32004L0103
L 313/16
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2004/103/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 7 октомври 2004 година
относно контрола за идентичност и проверките на фитосанитарното състояние на растенията, растителните продукти и други предмети, изброени в част Б от приложение V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета, които могат да бъдат извършвани на място, различно от входния пункт на Общността, или на място в непосредствена близост до него и за определяне на условията, свързани с тези проверки
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 13в, параграф 2, буква г) и 13в, параграф 2, буква д) и член 13в, параграф 4, четвърта и пета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2000/29/ЕО растенията, растителните продукти или други предмети, изброени в част Б от приложение V към нея, с произход трети държави, по принцип трябва да бъдат обект на установяване на идентичността и проверки за фитосанитарното състояние на растенията на входния пункт или на място, близо до него.
(2)
В случай на транзитно преминаване на стоки, които не са от Общността, тези проверки за фитосанитарното състояние на растенията могат също така да бъдат извършвани в помещенията на официалния орган по местоназначение или на което и да е друго място в непосредствена близост; в някои други случаи тези проверки могат да бъдат извършвани в местоназначението, като например мястото на производство, дотолкова доколкото бъдат осигурени специални гаранции и документи по отношение на транспортирането на растенията, растителните продукти и другите артикули.
(3)
Необходимо е да се определят случаите, при които проверките на идентичността и фитосанитарното състояние на растенията могат да бъдат извършвани на местоназначението.
(4)
За да бъде подсигурено, че не съществува риск от разпространение на вредни организми по време на транспортирането, е необходимо да бъдат приети разпоредби или специфични гаранции и документи по отношение на транспорта.
(5)
Необходимо е да бъдат определени минималните условия за извършване на проверките за идентичността и фитосанитарното състояние на растенията по отношение на техническите изисквания, приложими към официалните органи, които отговарят за проверките в местата на получаване, както и по отношение на апаратурата, инструментите и съоръженията, които дават възможност на отговорните официални органи да извършват проверките за идентичността и фитосанитарното състояние.
(6)
Необходимо е да се определят подробни правила относно сътрудничеството между отговорните официални органи и митническите пунктове, включително образците на документите, които да се използват в процеса на това сътрудничество, начина на предаване на тези документи и процедурите за обмен на информация.
(7)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се прилага по отношение на растенията, растителните продукти и други предмети, изброени в част Б от приложение V към Директива 2000/29/ЕО, идващи от трети страни (наричани по-долу „съответни продукти“). В случаите и при обстоятелствата, определени в настоящата директива, държавите-членки могат да постановят проверките съгласно член 13а, параграф 1, буква б), ii) и iii) от Директива 2000/29/ЕО относно съответните продукти да могат да бъдат извършени на друго място. В случай на транзитно преминаване на стоки, които не са от Общността, съгласно член 13в, параграф 2, буква в) от Директива 2000/29/ЕО проверките могат да бъдат извършвани в помещенията на официалния орган по предназначение или на което и да е друго място в непосредствена близост, когато са изпълнени условията съгласно параграф 2. В случаите съгласно член 13в, параграф 2, буква г) от Директива 2000/29/ЕО проверките могат да бъдат извършвани в мястото на получаване, като например мястото на производство, когато са изпълнени условията, съгласно параграф 2.
2. Условията съгласно параграф 1 са:
а)
когато официалните органи във входния пункт и в мястото на получаване реши, когато е целесъобразно, чрез споразумение между отговорните официални органи на държавите-членки, проверките за идентичността и фитосанитарното състояние на растенията (наричани по-нататък „проверки“) да могат по-щателно да бъдат извършвани на друго място, различно от входния пункт в Общността, или в място в непосредствена близост до него,
и
б)
когато който и да е вносител или друго лице, което отговаря за местата или помещенията, където ще се извършват проверките (наричан по-долу „кандидатът“) на пратките, състоящи се от съответните продукти, има одобрението, чрез процедурата за одобрение, определена в член 2, параграф 2 за извършване на проверките на „място, одобрено за извършване на проверки“ (наричан по-нататък „одобрен приемателен пункт“), което е или:
-
в случаите на транзитно преминаване на стоки, които не са от Общността, съгласно член 13в, параграф 2, буква в) от Директива 2000/29/ЕО, в
-
помещение на официалния орган на получаване, или
-
място в непосредствена близост до тези помещения или определено от митническите власти и от отговорния официален орган, или
-
в случаите на член 13в, параграф 2, буква г) от Директива 2000/29/ЕО, във
-
местоназначение, одобрено от официалния орган и митническите власти, отговорни за района, където е разположено това място
и
в)
когато са изпълнени специфичните гаранции и са представени документите, свързани с транспорта на пратката, съставена от съответните продукти (наричана по-нататък „пратката“), по отношение на мястото, одобрено за приемателен пункт и, когато е целесъобразно, са изпълнени минималните условия относно складирането на тези продукти в тези места.
