31999L0095
L 014/29
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 1999/95/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 декември 1999 година
относно изпълнението на разпоредбите по отношение на работното време на моряците на борда на кораби, които посещават пристанища на Общността
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него;
като взеха предвид предложението на Комисията (1);
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2);
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Действието на Общността в областта на социалната политика цели, inter alia, подобряване на здравето и безопасността на работниците в тяхната работна среда;
(2)
Действието на Общността в областта на морския транспорт цели, inter alia, подобряване на условията на живот и труд на моряците, безопасността на море и предотвратяването на замърсяването, причинено от морски произшествия;
(3)
По време на осемдесет и четвъртата си сесия от 8 до 22 октомври 1996 г. Конференцията на Международната организация на труда (МОТ) прие Конвенция № 180 на МОТ относно работното време на моряците и окомплектоването на корабите с екипажи от 1996 г. (наричана по-долу „Конвенция № 180 на МОТ“) и Протокол към Конвенцията за търговското корабоплаване (минимални стандарти) от 1976 г. (наричан по-долу „Протокол към Конвенция № 147 на МОТ“);
(4)
Директива 99/63/ЕО на Съвета от 21 юни 1999 г. относно Споразумението за организация на работното време на моряците, сключено между Сдружението на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Федерацията на синдикатите на транспортните работници в Европейския съюз (FST) (4), приета съгласно член 139, параграф 2 от Договора, цели да въведе в действие споменатото споразумение, сключено на 30 септември 1998 г. (наричано по-долу „Споразумението“); съдържанието на Споразумението отразява някои разпоредби от Конвенция № 180 на МОТ; Споразумението се прилага за моряците на борда на всеки морски кораб, независимо дали е публична или частна собственост, който е регистриран на територията на държава-членка и обичайно извършва търговски морски операции;
(5)
Целта на настоящата директива е да се приложат разпоредбите на Директива 1999/63/EO, които се основават на разпоредбите на Конвенция № 180 на МОТ, за всички кораби, които посещават пристанище на Общността, независимо под чий флаг плават, с оглед да се идентифицира и разреши всяка ситуация, която очевидно застрашава безопасността или здравето на моряците; Директива 1999/63/ЕО, обаче, съдържа изисквания, които не са предвидени в Конвенция № 180 на МОТ и които следователно не трябва да се прилагат на борда на кораби, които не плават под флага на държава-членка;
(6)
Директива 1999/63/ЕО се прилага по отношение на моряците на борда на всеки морски кораб, регистриран на територията на държава-членка; държавите-членки следва да наблюдават спазването на всички разпоредби на цитираната директива от корабите, регистрирани на тяхна територия;
(7)
С оглед да се защити безопасността и да се избегне нарушаване на конкуренцията, държавите-членки следва да имат право да проверяват спазването на съответните разпоредби на Директива 1999/63/ЕО от всички морски кораби, които посещават техните пристанища, независимо от държавата, в която са регистрирани;
(8)
По-специално корабите, които плават под флага на държава, която не е страна по Конвенция № 180 на МОТ или по Протокола към Конвенция № 147 на МОТ, не следва да получават по-благоприятно отношение от тези, които плават под флага на държава, която е страна по Конвенцията или Протокола, или и по двете;
(9)
За да се контролира ефективното прилагане на Директива 1999/63/ЕО, е необходимо държавите-членки да осъществяват инспекции на борда на корабите, особено след като получат оплакване от капитана, член на екипажа или всяко друго лице или организация с правен интерес за безопасно експлоатиране на кораба и условията на живот и труд на кораба или предотвратяването на замърсяване;
(10)
За целите на настоящата директива държавите-членки, по тяхна собствена инициатива, могат да определят, ако е уместно, инспектори от Държавен пристанищен контрол, които да осъществяват инспекции на борда на плавателни съдове, посещаващи пристанища на Общността;
(11)
Доказателството, че корабът не отговаря на изискванията на Директива 1999/63/ЕО, може да бъде получено след проверка на условията на работа на борда на кораба и графика на часовете за работа на моряците или часовете за почивка, или когато инспекторът има основателна причина да вярва, че моряците са прекалено уморени;
(12)
С оглед отстраняване на всякакви условия на борда на кораба, които очевидно застрашават безопасността и здравето, компетентната власт на държавата-членка, чието пристанище посещава корабът, може да наложи забрана за напускане на пристанището, докато установените несъответствия не бъдат отстранени или екипажът не е достатъчно отпочинал;
(13)
Тъй като Директива 1999/63/ЕО отразява разпоредбите на Конвенция № 180 на МОТ, проверката на спазването на разпоредбите на настоящата директива от кораби, регистрирани на територията на трети държави, може да бъде направена само след като тази Конвенция влезе в сила:
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел и приложно поле
1. Целта на настоящата директива е да осигури механизъм за проверка и привеждане в съответствие на корабите, които посещават пристанища на държави-членки, с Директива 1999/63/ЕО с цел подобряване на безопасността на море, условията на работа и здравето и безопасността на моряците на борда на кораби.
