32006R0336
L 064/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 336/2006 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 февруари 2006 година
за прилагане на Международния кодекс за управление на безопасността в рамките на Общността и за отмяна на Регламент (ЕО) № 3051/95 на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението от Комисията,
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (1),
след консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Международният Кодекс за управление на безопасната експлоатация на кораби и предотвратяване на замърсяването (ISM Соdе), наричан по-нататък „Кодекс ISM“, беше приет от Международната морска организация (IMO) през 1993 г. Настоящия кодекс постепенно стана задължителен за повечето кораби, плаващи по международни маршрути, с приемането през май 1994 г. на глава IX „Управление на безопасната експлоатация на кораби“ от Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море (SOLAS), 1974 г.
(2)
Кодексът ISM е изменен от IMO с Резолюция MSC.104(73), приета на 5 декември 2000 г.
(3)
Насоките за въвеждане на Кодекс ISM от администрациите са приети с Резолюция на IMO A.788(19) от 23 ноември 1995 г. Тези насоки са изменени с Резолюция A.913(22), приета на 29 ноември 2001 г.
(4)
Регламент (ЕО) № 3051/95 на Съвета от 8 декември 1995 г. за управление на безопасността на пътническите фериботи (фериботите ро-ро) (3) направи Кодекса ISM задължителен на равнище Общност от 1 юли 1996 г. за всички ро-ро пътнически фериботи, предоставящи редовно обслужване към и от пристанища на държавите-членки както по вътрешните, така и по международните линии, независимо от техния флаг. Това беше първата стъпка към осигуряване на уеднаквено и съгласувано въвеждане на Кодекса ISM във всички държави-членки
(5)
На 1 юли 1998 г. Кодексът ISM стана задължителен според разпоредбите на глава IX от SOLAS за компаниите, които експлоатират пътнически кораби по международни линии, включително пътнически високоскоростни кораби, петролни танкери, танкери за химикали, кораби за превоз на газ, товарни кораби и високоскоростни товарни кораби с брутен тонаж 500 и повече.
(6)
На 1 юли 2002 г. Кодексът ISM стана задължителен за компаниите, които експлоатират по международни линии други товарни кораби и мобилни офшорни сонди с брутен тонаж 500 и повече.
(7)
Безопасността на човешкия живот на море и опазването на околната среда могат да бъдат ефективно увеличени чрез стриктното и задължително прилагане на Кодекса ISM.
(8)
Желателно е Кодексът ISM да се прилага пряко за кораби, плаващи под флага на държавата-членка, както и за кораби, независимо от техния флаг, които се експлоатират изключително по вътрешни линии или за редовно обслужване към или от пристанищата на държавата-членка.
(9)
Приемането на нов регламент с пряка приложимост следва да осигури влизането в сила на Кодекса ISM на базата на уговорката, че се предоставя на държавите-членки правото да решат дали да въведат Кодекса за кораби, независимо от техния флаг, които оперират изключително в зоните на пристанищата.
(10)
Поради това Регламент (ЕО) № 3051/95 следва да бъде отменен.
(11)
Ако дадена държава-членка счита, че на практика е трудно за компаниите да изпълнят специфичните разпоредби на част А от Кодекса ISM за определени кораби или категории кораби, които се използват изключително по вътрешни линии в тази държава-членка, тя може чрез дерогация изцяло или частично от тези разпоредби да наложи мерки, които осигуряват еквивалентно постигане на целите на Кодекса. За тези кораби и компании държавата-членка може да установи алтернативни процедури за издаване на сертификати и за проверка.
(12)
Необходимо е да се вземе предвид Директива 95/21/ЕО на Съвета от 19 юни 1995 г. за държавния контрол на корабите (4).
(13)
Необходимо е също така да се вземат предвид Директива 94/57/ЕО на Съвета от 22 ноември 1994 г. относно общи правила и стандарти за оправомощените организации за преглед и освидетелстване на кораби и за съответните действия на морските администрации (5) с цел определяне на признати организации за целите на настоящия регламент и Директива 98/18/ЕО на Съвета от 17 март 1998 г. за правилата за безопасност и стандартите за пътнически кораби (6) за целите на установяване на обхвата на приложение на настоящия регламент по отношение на пътническите кораби, които се използват по вътрешни линии.