3. Специфичните гаранции, документи и минималните условия съгласно параграф 2, буква в) са:
а)
опаковката на пратката или транспортното средство, използвано за настоящата пратка, са затворени и запечатани по такъв начин, че съответните продукти не могат да причинят масово нахлуване на вредители или заразяване по време на тяхното транспортиране до приемателния пункт и са такива, че идентичността им се запазва непроменена. В обосновани случаи съответните официални органи на държавите-членки могат да допуснат до одобрените приемателни пунктове пратки, които не са затворени и запечатани, при условие че съответните продукти не могат да причинят масово нахлуване на вредители или заразяване по време на тяхното транспортиране до одобрения приемателен пункт;
б)
пратката се изпраща до одобрения приемателен пункт. Не се разрешава промяна на одобрения приемателен пункт, освен ако това е след одобрение на съответните официални органи на входния пункт и на исканата дестинация и на митническите власти, които отговарят за района, в който е разположен приемателния пункт, за което е подадена молбата;
в)
пратката се придружава от „Документ за фитосанитарното състояние на растения в обращение“, без да се засягат сертификатите, определени в член 13, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО, и съдържа изискваната информация в съответствие с образеца в приложението към настоящата директива; документът се попълва на машина или на ръка с четливи главни букви или по електронен път съгласувано със съответните официални органи на входния пункт и местоназначението и е написан поне на един от официалните езици на Общността;
г)
съответните заглавия на документа съгласно параграф 3, буква в) се попълват и подписват от вносителя на пратката под напътствието на съответния официален орган на входния пункт;
д)
в случаите съгласно параграф 2, буква б) второ тире складирането на пратката в одобрения приемателен пункт трябва да е такова, че пратката да е отделена както от стоки от Общността, така и от пратки, които имат доказани вредители или които са съмнителни за наличие на вредители.
Член 2
1. Държавите-членки осигуряват създаването на процедура за одобряване съгласно параграфи 2, 3 и 4 за оценяване и, когато е целесъобразно, за получаване на одобрение, че отговарят на фитосанитарните условия за осъществяването на проверките в местата, одобрени за приемателни пунктове.
2. Процедурите съгласно параграф 1 трябва да указват, че ако проверките се извършат в одобрените приемателни пунктове, всеки, който подаде молба, трябва да я адресира до отговорните официални органи, които отговарят за провеждането на такива проверки, като моли проверките да бъдат извършени в местата, посочени в молбата.
3. Молбата включва техническо досие, което предоставя информацията, необходима за оценяване на пригодността на предложените приемателни пунктове и която обхваща, в частност:
а)
информацията, свързана със съответните продукти, които ще бъдат внесени и местата, в които съответните внесени продукти ще бъдат складирани и държани в очакване на крайните резултати от проверките и, по-специално, как може да бъде осигурено разделянето, съгласно член 1, параграф 3, буква д) и
б)
когато е целесъобразно, когато съответните продукти са предназначени за лице, на което е бил предоставен статутът на „упълномощен консигнатор“, и са изпълнени условията, постановени в член 406 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (2), или, когато съответните места са предмет на разрешение съгласно член 497 от въпросния регламент, съответно доказателство за това.
4. Държавите-членки осигуряват молбата съгласно параграф 1 да бъде заведена и отговорните официални органи:
а)
да разгледат информацията, предоставена в молбата;
б)
да оценят подходящо ли е извършването на проверки на предложените приемателни пунктове, които трябва да съответстват на минимални изисквания, които са поне тези, постановени в точка 3, букви б) и в) от приложението към Директивата 98/22/ЕО на Комисията (3), или всякакви други изисквания, които държавите-членки могат да наложат по недискриминационен начин и които са обосновани, за да позволят достатъчно ефективни проверки;
в)
да отговори на този, който подава молбата, като:
i)
посочат, че молбата се приема и че съответните места са определени и одобрени за извършване на проверки, или
ii)
посочат, че молбата не се приема, както и причините за това.
