествено на европейската територия на държавите-членки, да не причинява вреда на местната флора и фауна;
като има предвид, че на всеки три години Комисията ще подготвя и представя пред държавите-членки отчет, изработен на базата на информация, представена от държавите-членки, за приложението на националните разпоредби, въведени в изпълнение на настоящата директива;
като има предвид, че е необходимо да се приемат бързо някои приложения в светлината на техническия и научния прогрес; като има предвид, че за да се улесни приложението на необходимите за постигане на тази цел мерки следва да се приемат разпоредби за процедура за установяване на тясно взаимодействие между държавите-членки и Комисията в Комитет за адаптиране към техническия и научния прогрес,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се отнася до опазването на всички видове естествено срещащи се в диво състояние птици на европейската територия на държавите-членки, за които е в сила Договорът. Тя включва защитата, управлението и контрола на тези видове и определя правилата за тяхното използване.
2. Директивата се прилага за птиците, техните яйца, гнезда и местообитания.
3. Настоящата директива не се прилага за Гренландия.
Член 2
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за поддържане на популациите на видовете, посочени в член 1, на ниво, което отговаря на екологичните, научните и културните изисквания, като се отчитат икономическите и рекреационните изисквания, или за адаптиране на популациите на тези видове към това ниво.
Член 3
1. В светлината на изискванията, посочени в член 2, държавите-членки вземат необходимите мерки за опазване, поддържане и възстановяване на достатъчни по разнообразие и площ местообитания за всички видове птици, посочени в член 1.
2. Опазването, поддържането и възстановяването на биотопите и местообитанията включват основно следните мерки:
а) създаване на защитени територии;
б) издръжка и управление в съответствие с екологичните нужди на местообитанията във и извън защитените зони;
в) възстановяване на разрушените биотопи;
г) създаване на биотопи.
Член 4
1. Видовете, посочени в приложение I, са предмет на специални мерки по съхраняването на техните местообитания, за да се осигури тяхното оцеляване и размножаване в района на разпространението им.
Във връзка с това се взема предвид следното:
а) видове, застрашени от изчезване;
б) видове, чувствителни към специфичните промени в техните местообитания;
в) видове, считани за редки поради своите малочислени популации или ограничен район на разпространение;
г) други видове, изискващи особено внимание поради специфичния характер на техните местообитания.
Тенденциите и измененията в популационните нива се използват като база за оценки.
Държавите-членки подробно класифицират по-специално най-подходящите по брой и размери територии като специални защитени зони за запазването на тези видове, като взимат предвид изискванията за тяхната защита в географските територии и акватории, за които се прилага настоящата директива.
2. Държавите-членки предприемат подобни мерки за редовно срещащите се мигриращи видове, които не са посочени в приложение I, като се съобразяват с потребността от защитата им в териториите и акваториите, за които е в сила настоящата директива, по отношение на техните райони на размножаване, линеене, зимуване и почивка по време на техните миграционни маршрути. За тази цел държавите-членки обръщат особено внимание на защитата на влажните зони и особено на влажните зони от международно значение.
3. Държавите-членки изпращат на Комисията цялата необходима информация, така че тя да има възможност да поеме необходимите инициативи от гледна точка на координацията, необходима, за да се осигури териториите, предвидени в параграфи 1 и 2 по-горе, да образуват едно цяло, отговарящо на изискванията за защита на тези видове в географските акватории и територии, за които е в сила настоящата директива.
4. По отношение на защитените територии, посочени в параграфи 1 и 2 по-горе, държавите-членки вземат подходящи мерки за избягване на замърсяването или влошаване на условията в местообитанията, или всякакво обезпокояване на птиците, доколкото те ще имат значение предвид целите на настоящия член. Извън тези защитени зони държавите-членки също така се стремят да избягват замърсяването и влошаване условията в местообитанията.
Член 5
Без да се засягат членове 7 и 9, държавите-членки предприемат необходимите мерки за създаване на обща система за защита на всички видове птици, посочени в член 1, като по-специално забраняват:
а) умишленото убиване или ловене по какъвто и да е метод;
б) умишленото разрушаване или увреждане на техните гнезда или яйца, или преместването на техните гнезда;
в) събиране на техните яйца от дивата природа и тяхното запазване дори в случаите, когато те са празни;
г) умишленото обезпокояване на тези птици, по-специално през периода на размножаване и отглеждане на малките, доколкото обезпокояването има значение от гледна точка на целите на настоящата директива;
д) държането на птици от видовете, чиито ловуване и плен са забранени.
