РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 361/2008 НА СЪВЕТА
от 14 април 2008 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1234/2007 за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
С оглед опростяване на регулаторната среда на Общата селскостопанска политика (ОСП) Регламент (ЕО) № 1234/2007 („Общ регламент за ООП“) (1) отмени и замени с един-единствен правен акт всички регламенти, които Съветът бе приел след въвеждането на ОСП в рамките на създаването на общи организации на пазарите на селскостопански продукти или групи продукти.
(2)
Както е обяснено в съображение 7 от Общия регламент за ООП, актът на опростяване нямаше за цел да поставя под въпрос политическите решения, вземани през годините в рамките на ОСП, и следователно не предвиждаше никакви нови инструменти или мерки. Затова Общият регламент за ООП отразява политическите решения, взети до момента, когато той бе предложен от Комисията.
(3)
Успоредно с преговорите, водени в рамките на Съвета, за приемане на Общия регламент за ООП, Съветът също така договори и прие редица политически решения в няколко сектора. Такъв е случаят със сектори „Захар“, „Семена“, „Мляко и млечни продукти“.
(4)
Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (2) бе изменен главно с оглед постигане на структурен баланс на съответния пазар. Тези изменения бяха приети и публикувани малко преди публикуването на Общия регламент за ООП.
(5)
Регламент (ЕО) № 1947/2005 на Съвета от 23 ноември 2005 г. относно общата организация на пазара на семена (3) бе изменен по същото време, по което бе приет Общият регламент за ООП. Посоченото изменение прекратява възможността на Финландия да отпуска национална помощ за семена и семена на житни култури и за да бъде предоставена възможност на земеделските производители да се подготвят за положението без национална помощ, предвижда последен допълнителен преходен период, през който Финландия може да отпуска национална помощ за производството на семена и семена на житни култури с изключение на семена на тимотейка.
(6)
Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на мляко и млечни продукти (4) бе изменен малко преди приемането на Общия регламент за ООП, като бяха въведени различни изменения в схемите за публична интервенция и частно складиране по отношение на масло и обезмаслено мляко на прах, бе премахната възможността военните сили да купуват масло на намалени цени и бе определена фиксирана помощ за всички категории мляко, доставяни на учениците в образователните заведения.
Освен това Регламент (ЕО) № 2597/97 на Съвета от 18 декември 1997 г. относно определяне на допълнителни правила за общата организация на пазара на мляко и млечни продукти по отношение на млякото за пиене (5) също бе изменен едновременно с Регламент (ЕО) № 1255/1999, с което се позволи да бъдат търгувани като мляко за пиене продукти с масленост, различна от предвидените преди в посочения регламент.
(7)
Необходимо е тези изменения да бъдат включени в Общия регламент за ООП, за да се осигури запазването на тези политически решения от прилагането на Общия регламент за ООП в съответните сектори.
(8)
Едновременно с преговорите по Общия регламент за ООП и приемането му Съветът също така договори и прие реформа на политиката в секторите „Плодове и зеленчуци“ и „Преработени плодове и зеленчуци“. За тази цел бе приет Регламент (ЕО) № 1182/2007 на Съвета от 26 септември 2007 г. за определяне на специфични правила по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците (6). Както е обяснено в съображение 8 от Общия регламент за ООП, само онези разпоредби от двата горепосочени сектора, които не са били сами по себе си предмет на реформа на политиката, бяха включени в Общия регламент за ООП от самото начало, а материалните разпоредби, които са били предмет на изменения на политиката, следва да бъдат включени в Общия регламент за ООП след като бъдат приети. При това положение секторите „Плодове и зеленчуци“ и „Преработени плодове и зеленчуци“ следва сега да бъдат изцяло включени в Общия регламент за ООП чрез въвеждане в Общия регламент за ООП на политическите решения, взети в Регламент (ЕО) № 1182/2007 по отношение на общата организация на пазарите на продуктите от тези два сектора.
(9)
Регламент (ЕО) № 700/2007 на Съвета от 11 юни 2007 г. относно търговията с месо от едър рогат добитък на възраст дванадесет месеца или по-малко (7) въведе нови правила за търговията със съответните продукти. Целта на Общия регламент за ООП беше да обедини всички правила, действащи в контекста на общата организация на пазарите, в единна правна рамка и да замени секторния подход с хоризонтален. Общият регламент за ООП съдържа правила за търговията в различните сектори и следователно е уместно в него да бъдат включени новите правила за търговия, въведени с Регламент (ЕО) № 700/2007.
(10)
При включването на тези разпоредби в Общия регламент за ООП следва да се прилага същият подход като този при приемането на Общия регламент за ООП, а именно да не се поставят под въпрос политическите решения, взети към момента на приемането на разпоредбите от Съвета, както и аргументацията на тези политически решения във вида, в който тя е отразена в съображенията на съответните регламенти.
(11)
Следователно Общият регламент за ООП следва да бъде съответно изменен.
(12)
Измененията следва да се прилагат най-късно от същите дати, от които Общият регламент за ООП се прилага за съответните сектори в съответствие с член 204, параграф 2 от него. Що се отнася до секторите „Семена“, „Говеждо и телешко месо“, „Мляко и млечни продукти“ член 204, параграф 2 предвижда 1 юли 2008 г. да бъде датата, от която да се прилага Общият регламент за ООП. Затова настоящият регламент следва също така да предвиди 1 юли 2008 г. за дата, от която да започне прилагането му в тези сектори.
(13)
По отношение на малкото разпоредби в Общия регламент за ООП, които вече са предвидени по отношение на секторите „Плодове и зеленчуци“ и „Преработени плодове и зеленчуци“, те се прилагат, в съответствие с член 204, параграф 2 от същия регламент, от 1 януари 2008 г. Съответните изменения, предвидени в настоящия регламент, биха могли следователно да се прилагат от същата дата, като тези изменения за сектори „Семена“, „Говеждо и телешко месо“ и „Мляко и млечни продукти“, а именно от 1 юли 2008 г.
(14)
Член 2 от Регламент (ЕО) № 1152/2007 предвижда, че някои от измененията, които се въвеждат с този регламент в сектор „Мляко“, следва да започнат да се прилагат чак от 1 септември 2008 г. Същата дата на прилагане следва да се предвиди за съответните изменения в контекста на настоящия регламент.
(15)
По отношение на сектор „Захар“ Общият регламент за ООП се прилага от 1 октомври 2008 г. съгласно член 204, параграф 2, втора алинея, буква в) от него. Затова разпоредбите относно този сектор, предвидени в настоящия регламент, също следва да започнат да се прилагат от 1 октомври 2008 г.
(16)
Следните регламенти в сектор „Плодове и зеленчуци“ са остарели и затова с оглед на правната сигурност те следва да бъдат отменени: Регламент (ЕИО) № 449/69 на Съвета от 11 март 1969 г. относно изплащането на помощ, предоставяна от държавите-членки на организациите на производителите на плодове и зеленчуци (8), Регламент (ЕИО) № 1467/69 на Съвета от 23 юли 1969 г. относно вноса на цитрусови плодове с произход от Мароко (9), Регламент (ЕИО) № 2511/69 на Съвета от 9 декември 1969 г. за определяне на определящ специални мерки за подобряване на производството и продажбите на цитрусови плодове с произход от Общността (10), Регламент (ЕИО) № 2093/70 на Съвета от 20 октомври 1970 г. за определяне на общи правила за прилагане на член 6 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2517/69 за определяне на някои мерки за реорганизиране на производството на плодове в Общността (11), Регламент (ЕИО) № 846/72 на Съвета от 24 април 1972 г. за въвеждане на специални мерки за възлагането на договори за обработка на домати, които са били предмет на интервенционни мерки (12), Регламент (ЕИО) № 1252/73 на Съвета от 14 май 1973 г. относно вноса на цитрусови плодове с произход от Кипър (13), Регламент (ЕИО) № 155/74 на Съвета от 17 декември 1973 г. относно вноса на цитрусови плодове с произход от Ливан (14), Регламент (ЕИО) № 1627/75 на Съвета от 26 юни 1975 г. относно вноса на пресни лимони с произход от Израел (15), Регламент (ЕИО) № 794/76 на Съвета от 6 април 1976 г. за определяне на допълнителни мерки за реорганизиране на производството на плодове в Общността (16), Регламент (ЕИО) № 1180/77 на Съвета от 17 май 1977 г. относно вноса в Общността на някои селскостопански продукти, произхождащи от Турция (17), Регламент (ЕИО) № 10/81 на Съвета от 1 януари 1981 г. за определяне, по отношение на плодовете и зеленчуците, на общите правила за прилагане на Акта за присъединяване от 1979 г. (18), Регламент (ЕИО) № 40/81 на Съвета от 1 януари 1981 г. за определяне на основните и изкупните цени, приложими към карфиола и ябълките в Гърция (19), Регламент (ЕИО) № 3671/81 на Съвета от 15 декември 1981 г. относно вноса в Общността на някои селскостопански продукти с произход от Турция (20), Регламент (ЕИО) № 1603/83 на Съвета от 14 юни 1983 г. за определяне на специални мерки за пласиране на сушено грозде и сушени смокини от реколта 1981 г., държани от агенции за съхранение (21), Регламент (ЕИО) № 790/89 на Съвета от 20 март 1989 г. за определяне на размера на допълнителната фиксирана помощ за учредяването на организации на производители и на максималния размер на помощта за подобряване на качеството и търговията в сектора на черупковите плодове и рожковите (22), Регламент (ЕИО) № 3650/90 на Съвета от 11 декември 1990 г. относно мерките за засилване на прилагането на общите качествени стандарти за плодове и зеленчуци в Португалия (23), Регламент (ЕИО) № 525/92 на Съвета от 25 февруари 1992 г. относно временното компенсиране на последиците от положението в Югославия върху транспорта на някои свежи плодове и зеленчуци от Гърция (24), Регламент (ЕИО) № 3438/92 на Съвета от 23 ноември 1992 г. за определяне на специални мерки относно транспорта на някои свежи плодове и зеленчуци с произход от Гърция (25), Регламент (ЕИО) № 3816/92 на Съвета от 28 декември 1992 г. относно предвиждане на премахването на компенсаторния механизъм в сектора на плодовете и зеленчуците в търговията между Испания и другите държави-членки, както и относно свързаните с това мерки (26), Регламент (ЕИО) № 742/93 на Съвета от 17 март 1993 г. относно предвиждане на премахването на компенсаторния механизъм в сектора на плодовете и зеленчуците в търговията между Португалия и другите държави-членки (27), Регламент (ЕИО) № 746/93 на Съвета от 17 март 1993 г. относно предоставяне на помощи с цел да се насърчи учредяването и да се улесни дейността на организациите на производители в Португалия, предвидени в Регламенти (ЕИО) № 1035/72 и (ЕИО) № 1360/78 (28), Регламент (ЕО) № 399/94 на Съвета от 21 февруари 1994 г. относно специфични мерки за сушеното грозде (29), Регламент (ЕО) № 2241/2001 на Съвета от 15 ноември 2001 г. относно изменение на автономното мито от Общата митническа тарифа за чесън с код по КН 0703 20 00 (30), Регламент (ЕО) № 545/2002 на Съвета от 18 март 2002 г. относно продължаване на финансирането на плановете за подобряване на качеството и търговията с някои черупкови плодове и рожкови, одобрени в съответствие с дял IIа от Регламент (ЕИО) № 1035/72, и относно предоставяне на специфична помощ за лешниците (31),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1234/2007 се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. По отношение на сектор „Вино“ се прилага само член 195 от настоящия регламент.“;
б)
добавя се следният параграф:
„4. По отношение на картофи, пресни или охладени, с код по КН 0701 се прилага част IV, глава II.“
2.