5. Държавите-членки, при поискване, предоставят на Комисията и на държавите-членки актуализиран списък на местата, одобрени за приемателни пунктове.
6. Държавите-членки осигуряват отговорните официални органи да предприемат необходимите мерки, ако е установено, че има елементи, които са в ущърб на правилното функциониране на извършването на проверките в местата, одобрени за приемателни пунктове, разположени на тяхна територия.
Държавите-членки информират Комисията и заинтересованите държави-членки за всички значими случаи на несъответствие с условията, които се отнасят до място, одобрено за приемателен пункт.
Член 3
Държавите-членки осигуряват вносителят на пратките, за които е било решено, че проверките на тези пратки могат да се извършат в одобрен приемателен пункт, да бъде субект на следните задължения, без да се засяга Директива 92/90/ЕИО на Комисията (4):
а)
вносителят предварително информира съответния официален орган по местоназначение за въвеждането на съответните продукти, като тази информация трябва да съдържа, по-специално:
i)
името, адреса и местоположението на приемателния пункт;
ii)
планираната дата и време на пристигане в одобрения приемателен пункт на съответните продукти;
iii)
индивидуалния сериен номер на документа за фитосанитарното състояние на растенията в обращение съгласно член 1, параграф 3, буква в), ако има такъв;
iv)
датата и мястото, където е съставен документа за фитосанитарното състояние на растения в обращение съгласно член 1, параграф 3, буква в), ако има такъв;
iv)
името, адреса и официалния регистрационен номер на вносителя;
vi)
референтния номер на фитосанитарния сертификат и/или фитосанитарния сертификат за реекспорт или който и да е друг изискван фитосанитарен документ;
б)
вносителят уведомява съответния официален орган по местоназначение за всички промени по отношение на информацията, предоставяна в изпълнение на буква а).
Член 4
Държавите-членки осигуряват проверките на съответните продукти, извършвани в местата, одобрени за приемателни пунктове, да отговарят на минимални условия, които поне са равни на тези, постановени в точки 1, 2 и точка 3, буква а) от приложението към Директива 98/22/ЕО, или всякакви по-нататъшни изисквания, които държавите-членки могат да наложат по недискриминационен начин и които са обосновани, за да се позволи извършването на ефективни проверки.
Член 5
Държавите-членки могат да постановят допълнителни изисквания, които се считат за необходими за определяне на предложено място като място, одобрено за приемателен пункт.
Член 6
1. Държавите-членки осигуряват сътрудничество, когато е приложимо, между:
а)
официалния орган на входния пункт и официалния орган в мястото на получаване
и
б)
официалния орган на входния пункт и митническия пункт на входния пункт
и
в)
официалния орган на входния пункт в мястото на получаване и митническия пункт в мястото на получаване
и
г)
официалния орган на входния пункт и митническия пункт в мястото на получаване
чрез обмен на съответната информация за растенията, растителните продукти и другите предмети, предназначени за внос, тяхната опаковка и транспортното средство, в писмена форма или в електронна форма, при използване на документа за фитосанитарното състояние на растенията в обращение, съгласно член 1, параграф 3, буква в).
2. Ако входният пункт в Общността за съответните продукти и одобрения приемателен пункт са разположени в различни държави-членки, пратката може да бъде изпратена и проверки могат да бъдат извършени в място, одобрено за приемателен пункт въз основа на споразумение между отговорните официални органи на съответните държави-членки. Доказателството за постигнатото споразумение между отговорните официални органи на съответните държави-членки трябва да бъде вписано в документа за фитосанитарно състояние на растенията в обращение.
3. След като продуктите са били проверени в място, одобрено за приемателен пункт, официалният орган в мястото на получаване потвърждава, че са били извършени съответните проверки за идентичност и фитосанитарно състояние на растенията съгласно член 13а, параграф 1, буква б), ii) и iii) от Директива 2000/29/ЕО, като използва служебен печат и дата. Крайният резултат от тези проверки се изразява в графата, озаглавена „Решение“. Настоящата разпоредба се прилага, mutatis mutandis, ако документните проверки, съгласно член 13в, параграф 2, буква а) от Директива 2000/29/ЕО са били спазени.