2. Държавите-членки предприемат подходящи мерки, за да гарантират, че корабите, които не са регистрирани на тяхна територия или не плават под техния флаг, спазват клаузи от 1 до 12 от Споразумението, приложено към Директива 1999/63/ЕО.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
а)
„кораб“ е всеки морски плавателен съд, независимо дали е публична или частна собственост, който по принцип извършва търговски морски операции. Риболовните плавателни съдове не са включени в това определение;
б)
„компетентна власт“ са властите, определени от държавите-членки да изпълняват функции съгласно настоящата директива;
в)
„инспектор“ е служител от публичния сектор или друго лице, надлежно оправомощено от компетентната власт на дадена държава-членка да инспектира условията на труд на борда, което е отговорно пред тази компетентна власт;
г)
„оплакване“ е всяка информация или доклад, предоставен от член на екипажа, професионална организация, асоциация, синдикат или общо казано, всяко лице, което е заинтересовано от безопасността на кораба, включително заинтересовано и от рисковете за безопасността или за здравето на неговия екипаж.
Член 3
Подготовка на докладите
Без да се засяга член 1, параграф 2, ако дадена държава-членка, чието пристанище даден кораб посещава доброволно при обичайното извършване на неговите търговски операции или по оперативни причини, получи оплакване, което тя не смята за очевидно неоснователно или получи доказателства, че корабът не отговаря на стандартите, посочени в Директива 1999/63/ЕО, тя подготвя доклад, адресиран до правителството на страната, в която е регистриран корабът и ако проверката, проведена съгласно член 4, предостави съответно доказателство, държавата-членка взема необходимите мерки, за да гарантира, че всички условия на борда, които очевидно застрашават безопасността или здравето на екипаж, са отстранени.
Самоличността на лицето, предоставило доклада или оплакването, не трябва да се разкрива на капитана или на собственика на съответния кораб.
Член 4
Инспекция и по-детайлна инспекция
1. Когато осъществява инспекция с цел да получи доказателства, че даден кораб не спазва изискванията на Директива 1999/63/ЕО, инспекторът определя дали:
-
на работния език или езици на кораба и на английски език е била изготвена таблица, уточняваща организацията на работа на борда на кораба, съгласно образеца, представен в приложение I, или в друг еквивалентен формат, и тази таблица е изложена на борда на леснодостъпно място;
-
на работния език или езици на кораба и на английски език е бил изготвен график на часовете за работа или на часовете за почивка на моряците, съгласно образеца, представен в приложение II, или в друг еквивалентен формат, този график се пази на борда и има доказателство, че е бил одобрен от компетентната власт на държавата, в която е регистриран корабът.
2. Ако е получено оплакване или ако инспекторът от своите собствени наблюдения на борда смята, че моряците са прекалено уморени, той предприема по-детайлна инспекция съгласно параграф 1, за да определи дали записаните в графика часове за работа или периоди за почивка съответстват на стандартите, установени от Директива 1999/63/ЕО, и че те са били надлежно спазвани, имайки предвид други графици по отношение на експлоатацията на кораба.
Член 5
Отстраняване на несъответствията
1. Ако инспекцията или по-детайлната инспекция разкрие, че корабът не спазва изискванията на Директива 1999/63/ЕО, държавата-членка взема необходимите мерки, за да гарантира, че са отстранени всички условия на борда, които очевидно застрашават безопасността или здравето на моряците. Такива мерки могат да включват забрана за напускане на пристанището, докато несъответствията не бъдат отстранени или моряците не са достатъчно отпочинали.