Член 6
1. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 2 и 3, държавите-членки забраняват за всички видове, посочени в член 1, продажбата, транспорта с цел търговия, съхраняването с цел търговия и предлагането за продажба на живи или мъртви птици или каквито и да е ясно различими части или продукти от такива птици.
2. Дейностите, посочени в параграф 1, не се забраняват по отношение на видовете, посочени в приложение III/1, при условие че птиците са били законно убити, уловени или придобити по друг законен начин.
3. Държавите-членки могат да разрешат в границите на своята територия дейностите, посочени в параграф 1, за видовете, включени в списъка на приложение III/2, като предвиждат разпоредби за определени ограничения, при условие че птиците са били законно убити, уловени или придобити по друг законен начин.
Държавите-членки, желаещи да дадат подобно разрешително, първо се консултират и с Комисията с оглед проучване дали търговията с екземпляри от такива видове би повлияла, или може разумно да се предполага, че ще повлияе върху състоянието на популацията, географското разпространение или репродуктивния потенциал на видовете, застрашени в цялата Общност. Ако това проучване докаже, че даването на разрешителни ще доведе, от гледна точка на Комисията, до застрашаването на някой от по-горе споменатите видове или до възможност за тяхното застрашаване, Комисията представя обоснована препоръка до съответните държави-членки, като посочва своите възражения срещу търговията с въпросните видове. Ако Комисията сметне, че не съществува подобен риск, тя ще информира съответните заинтересовани държави-членки.
Препоръките на Комисията се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
Държавите-членки, предоставящи разрешително съгласно настоящия параграф, проверяват редовно на определени интервали от време, дали условията за предоставянето на такива разрешителни продължават да се изпълняват.
4. Комисията прави проучване на биологичния статус на видовете, изброени в приложение III/3, и на ефекта от продажбите върху този статус.
Тя представя най-късно до четири месеца преди времето, посочено в член 18, параграф 1 от настоящата директива, отчет и своето предложение на комитета, посочен в член 16, с оглед на решението за включването на тези видове в приложение III/2.
До приемането на това решение държавите-членки могат да прилагат съществуващите национални правила за подобни видове, без да нарушават параграф 3 от настоящата директива.
Член 7
1. Поради своето популационно състояние, географско разпространение и репродуктивен потенциал в границите на Общността видовете, изброени в приложение II, могат да бъдат ловувани в съответствие с националното законодателство. Държавите-членки гарантират, че ловуването на тези видове не излага на опасност действията по опазването в техния район на разпространение.
2. Видовете, посочени в приложение II/1, могат да бъдат ловувани в географските акватории и територии, в които е в сила настоящата директива.
3. Видовете, посочени в приложение II/2, могат да бъдат ловувани само в държавите-членки, за които те са посочени.
4. Държавите-членки гарантират, че практиката на ловуване, включително ловуване със соколи, ако такова се практикува, се извършва в съответствие с действащите национални мерки, отговаря на принципите на разумно използване и екологично балансиран контрол на съответните видове птици и че относно популациите на тези видове, по-специално мигриращите видове, тази практика е в съответствие с мерките, произтичащи от член 2. Те вземат необходимите мерки по-специално видовете, за които е приложимо правото за лова, да не се ловуват в сезона на отглеждане на малките, нито по време на различните етапи на размножаване. По-специално те вземат необходимите мерки видовете мигриращи птици, за които са в сила разпоредбите за лова, да не се ловуват по време на размножителния им период или при завръщането им в местата за отглеждане на малките. Държавите-членки изпращат на Комисията цялата необходима информация по практическото приложение на техните ловни разпоредби.
Член 8
1. По отношение на лова, плена и убиването на птици по силата на настоящата директива, държавите-членки забраняват използването на всички средства, мерки и методи, и по-специално изброените в приложение IV, буква а), които се използват за широкомащабно или неизбирателно ловене или убиване на птици, или такова, което би предизвикало изчезване на даден вид.
2. Освен това държавите-членки забраняват всякакъв лов чрез използването на транспортни средства и при условията, посочени в приложение IV, буква б).