(14)
Мерките, необходими за изменение на приложение II, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).
(15)
Тъй като целите на настоящия регламент, по-точно подобряване на управлението на безопасността и безопасната експлоатация на кораби, както и предотвратяване на замърсяването, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а могат, следователно, да бъдат по-добре постигнати на равнище Общност, Комисията може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, както е посочено в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, посочен в същия член, настоящият регламент не излиза извън това, което е необходимо за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цел
Целта на настоящия регламент е да се подобрят управлението на безопасността и безопасната експлоатация на кораби, както и да се предотврати замърсяването от кораби, посочени в член 3, параграф 1, като се гарантира, че компаниите, експлоатиращи тези кораби, спазват Кодекса ISM чрез:
a)
установяването, въвеждането и правилното поддържане от компаниите на корабните и бреговите системи за управление на безопасността;
б)
контрол от страна флаговите и пристанищните държавни администрации.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„Кодексът ISM“ означава Международния кодекс за управление на безопасната експлоатация на кораби и предотвратяване на замърсяването (ISM Соdе), приет от Международната морска организация с Решение на Асамблеята A.741(18) от 4 ноември 1993 г., изменено с Резолюция на Комитета за безопасност на мореплаването MSC.104(73) от 5 декември 2000 г. и посочено в приложение I към настоящия регламент в актуализираната му версия;
2.
„призната организация“ означава орган, признат в съответствие с Директива 94/57/ЕО;
3.
„компания“ означава собственика на кораба или друга организация или лице, като например управителя или наемателя на кораба, който е приел отговорността за експлоатацията на кораба от собственика и който при приемането на тази отговорност се е съгласил да поеме всички задължения и отговорности, наложени от Кодекса ISM;
4.
„пътнически кораб“ означава кораб, включително високоскоростен кораб, който превозва повече от 12 пътници, или пътнически подводен кораб;
5.
„пътник“ означава всяко лице, различно от:
a)
капитана и членовете на екипажа или други лица, наети или ангажирани в дейността на кораба на борда на този кораб;
б)
дете на възраст под една година;
6.
„високоскоростен кораб“ означава високоскоростен кораб, както е определен в Регламент X-1/2 на SOLAS, в обновената му версия. За високоскоростните пътнически кораби се прилагат ограниченията, посочени в член 2, буква е) от Директива 98/18/ЕО;
7.
„товарен кораб“ означава кораб, включително високоскоростен кораб, който не е пътнически кораб;
8.
„международна линия“ означава пътуване по море от пристанище в държава-членка или друга държава до пристанище извън тази държава или обратно;
9.
„вътрешна линия“ означава пътуване в морски зони от пристанище в държава-членка до същото или друго пристанище в същата държава-членка;
10.
„редовно корабно обслужване“ означава серии от плавателни отсечки на кораба, изпълнени така, че да се обслужи трафикът между същите две или повече точки или:
a)
в съответствие с публикувано разписание; или
б)
с редовни или нередовни плавателни отсечки, така че да се осъществи призната систематична серия;
11.
„ро-ро пътнически ферибот“ означава морски пътнически плавателен съд, както е определено в глава II-1 от SOLAS в обновената версия;
12.
„пътнически подводен кораб“ означава пътнически мобилен плавателен съд, който основно оперира под вода и разчита на поддръжка от повърхността, като например от кораб или от брегови съоръжения, за наблюдение и за едно или повече от изброените по-долу:
a)
презареждане на източниците на захранване;
б)
презареждане с въздух под високо налягане;
в)
презареждане на животоспасяващото оборудване;
13.
„подвижно крайбрежно сондажно съоръжение“ означава плавателен съд, който може да участва в сондажни операции за изследване или експлоатация на ресурси под морското дъно, като например течни или газообразни въглеводороди, сяра или соли;
14.