2. Ако има явно доказателство, че вахтените моряци от първата вахта или тези от следващите вахти, които ги сменят, са прекалено уморени, държавата-членка следи корабът да не напусне пристанището, докато не бъдат отстранени откритите несъответствия или въпросните моряци не са достатъчно отпочинали.
Член 6
Последващи процедури
1. В случай че на даден кораб му е забранено да напуска пристанището по силата на член 5, компетентната власт на държавата-членка информира капитана, собственика или оператора, администрацията на държавата, под чийто флаг плава корабът или държавата, в която е регистриран корабът, или консула, или в негово отсъствие, най-близкия дипломатически представител на държавата, за резултатите от инспекцията, посочена в член 4, за всички решения, взети от инспектора и ако се налага, за необходимите коригиращи действия.
2. Когато се осъществява инспекция по силата на настоящата директива, следва да се положат всички възможни усилия, за да се избегне неоправданото забавяне на даден кораб. Ако даден кораб е неоправдано забавен, собственикът или операторът имат право да поискат компенсация за всяка претърпяна загуба или вреда. Във всички случаи, когато се претендира за неоправдано забавяне, доказателствената тежест лежи върху собственика или оператора на кораба.
Член 7
Право на обжалване
1. Собственикът или операторът на кораба, или техен представител в държавата-членка имат право да обжалват решението за задържане, взето от компетентната власт. Обжалването не отменя задържането.
2. Държавите-членки установяват и поддържат подходящи процедури за тази цел в съответствие с техните национални законодателства.
3. Компетентната власт надлежно информира капитана на даден кораб, посочен в параграф 1, за правото му на обжалване.
Член 8
Административно сътрудничество
1. Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, при условия, съвместими с онези, предвидени в член 14 от Директива 95/21/ЕО на Съвета от 19 юни 1995 г. относно прилагането по отношение на кораби, които използват пристанища на Общността или плават във водите под юрисдикцията на държавите-членки, на международни стандарти за безопасност на корабоплаване, предотвратяване на замърсяването и условията на живот и труд на борда на корабите (държавен пристанищен контрол) (5), сътрудничеството между съответните им власти и съответните компетентни власти на други държави-членки с цел осигуряване на ефективното прилагане на настоящата директива и уведомяват Комисията за тези разпоредби.
2. Информацията относно мерките, взети съгласно членове 4 и 5, се публикува в съответствие с процедури като тези, установени в първата алинея на член 15 от Директива 95/21/ЕО.
Член 9
Клауза за „по-неблагоприятно“ третиране
Когато инспектират кораб, регистриран на територията или плаващ под флага на дадена държава, която не е подписала Конвенция № 180 на МОТ или Протокола към Конвенция № 147 на МОТ, държавите-членки, след влизането в сила на Конвенцията и на Протокола, гарантират, че тези кораби и техните екипажи не се ползват от по-благоприятно третиране от това, предоставяно на кораби, плаващи под флага на държава, която е страна по Конвенция № 180 на МОТ или Протокола към Конвенция № 147 на МОТ, или и по двете.
Член 10
Заключителни разпоредби
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 30 юни 2002 г.
2. Когато държавите-членки приемат разпоредбите, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
3. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията за всички разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива. Комисията информира другите държави-членки за това.
Член 11
Кораби от държави, които не са членки
Настоящата директива се прилага за кораби, които не са регистрирани на територията на или не плават под флага на държава-членка, само от датата на влизане в сила на Конвенцията № 180 на МОТ и от датата на влизане в сила на Протокола към Конвенцията № 147 на МОТ.
Член 12
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 13
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 1999 година.