В член 3 се добавя следният параграф:
„За продукти от сектори „Плодове и зеленчуци“ и „Преработени плодове и зеленчуци“ пазарната година се определя, при необходимост, от Комисията.“
3.
Член 6, параграф 2, буква в) се заличава.
4.
Член 8, параграф 1, буква д), подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
169,80 EUR на 100 kg за обезмаслено мляко на прах;“.
5.
Член 10, параграф 1, буква е) се заменя със следното:
„е)
обезмаслено мляко на прах от най-високо качество, приготвено от мляко в одобрено предприятие в Общността чрез процес на впръскване, с минимално тегловно съдържание на протеини 34 % от обезмасления сух екстракт.“
6.
Член 15 се заменя със следното:
„Член 15
Масло
1. За маслото публичната интервенция е открита в периода от 1 март до 31 август.
2. Когато предложените за интервенция количества през периода, установен в параграф 1, надхвърлят 30 000 тона, Комисията може да спре изкупуването чрез публична интервенция. В такъв случай изкупуването може да бъде извършено на основата на тръжна процедура съгласно спецификации, които трябва да се определят от Комисията.“
7.
Член 22 се заменя със следното:
„Член 22
Масло
Без да се засяга определянето на интервенционната цена посредством тръжна процедура, в случая, посочен в член 15, параграф 2, интервенционната цена за масло е 90 % от референтната цена.“
8.
В член 23 втора алинея се заличава.
9.
Член 26 се изменя, както следва:
а)
параграф 2, бувка а), подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
за износ, или без допълнителна преработка, или след преработка в продуктите, изброени в приложение I към Договора, или в стоките, изброени в част III от приложение XX към настоящия регламент, или“;
б)
в параграф 2, буква а) се добавя следната подточка:
„iii)
за промишлена употреба съгласно член 62.“
10.
В член 28 буква a) се заменя със следното:
„а)
по отношение на:
i)
неосолено масло, произведено от сметана или мляко в одобрено предприятие на Общността, с минимално тегловно съдържание на мазнини 82 %, максимално тегловно съдържание на сухо вещество без мазнини в мляко 2 % и максимално тегловно съдържание на вода 16 %,
ii)
осолено масло, произведено от сметана или мляко в одобрено предприятие на Общността, с минимално тегловно съдържание на мазнини 80 %, с максимално тегловно съдържание на млечно безмаслено сухо вещество 2 %, с максимално тегловно съдържание на вода 16 % и максимално тегловно съдържание на сол 2 %.“
11.
Член 29 се заменя със следното:
„Член 29
Условия и ниво на помощта за масло
Размерът на помощта за масло се определя от Комисията предвид разходите за складиране и вероятните тенденции в цените на прясно масло и масло на склад.
Ако по време на извеждането от склад пазарът е претърпял неблагоприятна промяна, която не е могла да бъде предвидена в момента на внасянето на склад, помощта може да бъде увеличена.“
12.
Член 31 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква г) се заличава;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията определя предвидената в параграф 1 помощ за частно складиране предварително или чрез тръжни процедури.
По отношение на сирената, предвидени в параграф 1, буква д), помощта се определя в зависимост от разходите за складиране и с цел поддържане на необходимия баланс между сирената, за които се отпуска помощ, и другите предлагани на пазара сирена.“
13.
Член 35 се заличава.
14.
В член 50 параграфи 5 и 6 се заменят със следното:
„5. Предприятията за производство и преработка на захар, които не са подписали договори за доставка преди засяването на минималната цена за цвекло в рамките на квотата за количеството цвекло, равняващо се на отпусната им квота за захар, коригирана, ако случаят е такъв, съответно с коефициента за превантивно изтегляне, определен в съответствие с член 52, параграф 2, първа алинея, се задължават да заплатят най-малко минималната цена за цвекло в рамките на квотата за цялото количество захарно цвекло, което преработват в захар.
6. При положение че бъдат одобрени от съответната държава-членка, вътрешнотърговските споразумения могат да дерогират от параграфи 3, 4 и 5.“
15.
Член 52 се заменя със следното:
„Член 52
Изтегляне на захар
1. За да се запази структурното равновесие на пазара при ценово равнище, близко до референтната цена, като се вземат предвид задълженията, поети от Общността по силата на сключените в съответствие с член 300 от Договора споразумения, Комисията може да реши, за определена пазарна година, да изтегли от пазара произведените в рамките на квоти количества захар или изоглюкоза, които превишават прага, изчислен в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
2. Прагът на изтегляне, посочен в параграф 1 от настоящия член, се изчислява за всяко предприятие, притежаващо квота, чрез умножаване на квотата му с коефициент, който се определя от Комисията до 16 март на предходната пазарна година на базата на очакваните пазарни тенденции. За пазарната 2008/2009 година коефициентът се прилага за квотата, отпусната най-късно на 15 март 2008 г. след отказите в съответствие с Регламент (ЕО) № 320/2006.
На базата на актуализираните пазарни тенденции Комисията може да реши до 31 октомври на съответната пазарна година или да коригира коефициента, или, когато такова решение не е взето в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, да определи коефициент.
3. Всяко предприятие, което разполага с квота, до началото на следващата пазарна година складира на свои разноски произведената в рамките на квотата захар, която надвишава прага, изчислен в съответствие с параграф 2. Количествата захар или изоглюкоза, изтеглени през дадена пазарна година, се считат за първите количества, произведени в рамките на квотата за следващата пазарна година.
Чрез дерогация от първа алинея от настоящия параграф, вземайки предвид очакваните тенденции на пазара на захарта, Комисията може да реши да счита за текущата и/или следващата пазарна година цялото количество изтеглена захар или изоглюкоза или част от него като:
а)
излишък от захар или излишък от изоглюкоза, в наличност за преработка в промишлена захар или промишлена изоглюкоза, или
б)
временно производство в рамките на квотата, част от което може да бъде запазено за износ при спазване на задълженията, поети от Общността по силата на споразумения, сключени в съответствие с член 300 от Договора.
4. Ако снабдяването със захар в Общността не е адекватно, Комисията може да реши определено количество от изтеглената захар да бъде продадено на общностния пазар преди края на периода на изтегляне.
5. В случаите, когато изтеглената захар се счита за първото количество захар, произведено през следващата пазарна година, на производителите на захарно цвекло се заплаща минималната цена за същата пазарна година.
В случаите, когато изтеглената захар става промишлена захар или се изнася съгласно параграф 3, букви а) и б) от настоящия член, изискванията по член 49 относно минималната цена не се прилагат.
Когато изтеглената захар се продава на пазара на Общността преди края на периода на изтегляне съгласно параграф 4, на производителите на цвекло се заплаща минималната цена за текущата пазарна година.“
16.
Създава се следният член:
„Член 52а
Изтегляне на захар през пазарните 2008/2009 и 2009/2010 години
1. Чрез дерогация от член 52, параграф 2 от настоящия регламент за държавите-членки, чиято национална квота за захар е била намалена вследствие на откази от квота в съответствие с член 3 и член 4а, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 320/2006, приложимият коефициент се определя от Комисията за пазарните 2008/2009 и 2009/2010 години чрез прилагане на разпоредбите на приложение VIIв към настоящия регламент.
2. По отношение на предприятие, което в съответствие с член 3, параграф 1, буква а) или б) от Регламент (ЕО) № 320/2006 откаже, считано от следващата пазарна година, цялата предоставена му квота, по негово искане не се прилагат коефициентите, посочени в член 52, параграф 2 от настоящия регламент. Това искане се представя преди края на пазарната година, за която се отнася изтеглянето.“
17.
Член 59 се заменя със следното:
„Член 59
Управление на квотите
1. Комисията коригира квотите, определени в приложение VI, до 30 април 2008 г. за пазарната 2008/2009 година и до 28 февруари 2009 г. и 2010 г. съответно за пазарните 2009/2010 и 2010/2011 години. Коригирането на квотите е резултат от прилагането на параграф 2 от настоящия член и на член 58 от настоящия регламент, както и на член 3 и член 4а, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 320/2006.
2. Като вземе предвид резултатите от схемата за преструктуриране, предвидена в Регламент (ЕО) № 320/2006, Комисията взема решение до 28 февруари 2010 г. относно общия процент, необходим за намаляване на съществуващите квоти за захар и изоглюкоза на държава-членка или регион с цел да се избегне неравновесие на пазара през пазарните години от 2010/2011 г. нататък. Държавите-членки коригират съответно квотите за всяко предприятие.
Чрез дерогация от първа алинея от настоящия параграф, за държавите-членки, чиято национална квота е била намалена вследствие на откази от квота в съответствие с член 3 и член 4а, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 320/2006, Комисията определя процента чрез прилагане на разпоредбите на приложение VIIа към настоящия регламент. Такива държави-членки коригират процента в съответствие с приложение VIIб към настоящия регламент за всяко предприятие на територията си, на което е предоставена квота.
Първа и втора алинея от настоящия параграф не се прилагат за най-отдалечените региони, посочени в член 299, параграф 2 от Договора.“
18.
Член 60 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Член 60
Преразпределяне на национални квоти и намаляване на квоти“;
б)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държава-членка може да намали квотата за захар или изоглюкоза, отпусната на установено на нейна територия предприятие, с най-много 10 % за пазарната 2008/2009 година и за следващите години, при зачитане на свободата на предприятията да участват в механизмите, създадени с Регламент (ЕО) № 320/2006. Държавите-членки извършват това, като прилагат обективни и недискриминационни критерии.“;
в)
добавя се следният параграф:
„4. Чрез дерогация от параграф 3 от настоящия член, когато се прилага член 4а от Регламент (ЕО) № 320/2006, държавите-членки коригират отпуснатата на съответното предприятие квота за захар чрез прилагане на определеното в параграф 4 от този член намаляване в рамките на процента, определен в параграф 1 от настоящия член.“
19.
В член 64 буква в) се заменя със следното:
„в)
захар и изоглюкоза, изтеглени от пазара в съответствие с членове 52 и 52а, за които не са изпълнени задълженията по член 52, параграф 3.“
20.