Член 9
1. Държавите-членки могат да приемат дерогация от разпоредбите на членове 5, 6, 7 и 8 в случаите, когато няма друго задоволително разрешение, поради следните причини:
а) - в интерес на общественото здраве и безопасност,
- в интерес на безопасността на въздушния транспорт,
- за да се предотвратят сериозните увреждания върху селскостопанските култури и животни, горите, рибните стопанства и водите,
- за защита на флората и фауната;
б) за целите на научните изследвания и обучението, за повторното заселване, за повторното въвеждане и за размножаването, необходимо за тези цели;
в) да разрешат, при строго контролирани условия и избирателно, плена, държането или други видове благоразумно използване на малък брой от определени видове птици.
2. Дерогациите трябва да определят:
- видовете, които са предмет на дерогацията,
- разрешените средства, мерки и методи за плен или убиване,
- условията на риск, времето и територията, за които могат да бъдат предоставени подобни дерогации,
- органа, оправомощен да обяви, че необходимите условия са осигурени и да реши кои средства, мерки и методи могат да бъдат използвани, в какви граници и от кого,
- контрола, който ще бъде осъществен.
3. Всяка година държавите-членки изпращат до Комисията отчет за приложението на настоящия член.
4. На базата на наличната информация, и по-специално информацията, изпратена до Комисията в изпълнение на параграф 3, Комисията осигурява непрекъснато последствията от тези дерогации да не са несъвместими с настоящата директива. Тя предприема подходящите мерки за тази цел.
Член 10
1. Държавите-членки поощряват провеждането на изследвания и всички дейности, които се изискват като основа за защитата, управлението и използването на популациите на всички видове птици, посочени в член 1.
2. Специално внимание се обръща на изследванията и дейностите по обектите, изброени в приложение V. Държавите-членки ще изпращат на Комисията цялата информация, която се изисква за вземането на съответните мерки за координацията на изследванията и дейностите, посочени в настоящия член.
Член 11
Държавите-членки следят въвеждането на видове птици, които не се срещат естествено в диво състояние на европейската територия на държавите-членки, да не нанася вреда на местната флора и фауна. В тази връзка те се консултират с Комисията.
Член 12
1. Държавите-членки предават на Комисията на всеки три години, започвайки от датата на изтичане на срока, посочен в член 18, параграф 1, отчет за приложението на съответните национални разпоредби, приети в съответствие с директивата.
2. Комисията подготвя на всеки три години обобщен доклад, разработен на базата на информацията, посочена в параграф 1. Тази част от предварителния отчет, която обхваща информацията, предоставена от държавите-членки, се препраща на властите на съответните държави-членки за потвърждение. Окончателната версия на отчета се предава на държавите-членки.
Член 13
Прилагането на мерките, предприети в изпълнение на настоящата директива, не може да води до влошаване на настоящата ситуация по отношение на съхраняването на видовете птици, посочени в член 1.
Член 14
Държавите-членки могат да въведат по-строги мерки за защита от предвидените съгласно настоящата директива.
Член 15
Изменения, които са необходими за адаптирането към техническия и научния прогрес на приложения I и V към настоящата директива, и измененията, посочени в член 6, параграф 4, втора алинея, се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 17.
Член 16
1. За целите на измененията, посочени в член 15 от настоящата директива, се създава Комитет за адаптиране към техническия и научния прогрес (наричан по-нататък "комитетът"), състоящ се от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. Комитетът приема свой процедуре правилник.
Член 17
1. В случаите, когато трябва да бъде следвана процедурата, определена в настоящия член, въпросите се отнасят към Комитета от неговия председател или по негова собствена инициатива, или по искане на представител на държава-членка.
2. Представителят на Комисията представя на комитета проектоплан за мерките, които следва да бъдат предприети. Комитетът представя своето становище относно проектоплана в срок, определен от председателя, като се има предвид спешността на проблема. Той приема решения с мнозинство от 41 гласа, като гласовете на държавите-членки се претеглят, както е предвидено в член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. а) Комисията приема визираните мерки, когато те са в съответствие със становището на комитета.
б) Когато визираните мерки не са в съответствие със становището на комитета или ако не бъде представено становище, Комисията незабавно представя предложение пред Съвета относно мерките, които да бъдат приети. Съветът приема решения с квалифицирано мнозинство.