„брутен тонаж“ означава брутния тонаж на кораб, определен в съответствие с Международната конвенция за тонажно измерване на корабите, 1969 г., или, когато се отнася за кораби, които се използват изключително по вътрешни линии и не се измерват в съответствие с цитираната конвенция, брутния тонаж на кораба, определен в съответствие с националните правила за измерване на тонаж.
Член 3
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за следните видове кораби и за компаниите, които ги използват:
a)
товарни и пътнически кораби, носещи флага на държава-членка, когато пътуват по международни линии;
б)
товарни и пътнически кораби, които се използват изключително по вътрешни линии, независимо от техния флаг;
в)
товарни и пътнически кораби, които извършват услуги към и от пристанища на държавите-членки като редовно корабно обслужване независимо от техния флаг;
г)
мобилни офшорни сонди, опериращи под правомощията на дадена държава-членка.
2. Настоящият регламент няма да се прилага за следните видове кораби или компаниите, които ги експлоатират:
a)
военни и транспортни кораби, както и други кораби, притежавани или експлоатирани от държава-членка и използвани само за правителствени нетърговски услуги;
б)
кораби, които не се привеждат в движение чрез механични средства, дървени примитивно построени кораби, яхти за развлечение и кораби за развлечения, освен ако те нямат екипаж и не превозват повече от 12 пътници с търговски цели;
в)
риболовни плавателни съдове;
г)
товарни кораби и мобилни офшорни сонди с брутен тонаж, по-малък от 500;
д)
пътнически кораби, различни от ро-ро пътническите фериботи, в морските зони класове C и D, както е определено в член 4 от Директива 98/18/ЕО.
Член 4
Съответствие
Държавите-членки осигуряват, че всички компании, които експлоатират кораби, попадащи в обхвата на настоящия регламент, изпълняват разпоредбите на настоящия регламент.
Член 5
Изисквания за управление на безопасността
Корабите, посочени в член 3, параграф 1, и компаниите, които ги експлоатират, изпълняват изискванията на част А от Кодекса ISM.
Член 6
Сертифициране и проверки
За целите на сертифицирането и проверките държавите-членки изпълняват изискванията на част Б от Кодекса ISM.
Член 7
Дерогация
1. Държава-членка може, ако счита, че на практика за компаниите е трудно да изпълнят изискванията на параграфи 6, 7, 9, 11 и 12 от част A от Кодекса ISM за определени кораби или категории кораби, използвани изключително по вътрешни линии в тази държава-членка, да направи изцяло или частично изключение от тези разпоредби чрез налагане на мерки, които осигуряват еквивалентно постигане на целите на Кодекса.
2. За кораби и компании, за които е прието изключение по параграф 1, ако държава-членка счита, че на практика е трудно да се прилагат изискванията, посочени в член 6, тя може да установи алтернативни процедури за сертифициране и проверки.
3. При обстоятелствата, посочени в параграф 1 и, ако е приложимо, параграф 2, се прилага следната процедура:
a)
съответната държава-членка уведомява Комисията за изключението и за мерките, които възнамерява да приеме;
б)
ако в срок шест месеца след съобщението бъде взето решение в съответствие с процедурата, посочена в член 12, параграф 2, че предложеното изключение е неоправдано или че предложените мерки са недостатъчни, към държавата-членка се поставя изискване да измени предложените разпоредби или да се въздържи от приемането им;
в)
държавата-членка прави всички приети мерки публично достояние с пряко позоваване на параграф 1 и, по целесъобразност, параграф 2.
4. В съответствие с дерогация по параграф 1 и, по целесъобразност, параграф 2 съответната държава-членка издава сертификат съгласно втора алинея от приложение II, част Б, раздел 5, в който се посочват приложимите оперативни ограничения.
Член 8
Валидност, приемане и признаване на сертификати
1. Документът за съответствие остава валиден за срок пет години след датата на неговото издаване. Сертификатът за управление на безопасността остава валиден за срок пет години след датата на неговото издаване.
2. В случай на подновяване на документа за съответствие и сертификата за управление на безопасността ще се прилагат съответните разпоредби от част Б от Кодекса ISM.