В член 101 букви б)-д) се заменят със следното:
„б)
от производители на сладкарски продукти и сладолед;
в)
от производители на други хранителни продукти, които се определят от Комисията;
г)
за пряка консумация на концентрирано масло.“
21.
Член 102, параграф 3 се заменя със следното:
„3. Помощта от Общността е 18,15 EUR/100 kg за всички категории мляко.
Размерът на помощите за други подлежащи на подпомагане млечни продукти се определя според млечните съставки на конкретния продукт.“
22.
Следният раздел се създава в част II, дял I, глава IV:
„Раздел IVа
Помощи в сектор „Плодове и зеленчуци“
Подраздел I
Групи производители
Член 103а
Помощ за групи производители
1. По време на преходния период, разрешен съгласно член 125д, държавите-членки могат да отпускат на групите производители в сектор „Плодове и зеленчуци“, които са формирани с цел да бъдат признати за организации на производители:
а)
помощ за насърчаване на тяхното формиране и улесняване на административното им функциониране;
б)
помощ, предоставяна директно или посредством кредитни институции, предназначена да покрие част от инвестициите, необходими за получаването на признаване и изложени в плана за признаване, посочен в член 125д, параграф 1, трета алинея.
2. Посочената в параграф 1 помощ се възстановява от Общността в съответствие с правилата, които ще бъдат приети от Комисията, относно финансирането на такива мерки, включително праговете, таваните и степента на общностно финансиране.
3. Помощта, посочена в параграф 1, буква а), се определя за всяка група производители въз основа на предлаганата на пазара продукция и възлиза за първата, втората, третата, четвъртата и петата година на:
а)
10 %, 10 %, 8 %, 6 % и 4 % съответно от стойността на предлаганата на пазара продукция в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно, и
б)
съответно 5 %, 5 %, 4 %, 3 % и 2 % от стойността на предлаганата на пазара продукция в най-отдалечените региони на Общността, посочени в член 299, параграф 2 от Договора, или на по-малките острови в Егейско море, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1405/2006 на Съвета от 18 септември 2006 г. относно приемането на специфични мерки в областта на земеделието по отношение на малките острови в Егейско море (32).
Тези проценти могат да бъдат намалени във връзка със стойността на предлаганата на пазара продукция, която превишава даден праг. По отношение на помощта, дължима за дадена година на група производители, може да бъде приложен таван.
Подраздел II
Оперативни фондове и оперативни програми
Член 103б
Оперативни фондове
1. Организациите на производители в сектор „Плодове и зеленчуци“ могат да създадат оперативен фонд. Фондът се финансира от:
а)
финансовите вноски на членовете или от самата организация на производители;
б)
финансова помощ от Общността, която може да бъде предоставена на организации на производители.
2. Оперативните фондове се използват само за финансиране на оперативни програми, одобрени от държавите-членки в съответствие с член 103ж.
Член 103в
Оперативни програми
1. Оперативните програми в сектор „Плодове и зеленчуци“ си поставят две или повече от целите, посочени в член 122, буква в), или от следните цели:
а)
планиране на производството;
б)
подобряване на качеството на продуктите;
в)
увеличаване на търговската стойност на продуктите;
г)
рекламиране на продуктите, независимо дали са в пресен или преработен вид;
д)
екологични мерки и методи на производство, които опазват околната среда, включително биологично селско стопанство;
е)
предотвратяване и управление на кризи.
2. Предотвратяването и управлението на кризи е свързано с избягване на и справяне с кризи на пазарите на плодове и зеленчуци и в този контекст обхваща:
а)
изтегляне от пазара;
б)
бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране;
в)
рекламиране и комуникация;
г)
мерки за обучение;
д)
застраховане на реколтата;
е)
подкрепа за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове.
Предотвратяването и управлението на кризи, включително изплащането на главници и лихви, посочени в трета алинея, не съставляват повече от една трета от разходите по оперативната програма.
С цел да финансират мерките за предотвратяване и управление на кризи, организациите на производители могат да теглят заеми при търговски условия. В този случай изплащането на главниците и лихвите по тези заеми може да представлява част от оперативната програма и по този начин може да отговаря на условията за финансова помощ от Общността по член 103г. Всяко конкретно действие по предотвратяване и управление на кризи се финансира или чрез такива заеми, или пряко, но не и по двата начина едновременно.
3. Държавите-членки осигуряват, че:
а)
оперативните програми включват две или повече екологични действия, или
б)
поне 10 % от разходите по оперативните програми покриват екологични действия.
Екологичните дейности спазват изискванията за плащанията за агроекология, предвидени в член 39, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Cъвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (33).
Когато поне 80 % от производителите, които са членове на организация на производители, подлежат на поемане на едно или повече идентични агроекологични задължения по тази разпоредба, всяко едно от тези задължения се счита за екологично действие, посочено в буква а) от първа алинея.
Подкрепата за екологичните действия, посочени в първа алинея, покрива допълнителните разходи и пропуснатите приходи в резултат на това действие.
4. Параграф 3 се прилага само в България и Румъния от 1 януари 2011 г.
5. Инвестиции, които увеличават напрежението върху околната среда, се разрешават само в случаите, когато съществуват ефективни предпазни средства за защита на околната среда от това напрежение.
Член 103г
Финансова помощ от Общността
1. Финансовата помощ от Общността е равна на размера на реално платените вноски, посочени в член 103б, параграф 1, буква а), и е ограничена до 50 % от реално извършените разходи.
2. Финансовата помощ от Общността е ограничена до 4,1 % от стойността на предлаганата на пазара продукция на всяка организация на производители.
Същевременно този процент може да бъде увеличен до 4,6 % от стойността на предлаганата на пазара продукция, при условие че количеството, което превишава тези 4,1 % от стойността на предлаганата на пазара продукция, се използва единствено за мерки за предотвратяване и управление на кризи.
3. По искане на организация на производители процентът, предвиден в параграф 1, се определя на 60 % за оперативна програма или за част от оперативна програма, когато е изпълнено поне едно от следните условия:
а)
представена е от няколко организации на производители в Общността, работещи в различни държави-членки по транснационални схеми;
б)
представена е от една или повече организации на производители, участващи в схеми, управлявани на междубраншова основа;
в)
обхваща единствено специфично подпомагане на производството на биологични продукти, обхванати до 31 декември 2008 г. от Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 г. относно биологичното производство на земеделски продукти и неговото означаване върху земеделските продукти и храни (34) и, считано от 1 януари 2009 г. - от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 г. относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти (35);
г)
представена е от организация на производители в една от държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно, за мерки, действащи не по-късно от края на 2013 г.;
д)
представлява първата програма, представена от призната организация на производители, която се е сляла с друга призната организация на производители;
е)
представлява първата програма, представена от призната асоциация на организации на производители;
ж)
представена е от организации на производители в държави-членки, в които организациите на производители предлагат на пазара по-малко от 20 % от продукцията на плодове и зеленчуци;
з)
представена е от организация на производители в някой от най-отдалечените региони на Общността;
и)
обхваща единствено специфична помощ за действия, които насърчават консумацията на плодове и зеленчуци и са насочени към децата в учебните заведения.
4. Процентът, предвиден в параграф 1, се определя на 100 % в случаите на изтегляне на плодове и зеленчуци от пазара, които не надхвърлят 5 % от обема на предлаганата на пазара продукция на всяка организация на производители и които след изтеглянето са реализирани чрез:
а)
безплатно разпределяне сред благотворителни организации и фондации, които са одобрени за целта от държавите-членки, за да бъдат използвани в тяхната дейност за подпомагане на лица, чието право на обществена помощ е признато по националното законодателство, по-специално по причина на това, че не разполагат с необходимите средства за прехрана;
б)
безплатно разпространение в наказателни институции, училища и публични възпитателни институции и детски лагери, както и на болници и старчески домове, посочени от държавите-членки, които предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че така разпределените количества са допълнителни спрямо нормално закупуваните от тези заведения.
Член 103д
Национална финансова помощ
1. В регионите на държавите-членки, където степента на организираност на производителите в сектор „Плодове и зеленчуци“ е особено ниска, на основата на надлежно обосновано искане държавите-членки могат да получат от Комисията разрешение да изплащат на организациите на производители национална финансова помощ, равна на максимум 80 % от финансовите вноски, посочени в член 103б, параграф 1, буква а). Тази помощ е в допълнение към оперативния фонд. В региони на държавите-членки, където организациите на производители предлагат на пазара по-малко от 15 % от продукцията от плодове и зеленчуци и чиято продукция на плодове и зеленчуци представлява най-малко 15 % от тяхната обща селскостопанска продукция, помощта, посочена в първа алинея, може да бъде възстановена от Общността по искане на съответната държава-членка.
2. Чрез дерогация от член 180 от настоящия регламент членове 87, 88 и 89 от Договора не се прилагат за националната финансова помощ, която е разрешена съгласно параграф 1.
Член 103е
Национална рамка и национална стратегия за оперативни програми
1. Държавите-членки създават национална рамка за определяне на общите условия, свързани с дейностите по член 103в, параграф 3. Тази рамка предвижда по-специално тези дейности да отговарят на съответните изисквания на Регламент (ЕО) № 1698/2005, включително тези в член 5 за взаимно допълване, съгласуваност и съответствие.
Държавите-членки представят предложената от тях рамка на Комисията, която може да поиска изменения в срок от три месеца, ако счете, че предложението не дава възможност за постигане на целите, заложени в член 174 от Договора и в Шестата програма на Общността за действие в областта на околната среда (36). Инвестициите в отделни стопанства, подкрепени от оперативни програми, също спазват тези цели.
2. Държавите-членки изготвят национална стратегия за устойчиви оперативни програми в пазара на плодове и зеленчуци. Стратегията предвижда следните елементи:
а)
анализ на положението по отношение на силните и слабите страни и потенциала за развитие;
б)
обосноваване на избраните приоритети;
в)
цели на оперативните програми и инструменти, показатели за постигнатите резултати;
г)
оценка на оперативните програми;
д)
задължения за отчитане на организациите на производители.
Стратегията включва също така националната рамка, посочена в параграф 1.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за държави-членки, които нямат признати организации на производители.
Член 103ж
Одобрение на оперативните програми
1. Проектите за оперативни програми се представят на компетентните национални органи, които ги одобряват или отхвърлят, или изискват изменението им в съответствие с разпоредбите на настоящия подраздел.
2. Организациите на производители информират държавата-членка за очаквания размер на оперативния фонд за всяка година, като го обосновават с аргументи въз основа на прогнозите за оперативната програма, разходите за настоящата година и евентуално за предходни години, а при необходимост и въз основа на очаквания обем на продукцията за следващата година.
3. Държавата-членка нотифицира организацията на производители или асоциацията на организации на производители за очаквания размер на финансовата помощ от Общността в съответствие с границите, установени в член 103г.
4. Плащанията на финансовата подкрепа на Общността се извършват въз основа на направените разходи във връзка със схемите, обхванати от оперативната програма. По отношение на същите схеми могат да се извършват авансови плащания, като за това се изисква представяне на гаранция или обезпечение.