4. Ако крайният резултат от проверките съгласно параграф 3 е „Освобождаване“, пратката и съпровождащият я документ за фитосанитарното състояние на растенията в обращение се представят на митническите власти, отговорни за района на „одобрения приемателен пункт“, което дава възможност на пратката да бъде подложена на съответните митнически процедури, съгласно член 13, параграф 1 от Директива 200/29/ЕО. Документът за фитосанитарното състояние на растенията в обращение няма повече да бъде изискван да придружава пратката и настоящият документ или копие от него се съхраняват поне една година от официалния орган в мястото на получаване.
5. Ако резултатът от проверките, съгласно параграф 3 доведе до задължение за преместване на съответните продукти в рамките на Общността в местоназначение извън Общността, те остават под митническо наблюдение докато се осъществи реекспортът на продуктите.
Член 7
Настоящата директива ще бъде преразгледана най-късно до 1 януари 2007 г.
Член 8
1. Държавите-членки приемат и публикуват най-късно до 31 декември 2004 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за текстовете на тези разпоредби и таблицата на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Те ще прилагат тези разпоредби от 1 януари 2005 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 9
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 7 октомври 2004 година.
DIRETTIVA 2004/103/CE DELLA COMMISSIONE
del 7 ottobre 2004
concernente i controlli di identità e fitosanitari su vegetali, prodotti vegetali e altre voci elencati nell'allegato V, parte B, della direttiva 2000/29/CE del Consiglio, che possono essere svolti in un luogo diverso dal punto di entrata nella Comunità o in un luogo vicino e che specifica le condizioni relative a tali controlli
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 2000/29/CE del Consiglio, dell'8 maggio 2000, concernente le misure di protezione contro l'introduzione nella Comunità di organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali e contro la loro diffusione nella Comunità (1), in particolare l'articolo 13 quater, paragrafo 2, lettere d) ed e), e paragrafo 4, quarto e quinto comma,
considerando quanto segue:
(1)
Ai sensi della direttiva 2000/29/CE, i vegetali, prodotti vegetali e altre voci elencati nell'allegato V, parte B, della stessa direttiva, provenienti da paesi terzi, sono in linea di principio soggetti a controlli di identità e fitosanitari nel punto di entrata nella Comunità, o in un luogo vicino.
(2)
In caso di transito di merci non comunitarie i summenzionati controlli di identità e fitosanitari possono essere svolti anche presso la sede dell'organismo ufficiale di destinazione o qualsiasi altro luogo vicino; in taluni altri casi i controlli in questione possono essere svolti sul luogo di destinazione, come un sito di produzione, purché siano forniti le garanzie specifiche e i documenti richiesti per il trasporto di vegetali, prodotti vegetali e altre voci.
(3)
È necessario specificare i casi in cui i controlli di identità e i controlli fitosanitari possono essere svolti sul luogo di destinazione.
(4)
Per evitare qualsiasi rischio di diffusione di organismi nocivi durante il trasporto, occorre stabilire le disposizioni o le garanzie specifiche e i documenti per il trasporto.
(5)
Occorre stabilire le condizioni minime per lo svolgimento dei controlli di identità e dei controlli fitosanitari per quanto riguarda i requisiti tecnici applicabili agli organismi ufficiali responsabili incaricati dell'ispezione sui luoghi di destinazione nonché per quanto riguarda gli impianti, gli strumenti e le attrezzature che consentono ai summenzionati organismi ufficiali responsabili di svolgere tali controlli.
(6)
È necessario stabilire le modalità relative alla cooperazione tra organismi ufficiali responsabili e uffici doganali, in particolare i modelli dei documenti da utilizzare nell'ambito di tale cooperazione, le modalità di trasmissione degli stessi e le procedure per lo scambio di informazioni.