3. Държавите-членки приемат документите за съответствие, временните документи за съответствие, сертификатите за управление на безопасността и временните сертификати за управление на безопасността, издадени от администрацията на всяка друга държава-членка или от призната организация от името на тази администрация.
4. Държавите-членки приемат документите за съответствие, временните документи за съответствие, сертификатите за управление на безопасността и временните сертификати за управление на безопасността, издадени от администрациите на трети страни или от тяхно име.
За кораби, които редовно извършват транспортно обслужване, съответствието с Кодекса ISM на документите за съответствие, временните документи за съответствие, сертификатите за управление на безопасността и временните сертификати за управление на безопасността, издадени от името на администрациите на трети страни, се проверява с всички подходящи средства от съответната държава-членка (държави-членки) или от нейно име, освен ако тези документи не са издадени от държава-членка или от призната организация.
Член 9
Санкции
Държавите-членки установяват правила за санкции, които се прилагат при нарушаване на настоящия регламент, и предприемат всички необходими мерки, за да осигурят тяхното въвеждане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи.
Член 10
Докладване
1. Държавите-членки докладват на Комисията на всеки две години за въвеждането на настоящия регламент.
2. Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 12, параграф 2, установява съгласуван образец за тези доклади.
3. С помощта на Европейската морска агенция за безопасност и в срок шест месеца след получаването на докладите от държавите-членки Комисията подготвя обединен доклад във връзка с въвеждането на настоящия регламент, който включва, при необходимост, всички предложени мерки. Този доклад се адресира до Европейския парламент и до Съвета.
Член 11
Изменения
1. Измененията на Кодекса ISM могат да бъдат изключени от обхвата на настоящия регламент в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаването на Комитет за безопасност в морето и предотвратяване на замърсяванията, причинени от кораби (COSS) (8).
2. Всяко изменение на приложение II се прави в съответствие с процедурата, посочена в член 12, параграф 2.
Член 12
Комитет
1. В дейността си Комисията се подпомага от Комитет за безопасност в морето и предотвратяване на замърсяванията, причинени от кораби (COSS), създаден по член 3 от Регламент (ЕО) № 2099/2002.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се отчитат разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, е два месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 13
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 3051/95 се отменя от 24 март 2006 г.
2. Временните документи за съответствие, временните сертификати за управление на безопасността, документите за съответствие и сертификатите за управление на безопасността, издадени преди 24 март 2006 г., остават валидни до изтичане на срока им на валидност или до датата на следващото им потвърждение.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
По отношение на товарни и пътнически кораби, за които досега не се изискваше да съответстват на Кодекса ISM, настоящият регламент се прилага от 24 март 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 15 февруари 2006 година.
REGOLAMENTO (CE) n. 336/2006 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 15 febbraio 2006
sull'attuazione nella Comunità del codice internazionale di gestione della sicurezza e che abroga il regolamento (CE) n. 3051/95 del Consiglio
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 80, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
previa consultazione del Comitato delle regioni,
deliberando in conformità della procedura di cui all'articolo 251 del trattato (2),
considerando quanto segue:
(1)
Il codice internazionale di gestione della sicurezza delle navi e della prevenzione dell'inquinamento (di seguito «codice ISM»), è stato adottato dall'Organizzazione marittima internazionale (OMI) nel 1993. Tale codice è diventato progressivamente obbligatorio per la maggior parte delle navi che effettuano viaggi internazionali dopo l'inserimento del capitolo IX «Gestione della sicurezza delle navi», adottato il 24 maggio 1994, nella convenzione internazionale per la salvaguardia della vita umana in mare del 1974 (SOLAS).
(2)
Il codice ISM è stato emendato dall'OMI mediante la risoluzione MSC.104 (73), adottata il 5 dicembre 2000.
(3)
Le linee guida per l'attuazione del codice ISM da parte delle amministrazioni sono state adottate con la risoluzione OMI A.788(19) il 23 novembre 1995. Tali linee guida sono state emendate dalla risoluzione A.913(22), adottata il 29 novembre 2001.