5. Организацията на производители нотифицира държавата-членка за окончателния размер на разходите за предходната година, като прилага необходимите подкрепящи документи, което ѝ дава възможност да получи остатъка от финансовата помощ от Общността.
6. Оперативните програми и тяхното финансиране от производители и организации на производители, от една страна, и от фондове на Общността, от друга страна, са с минимална продължителност от три години и максимална продължителност от пет години.
Член 103з
Правила за изпълнение
Комисията определя подробни правила за прилагането на настоящия раздел, и по-специално:
а)
правила относно финансирането на мерките, посочени в член 103а, включително праговете и таваните на помощта и делът на съфинансиране за тази помощ от страна на Общността;
б)
дела и правилата относно възстановяването на разходите за мерките, посочени в член 103д, параграф 1;
в)
правила относно инвестициите в отделни стопанства;
г)
датите за съобщенията и нотификациите, посочени в член 103ж;
д)
разпоредба за частични плащания на финансовата помощ от Общността, посочена в член 103ж.
23.
Член 113 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията може да установи пазарни стандарти за един или повече от продуктите от следните сектори:
а)
„Маслиново масло и трапезни маслини“, по отношение на продуктите, посочени в приложение I, част VII, буква а);
б)
„Плодове и зеленчуци“;
в)
„Преработени плодове и зеленчуци“;
г)
„Банани“;
д)
„Живи растения“.“;
б)
параграф 2 се изменя, както следва:
i)
буква а) се изменя, както следва:
iа)
подточка iii) се заменя със следното:
„iii)
интересът на потребителите да получават подходяща и прозрачна информация за продуктите, включително, по-специално за продуктите от сектори „Плодове и зеленчуци“ и „Преработени плодове и зеленчуци“, страната на произход, категорията и при необходимост разновидността (или търговския вид) на продукта;“
iб)
добавя се следната подточка:
„v)
по отношение на сектори „Плодове и зеленчуци“ и „Преработени плодове и зеленчуци“ препоръките за стандарти, приети от Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕ на ООН).“;
ii)
буква б) се заменя със следното:
„б)
могат да се отнасят по-специално до качеството, категоризирането, теглото, оразмеряването, опаковката, пакетирането, съхранението, транспорта, представянето, продажбата, произхода и етикетирането.“
24.
Създават се следните членове:
„Член 113а
Допълнителни изисквания за предлагане на пазара на продукти от сектор „Плодове и зеленчуци“
1. Продуктите от сектор „Плодове и зеленчуци“, които са предназначени за продажба на потребителите в прясно състояние, могат да бъдат предлагани на пазара единствено при положение че са здрави, в добро състояние, с подходящо пазарно качество и е отбелязана страната на произход.
2. Пазарните стандарти, посочени в параграф 1 от настоящия член и в член 113, параграф 1, букви б) и в), се прилагат на всички етапи на предлагане на пазара, включително вноса и износа, освен ако Комисията не е предвидила друго.
3. Притежателят на продукти от сектори „Плодове и зеленчуци“ и „Преработени плодове и зеленчуци“, обхванати от пазарните стандарти, може да излага тези продукти или да ги предлага за продажба, или да ги доставя или да ги предлага на пазара в рамките на Общността по всеки начин, съответстващ на пазарните стандарти, като отговаря за осигуряването на това съответствие.
4. В допълнение към член 113, параграф 3, втора алинея и без да се засягат специфичните разпоредби, които могат да бъдат приети от Комисията съгласно член 194, по-специално относно последователното прилагане в държавите-членки на проверки на съответствието, държавите-членки по отношение на сектори „Плодове и зеленчуци“ и „Преработени плодове и зеленчуци“ проверяват селективно, на базата на анализ на риска, дали тези продукти са в съответствие с приложимите пазарни стандарти. Тези проверки се осъществяват приоритетно на етапа преди транспортиране от производствените райони, когато продуктите се опаковат или товарят. За продукти от трети държави проверките се осъществяват преди допускането на тези продукти в свободно обращение.
Член 113б
Предлагане на пазара на месо от животни от рода на едрия рогат добитък на възраст дванадесет месеца или по-малко
1. Без да се засягат разпоредбите, установени в член 42, параграф 1, буква а) и в член 42, параграф 2 и буква А от приложение V, предвидените в приложение ХIа условия, по-специално търговските наименования, които да се използват, установени в точка III от него, се прилагат към месото на животни от рода на едрия рогат добитък на възраст дванадесет месеца или по-малко, заклани на или след 1 юли 2008 г., независимо дали е произведено в Общността или е внесено от трети държави.
Все пак месото от животни на възраст дванадесет месеца или по-малко, заклани преди 1 юли 2008 г., може да продължи да се предлага на пазара, без да отговаря на условията, определени в приложение ХIа.
2. Посочените в параграф 1 условия не се прилагат за месото на животни от рода на едрия рогат добитък, за което преди 29 юни 2007 г. е регистрирано защитено наименование за произход или географско указание съгласно Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (37).
25.
Член 121 се изменя, както следва:
а)
буква a) се заменя със следното:
„а)
пазарните стандарти, посочени в членове 113 и 113а, включително правилата за:
i)
дерогации или освобождавания от прилагане на стандартите;
ii)
предоставяне на подробни сведения, изисквани съгласно стандартите, както и за предлагането на пазара и етикетирането;
iii)
прилагане на стандартите по отношение на внасяните във или изнасяните от Общността продукти;
iv)
по отношение на член 113а, параграф 1, за определяне какво представлява продукт, който е „здрав, в добро състояние и с подходящо пазарно качество“;“;
б)
добавя се следната буква:
„й)
по отношение на условията, които се прилагат при предлагането на пазара на месо от животни от рода на едрия рогат добитък на възраст дванадесет месеца или по-малко съгласно член 113б:
i)
практическите методи за указване на буквата за обозначаване на категорията в съответствие с точка II от приложение ХIа по отношение на разположението и размера на използваните символи;
ii)
вноса на месо от трети държави съгласно точка VIII от приложение ХIа по отношение на методите за удостоверяване на съответствието с изискванията на настоящия регламент.“;
в)
добавя се следната алинея:
„Комисията може да измени част Б от таблицата, установена в точка III, параграф 2 от приложение ХIа.“
26.
Член 122 се изменя, както следва:
а)
буква a) се заменя със следното:
„а)
се състоят от производители от един от следните сектори:
i)
„Хмел“,
ii)
„Маслиново масло и трапезни маслини“,
iii)
„Плодове и зеленчуци“ по отношение на производителите, които отглеждат един или повече от продуктите от този сектор, и/или по отношение на продуктите, предназначени единствено за преработка,
iv)
„Копринени буби“;“
б)
буква в) се заменя със следното:
„в)
имат конкретна цел, която може по-специално по отношение на сектор „Плодове и зеленчуци“ да включва една от следните цели:
i)
осигуряване, че продукцията е планирана и приспособена към търсенето, по-специално по отношение на качеството и количеството;
ii)
концентриране на предлагането и предлагане на пазара на продуктите на членовете ѝ;
iii)
оптимизиране на производствените разходи и стабилизиране на производствените цени.“
27.
Член 123 се изменя, както следва:
а)
първата алинея става параграф 1;
б)
втората алинея се заменя със следното:
„2. Когато междубраншовите организации, посочени в параграф 1, осъществяват своята дейност на териториите на няколко държави-членки, признаването се предоставя от Комисията без съдействието на комитета, посочен в член 195, параграф 1.“;
в)
добавя се следният параграф:
„3. В допълнение към параграф 1 държавите-членки признават и междубраншовите организации, които:
а)
са съставени от представители на икономически дейности, свързани с производството на и/или търговията със и/или преработката на продуктите от сектор „Плодове и зеленчуци“;
б)
са формирани по инициатива на всички или някои от организациите или асоциациите, от които се състоят;
в)
осъществяват две или повече от следните дейности в един или повече региони на Общността, като отчитат интересите на потребителите:
i)
подобряват познаването и прозрачността на производството и пазара;
ii)
помагат за по-добро координиране на търговията на плодове и зеленчуци, особено посредством научна дейност и пазарни проучвания;
iii)
разработват стандартни типове договори, съобразени с правилата на Общността;
iv)
използват в пълна степен потенциала на произведените плодове и зеленчуци;
v)
предоставят необходимата информация и извършват необходимите научни изследвания за адаптиране на производството към продукти, които съответстват в по-голяма степен на пазарните изисквания и на вкусовете и очакванията на потребителите, по-специално по отношение на качеството на продукта и опазването на околната среда;
vi)
търсят начини за ограничаване на използването на фитосанитарни продукти и други материали, като по този начин гарантират качеството на продукта и съхраняването на почвите и водите;
vii)
разработват методи и средства за подобряване на качеството на продукта;
viii)
използват потенциала и опазват биологичното земеделие, наименованията за произход, етикетите за качество и географските указания;
ix)
насърчават интегрираното производство или други екологични производствени методи;
х)
определят правила по отношение на производството и правилата, посочени в точки 2 и 3 от приложение ХVIа, които са по-строги от общностните или националните правила.“
28.
Следният раздел се създава в част II, дял II, глава II:
„Раздел IА
Правила, отнасящи се до организациите на производители и междубраншовите организации и групите производители в сектор „Плодове и зеленчуци“
Подраздел I
Устави и признаване на организациите на производители
Член 125а
Устави на организациите на производители
1. Уставът на една организация на производители в сектор „Плодове и зеленчуци“ изисква от нейните членове, по-специално:
а)
да прилагат приетите от организацията на производители правила, свързани с отчитането на продукцията, производството, предлагането на пазара и опазването на околната среда;
б)
да принадлежат само към една организация на производители по отношение на производството на дадено стопанство на който и да е продукт, посочен в член 122, буква а), подточка iii);
в)
да предлагат на пазара цялата си съответна продукция посредством организацията на производители;
г)
да предоставят информацията, искана от организацията на производители за статистически цели, по-специално информация за засети площи, произведени количества, добиви и директни продажби;
д)
да заплащат предвидените в устава на организацията финансови вноски за създаване и попълване на оперативния фонд, предвиден в член 103б.
2. Независимо от параграф 1, буква в) в случаите, когато организацията на производители е разрешила и където това е в съответствие с правилата и условията, установени от организацията на производители, производителите членове могат:
а)
да продават не повече от определен процент от своята продукция и/или продукти пряко в своите стопанства и/или извън тях на потребители за техни лични нужди, като тези проценти се определят от държавите-членки не по-ниски от 10 %;
б)
да предлагат на пазара сами или чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, количества продукти, които са незначителни спрямо обема на предлаганата на пазара продукция от собствената им организация;
в)
да предлагат на пазара сами или чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, продукти, които поради своите характеристики не се включват обичайно в търговската дейност на съответната организация.