(7)
Le misure previste dalla presente direttiva sono conformi al parere del comitato fitosanitario permanente,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
1. La presente direttiva si applica ai vegetali, prodotti vegetali e altre voci provenienti da paesi terzi, elencati nell'allegato V, parte B, della direttiva 2000/29/CE (denominati in appresso «prodotti in questione»). Nei casi e nelle circostanze definiti dalla presente direttiva, gli Stati membri possono stabilire che le ispezioni di cui all'articolo 13 bis, paragrafo 1, lettera b), punti ii) e iii), della direttiva 2000/29/CE sui prodotti in questione possono essere svolte in un luogo diverso. Nel caso del transito di merci non comunitarie di cui all'articolo 13 quater, paragrafo 2, lettera c), della direttiva 2000/29/CE, l'ispezione può svolgersi presso la sede dell'organismo ufficiale di destinazione, o in qualsiasi luogo vicino, se sono soddisfatte le condizioni di cui al paragrafo 2. Nei casi di cui all'articolo 13 quater, paragrafo 2, lettera d), della direttiva 2000/29/CE, l'ispezione può svolgersi sul luogo di destinazione, ad esempio nel sito di produzione, se sono soddisfatte le condizioni di cui al paragrafo 2.
2. Le condizioni di cui al paragrafo 1 sono le seguenti:
a)
gli organismi ufficiali del punto di entrata e quelli di destinazione decidono, se del caso mediante accordi tra gli organismi ufficiali responsabili degli Stati membri, che i controlli di identità e fitosanitari (denominati in appresso «controlli») potrebbero essere svolti in modo più accurato in un luogo diverso dal punto di entrata nella Comunità o in un luogo vicino
e
b)
l’importatore o altro responsabile dei luoghi o delle sedi in cui si svolgeranno i controlli (denominato in appresso «richiedente») ha ottenuto l’autorizzazione, in esito alla procedura di cui all’articolo 2, paragrafo 2, affinché i controlli su una spedizione costituita dai prodotti in questione siano svolti presso un «luogo di ispezione riconosciuto» che può essere
-
in caso di transito di merci non comunitarie di cui all'articolo 13 quater, paragrafo 2, lettera c), della direttiva 2000/29/CE,
-
la sede dell'organismo ufficiale di destinazione, oppure
-
un luogo vicino a tale sede, scelto o riconosciuto dalle autorità doganali e dall'organismo ufficiale responsabile, oppure
-
nei casi di cui all'articolo 13 quater, paragrafo 2, lettera d), della direttiva 2000/29/CE,
-
un luogo di destinazione riconosciuto dall’organismo ufficiale e dalle autorità doganali responsabili della zona in cui è situato il luogo di destinazione,
e
c)
sono forniti le garanzie specifiche e i documenti richiesti per il trasporto di una spedizione costituita dai prodotti in questione (denominata in appresso «spedizione») verso il luogo di ispezione riconosciuto, nonché, se del caso, sono soddisfatte condizioni minime relative all'immagazzinamento di tali prodotti nei luoghi di ispezione in questione.
3. Le garanzie specifiche, i documenti e le condizioni minime di cui al paragrafo 2, lettera c), sono:
a)
l'imballaggio della spedizione o il mezzo di trasporto utilizzato per tale spedizione sono chiusi o sigillati in modo tale che i prodotti in questione non possano provocare infestazione o infezione durante il loro trasporto verso il luogo di ispezione riconosciuto e sono tali da non modificare l'identità dei prodotti. In casi debitamente motivati i competenti organismi ufficiali degli Stati membri possono ammettere spedizioni che non sono chiuse o sigillate, purché i prodotti in questione non possano provocare infestazione o infezione durante il loro trasporto verso il luogo di ispezione riconosciuto;
b)
la spedizione è inviata al luogo di ispezione riconosciuto. Non sono consentite variazioni del luogo di ispezione, tranne a seguito di autorizzazione da parte dei competenti organismi ufficiali del punto di entrata e della destinazione richiesta, nonché delle autorità doganali responsabili della zona in cui è situato il luogo di ispezione richiesto;
c)
fatti salvi i certificati di cui all'articolo 13, paragrafo 1, della direttiva 2000/29/CE, la spedizione è scortata da un «documento fitosanitario di circolazione» contenente le informazioni richieste conformemente al modello che figura all'allegato della presente direttiva; il documento è compilato a macchina o a mano in stampatello leggibile oppure elettronicamente, d’intesa con i competenti organismi ufficiali del punto di entrata e di destinazione, ed è redatto in almeno una delle lingue ufficiali della Comunità;
d)
le pertinenti voci del documento di cui al paragrafo 3, lettera c), sono compilate e firmate dall’importatore della spedizione sotto la supervisione del competente organismo ufficiale del punto di entrata;
e)
nei casi di cui al paragrafo 2, lettera b), secondo trattino, l’immagazzinamento della spedizione nel luogo di ispezione riconosciuto è tale da separare la spedizione sia dalle merci comunitarie sia dalle spedizioni infestate o sospettate di infestazione da organismi nocivi.