DIRETTIVA 1999/95/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 13 dicembre 1999
concernente l'applicazione delle disposizioni relative all'orario di lavoro della gente di mare a bordo delle navi che fanno scalo nei porti della Comunità
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 80, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione(1),
visto il parere del Comitato economico e sociale(2),
deliberando secondo la procedura di cui all'articolo 251 del trattato(3),
considerando quanto segue:
(1) l'azione della Comunità nel settore della politica sociale mira tra l'altro al miglioramento della salute e della sicurezza dei lavoratori nel loro ambiente di lavoro;
(2) l'azione della Comunità nel settore dei trasporti marittimi mira tra l'altro al miglioramento delle condizioni di vita e di lavoro della gente di mare a bordo delle navi, alla sicurezza in mare e alla prevenzione dell'inquinamento dovuto ai sinistri marittimi;
(3) la conferenza dell'Organizzazione internazionale del lavoro (OIL), nell'ottantaquattresima sessione tenuta dall'8 al 22 ottobre 1996, ha adottato la "convenzione OIL n. 180" sull'orario di lavoro della gente di mare e sulla composizione dell'equipaggio del 1996, in prosieguo denominata "convenzione OIL n. 180" e il protocollo relativo alla convenzione sulla marina mercantile (norme minime) del 1996, in prosieguo denominato "protocollo della convenzione OIL n. 147";
(4) la direttiva 1999/63/CE del Consiglio, del 21 giugno 1999, relativa all'accordo sull'organizzazione dell'orario di lavoro della gente di mare concluso dall'associazione degli armatori della Comunità europea (ECSA) e dalla Federazione dei sindacati dei lavoratori dei trasporti dell'Unione europea (FST)(4), adottata a norma dell'articolo 139, paragrafo 2 del trattato, è finalizzata all'attuazione di tale accordo, concluso il 30 settembre 1998, in prosieguo denominato "accordo"; il contenuto dell'accordo rispecchia quello di talune disposizioni della convenzione OIL n. 180; esso si applica al personale navigante a bordo di qualsiasi nave marittima, appartenente ad una compagnia pubblica o privata, iscritta nel registro di uno Stato membro e adibita normalmente ad operazioni commerciali marittime;
(5) la presente direttiva è diretta ad applicare a tutte le navi che fanno scalo in un porto della Comunità a prescindere dalla loro bandiera le disposizioni della direttiva 1999/63/CE che si basano su quelle della convenzione OIL n. 180, al fine di individuare e porre fine alle situazioni manifestamente pericolose per la sicurezza o la salute della gente di mare; mentre la direttiva 1999/63/CE comprende requisiti non contemplati nella convenzione OIL n. 180 e non devono pertanto essere applicati a bordo delle navi che non battono bandiera di uno Stato membro;
(6) la direttiva 1999/63/CE si applica alla gente di mare a bordo di tutte le navi marittime iscritte nel registro di uno Stato membro; gli Stati membri devono verificare che le navi battenti la loro bandiera rispettino l'insieme delle disposizioni della suddetta direttiva;
(7) ai fini della sicurezza, e per evitare distorsioni della concorrenza, gli Stati membri devono poter verificare l'osservanza delle pertinenti disposizioni della direttiva 1999/63/CE da parte di tutte le navi marittime che fanno scalo nei loro porti, a prescindere dallo Stato in cui esse sono immatricolate;
(8) in particolare, le navi battenti bandiera di uno Stato che non è parte della convenzione OIL n. 180, né del protocollo della convenzione OIL n. 147, non devono ottenere un trattamento più favorevole di quello riservato alle navi battenti bandiera di uno Stato che è parte della convenzione e del protocollo o di uno dei due;
(9) per controllare la corretta applicazione della direttiva 1999/63/CE, gli Stati membri devono svolgere ispezioni a bordo delle navi, in particolare in caso di denuncia del comandante, di un membro dell'equipaggio o di qualsiasi persona od organismo che abbia un interesse legittimo per la sicurezza della nave in servizio, la vita di bordo, le condizioni di lavoro o la prevenzione dell'inquinamento;
(10) ai fini della presente direttiva, gli Stati membri possono, ove necessario, designare di propria iniziativa gli ispettori preposti al controllo dello Stato di approdo per l'ispezione delle navi che fanno scalo in un porto della Comunità;
(11) l'inosservanza delle disposizioni della direttiva 1999/63/CE può essere comprovata in seguito a una verifica delle condizioni del lavoro a bordo e dei registri in cui sono riportate le ore di lavoro e le ore di riposo oppure quando l'ispettore ha fondati motivi di ritenere che la gente di mare sia eccessivamente affaticata;
(12) quando la situazione a bordo della nave risulta manifestamente pericolosa per la sicurezza o la salute, l'autorità competente dello Stato membro nel cui porto la nave ha fatto scalo può dichiararne il fermo fino a eliminazione degli inadempimenti o finché l'equipaggio abbia riposato a sufficienza;
(13) poiché la direttiva 1999/63/CE riprende le disposizioni della convenzione OIL n. 180, la verifica del rispetto delle disposizioni di tale direttiva a bordo delle navi iscritte nel registro di un paese terzo può essere effettuata solo dopo l'entrata in vigore della suddetta convenzione,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Obiettivo e ambito d'applicazione
1. Scopo della presente direttiva è istituire un sistema di verifica e di controllo dell'osservanza delle disposizioni della direttiva 1999/63/CE da parte delle navi che fanno scalo nei porti degli Stati membri al fine di migliorare la sicurezza in mare e le condizioni di lavoro, sanitarie e di sicurezza della gente di mare a bordo delle navi.