3. Уставът на организацията на производители предвижда също така:
а)
процедури за определяне, приемане и изменение на правилата, посочени в параграф 1;
б)
възлагането на задължение на членовете за финансови вноски, необходими за финансиране на организацията на производители;
в)
правила, които позволяват на членуващите производителите да контролират по демократичен начин своята организация и решенията ѝ;
г)
санкции за нарушаване на задълженията, залегнали в устава, по-специално неплащане на финансови вноски или нарушаване на правилата, приети от организацията на производители;
д)
правила за приемане на нови членове, по-специално минимален срок за членство;
е)
счетоводни и бюджетни правила, необходими за работата на организацията.
4. Счита се, че организациите на производители в сектор „Плодове и зеленчуци“ действат от името и за сметка на членовете си по отношение на икономическите въпроси.
Член 125б
Признаване
1. Държавите-членки признават за организации на производителите в сектор „Плодове и зеленчуци“ всички юридически лица или ясно обособени части от юридически лица, които подадат заявление за това, при условие че:
а)
имат за цел използването на екологични практики на култивиране, производствени техники и практики за управление на отпадъците, особено що се отнася до опазването на качеството на водите, почвите и ландшафта и запазването или стимулирането на биологичното разнообразие, и отговарят на изискванията, установени в членове 122 и 125а и представят съответните доказателства за това;
б)
имат минимален брой членове и обхващат минимален обем или стойност от пазарната продукция, които се определят от държавите-членки, и представят съответните доказателства за това;
в)
са налице достатъчно доказателства, че те могат да осъществяват правилно дейността си, както във времето, така и по отношение на ефективността и концентрацията на доставките, като за постигането на тази цел държавите-членки могат да решат кои от продуктите или групите продукти, посочени в член 122, буква а), подточка iii), следва да бъдат обхванати от организацията на производители;
г)
ефективно дават възможност на своите членове да получават техническа помощ при използване на екологични практики на култивиране;
д)
при необходимост ефективно предоставят на членовете си техническите средства за събиране, съхранение, опаковане и предлагане на пазара на продукцията им;
е)
гарантират правилното търговско и счетоводно управление на дейността си; и
ж)
не заемат господстващо положение на даден пазар, освен когато това е необходимо за изпълнение на целите на член 33 от Договора.
2. Държавите-членки:
а)
решават дали да признаят съответната организация на производители в срок от три месеца от подаване на заявлението, придружено от всички съответни доказателства;
б)
извършват редовни проверки, за да удостоверят дали организациите на производители спазват изискванията на настоящата глава, налагат санкции на тези организации в случаите на неспазване на изискванията или нередности, свързани с разпоредбите на настоящия регламент, и при необходимост решават да оттеглят признаването на съответната организация;
в)
веднъж годишно нотифицират Комисията за всяко решение за предоставяне, отказване или оттегляне на признаването.
Подраздел II
Асоциации на организации на производители и групи производители
Член 125в
Асоциации на организации на производители в сектор „Плодове и зеленчуци“
Асоциация на организации на производители в сектор „Плодове и зеленчуци“ се формира по инициатива на признати организации на производители и може да осъществява всяка от дейностите на организация на производители, посочени в настоящия регламент. За тази цел държавите-членки, при поискване, могат да признаят дадена асоциация на организации на производители, когато:
а)
държавата-членка счита, че асоциацията е способна да осъществява ефективно тези дейности; и
б)
асоциацията не заема господстващо положение на даден пазар, освен когато това е необходимо за изпълнение на целите на член 33 от Договора.
Член 125а, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.
Член 125г
Възлагане на дейности на външни изпълнители
Държавите-членки могат да разрешат на призната организация на производители в сектор „Плодове и зеленчуци“ или на призната асоциация на организации на производители в същия сектор да възлож която и да е от дейностите си на външни изпълнители, включително на свои филиали, стига да предостав на държавата-членка достатъчно доказателства, че това е подходящ начин да се постигнат целите на съответната организация на производители или асоциация на организации на производители.
Член 125д
Групи производители в сектор „Плодове и зеленчуци“
1. В държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или след тази дата, или в най-отдалечените райони на Общността, както е посочено в член 299, параграф 2 от Договора, или на по-малките острови в Егейско море, както е посочено в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1405/2006, групи производители могат да бъдат формирани като юридически лица или ясно обособени части от юридически лица по инициатива на земеделски стопани, които произвеждат един или повече от продуктите от сектор „Плодове и зеленчуци“ и/или от такива продукти, предназначени единствено за преработка, с оглед да бъдат признати за организации на производители.
На такива групи производители може да бъде предоставен преходен период, в рамките на който да изпълнят изискванията за признаване като организация на производители съгласно член 122.
За тази цел групите производители представят на съответната държава-членка поетапен план за признаване, чието приемане е сигнал за началото на посочения във втора алинея преходен период и представлява предварително признаване. Преходният период е не по-дълъг от пет години.
2. Преди да приемат плана за признаване, държавите-членки информират Комисията за своите намерения и за вероятните финансови последици от тях.
Подраздел III
Разширяване на обхвата на правилата спрямо производители от икономическа област
Член 125е
Разширяване на обхвата на правилата
1. В случаите, когато по отношение на определен продукт дадена организация на производители в сектор „Плодове и зеленчуци“, работеща в определена икономическа област, е смятана за представителна за производството и за производителите в тази област, съответната държава-членка може, по искане на организацията на производители, да направи задължителни за производителите, установени в тази икономическа област, които не членуват в организацията, следните правила:
а)
правилата, посочени в член 125а, параграф 1, буква а);
б)
правилата, необходими за изпълнението на мерките по член 103в, параграф 2, буква в).
Първа алинея се прилага, при условие че тези правила:
а)
са били в сила в продължение на поне една пазарна година,
б)
са включени в изчерпателния списък в приложение ХVIа;
в)
са задължителни за срок, не по-дълъг от три пазарни години.
Въпреки това, условието, посочено в буква а) от втора алинея, не се прилага, ако съответните правила са правилата, изброени в точки 1, 3 и 5 от приложение ХVIа. В този случай разширяването на обхвата на правилата не може да се прилага за повече от една пазарна година.
2. За целите на настоящия подраздел „икономическа област“ означава географска зона, съставена от граничещи или съседни производствени райони, в които условията за производство и търговия са еднородни.
Държавите-членки нотифицират на Комисията списък с икономически области.
В срок от един месец от нотификацията Комисията одобрява списъка или след консултации със съответната държава-членка, взема решение относно измененията, които държавата-членка трябва да направи в него. Комисията прави одобрения списък достъпен за обществеността по начините, които смята за уместни.
3. Организация на производители се смята за представителна по смисъла на параграф 1, когато нейните членове представляват поне 50 % от общия брой на производителите в икономическата област, в която тя работи, и ако обхваща поне 60 % от обема на производството в тази област. Без да се засяга параграф 5, при изчислението на тези проценти не се вземат предвид производителите или производството на биологични продукти, обхванати до 31 декември 2008 г. от Регламент (ЕИО) № 2092/91, и, считано от 1 януари 2009 г. - от Регламент (ЕО) № 834/2007.
4. Правилата, които са станали задължителни за всички производители в определена икономическа област:
а)
не причиняват никаква вреда на други производители в съответната държава-членка или в Общността;
б)
не се прилагат освен ако те изрично обхващат производителите, по отношение на продукти, доставени за преработка по силата на договор, подписан преди началото на пазарната година, с изключение на правилата за отчитане на производството, посочени в член 125а, параграф 1, буква а);
в)
не са несъвместими с действащите общностни и национални правила.
5. Не могат да станат задължителни правилата за производителите на биологични продукти, обхванати до 31 декември 2008 г. от Регламент (ЕИО) № 2092/91 и, считано от 1 януари 2009 г. - от Регламент (ЕО) № 834/2007, освен ако такава мярка не е била договорена от най-малко 50 % от тези производители в икономическата област, в която работи организацията на производители, и тази организация обхваща най-малко 60 % от това производство в областта.
Член 125ж
Нотифициране
Държавите-членки нотифицират незабавно Комисията за правилата, които са обявили за задължителни за всички производители в определена икономическа област съгласно член 125е, параграф 1. Комисията прави тези правила публично достъпни по начините, които смята за подходящи.
Член 125з
Отмяна на разширяването на обхвата на правилата
Комисията взема решение дадена държава-членка да отмени разширяването на обхвата на правилата, прието от същата държава-членка съгласно член 125e, параграф 1:
а)
ако установи, че разширяването на обхвата на правилата спрямо други производители изключва конкуренция в значителна част от вътрешния пазар или излага на опасност свободната търговия, или застрашава целите на член 33 от Договора;
б)
ако установи, че член 81, параграф 1 от Договора се прилага за правилата, в чийто обхват се включват други производители. Решението на Комисията по отношение на тези правила се прилага едва от датата на това установяване;
в)
ако след проверки установи, че не е спазен настоящият подраздел.
Член 125и
Финансови вноски на производители, които не са членове
Когато се прилага член 125е, параграф 1, съответната държава-членка може да реши след внимателно разглеждане на представените доказателства, че производителите, които не са членове на организацията, дължат на организацията частта от финансовите вноски, плащана от членуващите производители, доколкото тези средства се използват за покриване на:
а)
административните разходи, произтичащи от прилагане на правилата по член 125е, параграф 1;
б)
разходите, свързани с изследователска дейност, пазарни проучвания и насърчаване на продажбите, предприети от организацията или асоциацията, от които имат изгода всички производители в съответната област.
Член 125й
Разширяване на обхвата на правилата на асоциации на организации на производители
За целите на настоящия подраздел всяко позоваване на организации на производители се разбира също така и като позоваване на признати асоциации на организации на производители.
Подраздел IV
Междубраншови организации в сектор „Плодове и зеленчуци“
Член 125к
Признаване и оттегляне на признаването
1. Ако структурите на съответната държава-членка дават основание за това, държавите-членки могат да признаят за междубраншови организации в сектор „Плодове и зеленчуци“ всички установени на тяхна територия юридически лица, които са представили необходимото заявление, при условие че:
а)
те извършват своята дейност в един или повече региони на съответната държава-членка;
б)
те представляват значителен дял от производството на, търговията със и/или преработката на плодове и зеленчуци и продукти от преработени плодове и зеленчуци във въпросния регион или региони, а когато се касае за повече от един регион, те могат да демонстрират минимално ниво на представителност във всеки регион за всеки един от браншовете, които те обединяват;
в)
те извършват две или повече от дейностите, посочени в член 123, параграф 3, буква в);
г)
те самите не участват в производството или преработката, или в предлагането на пазара на плодове и зеленчуци или на продукти от преработени плодове и зеленчуци;
д)
те не участват в нито едно от споразуменията, решенията или съгласуваните практики, посочени в член 176а, параграф 4.
2. Преди да ги признаят, държавите-членки нотифицират Комисията за междубраншовите организации, които са кандидатствали за признаване, като предоставят цялата съответна информация за тяхната представителност и различните им дейности заедно с цялата останала информация, необходима за оценката.