в) Ако в рамките на три месеца от представяне на предложението Съветът не е предприел действие, предложените мерки се приемат от Комисията.
Член 18
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива в рамките на две години от нейното нотифициране. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, регулирана от настоящата директива.
Член 19
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 2 април 1979 година.
++++
CONSIGLIO
DIRETTIVA DEL CONSIGLIO
del 2 aprile 1979
concernente la conservazione degli uccelli selvatici
( 79/409/CEE )
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE ,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea , in particolare l ' articolo 235 ,
vista la proposta della Commissione ( 1 ) ,
visto il parere del Parlamento europeo ( 2 ) ,
visto il parere del Comitato economico e sociale ( 3 ) ,
considerando che la dichiarazione del Consiglio del 22 novembre 1973 , concernente un programma d ' azione delle Comunità europee in materia ambientale ( 4 ) , prevede azioni specifiche per la protezione degli uccelli , completata dalla risoluzione del Consiglio delle Comunità europee e dei rappresentanti dei governi degli Stati membri , riuniti in sede di Consiglio , del 17 maggio 1977 , concernente il proseguimento e l ' attuazione di una politica e di un programma di azione delle Comunità europee in materia ambientale ( 5 ) ;
considerando che per molte specie di uccelli viventi naturalmente allo stato selvatico nel territorio europeo degli Stati membri si registra una diminuzione , in certi casi rapidissima , della popolazione e che tale diminuzione rappresenta un serio pericolo per la conservazione dell ' ambiente naturale , in particolare poichù minaccia gli equilibri biologici ;
considerando che gran parte delle specie di uccelli viventi naturalmente allo stato selvatico nel territorio europeo degli Stati membri appartengono alle specie migratrici ; che dette specie costituiscono un patrimonio comune e che l ' efficace protezione degli uccelli è un problema ambientale tipicamente transnazionale , che implica responsabilità comuni ;
considerando che le condizioni di vita degli uccelli in Groenlandia sono sostanzialmente diverse da quelle esistenti nelle altre regioni del territorio europeo degli Stati membri , a causa delle circostanze generali ed in particolare del clima , della scarsa densità di popolazione , della dimensione e della posizione geografica eccezionali dell ' isola ;
considerando che , quindi , la presente direttiva non deve essere applicata alla Groenlandia ;
considerando che la conservazione delle specie di uccelli viventi naturalmente allo stato selvatico nel territorio europeo degli Stati membri è necessaria per raggiungere , nel funzionamento del mercato comune , gli obiettivi comunitari in materia di miglioramento delle condizioni di vita , di sviluppo armonioso delle attività economiche nell ' insieme della Comunità e di espansione continua ed equilibrata , ma che i poteri di azione specifici necessari in materia non sono stati previsti dal trattato ;
considerando che le misure da prendere devono applicarsi ai diversi fattori che possono influire sull ' entità della popolazione aviaria , e cioè alle ripercussioni delle attività umane , in particolare alla distruzione e all ' inquinamento degli habitat , alla cattura e all ' uccisione da parte dell ' uomo , al commercio che ne consegue , e che nel quadro di una politica di conservazione bisogna adeguare la severità di tali misure alla situazione delle diverse specie ;
considerando che la conservazione si prefigge la protezione a lungo termine e la gestione delle risorse naturali in quanto parte integrante del patrimonio dei popoli europei ; che essa consente di regolarle disciplinandone lo sfruttamento in base a misure necessarie al mantenimento e all ' adeguamento degli equilibri naturali delle specie entro i limiti di quanto è ragionevolmente possibile ;
considerando che la preservazione , il mantenimento o il ripristino di una varietà e di una superficie sufficienti di habitat sono indispensabili alla conservazione di tutte le specie di uccelli ; che talune specie di uccelli devono essere oggetto di speciali misure di conservazione concernenti il loro habitat per garantirne la sopravvivenza e la riproduzione nella loro area di distribuzione ; che tali misure devono tener conto anche delle specie migratrici ed essere coordinate in vista della costituzione di una rete coerente ;