Articolo 2
1. Gli Stati membri assicurano che venga istituita una procedura di autorizzazione conformemente ai paragrafi 2, 3 e 4, per valutare e se del caso riconoscere l’idoneità, sotto il profilo fitosanitario, all’esecuzione dei controlli nei luoghi proposti come luoghi di ispezione riconosciuti.
2. La procedura di cui al paragrafo 1 prevede che, qualora i controlli debbano essere svolti nei luoghi di ispezione riconosciuti, ogni richiedente presenta domanda agli organismi ufficiali responsabili incaricati dell’esecuzione di siffatti controlli, affinché i controlli vengano svolti nei luoghi indicati nella domanda.
3. La domanda comprende un fascicolo tecnico contenente le informazioni necessarie per valutare l'idoneità dei luoghi proposti come luoghi di ispezione riconosciuti, in particolare:
a)
informazioni relative ai prodotti in questione che si intende importare e ai luoghi in cui i prodotti importati in questione verranno immagazzinati o detenuti in attesa dei risultati definitivi dei controlli, segnatamente le modalità di separazione di cui all’articolo 1, paragrafo 3, lettera e); nonché
b)
se del caso, qualora i prodotti in questione siano destinati ad un soggetto cui è stata riconosciuta la qualifica di «destinatario autorizzato» e soddisfino le condizioni di cui all'articolo 406 del regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione (2) oppure qualora i luoghi in questione siano soggetti all'autorizzazione di cui all'articolo 497 del medesimo regolamento, pertinenti elementi di prova.
4. Gli Stati membri assicurano che la domanda di cui al paragrafo 2 venga iscritta in un registro e che gli organismi ufficiali responsabili:
a)
esaminino le informazioni contenute nella domanda;
b)
valutino l’idoneità all’esecuzione dei controlli presso i luoghi di ispezione proposti, i quali devono soddisfare almeno requisiti minimi stabiliti al punto 3, lettere b) e c), dell’allegato della direttiva 98/22/CE della Commissione (3), oppure ulteriori requisiti che gli Stati membri possono imporre in modo non discriminatorio e giustificati dall’esigenza di permettere ispezioni efficaci;
c)
rispondano al richiedente in uno dei modi seguenti:
i)
comunicando che la domanda è ricevibile e che i luoghi in questione sono designati luoghi di ispezione riconosciuti; oppure
ii)
comunicando che la domanda non è ricevibile con decisione motivata.
5. Gli Stati membri conservano e, su richiesta, mettono a disposizione della Commissione e degli altri Stati membri l'elenco aggiornato dei luoghi di ispezione riconosciuti.
6. Gli Stati membri assicurano che gli organismi ufficiali responsabili adottino le necessarie misure qualora risultino elementi che depongono contro il corretto funzionamento di controlli svolti nei luoghi di ispezione riconosciuti situati sul loro territorio.
Gli Stati membri comunicano alla Commissione e agli Stati membri interessati tutti i casi significativi di inottemperanza alle condizioni applicabili ad un posto di ispezione riconosciuto.
Articolo 3
Gli Stati membri assicurano che, fatti salvi gli obblighi già stabiliti dalla direttiva 92/90/CEE della Commissione (4), l’importatore delle spedizioni per le quali è stato deciso che i relativi controlli possono essere svolti in un luogo di ispezione riconosciuto sia assoggettato ai seguenti obblighi:
a)
l’importatore notifica l’introduzione dei prodotti in questione con sufficiente anticipo al competente organismo ufficiale di destinazione; nella comunicazione figurano in particolare:
i)
il nome, l'indirizzo e l'ubicazione del luogo di ispezione riconosciuto;
ii)
la data e l'ora prevista di arrivo dei prodotti in questione sul luogo di ispezione riconosciuto;
iii)
se noto, il numero di serie che contraddistingue il documento fitosanitario di circolazione di cui all'articolo 1, paragrafo 3, lettera c);
iv)
se noti, la data e il luogo di compilazione del documento fitosanitario di circolazione di cui all'articolo 1, paragrafo 3, lettera c);
v)
il nome, l’indirizzo e il numero di registrazione ufficiale dell’importatore;
vi)
il numero di riferimento del certificato fitosanitario e/o del certificato fitosanitario di riesportazione, o qualsiasi altro documento fitosanitario richiesto;
b)
l’importatore comunica al competente organismo ufficiale di destinazione eventuali variazioni relative alle informazioni fornite conformemente alla lettera a).