Комисията може да оспори признаването в срок от два месеца след нотифицирането.
3. Държавите-членки:
а)
решават дали да признаят организациите в срок от три месеца след подаване на заявлението с всички необходими подкрепящи документи;
б)
извършват редовни проверки, за да се уверят, че междубраншовите организации спазват изискванията за признаване, като при неспазване или нередности, свързани с разпоредбите на настоящия регламент, налагат санкции на тези организации, а при необходимост решават да оттеглят даденото от тях признаване;
в)
оттеглят признаването, ако:
i)
изискванията и условията за признаване, установени в настоящия подраздел, вече не са спазени;
ii)
междубраншовата организация участва в някое от споразуменията, решенията и съгласуваните действия, посочени в член 176а, параграф 4, без да се засягат другите санкции, които могат да бъдат наложени съгласно националното законодателство;
iii)
междубраншовата организация не изпълни задължението за нотифициране, предвидено в член 176а, параграф 2;
г)
в срок от два месеца нотифицират Комисията относно всяко решение за предоставяне, отказ или оттегляне на признаване.
4. Комисията определя реда и условията и честотата, с която държавите-членки ѝ докладват относно дейността на междубраншовите организации.
Комисията може в резултат на извършени проверки да поиска от държава-членка да оттегли признаването.
5. Признаването представлява разрешение за осъществяване на дейностите, изброени в член 123, параграф 3, буква в), при спазване на разпоредбите на настоящия регламент.
6. Комисията предоставя публичен достъп до списъка на признатите междубраншови организации чрез методите, които смята за уместни, като посочва икономическата сфера или област на техните дейности и дейностите, извършвани по смисъла на член 125л. Оттеглянията на признаване също са публично достъпни.
Член 125л
Разширяване на обхвата на правилата
1. В случаите, когато междубраншова организация, работеща в конкретен регион или региони на държава-членка, се счита за представителна по отношение на производството или търговията, или преработката на даден продукт, съответната държава-членка може, по искане на тази междубраншова организация, да направи някои от споразуменията, решенията или съгласуваните практики, договорени в рамките на тази организация, за задължителни за ограничен период за други оператори, работещи във въпросния регион или региони и които не принадлежат към организацията, независимо дали става въпрос за физически лица или групи.
2. Междубраншова организация се счита за представителна по смисъла на параграф 1, когато тя представлява поне две трети от производството или търговията, или преработката на съответния продукт или продукти в съответния регион или региони на дадена държава-членка. Ако заявлението за разширяване на обхвата на правилата до други оператори обхваща повече от един регион, съответната междубраншова организация трябва да демонстрира минимално равнище на представителност за всеки един от браншовете, които тя обхваща, във всеки един от съответните региони.
3. Правилата, за които може да се иска разширяване на обхвата спрямо други оператори:
а)
имат една от следните цели:
i)
предоставяне на информация за производството и пазарите;
ii)
по-строги правила за производство от тези на Общността или от националните правила;
iii)
изготвяне на стандартни договори, съобразени с правилата на Общността;
iv)
правила за търговия;
v)
правила за опазване на околната среда;
vi)
мерки за насърчаване и използване на потенциала на продуктите;
vii)
мерки за защита на биологичното земеделие, както и на наименованията за произход, етикетите за качество и географските указания;
б)
са били в сила в продължение на поне една пазарна година;
в)
могат да бъдат обявени за задължителни за не повече от три пазарни години;
г)
не причиняват никаква вреда на другите оператори в съответната държава-членка или в Общността.
Въпреки това, условието, посочено в буква б) от първа алинея, не се прилага, ако съответните правила са правилата, изброени в точки 1, 3 и 5 от приложение ХVIа. В този случай разширяването на обхвата на правилата не може да се прилага за повече от една пазарна година.
4. Правилата, посочени в буква а), подточки ii), iv) и v) от параграф 3, не се различават от правилата, определени в приложение ХVIа. Правилата, посочени в буква а), подточка ii) от параграф 3, не се прилагат за продукти, които са произведени извън конкретния регион или региони, посочени в параграф 1.
Член 125м
Нотифициране и отмяна на разширяването на обхвата на правилата
1. Държавите-членки незабавно нотифицират Комисията за правилата, които са обявили за задължителни за всички оператори в един или повече конкретни региони съгласно член 125л, параграф 1. Комисията прави тези правила публично достъпни по начините, които смята за уместни.
2. Преди тези правила да станат публично достъпни, Комисията информира комитета, създаден по член 195, за всяка нотификация относно разширяването на обхвата на междубраншовите споразумения.
3. Комисията взема решение дали дадена държава-членка трябва да отмени разширяването на обхвата на правилата, което същата държава-членка е приела, в случаите, посочени в член 125з.
Член 125н
Финансови вноски на нечленове
В случаите, когато обхватът на правилата за един или повече продукти е разширен и когато една или повече от посочените в член 125л, параграф 3, буква a) дейности се извършват от призната междубраншова организация и са от общ икономически интерес на тези лица, чиято дейност е свързана с един или повече от въпросните продукти, държавата-членка, която е признала организацията, може да вземе решение физическите лица или групите, които не членуват в междубраншовата организация, но се ползват от въпросните дейности, да плащат на организацията пълния размер или част от финансовите вноски, плащани от членовете ѝ, доколкото тези вноски са предназначени за покриване на разходите, извършени пряко в резултат от упражняването на въпросните дейности.“
29.
В член 127 се създава следната буква:
„га)
в зависимост от случая правилата относно транснационални организации на производители и транснационални асоциации на организации на производители, включително административната помощ, която се оказва от съответните компетентни органи при транснационално сътрудничество;“.
30.
В член 130 се създават следните букви:
„еа)
плодове и зеленчуци;
еб)
преработени плодове и зеленчуци;“.
31.
Създава се следният член:
„Член 140а
Система на входни цени за секторите „Плодове и зеленчуци“ и „Преработени плодове и зеленчуци“
1. Ако прилагането на митническата ставка от Общата митническа тарифа зависи от входната цена на внасяната партида, достоверността на тази цена се проверява, като се използва фиксирана стойност на вноса, изчислена от Комисията по продукти и по произход въз основа на среднопретеглена цена за съответния продукт на представителни вносни пазари на държавите-членки или, ако е подходящо, на други пазари.
Въпреки това Комисията може да приеме специфични разпоредби за проверка на входните цени на продуктите, внасяни основно за преработка.
2. Когато декларираната входна цена на въпросната партида е по-висока от фиксираната стойност при вноса, увеличена с определен от Комисията марж, който не може да надхвърля фиксираната стойност при вноса с повече от 10 %, се изисква предоставянето на обезпечение, равно на вносното мито, определено въз основата на фиксираната стойност при вноса.
3. Когато входната цена на въпросната партида не е декларирана по време на митническия контрол, приложимата ставка от Общата митническа тарифа зависи от фиксираната стойност при вноса или се изчислява посредством прилагане на съответните разпоредби от митническото законодателство при условия, които се определят от Комисията.“
32.
В член 141, параграф 1, първа алинея се заменя със следното:
„1. Допълнително вносно мито се прилага за внос, който се извършва при ставка на митото, определена съгласно членове 135-140а, на един или повече от продуктите от секторите „Житни култури“, „Ориз“, „Захар“, „Плодове и зеленчуци“, „Преработени плодове и зеленчуци“, „Говеждо и телешко месо“, „Мляко и млечни продукти“, „Свинско месо“, „Овче и козе месо“, „Яйца“, „Домашни птици“ и „Банани“, за да се предотврати или да се противодейства на отрицателното въздействие върху пазара на Общността, което може да бъде причинено от този внос, ако:“.
33.
В член 153, параграф 1, първа алинея се заменя със следното:
„1. Традиционната потребност от предлагане на захар за рафиниране е определена за Общността в размер на 2 424 735 тона за пазарна година, изразена в бяла захар.“
34.
В член 160, параграф 1, първа алинея се заменя със следното:
„1. Когато на пазара на Общността възникнат или е възможно да възникнат смущения, произтичащи от режим активно усъвършенстване, Комисията може да спре по искане на държава-членка или по своя инициатива изцяло или частично използването на режим активно усъвършенстване за продуктите от сектори „Житни растения“, „Ориз“, „Захар“, „Маслиново масло и трапезни маслини“, „Плодове и зеленчуци“, „Преработени плодове и зеленчуци“, „Говеждо и телешко месо“, „Мляко и млечни продукти“, „Свинско месо“, „Овче и козе месо“, „Яйца“, „Птиче месо“ и „Етилов алкохол от земеделски произход“. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взема решение по него в срок от пет работни дни след получаването на искането.“
35.
В член 161, параграф 1 се създават следните букви:
„га)
плодове и зеленчуци;
гб)
преработени плодове и зеленчуци;“.
36.
В член 174, параграф 1, първа алинея се заменя със следното:
„1. Когато на пазара на Общността възникнат или е възможно да възникнат смущения, произтичащи от режим пасивно усъвършенстване, Комисията може да спре по искане на държава-членка или по своя инициатива изцяло или частично използването на режим пасивно усъвършенстване за продуктите от сектори „Житни растения“, „Ориз“, „Плодове и зеленчуци“, „Преработени плодове и зеленчуци“, „Говеждо и телешко месо“, „Свинско месо“, „Овче и козе месо“ и „Птиче месо“. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взема решение по него в срок от пет работни дни след получаването на искането.“
37.
Член 175 се заменя със следното:
„Член 175
Прилагане на членове 81-86 от Договора
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове 81-86 от Договора и разпоредбите за тяхното изпълнение се прилагат при спазване на членове 176-177 от настоящия регламент за всички споразумения, решения и практики, посочени в член 81, параграф 1 и член 82 от Договора, които се отнасят до производството или търговията с продуктите, посочени в букви а)-к) и м)-ф) от член 1, параграф 1 и в член 1, параграф 3 от настоящия регламент.“
38.
Създава се следният член:
„Член 176а
Споразумения и съгласувани практики в сектор „Плодове и зеленчуци“
1. Член 81, параграф 1 от Договора не се прилага по отношение на споразумения, решения и съгласувани практики на признати междубраншови организации, имащи за цел осъществяването на дейностите, посочени в член 123, параграф 3, буква в) от настоящия регламент.
2. Параграф 1 се прилага само при условие, че:
а)
Комисията е нотифицирана за споразуменията, решенията и съгласуваните практики;
б)
в срок от два месеца след получаване на цялата необходима информация Комисията не е установила, че споразуменията, решенията или съгласуваните практики са несъвместими с правилата на Общността.
3. Споразуменията, решенията и съгласуваните практики не могат да бъдат приведени в действие преди изтичането на срока, посочен в параграф 2, буква б).