(4)
Il regolamento (CE) n. 3051/95 del Consiglio, dell'8 dicembre 1995, sulla gestione della sicurezza dei traghetti passeggeri roll-on roll-off (traghetti ro-ro) (3), ha reso il codice ISM obbligatorio a livello comunitario a decorrere dal 1o luglio 1996 per tutti i traghetti passeggeri ro-ro che effettuano servizi di linea da e per i porti degli Stati membri della Comunità, su rotte nazionali e internazionali, a prescindere dalla bandiera. Si è trattato di un primo passo nel senso di garantire un'applicazione uniforme e coerente del codice ISM in tutti gli Stati membri.
(5)
Il 1o luglio 1998 il codice ISM è diventato obbligatorio, ai sensi delle disposizioni del capitolo IX della convenzione SOLAS, per le società di navigazione che gestiscono navi da passeggeri (comprese unità veloci da passeggeri), petroliere, chimichiere, gasiere, portarinfuse e unità veloci da carico pari o superiori a 500 tonnellate di stazza lorda, in viaggi internazionali.
(6)
Il 1o luglio 2002 il codice ISM è diventato obbligatorio per le società di navigazione che gestiscono altre navi da carico e unità mobili di perforazione offshore pari o superiori a 500 tonnellate di stazza lorda, in viaggi internazionali.
(7)
La sicurezza della vita umana in mare e la protezione dell'ambiente possono essere efficacemente migliorate applicando il codice ISM rigorosamente e sulla base dell'obbligatorietà.
(8)
È auspicabile applicare direttamente il codice ISM alle navi che battono bandiera di uno Stato membro nonché alle navi, a prescindere dalla bandiera, che effettuano esclusivamente viaggi nazionali oppure che operano verso o da porti degli Stati membri su servizi di linea.
(9)
L'adozione di un nuovo regolamento, direttamente applicabile, dovrebbe garantire l'osservanza del codice ISM, fermo restando che spetta agli Stati membri decidere se applicare il codice alle navi che effettuano esclusivamente servizio in aree portuali, a prescindere dalla bandiera.
(10)
Di conseguenza occorre abrogare il regolamento (CE) n. 3051/95.
(11)
Se uno Stato membro giudica difficoltosa, nella pratica, l'osservanza da parte delle società di specifiche disposizioni della parte A del codice ISM per determinate navi o categorie di navi impiegate esclusivamente in viaggi nazionali di uno Stato membro, può derogare in tutto o in parte a tali disposizioni adottando misure che garantiscano un equivalente raggiungimento degli obiettivi del codice. Per tali navi e società esso può stabilire procedure alternative di certificazione e verifica.
(12)
È altresì necessario tener conto della direttiva 95/21/CE del Consiglio, del 19 giugno 1995, relativa al controllo delle navi da parte dello Stato di approdo (4).
(13)
Occorre anche tenere conto della direttiva 94/57/CE del Consiglio, del 22 novembre 1994, relativa alle disposizioni ed alle norme comuni per gli organi che effettuano le ispezioni e le visite di controllo delle navi e per le pertinenti attività delle amministrazioni marittime (5), per definire gli organismi riconosciuti ai fini del presente regolamento, e della direttiva 98/18/CE del Consiglio, del 17 marzo 1998, relativa alle disposizioni e norme di sicurezza per le navi da passeggeri (6), onde stabilire il campo di applicazione del presente regolamento per quanto riguarda le navi da passeggeri che effettuano viaggi nazionali.
(14)
Le misure necessarie per modificare l'allegato II sono adottate secondo la decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l'esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione (7).