2. Gli Stati membri adottano misure adeguate affinché le navi che non sono registrate nel loro territorio o che non battono la loro bandiera rispettino le clausole da 1 a 12 dell'accordo che figura nell'allegato della direttiva 1999/63/CE.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini della presente direttiva valgono le seguenti definizioni:
a) "nave": ogni nave marittima, sia essa di proprietà pubblica o privata, impegnata normalmente in operazioni commerciali marittime. I pescherecci non rientrano in questa definizione;
b) "autorità competente": l'autorità incaricata dagli Stati membri di svolgere le funzioni contemplate dalla presente direttiva;
c) "ispettore": un dipendente pubblico o altra persona debitamente autorizzata dall'autorità competente di uno Stato membro a verificare le condizioni di lavoro a bordo che risponde a tale autorità;
d) "reclamo": qualsiasi informazione o rapporto trasmesso da un membro dell'equipaggio, un organismo professionale, un'associazione, un sindacato o, in generale, da chiunque sia interessato alla sicurezza della nave, in particolare alla sicurezza o alla salute dell'equipaggio.
Articolo 3
Elaborazione di relazioni
Fatto salvo l'articolo 1, paragrafo 2, qualora uno Stato membro nel cui porto una nave abbia fatto scalo volontario nel normale esercizio delle proprie attività commerciali oppure per ragioni operative, riceva un reclamo da esso non ritenuto manifestamente infondato o acquisisca prova del fatto che la nave non rispetta le norme previste dalla direttiva 99/63/CE, elabora una relazione che invia al governo del paese di registrazione della nave e, allorché un'ispezione effettuata a norma dell'articolo 4 fornisca le prove in merito, tale Stato membro adotta tutte le misure necessarie per fare modificare le condizioni a bordo che risultano manifestamente pericolose per la sicurezza o la salute dell'equipaggio.
L'identità della persona che presenta il reclamo non deve essere resa nota al comandante né al proprietario della nave in questione.
Articolo 4
Ispezione e ispezione più dettagliata
1. L'ispettore, quando effettua un'ispezione, per acquisire la prova che la nave non rispetta le prescrizioni della direttiva 1999/63/CE, verifica se:
- sia stata elaborata una tabella dell'organizzazione del lavoro a bordo, nella lingua o nelle lingue di lavoro utilizzate sulla nave e in lingua inglese conforme al modello riprodotto nell'allegato I, o ad altro equivalente, e che essa sia affissa a bordo in un luogo di facile accesso;
- sia tenuto un registro delle ore di lavoro o di riposo della gente di mare, nella lingua o nelle lingue di lavoro utilizzate a bordo e in lingua inglese conforme al modello riprodotto nell'allegato II o ad altro equivalente, conservato a bordo e debitamente vidimato dall'autorità competente dello Stato in cui la nave è registrata.
2. A norma del paragrafo 1, allorché un reclamo sia stato ricevuto o l'ispettore ritenga, in base alle sue osservazioni a bordo, che i lavoratori si trovino in stato di eccessivo affaticamento, egli effettua un'ispezione più dettagliata per determinare se le ore di lavoro prestate o i periodi di riposo iscritti nel registro corrispondano alle norme stabilite dalla direttiva 1999/63/CE nel settore marittimo e se essi siano stati debitamente osservati, tenendo conto di altri registri concernenti il funzionamento della nave.
Articolo 5
Eliminazione delle irregolarità
1. Qualora l'ispezione o l'ispezione più dettagliata rivelino che la nave non è conforme ai requisiti della direttiva 1999/63/CE, lo Stato membro adotta le misure necessarie per far sì che vengano modificate le condizioni a bordo che comportano un pericolo manifesto per la sicurezza o la salute della gente di mare imbarcata. Tali misure possono consistere in un divieto di lasciare il porto fino a che non siano state eliminate le irregolarità constatate o fino a che la gente di mare non si sia sufficientemente riposata.