4. Следните споразумения, решения и съгласувани практики се обявяват за несъвместими с правилата на Общността при всички случаи:
а)
споразумения, решения и съгласувани практики, които могат да доведат до разделяне под каквато и да е форма на пазарите в рамките на Общността;
б)
споразумения, решения и съгласувани практики, които могат да засегнат стабилното функциониране на организацията на пазара;
в)
споразумения, решения и съгласувани практики, които могат да предизвикат нарушения на конкуренцията и не са от съществено значение за постигане на целите на Общата селскостопанска политика, които се преследват с дейността на междубраншовите организации;
г)
споразумения, решения и съгласувани практики, които включват определяне на цени, без да се засягат извършваните от междубраншовите организации дейности по прилагане на конкретни правила на Общността;
д)
споразумения, решения и съгласувани практики, които могат да породят дискриминация или да премахнат конкуренцията по отношение на значителен дял от съответните продукти.
5. Ако след изтичане на двумесечния срок, посочен в параграф 2, буква б), Комисията установи, че не са изпълнени условията за прилагане на параграф 1, тя взема решение, по силата на което член 81, параграф 1 от Договора се прилага към въпросното споразумение, решение или съгласувана практика.
Това решение на Комисията не се прилага преди датата на неговото нотифициране на съответната междубраншова организация, освен ако тази междубраншова организация не е дала невярна информация или е злоупотребила с предвиденото в параграф 1 освобождаване.
6. В случай на многогодишни споразумения, нотификацията за първата година е валидна и за следващите години на споразумението. Въпреки това, в такъв случай Комисията може по собствена инициатива или по искане на друга държава-членка да издаде по всяко време констатация за несъвместимост.“
39.
Член 179 се заменя със следното:
„Член 179
Правила за изпълнение на споразумения и съгласувани практики в сектори „Плодове и зеленчуци“ и „Тютюн“
Комисията може да приеме подробните правила за прилагането на членове 176а, 177 и 178, включително правилата за нотифициране и публикуване.“
40.
Член 180 се заменя със следното:
„Член 180
Прилагане на членове 87, 88 и 89 от Договора
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, и по-специално с изключение на държавната помощ, посочена в член 182 от настоящия регламент, членове 87, 88 и 89 от Договора се прилагат за производството и търговията с продуктите, посочени в член 1, параграф 1, букви а)-к) и м)-ф) и в член 1, параграф 3 от настоящия регламент.“
41.
Член 182 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. При условие че получи разрешение от Комисията, Финландия може да предоставя помощ за определени количества семена, с изключение на семена на тимотейка (Phleum pratense L.), и за определени количества семена на житни растения, които се произвеждат само във Финландия, до реколтата през 2010 г. включително.
До 31 декември 2008 г. Финландия представя на Комисията подробен доклад за резултатите от разрешената помощ.“;
б)
добавят се следните параграфи:
„5. Държавите-членки могат да продължат да плащат държавни помощи по всички съществуващи схеми, свързани с производството и търговията с картофи, пресни и охладени, с код по КН 0701, до 31 декември 2011 г.
6. По отношение на сектор „Плодове и зеленчуци“ държавите-членки могат да плащат държавна помощ до 31 декември 2010 г. при следните условия:
а)
държавната помощ се плаща само на производители на плодове и зеленчуци, които не са членове на призната организация на производители и които подпишат договор с призната организация на производители, в който приемат да прилагат мерките за предотвратяване и управление на кризи на съответната организация на производители;
б)
размерът на държавната помощ, плащана на тези производители, не надхвърля 75 % от помощта от Общността, получавана от членовете на съответната организация на производители; и
в)
съответната държава-членка представя до 31 декември 2010 г. доклад на Комисията относно ефикасността и ефективността на държавната помощ, като по-специално анализира до каква степен тя е подпомогнала организацията на сектора. Комисията разглежда доклада и решава дали да отправи подходящи предложения.“
42.
В член 184 се добавя следния параграф:
„4.
на Европейския парламент и на Съвета до 31 декември 2013 г. относно изпълнението на разпоредбите, предвидени в част II, дял I, глава IV, раздел IVа и в част II, дял II, глава II по отношение на организациите на производители, оперативните фондове и оперативните програми в сектор „Плодове и зеленчуци“.“
43.
Създава се следният член:
„Член 203а
Преходни правила за сектори „Плодове и зеленчуци“ и „Преработени плодове и зеленчуци“
1. Схемите за помощ, установени в регламенти (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 2202/96 от 28 октомври 1996 г. относно въвеждането на режим за помощ на Общността за производители на определени цитрусови плодове (38) и отменени с Регламент (ЕО) № 1182/2007, остават приложими за всеки от съответните продукти за пазарната година за този продукт, която приключва през 2008 г.
2. Организации на производители и асоциации на организации на производители, които вече са били признати съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96 преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, продължават да бъдат признавани и по настоящия регламент. При необходимост те се адаптират към изискванията на настоящия регламент до 31 декември 2010 г.
Организациите на производители и асоциациите на организации на производители, които вече са били признати съгласно Регламент (ЕО) № 1182/2007, продължават да бъдат признавани и по настоящия регламент.
3. По искане на организация на производители оперативна програма, одобрена съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96 преди датата на прилагане на Регламент (ЕО) № 1182/2007:
а)
може да продължи действието си до своя край, или
б)
да бъде променена, за да отговаря на изискванията на настоящия регламент, или
в)
да бъде заменена от нова оперативна програма, одобрена съгласно настоящия регламент.
Член 103г, параграф 3, букви д) и е) се прилагат към оперативните програми, за които са били подадени заявления през 2007 г., но все още не са одобрени към датата на прилагане на настоящия регламент, но които отговарят на критериите по посочените букви.
4. Групи производители, на които е било предоставено предварително признаване по Регламент (ЕО) № 2200/96, продължават да се ползват от това предварително признаване и по настоящия регламент. Планове за признаване, които са били приети по Регламент (ЕО) № 2200/96, продължават да се ползват от това приемане и по настоящия регламент. Въпреки това, при необходимост плановете се изменят, за да позволят на групата производители да изпълни критериите за признаване като организация на производители, установени в член 125б от настоящия регламент. По отношение на групи производители в държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или след тази дата, размерът на помощта, определен в член 103а, параграф 3, буква а), се прилага към плановете за признаване от датата на прилагане на настоящия регламент.
5. Договорите, посочени в член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2202/96, които обхващат повече от една пазарна година от схемата за помощи за преработка на цитрусови плодове, които се отнасят за пазарната година с начало 1 октомври 2008 г. или за следващи пазарни години, могат да бъдат изменени или прекратени със съгласието на двете страни с цел да бъде отчетена отмяната на въпросния регламент с Регламент (ЕО) № 1182/2007 и произтичащото от това премахване на помощта. При такова изменение или прекратяване на засегнатите страни не се налагат санкции съгласно посочения регламент или правилата за изпълнението му.
6. Когато държава-членка се ползва от преходната разпоредба по член 68б или член 143бв от Регламент (ЕО) № 1782/2003, правилата, приети съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 2201/96 или член 6 от Регламент (ЕО) № 2202/96 относно минималните характеристики на суровини, доставени за преработка, и минималните изисквания за качество на готовите продукти, остават приложими по отношение на суровините, добити на нейна територия.
7. До приемане на нови пазарни стандарти по отношение на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци съгласно членове 113 и 113а, продължават да се прилагат пазарните стандарти, разработени в съответствие с регламенти (ЕО) № 2200/96 и (ЕО) № 2201/96.
8. Комисията може да приема мерките, необходими за улесняване на прехода от разпоредбите, предвидени в регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2202/96 и (ЕО) № 1182/2007, към разпоредбите на настоящия регламент, включително тези по параграфи 1-7 от настоящия член.
44.
Приложенията се изменят, както следва:
а)
част ХХI от приложение I се изменя, както следва:
i)
вписванията под кодове по КН 0511 99 31, 0511 99 39 и 0511 99 85 се заличават;
ii)
вписването под код по КН 1211 се заменя със следното:
„Растения и части от растения (включително семена и плодове) от вид, използван главно в парфюмерията, медицината или като средство за унищожаване на насекомите, паразитите или други подобни, пресни или сушени, дори нарязани, натрошени или под формата на прах, с изключение на продуктите, изброени с код по КН ех12119085 в част IХ от настоящото приложение“;
б)
създават се приложения VIIа, VIIб и VIIв, чийто текст е даден в приложение I към настоящия регламент;
в)
в приложение VIII точка VI се заменя със следното:
„VI.
Когато се прилага член 59, параграф 2, държавите-членки разпределят коригираните квоти до края на месец февруари с оглед на прилагането им през следващата пазарна година.“;
г)
създава се приложение ХIа, чийто текст е даден в приложение II към настоящия регламент;
д)
в точка III, подточка 1 от приложение XIII се добавя следната алинея:
„Топлинно обработеното мляко, което не отговаря на изискванията за съдържанието на мазнини, установени в букви б), в) и г) от първа алинея, се счита за мляко за пиене, при условие че съдържанието на мазнини е ясно посочено с точност до десетите, и лесно може да се прочете на опаковката под формата на „… % мазнини“. Такова мляко не се описва като пълномаслено, полуобезмаслено или обезмаслено.“;
е)
създава се приложение ХVIа, чийто текст е даден в приложение III към настоящия регламент.;
ж)
приложение XXII се изменя в съответствие с приложение IV към настоящия регламент.
Член 2
Изменения в Регламент (ЕО) № 1184/2006
Член 1 от Регламент (ЕО) № 1184/2006 се заменя със следното:
„Член 1
Настоящият регламент определя правилата, които да бъдат приложени по отношение на приложимостта на членове 81-86 и някои разпоредби на член 88 от Договора, които се отнасят до производството или търговията с продуктите, изброени в приложение I към Договора, с изключение на продуктите, посочени в букви а)-к) и м)-ф) от член 1, параграф 1 и в член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 (39).
Член 3
Отмяна
1. Отменят се регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 700/2007 и (ЕО) № 1182/2007.
Позовавания на отменените регламенти се считат за позовавания на Регламент (ЕО) № 1234/2007 и следва да се четат в съответствие с таблиците на съответствието в приложение XXII към същия регламент.