(15)
Poiché gli scopi del presente regolamento, cioè il rafforzamento della gestione della sicurezza e dell'esercizio in sicurezza delle navi nonché la prevenzione dell'inquinamento da esse prodotto, non possono essere realizzati in misura sufficiente dagli Stati membri e possono, dunque, essere realizzati meglio a livello comunitario, la Comunità può intervenire, in base al principio di sussidiarietà sancito dall'articolo 5 del trattato. Il presente regolamento si limita a quanto è necessario per conseguire tali scopi in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Scopo
Scopo del presente regolamento è il rafforzamento della gestione della sicurezza, dell'esercizio in sicurezza delle navi di cui all'articolo 3, paragrafo 1, e della prevenzione dell'inquinamento da esse prodotto, assicurando la conformità al codice ISM da parte delle società che le gestiscono, mediante:
a)
l'istituzione, l'attuazione e il corretto mantenimento da parte delle società dei sistemi di gestione della sicurezza sia a bordo sia a terra;
b)
il controllo di tali attività da parte delle amministrazioni dello Stato di bandiera e dello Stato di approdo.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento s'intende per:
1)
«codice ISM»: il codice internazionale di gestione della sicurezza delle navi e della prevenzione dell'inquinamento, adottato dall'Organizzazione marittima internazionale (OMI) il 4 novembre 1993 mediante la risoluzione A.741 (18), come modificato dal comitato della sicurezza marittima con la risoluzione MSC.104 (73) del 5 dicembre 2000 e riportato nell'allegato I del presente regolamento nella sua versione aggiornata;
2)
«organismo riconosciuto»: un organismo riconosciuto in conformità delle disposizioni della direttiva 94/57/CE;
3)
«società»: l'armatore della nave o qualsiasi altra organizzazione o persona, quali il gestore oppure il noleggiatore a scafo nudo, che ha assunto dall'armatore la responsabilità dell'esercizio della nave e che, nell'assumere tale responsabilità, ha convenuto di assolvere a tutti i compiti e le responsabilità imposti dal codice ISM;
4)
«nave da passeggeri»: una nave, inclusa un'unità veloce, che trasporta più di dodici passeggeri o un'unità sommergibile da passeggeri;
5)
«passeggero»: qualsiasi persona a bordo di una nave che non sia:
a)
il comandante o un membro dell'equipaggio o altra persona impiegata od occupata in qualsiasi qualità a bordo di una nave per i suoi servizi;
b)
un bambino di età inferiore a un anno;
6)
«unità veloce»: un'unità veloce come definita nella regola X/1.2 della SOLAS nella sua versione aggiornata. Per le unità veloci da passeggeri si applicano le limitazioni di cui all'articolo 2, lettera f), della direttiva 98/18/CE;
7)
«nave da carico»: una nave, inclusa un'unità veloce, che non sia una nave da passeggeri;
8)
«viaggio internazionale»: un viaggio per mare dal porto di uno Stato membro o dal porto di qualsiasi altro Stato ad un porto situato fuori di detto Stato o viceversa;
9)
«viaggio nazionale»: un viaggio effettuato in tratti di mare da e verso lo stesso porto di uno Stato membro o da un porto a un altro porto dello stesso Stato membro;
10)
«servizio di linea marittimo»: una serie di collegamenti effettuati da una nave in modo da assicurare il traffico fra gli stessi due o più punti:
a)
in base a un orario pubblicato; oppure
b)
con collegamenti tanto regolari o frequenti da costituire una serie sistematica evidente;
11)
«traghetto da passeggeri ro-ro»: una nave da passeggeri marittima come definita al capitolo II-1 della SOLAS, nella sua versione aggiornata;
12)
«unità sommergibile da passeggeri»: una nave adibita al trasporto passeggeri che opera principalmente in immersione ed è supportata da un mezzo di appoggio in superficie, ad esempio una nave di superficie o una struttura costiera, per il monitoraggio e per una o più delle seguenti operazioni:
a)
ricarica degli accumulatori;
b)
ricarica di aria compressa ad alta pressione;
c)
ricarica dei sistemi di sopravvivenza;
13)
«piattaforma mobile di perforazione»: un'unità in grado di essere adibita ad operazioni di perforazione ai fini dell'esplorazione o dello sfruttamento di risorse che si trovano al di sotto del fondo marino, come idrocarburi liquidi o gassosi, zolfo o sale;
14)
«stazza lorda»: la stazza lorda di una nave determinata in accordo con la convenzione internazionale per la stazzatura delle navi del 1969 o, per le navi impiegate esclusivamente in viaggi nazionali e la cui stazza lorda non è stata misurata in conformità con detta convenzione, la stazza lorda della nave determinata conformemente ai regolamenti nazionali sulla stazzatura.