2. Allorché esistano prove evidenti che i membri dell'equipaggio incaricati del primo turno di guardia o dei turni successivi si trova in uno stato di affaticamento eccessivo, lo Stato membro provvede affinché la nave non lasci il porto prima che siano state eliminate le irregolarità constatate o che l'equipaggio si sia sufficientemente riposato.
Articolo 6
Misure successive
1. Nel caso in cui sia stato prescritto ad una nave il fermo in un porto a norma dell'articolo 5, l'autorità competente dello Stato membro informa il comandante, il proprietario o l'armatore della nave, le autorità dello Stato di bandiera o dello Stato di immatricolazione della nave o le autorità consolari, oppure, in mancanza di queste, la rappresentanza diplomatica più vicina di tale Stato dei risultati delle ispezioni di cui all'articolo 4, delle decisioni dell'ispettore o delle eventuali misure correttive richieste.
2. In caso di ispezione a norma della presente direttiva occorre evitare nella misura del possibile indebiti ritardi alla nave. Qualora una nave subisca indebiti ritardi, il proprietario o l'armatore ha diritto di richiedere un indennizzo per eventuali perdite o danni subiti. In tutti i casi in cui si faccia valere un ritardo indebito, l'onere della prova incombe al proprietario o all'armatore della nave.
Articolo 7
Diritto di ricorso
1. Il proprietario o l'armatore di una nave o il suo rappresentante in uno Stato membro ha il diritto di ricorrere contro una decisione di fermo adottata dall'autorità competente. Il ricorso non sospende il fermo.
2. A tal fine gli Stati membri istituiscono e mantengono in vigore le opportune procedure di ricorso, secondo le rispettive legislazioni nazionali.
3. L'autorità competente informa adeguatamente il comandante della nave di cui al paragrafo 1 del diritto di ricorso.
Articolo 8
Cooperazione tra amministrazioni
1. Gli Stati membri adottano le disposizioni necessarie per garantire una cooperazione tra le proprie autorità competenti e le autorità competenti degli Stati membri per l'effettiva attuazione della presente direttiva, in condizioni compatibili con quelle previste dall'articolo 14 della direttiva 95/21/CE del Consiglio, del 19 giugno 1995, relativa all'attuazione di norme internazionali per la sicurezza delle navi, la prevenzione dell'inquinamento e le condizioni di vita e di lavoro a bordo, per Ie navi che approdano nei porti comunitari o che navigano nelle acque sotto la giurisdizione degli Stati membri (controllo dello Stato di approdo)(5). Gli Stati membri comunicano alla Commissione le disposizioni adottate.
2. Le informazioni relative alle misure adottate a norma degli articoli 4 e 5 sono pubblicate secondo modalità identiche a quelle previste al primo comma dell'articolo 15 della direttiva 95/21/CE.
Articolo 9
Divieto di trattamento più favorevole
GIi Stati membri devono assicurare che in caso di ispezione di una nave immatricolata o battente bandiera di uno Stato che non è parte della convenzione OIL n. 180, o del protocollo della convenzione OIL n. 147, dopo l'entrata in vigore di detti strumenti il trattamento riservato a tale nave e al suo equipaggio non sia più favorevole di quello riservato ad una nave battente bandiera di uno Stato che è parte della convenzione n. 180 dell'OIL o del protocollo della convenzione OIL n. 147 o di entrambi.
Articolo 10
Disposizioni finali
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 30 giugno 2002.
2. Quando gli Stati membri adottano le disposizioni di cui al paragrafo 1, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
3. Gli Stati membri comunicano immediatamente alla Commissione tutte le disposizioni di diritto nazionale da essi adottate nel settore disciplinato dalla presente direttiva. La Commissione informa gli altri Stati membri al riguardo.
Articolo 11
Navi di Stati terzi
Le disposizioni della presente direttiva si applicano a navi non iscritte nel registro o non battenti la bandiera di uno Stato membro soltanto dopo l'entrata in vigore della convenzione OIL n. 180 e del protocollo della convenzione OIL n. 147.
Articolo 12
Entrata in vigore
La presente direttiva entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Articolo 13
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 13 dicembre 1999.