considerando che , per evitare che gli interessi commerciali esercitino eventualmente una pressione nociva sui livelli di prelievo , è necessario istituire un divieto generale di commercializzazione e limitare le deroghe alle sole specie il cui status biologico lo consenta , tenuto conto delle condizioni specifiche che prevalgono nelle varie regioni ;
considerando che , a causa del livello di popolazione , della distribuzione geografica e del tasso di riproduzione in tutta la Comunità , talune specie possono formare oggetto di atti di caccia , ciò che costituisce un modo ammissibile di utilizzazione , semprechù vengano stabiliti ed osservati determinati limiti ; che tali atti di caccia devono essere compatibili con il mantenimento della popolazione di tali specie a un livello soddisfacente ;
considerando che i mezzi , impianti o metodi di cattura e di uccisione in massa o non selettivi nonchù l ' inseguimento con taluni mezzi di trasporto devono essere vietati a causa dell ' eccessiva pressione che esercitano o possono esercitare sul livello di popolazione delle specie interessate ;
considerando che , data l ' importanza che possono avere talune situazioni particolari , occorre prevedere la possibilità di deroghe a determinare condizioni e sotto il controllo della Commissione ;
considerando che la conservazione dell ' avifauna e delle specie migratrici in particolare presenta ancora dei problemi , per cui si rendono necessari lavori scientifici , lavori che permetteranno inoltre di valutare l ' efficacia delle misure prese ;
considerando che si deve curare , in consultazione con la Commissione , che l ' eventuale introduzione di specie di uccelli che non vivono naturalmente allo stato selvatico nel territorio europeo degli Stati membri non danneggi in alcun modo la flora e la fauna locali ;
considerando che ogni tre anni la Commissione elaborerà e comunicherà agli Stati membri una relazione riassuntiva basata sulle informazioni inviatele dagli Stati membri per quanto riguarda l ' applicazione delle disposizioni nazionali adottate conformemente alla presente direttiva ;
considerando che il progresso scientifico e tecnico impone un rapido adeguamento di alcuni allegati ; che , per facilitare l ' attuazione dei provvedimenti necessari ; bisogna prevedere una procedura che assicuri una stretta cooperazione tra gli Stati membri e la Commissione nell ' ambito di un comitato per l ' adeguamento al progresso scientifico e tecnico ,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA :
Articolo 1
1 . La presente direttiva concerne la conservazione di tutte le specie di uccelli viventi naturalmente allo stato selvatico nel territorio europeo degli Stati membri al quale si applica il trattato . Essa si prefigge la protezione , la gestione e la regolazione di tali specie e ne disciplina lo sfruttamento .
2 . Essa si applica agli uccelli , alle uova , ai nidi e agli habitat .
3 . La presente direttiva non si applica alla Groenlandia .
Articolo 2
Gli Stati membri adottano le misure necessarie per mantenere o adeguare la popolazione di tutte le specie di uccelli di cui all ' articolo 1 ad un livello che corrisponde in particolare alle esigenze ecologiche , scientifiche e culturali , pur tenendo conto delle esigenze economiche e ricreative .
Articolo 3
1 . Tenuto conto delle esigenze di cui all ' articolo 2 , gli Stati membri adottano le misure necessarie per preservare , mantenere o ristabilire , per tutte le specie di uccelli di cui all ' articolo 1 , una varietà e una superficie di habitat .
2 . La preservazione , il mantenimento e il ripristino dei biotopi e degli habitat comportano anzitutto le seguenti misure :
a ) istituzione di zone di protezione ;
b ) mantenimento e sistemazione conforme alle esigenze ecologiche degli habitat situati all ' interno e all ' esterno delle zone di protezione ;
c ) ripristino dei biotopi distrutti ;
d ) creazione di biotopi .
Articolo 4
1 . Per le specie elencate nell ' allegato I sono previste misure speciali di conservazione per quanto riguarda l ' habitat , per garantire la sopravvivenza e la riproduzione di dette specie nella loro area di distribuzione .
A tal fine si tiene conto :
a ) delle specie minacciate di sparizione ;
b ) delle specie che possono essere danneggiate da talune modifiche del loro habitat ;
c ) delle specie considerate rare in quanto la loro popolazione è scarsa o la loro ripartizione locale è limitata ;
d ) di altre specie che richiedono una particolare attenzione per la specificità del loro habitat .
Per effettuare le valutazioni si terrà conto delle tendenze e delle variazioni dei livelli di popolazione .