Articolo 3
Ambito di applicazione
1. Il presente regolamento si applica ai seguenti tipi di navi e alle società che le gestiscono:
a)
navi da carico e navi da passeggeri battenti bandiera di uno Stato membro, che effettuano viaggi internazionali;
b)
navi da carico e navi da passeggeri che effettuano esclusivamente viaggi nazionali, indipendentemente dalla bandiera;
c)
navi da carico e navi da passeggeri che operano da o verso porti degli Stati membri, in servizio di linea marittimo, indipendentemente dalla bandiera;
d)
piattaforme mobili di perforazione che operano sotto l'autorità di uno Stato membro.
2. Il presente regolamento non si applica ai seguenti tipi di navi né alle società che le gestiscono:
a)
navi da guerra e navi destinate al trasporto truppe e altre navi di proprietà od esercite da uno Stato membro ed utilizzate esclusivamente per un servizio governativo non commerciale;
b)
navi senza propulsione meccanica, navi di legno di costruzione rudimentale, navi da diporto e imbarcazioni da diporto, salvo che siano o vengano in futuro dotate di equipaggio e trasportino più di dodici passeggeri a fini commerciali;
c)
navi da pesca;
d)
navi da carico e piattaforme mobili di perforazione aventi stazza lorda inferiore a 500 tonnellate;
e)
navi da passeggeri diverse dai traghetti da passeggeri ro-ro, nei tratti di mare delle classi C e D come definite nell'articolo 4 della direttiva 98/18/CE.
Articolo 4
Conformità
Gli Stati membri provvedono affinché tutte le società che gestiscono navi rientranti nell'ambito di applicazione del presente regolamento ottemperino alle disposizioni del presente regolamento.
Articolo 5
Prescrizioni relative alla gestione della sicurezza
Le navi di cui all'articolo 3, paragrafo 1, e le società che le gestiscono ottemperano alle prescrizioni della parte A del codice ISM.
Articolo 6
Certificazione e verifica
Ai fini della certificazione e della verifica gli Stati membri ottemperano alle disposizioni della parte B del codice ISM.
Articolo 7
Deroghe
1. Lo Stato membro che giudica difficoltosa nella pratica l'osservanza da parte delle società dei punti 6, 7, 9, 11 e 12 della parte A del codice ISM per determinate navi o per categorie di navi impiegate esclusivamente in viaggi nazionali in tale Stato membro, può derogare in tutto o in parte a dette disposizioni adottando misure che garantiscano un equivalente raggiungimento degli obiettivi del codice.
2. Lo Stato membro può stabilire, per le navi e le società nei cui confronti è stata adottata una deroga ai sensi del paragrafo 1, procedure alternative di certificazione e verifica, se giudica difficoltoso nella pratica applicare le prescrizioni di cui all'articolo 6.
3. Nei casi di cui al paragrafo 1 e, se applicabile, al paragrafo 2 si applica la procedura seguente:
a)
lo Stato membro notifica alla Commissione la deroga e le misure che intende adottare;
b)
se entro sei mesi dalla notifica è deciso, secondo la procedura di cui all'articolo 12, paragrafo 2, che la deroga proposta non è giustificata o che le misure proposte sono insufficienti, detto Stato membro è tenuto a modificare o ad astenersi dall' adottare le disposizioni proposte;
c)
lo Stato membro pubblica le misure adottate con un riferimento diretto al paragrafo 1 e, se applicabile, al paragrafo 2.
4. A seguito di una deroga concessa ai sensi del paragrafo 1 e, se applicabile, del paragrafo 2, lo Stato membro interessato rilascia un certificato, in conformità dell'allegato II, parte B, punto 5, secondo comma, indicante le limitazioni operative applicabili.