Articolo 4
Gli Stati membri assicurano che i controlli sui prodotti in questione svolti sul luogo di ispezione riconosciuto soddisfino almeno le condizioni minime stabilite ai punti 1 e 2 e al punto 3, lettera a), dell’allegato della direttiva 98/92/CE della Commissione, oppure ulteriori requisiti che gli Stati membri possono imporre in modo non discriminatorio e giustificati dall’esigenza di consentire ispezioni efficaci.
Articolo 5
Gli Stati membri possono stabilire i requisiti supplementari ritenuti necessari per designare come luogo di ispezione riconosciuto un luogo proposto.
Articolo 6
1. Se del caso, gli Stati membri assicurano la cooperazione tra:
a)
l'organismo ufficiale del punto di entrata e l'organismo ufficiale di destinazione;
e
b)
l'organismo ufficiale del punto di entrata e l'ufficio doganale del punto di entrata;
e
c)
l'organismo ufficiale di destinazione e l'ufficio doganale di destinazione;
e
d)
l'organismo ufficiale del punto di entrata e l'ufficio doganale di destinazione
mediante lo scambio di pertinenti informazioni sui vegetali, prodotti vegetali o altre voci destinati all'importazione, nonché sugli imballaggi e i mezzi di trasporto, per iscritto o in via elettronica e utilizzando il documento fitosanitario di circolazione di cui all'articolo 1, paragrafo 3, lettera c).
2. Se il punto di entrata dei prodotti in questione nella Comunità e il luogo di ispezione riconosciuto sono situati in Stati membri diversi, la spedizione può essere inviata e i controlli possono essere eseguiti in un luogo di ispezione riconosciuto sulla base di un accordo tra gli organismi ufficiali responsabili degli Stati membri interessati. L’esistenza di tale accordo è indicata sul documento fitosanitario di circolazione.
3. Dopo l’ispezione dei prodotti sul luogo di ispezione riconosciuto, l’organismo ufficiale di destinazione certifica sul documento fitosanitario di circolazione, apponendovi il timbro di servizio e la data, che sono stati svolti i pertinenti controlli di identità e fitosanitari di cui all'articolo 13 bis, paragrafo 1, lettera b), punti ii) e iii), della direttiva 2000/29CE. L’esito definitivo di tali controlli è indicato nella casella «Decisione». Tale disposizione si applica, mutatis mutandis, se sono stati inoltre eseguiti i controlli documentali di cui all'articolo 13 quater, paragrafo 2, lettera a), della direttiva 2000/29/CE.
4. Se l’esito dei controlli di cui al paragrafo 3 è «Immissione», la spedizione, corredata del documento fitosanitario di circolazione, è presentata alle autorità doganali responsabili della zona del «luogo di ispezione riconosciuto», consentendo l’assoggettamento della spedizione alla pertinente procedura doganale di cui all’articolo 13, paragrafo 1, della direttiva 2000/29/CE. Non è più richiesto che il documento fitosanitario di circolazione scorti la partita; tale documento o una sua copia sono conservati per almeno un anno dall’organismo ufficiale del luogo di destinazione.
5. Se l’esito dei controlli di cui al paragrafo 3 determina l’obbligo di trasportare i prodotti in questione nella Comunità verso una destinazione al di fuori della Comunità, questi rimangono in regime di sorveglianza doganale fino alla loro riesportazione.
Articolo 7
La presente direttiva è riesaminata entro e non oltre il 1o gennaio 2007.
Articolo 8
1. Gli Stati membri adottano e pubblicano, entro il 31 dicembre 2004, le disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva. Essi comunicano immediatamente alla Commissione il testo di tali disposizioni nonché una tavola di concordanza tra quest’ultime e la presente direttiva.
Essi applicano tali disposizioni a decorrere dal 1o gennaio 2005.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di detto riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno da essi adottate nella materia disciplinata dalla presente direttiva.
Articolo 9
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Articolo 10
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, il 7 ottobre 2004.