Gli Stati membri classificano in particolare come zone di protezione speciale i territori più idonei in numero e in superficie alla conservazione di tali specie , tenuto conto delle necessità di protezione di queste ultime nella zona geografica marittima e terrestre in cui si applica la presente direttiva .
2 . Analoghe misure vengono adottate dagli Stati membri per le specie migratrici non menzionate nell ' allegato I che ritornano regolarmente , tenuto conto delle esigenze di protezione nella zona geografica marittima e terrestre in cui si applica la presente direttiva per quanto riguarda le aree di riproduzione , di muta e di svernamento e le zone in cui si trovano le stazioni lungo le rotte di migrazione . A tale scopo , gli Stati membri attribuiscono una importanza particolare alla protezione delle zone umide e specialmente delle zone d ' importanza internazionale .
3 . Gli Stati membri inviano alla Commissione tutte le informazioni opportune affinchù essa possa prendere le iniziative idonee per il necessario coordinamento affinchù le zone di cui al paragrafo 1 , da un lato , e 2 , dall ' altro , costituiscano una rete coerente e tale da soddisfare le esigenze di protezione delle specie nella zona geografica marittima e terrestre in cui si applica la presente direttiva .
4 . Gli Stati membri adottano misure idonee a prevenire , nelle zone di protezione di cui ai paragrafi 1 e 2 , l ' inquinamento o il deterioramento degli habitat , nonchù le perturbazioni dannose agli uccelli che abbiano conseguenze significative tenuto conto degli obiettivi del presente articolo . Gli Stati membri cercheranno inoltre di prevenire l ' inquinamento o il deterioramento degli habitat al di fuori di tali zone di protezione .
Articolo 5
Fatte salve le disposizioni degli articoli 7 e 9 , gli Stati membri adottano le misure necessarie per instaurare un regime generale di protezione di tutte le specie di uccelli di cui all ' articolo 1 , che comprenda in particolare il divieto :
a ) di ucciderli o di catturarli deliberatamente con qualsiasi metodo ;
b ) di distruggere o di danneggiare deliberatamente i nidi e le uova e di asportare i nidi ;
c ) di raccogliere le uova nell ' ambiente naturale e di deternerle anche vuote ;
d ) di disturbarli deliberatamente in particolare durante il periodo di riproduzione e di dipendenza quando ciò abbia conseguenze significative in considerazione degli obiettivi della presente direttiva ;
e ) di detenere le specie di cui sono vietate la caccia e la cattura .
Articolo 6
1 . Fatte salve le disposizioni dei paragrafi 2 e 3 , gli Stati membri vietano , per tutte le specie di uccelli menzionate all ' articolo 1 , la vendita , il trasporto per la vendita , la detenzione per la vendita nonchù l ' offerta in vendita degli uccelli vivi e degli uccelli morti , nonchù di qualsiasi parte o prodotto ottenuto dall ' uccello , facilmente riconoscibili .
2 . Per le specie elencate nell ' allegato III/1 , le attività di cui al paragrafo 1 non sono vietate , purchù gli uccelli siano stati in modo lecito uccisi o catturati o altrimenti legittimamente acquistati .
3 . Gli Stati membri possono ammettere nel loro territorio , per le specie elencate nell ' allegato III/2 , le attività di cui al paragrafo 1 e prevedere limitazioni al riguardo , purchù gli uccelli siano stati in modo lecito uccisi o catturati o altrimenti legittimamente acquistati .
Gli Stati membri che intendono concedere tale permesso si consultano in via preliminare con la Commissione , con la quale esaminano se la commercializzazione degli esemplari della specie in questione contribuisca o rischi di contribuire , per quanto è ragionevolmente possibile prevedere , a mettere in pericolo il livello di popolazione , la distribuzione geografica o il tasso di riproduzione della specie stessa nell ' insieme della Comunità . Se tale esame rivela che il permesso previsto porta o può portare , secondo la Commissione , ad uno dei rischi summenzionati , la Commissione rivolge allo Stato membro una raccomandazione debitamente motivata , nella quale disapprova la commercializzazione della specie in questione . Se la Commissione ritiene che non esista tale rischio , ne informa lo Stato membro .
La raccomandazione della Commissione deve essere pubblicata nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee .
Lo Stato membro che concede il permesso di cui al presente paragrafo verifica ad intervalli regolari se sussistano le condizioni necessarie per la concessione di tale permesso .
4 . Per le specie di cui all ' allegato III/3 , la Commissione compie degli studi sul loro status biologico e sulle ripercussioni della commercializzazione su tale status .
Al massimo quattro mesi prima della scadenza del termine di cui all ' articolo 18 , paragrafo 1 , essa sottopone una relazione e le sue proposte al comitato di cui all ' articolo 16 , ai fini di una decisione in merito all ' iscrizione di tali specie nell ' allegato III/2 .
Nell ' attesa di tale decisione , gli Stati membri possono applicare a dette specie le regolamentazioni nazionali esistenti , salvo restando il paragrafo 3 .
Articolo 7
1 . In funzione del loro livello di popolazione , della distribuzione geografica e del tasso di riproduzione in tutta la Comunità le specie elencate nelle ' allegato II possono essere oggetto di atti di caccia nel quadro della legislazione nazionale . Gli Stati membri faranno in modo che la caccia di queste specie non pregiudichi le azioni di conservazione intraprese nella loro area di distribuzione .
2 . Le specie dell ' allegato II/1 possono essere cacciate nella zona geografica marittima e terrestre in cui si applica la presente direttiva .
3 . Le specie dell ' allegato II/2 possono essere cacciate soltanto negli Stati membri per i quali esse sono menzionate .
4 . Gli Stati membri si accertano che l ' attività venatoria , compresa eventualmente la caccia col falco , quale risulta dall ' applicazione delle disposizioni nazionali in vigore , rispetti i principi di una saggia utilizzazione e di una regolazione ecologicamente equilibrata delle specie di uccelli interessate e sia compatibile , per quanto riguarda il contingente numerico delle medesime , in particolare delle specie migratrici , con le disposizioni derivanti dall ' articolo 2 . Essi provvedono in particolare a che le specie a cui applica la legislazione della caccia non siano cacciate durante il periodo della nidificazione nù durante le varie fasi della riproduzione e della dipendenza . Quando si tratta di specie migratrici , essi provedono in particolare a che le specie soggette alla legislazione della caccia non vengano cacciate durante il periodo della produzione e durante il ritorno al luogo di nidificazione . Gli Stati membri trasmettono alla Commissione tutte le informazioni utili sull ' applicazione pratica della loro legislazione pratica della loro legislazione sulla caccia .
Articolo 8
1 . Per quanto riguarda la caccia , la cattura o l ' uccisione di uccelli nel quadro della presente direttiva , gli Stati membri vietano il ricorso a qualsiasi mezzo , impianto e metodo di cattura o di uccisione , in massa o non selettiva o che possa portare localmente all ' estinzione di una specie , in particolare a quelli elencati nell ' allegato IV , lettera a ) .
2 . Gli Stati membri vietano inoltre qualsiasi tipo di caccia con mezzi di trasporto ed alle condizioni indicati nell ' allegato IV , lettera b ) .
Articolo 9
1 . Sempre che non vi siano altre soluzioni soddisfacenti , gli Stati membri possono derogare agli articoli 5 , 6 , 7 e 8 per le seguenti ragioni ;
a ) - nell ' interesse della salute e della sicurezza pubblica ,
- nell ' interesse della sicurezza aerea ,
- per prevenire gravi danni alle colture , al bestiame , ai boschi , alla pesca e alle acque ,
- per la protezione della flora e della fauna ;
b ) ai fini della ricerca e dell ' insegnamento , del ripopolamento e della reintroduzione nonchù per l ' allevamento connesso a tali operazioni ;
c ) per consentire in condizioni rigidamente controllate e in modo selettivo la cattura , la detenzione o altri impieghi misurati di determinati uccelli in piccole quantità .
2 . Le deroghe dovranno menzionate :
- le specie che formano oggetto delle medesime ,
- i mezzi , gli impianti e i metodi di cattura o di uccisione autorizzata ,
- le condizioni di rischio e le circostanze di tempo e di luogo in cui esse possono esser fatte ,
- l ' autorità abilitata a dichiarare che le condizioni stabilite sono realizzate e a decidere quali mezzi , impianti e metodi possano essere utilizzati , entro quali limiti , da quali persone ,
- i controllo che saranno effettuati .