Articolo 8
Validità, accettazione e riconoscimento dei certificati
1. Il documento di conformità è valido per un periodo non superiore a cinque anni dalla data di rilascio. Il certificato di gestione della sicurezza è valido per un periodo non superiore a cinque anni dalla data di rilascio.
2. In caso di rinnovo del documento di conformità e del certificato di gestione della sicurezza si applicano le pertinenti disposizioni della parte B del codice ISM.
3. Gli Stati membri accettano i documenti di conformità, i documenti di conformità provvisori, i certificati di gestione della sicurezza o i certificati di gestione della sicurezza provvisori rilasciati dall'amministrazione di ogni altro Stato membro o da un organismo riconosciuto che agisce per conto di tale amministrazione.
4. Gli Stati membri accettano i documenti di conformità, i documenti di conformità provvisori, i certificati di gestione della sicurezza e i certificati di gestione della sicurezza provvisori rilasciati da o per conto delle amministrazioni di paesi terzi.
Tuttavia, per le navi che effettuano un servizio di linea marittimo, gli Stati membri interessati verificano, o fanno verificare per loro conto, con ogni mezzo appropriato, che i documenti di conformità, i documenti di conformità provvisori, i certificati di gestione della sicurezza, i certificati di gestione della sicurezza provvisori, rilasciati per conto delle amministrazioni di paesi terzi, siano conformi al codice ISM, salvo che essi siano stati rilasciati dall'amministrazione di uno Stato membro o da un organismo riconosciuto.
Articolo 9
Sanzioni
Gli Stati membri stabiliscono le norme concernenti le sanzioni applicabili alle infrazioni alle disposizioni del presente regolamento e adottano tutte le misure necessarie per garantirne l'attuazione. Le sanzioni previste devono essere effettive, proporzionate e dissuasive.
Articolo 10
Relazioni
1. Gli Stati membri presentano una relazione alla Commissione ogni due anni sull'attuazione del presente regolamento.
2. La Commissione, conformemente alla procedura di cui all'articolo 12, paragrafo 2, elabora un modello armonizzato per tali relazioni.
3. La Commissione, con l'ausilio dell'Agenzia europea per la sicurezza marittima, prepara entro sei mesi dal ricevimento delle relazioni degli Stati membri una relazione consolidata sull'attuazione del presente regolamento, eventualmente corredata di proposte. La relazione è trasmessa al Parlamento europeo e al Consiglio.
Articolo 11
Modifiche
1. Le modifiche del codice ISM possono essere escluse dal campo d'applicazione del presente regolamento ai sensi dell'articolo 5 del regolamento (CE) n. 2099/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 5 novembre 2002, che istituisce un comitato per la sicurezza marittima e la prevenzione dell'inquinamento provocato dalle navi (comitato COSS) (8).
2. Ogni modifica all'allegato II è effettuata secondo la procedura di cui all'articolo 12, paragrafo 2.
Articolo 12
Comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato per la sicurezza marittima e la prevenzione dell'inquinamento provocato dalle navi (comitato COSS) istituito dall'articolo 3 del regolamento (CE) n. 2099/2002.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applicano gli articoli 5 e 7 della decisione 1999/468/CE, tenendo conto delle disposizioni dell'articolo 8 della stessa.
Il periodo di cui all'articolo 5, paragrafo 6, della decisione 1999/468/CE è fissato a due mesi.
3. Il comitato adotta il proprio regolamento interno.
Articolo 13
Abrogazione
1. Il regolamento (CE) n. 3051/95 è abrogato a decorrere dal 24 marzo 2006.
2. I documenti di conformità provvisori, i certificati di gestione della sicurezza provvisori, i documenti di conformità e i certificati di gestione della sicurezza rilasciati prima del 24 marzo 2006 restano validi fino alla loro scadenza o fino alla loro successiva vidimazione.
Articolo 14
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Per quanto riguarda le navi da carico e le navi da passeggeri che non sono già tenute a conformarsi al codice ISM, il presente regolamento si applica a decorrere dal 24 marzo 2008.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, addì 15 febbraio 2006.