3 . Gli Stati membri inviano ogni anno alla Commissione una relazione sull ' applicazione del presente articolo .
4 . In base alle informazioni di cui dispone , in particolare quelle comunicatele ai sensi del paragrafo 3 , la Commissione vigila costantemente affichù le conseguenze di tali deroghe non siano incompatibili con la presente direttiva . Essa prende adeguate iniziative in merito .
Articolo 10
1 . Gli Stati membri incoraggiano le ricerche e i lavori necessari per la protezione , la gestione e l ' utilizzazione della popolazione di tutte le specie di uccelli di cui all ' articolo 1 .
2 . Un ' attenzione particolare sarà accordata alle ricerche e ai lavori sugli argomenti elencati nell ' allegato V . Gli Stati membri trasmettono alla Commissione tutte le informazioni ad essa necessarie per prendere misure appropriate per coordinare le ricerche e i lavori di cui al presente articolo .
Articolo 11
Gli Stati membri vigilano affinchù l ' eventuale introduzione di specie di uccelli che non vivono naturalmente allo Stato selvatico nel territorio europeo degli Stati membri non pregiudichi la flora e la fauna locali . Essi consultano al riguardo la Commissione .
Articolo 12
1 . Gli Stati membri trasmettono alla Commissione ogni tre anni , a decorrere dalla scadenza del termine di cui all ' articolo 18 , paragrafo 1 , una relazione sull ' applicazione delle disposizioni nazionali adottate in virtù della presente direttiva .
2 . La Commissione elabora ogni tre anni una relazione riassuntiva basata sulle informazioni di cui al paragrafo 1 . La parte del progetto di relazione relativa alle informazioni fornite da uno Stato membro viene trasmessa per la verifica alle autorità dello Stato membro in questione . La versione definitiva della relazione verrà comunicata agli Stati membri .
Articolo 13
L ' applicazione delle misure adottate in virtù della presente direttiva non deve provocare un deterioramento della situazione attuale per quanto riguarda la conservazione di tutte le specie di uccelli di cui all ' articolo 1 .
Articolo 14
Gli Stati membri possono prendere misure di protezione più rigorose di quelle previste dalla presente direttiva .
Articolo 15
Le modifiche necessarie per adeguare gli allegati I a V al progresso scientifico e tecnico , nonchù le modifiche di cui all ' articolo 6 , paragrafo 4 , secondo comma , sono adottate conformemente alla procedura di cui all ' articolo 17 .
Articolo 16
1 . Ai fini delle modifiche di cui all ' articolo 15 , è istituito un comitato per l ' adeguamento al progresso scientifico e tecnico della presente direttiva , in appresso denominato « comitato » , composto di rappresentanti degli Stati membri e presieduto da un rappresentante della Commissione .
2 . Il comitato stabilisce il proprio regolamento interno .
Articolo 17
1 . Qualora si faccia riferimento alla procedura definita nel presente articolo , il comitato è adito dal presidente , ad iniziativa di quest ' ultimo oppure a richiesta del rappresentante di uno Stato membro .
2 . Il rappresentante della Commissione sottopone al comitato un progetto delle misure da prendere . Il comitato esprime il proprio parere su questo progetto entro un termine che il presidente può stabilire in funzione dell ' urgenza della questione . Esso si pronuncia alla maggioranza di 41 voti ; ai voti degli Stati membri è attribuita la ponderazione stabilita all ' articolo 148 , paragrafo 2 , del trattato . Il presidente non partecipa alla votazione .
3 . a ) La Commissione adotta le misure previste , se conformi al parere del comitato .
b ) Quando dette misure non sono conformi al parere del comitato , o in mancanza di parere , la Commissione sottopone senza indugio al Consiglio una proposta sulle misure da prendere . Il Consiglio delibera a maggioranza qualificata .
c ) Se , allo scadere di un periodo di 3 mesi a decorrere dal momento in cui il Consiglio è stato adito , questo non ha deliberato , le misure proposte vengono adottate dalla Commissione .
Articolo 18
1 . Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative , regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro due anni dalla sua notifica . Essi ne informano immediatamente la Commissione .
2 . Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva .
Articolo 19
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva .
Fatto a Lussemburgo , addì 2 aprile 1979 .