2. Регламенти (ЕИО) № 449/69, (ЕИО) № 1467/69, (ЕИО) № 2511/69, (ЕИО) № 2093/70, (ЕИО) № 846/72, (ЕИО) № 1252/73, (ЕИО) № 155/74, (ЕИО) № 1627/75, (ЕИО) № 794/76, (ЕИО) № 1180/77, (ЕИО) № 10/81, (ЕИО) № 40/81, (ЕИО) № 3671/81, (ЕИО) № 1603/83, (ЕИО) № 790/89, (ЕИО) № 3650/90, (ЕИО) № 525/92, (ЕИО) № 3438/92, (ЕИО) № 3816/92, (ЕИО) № 742/93, (ЕИО) № 746/93, (ЕО) № 399/94, (ЕО) № 2241/2001 и (ЕО) № 545/2002 се отменят.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2008 г. При все това:
а)
точки 3, 4, 5, 8, 12 и 13 от член 1 се прилагат от 1 септември 2008 г.;
б)
точки 9, 14-19, 33 и 44, букви б) и в) от член 1 се прилагат от 1 октомври 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 14 април 2008 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 361/2008 DEL CONSIGLIO
del 14 aprile 2008
che modifica il regolamento (CE) n. 1234/2007 recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli («regolamento unico OCM»)
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 36 e 37,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Parlamento europeo,
considerando quanto segue:
(1)
Al fine di semplificare il contesto normativo della politica agricola comune (PAC), il regolamento (CE) n. 1234/2007 («regolamento unico OCM») (1) ha abrogato e sostituito con un unico atto giuridico tutti i regolamenti che istituiscono organizzazioni comuni dei mercati per i prodotti o gruppi di prodotti agricoli, adottati dal Consiglio sin dagli inizi della PAC.
(2)
Come indicato al considerando 7 del regolamento unico OCM, tale semplificazione non era intesa a rimettere in discussione le decisioni politiche prese nel corso degli anni nell'ambito della PAC. Pertanto, il regolamento unico non ha la pretesa di introdurre nuovi strumenti o misure, ma rispecchia le decisioni politiche prese fino al momento in cui la relativa proposta è stata presentata dalla Commissione.
(3)
Parallelamente alle discussioni che hanno portato all'adozione del regolamento unico OCM, il Consiglio ha anche discusso e adottato una serie di decisioni politiche concernenti vari settori, in particolare quelli dello zucchero, delle sementi, del latte e prodotti lattiero-caseari.
(4)
Il regolamento (CE) n. 318/2006 del Consiglio, del 20 febbraio 2006, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dello zucchero (2), è stato modificato essenzialmente nell'intento di conseguire l'equilibrio strutturale del mercato in questione. Le modifiche sono state adottate e pubblicate poco tempo prima della pubblicazione del regolamento unico OCM.
(5)
Il regolamento (CE) n. 1947/2005 del Consiglio, del 23 novembre 2005, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore delle sementi (3), è stato modificato contemporaneamente all'adozione del regolamento unico OCM. Tale modifica sopprime la possibilità per la Finlandia di concedere aiuti nazionali per le sementi e le sementi di cereali e, per consentire agli agricoltori finlandesi di prepararsi a questa nuova situazione, prevede un ultimo periodo transitorio durante il quale la Finlandia può ancora concedere aiuti alla produzione di sementi e di sementi di cereali, ad eccezione delle sementi di fleolo.
(6)
Il regolamento (CE) n. 1255/1999 del Consiglio, del 17 maggio 1999, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore del latte e dei prodotti lattiero-caseari (4), è stato modificato poco prima dell'adozione del regolamento unico OCM. In particolare, sono stati modificati i regimi di intervento pubblico e di ammasso privato per il burro e il latte scremato in polvere, è stata abolita la possibilità di acquisto di burro a prezzi ridotti da parte delle forze armate ed è stato introdotto un aiuto forfettario per tutte le categorie di latte distribuito agli allievi delle scuole.
Inoltre, contemporaneamente al regolamento (CE) n. 1255/1999, è stato modificato anche il regolamento (CE) n. 2597/97 del Consiglio, del 18 dicembre 1997, che fissa le disposizioni complementari dell'organizzazione comune dei mercati nel settore del latte e dei prodotti lattiero-caseari per quanto riguarda il latte alimentare (5), autorizzando la commercializzazione come latte alimentare di prodotti aventi un tenore di materia grassa diverso da quelli precedentemente contemplati dallo stesso regolamento.
(7)
Tali modifiche devono essere recepite nel regolamento unico OCM, onde garantire che le nuove decisioni politiche siano mantenute a partire dall'entrata in applicazione del regolamento unico nei rispettivi settori.
(8)
Parallelamente alle discussioni che hanno portato all'adozione del regolamento unico OCM, il Consiglio ha anche discusso e adottato una riforma politica dei settori degli ortofrutticoli freschi e trasformati, tradottasi nell'adozione del regolamento (CE) n. 1182/2007 del Consiglio, del 26 settembre 2007, recante norme specifiche per il settore ortofrutticolo (6). Come illustrato nel considerando 8 del regolamento unico OCM, sono state incorporate sin dall'inizio in questo regolamento solo le disposizioni dei due settori summenzionati che non erano interessate da una riforma della politica comunitaria, mentre le disposizioni sostanziali soggette a modificazioni politiche dovevano essere incorporate nel regolamento unico OCM una volta che fossero state messe in atto le rispettive riforme. Poiché ciò si è verificato nel frattempo, i settori degli ortofrutticoli freschi e trasformati dovrebbero ora essere pienamente integrati nel regolamento unico OCM mediante il recepimento, in quest'ultimo regolamento, delle decisioni politiche relative all'organizzazione comune dei mercati per i prodotti di questi due settori, che formano oggetto del regolamento (CE) n. 1182/2007.
(9)
Il regolamento (CE) n. 700/2007 del Consiglio, dell'11 giugno 2007, relativo alla commercializzazione della carne ottenuta da bovini di età non superiore a dodici mesi (7), ha introdotto nuove norme di commercializzazione per i prodotti in questione. Lo scopo del regolamento unico OCM era di accorpare in un unico quadro giuridico tutte le norme vigenti nell'ambito delle organizzazioni comuni dei mercati, sostituendo l'impostazione settoriale con una orizzontale. Poiché il regolamento unico OCM contiene norme di commercializzazione relative a vari settori, è opportuno inserirvi anche le nuove norme di commercializzazione di cui al regolamento (CE) n. 700/2007.
(10)
L'inserimento di tali disposizioni nel regolamento unico OCM dovrebbe seguire la medesima impostazione adottata per il regolamento unico OCM ai tempi della sua adozione, in particolare non dovrà rimettere in discussione né le decisioni politiche prese al momento dell'adozione di tali disposizioni da parte del Consiglio, né la motivazione di tali decisioni politiche espresse nei considerando dei regolamenti rispettivi.
(11)
É opportuno quindi modificare di conseguenza il regolamento unico OCM.
(12)
Le modifiche dovrebbero applicarsi a partire dalle stesse date in cui il regolamento unico OCM si applica ai vari settori interessati, come disposto all'articolo 204, paragrafo 2. Per i settori delle sementi, delle carni bovine e del latte e prodotti lattiero-caseari, l'articolo 204, paragrafo 2, fissa al 1o luglio 2008 la data di applicazione del regolamento unico OCM. Anche il presente regolamento dovrebbe quindi applicarsi a questi settori con effetto al 1o luglio 2008.
(13)
Per quanto riguarda le poche disposizioni già presenti nel regolamento unico OCM relative al settore ortofrutticolo, esse si applicano, ai sensi dell'articolo 204, paragrafo 2, a partire dal 1o gennaio 2008. Le rispettive modifiche previste nel presente regolamento potrebbero quindi entrare in applicazione a partire dalla stessa data di quelle relative ai settori delle sementi, delle carni bovine e del latte e prodotti lattiero-caseari, vale a dire a partire dal 1o luglio 2008.
(14)
Ai sensi dell'articolo 2 del regolamento (CE) n. 1152/2007, alcune delle modifiche introdotte da questo regolamento nel settore lattiero-caseario si applicano solo a partire dal 1o settembre 2008. È opportuno quindi prevedere la stessa data di applicazione per le modifiche in questione nell'ambito del presente regolamento.
(15)
Ai sensi dell'articolo 204, paragrafo 2, secondo comma, lettera c) del regolamento unico OCM, quest'ultimo si applica al settore dello zucchero a partire dal 1o ottobre 2008. Le disposizioni previste dal presente regolamento relative a tale settore dovrebbero quindi applicarsi anch'esse a partire dal 1o ottobre 2008.
(16)
I seguenti regolamenti relativi al settore dei prodotti ortofrutticoli sono obsoleti e dovrebbero quindi, ai fini della certezza del diritto, essere abrogati: regolamento (CEE) n. 449/69 del Consiglio, dell'11 marzo 1969, relativo al rimborso degli aiuti concessi dagli Stati membri alle organizzazioni di produttori di ortofrutticoli (8), regolamento (CEE) n. 1467/69 del Consiglio, del 23 luglio 1969, relativo alle importazioni degli agrumi originari del Marocco (9), regolamento (CEE) n. 2511/69 del Consiglio, del 9 dicembre 1969, che prevede misure speciali per il miglioramento della produzione e della commercializzazione nel settore degli agrumi comunitari (10), regolamento (CEE) n. 2093/70 del Consiglio, del 20 ottobre 1970, relativo alle norme generali di applicazione dell'articolo 6 e dell'articolo 7, paragrafo 1, del regolamento (CEE) n. 2517/69 che definisce alcune misure per il risanamento della produzione di frutta nella Comunità (11), regolamento (CEE) n. 846/72 del Consiglio, del 24 aprile 1972, relativo a disposizioni speciali per l'assegnazione delle operazioni di trasformazione dei pomodori che sono stati oggetto d'intervento (12), regolamento (CEE) n. 1252/73 del Consiglio, del 14 maggio 1973, relativo alle importazioni degli agrumi originari di Cipro (13), regolamento (CEE) n. 155/74 del Consiglio, del 17 dicembre 1973, relativo alle importazioni degli agrumi originari del Libano (14), regolamento (CEE) n. 1627/75 del Consiglio, del 26 giugno 1975, relativo alle importazioni di limoni freschi originari d'Israele (15), regolamento (CEE) n. 794/76 del Consiglio, del 6 aprile 1976, che definisce nuove misure per il risanamento della produzione di frutta nella Comunità (16), regolamento (CEE) n. 1180/77 del Consiglio, del 17 maggio 1977, relativo all'importazione nella Comunità di taluni prodotti agricoli originari della Turchia (17), regolamento (CEE) n. 10/81 del Consiglio, del 1o gennaio 1981, che stabilisce, per il settore degli ortofrutticoli, le norme generali d'applicazione dell'atto di adesione del 1979 (18), regolamento (CEE) n. 40/81 del Consiglio, del 1o gennaio 1981, che fissa, per i cavolfiori e mele, i prezzi di base ed i prezzi d'acquisto applicabili in Grecia (19), regolamento (CEE) n. 3671/81 del Consiglio, del 15 dicembre 1981, relativo all'importazione nella Comunità di alcuni prodotti agricoli originari della Turchia (20), regolamento (CEE) n. 1603/83 del Consiglio, del 14 giugno 1983, che prevede misure speciali di smercio per le uve secche e i fichi secchi del raccolto 1981 detenuti dagli organismi di ammasso (21), regolamento (CEE) n. 790/89 del Consiglio, del 20 marzo 1989, che fissa l'importo dell'aiuto supplementare forfettario per la costituzione di organizzazioni di produttori nonché il massimale dell'aiuto per il miglioramento della qualità e della commercializzazione nel settore della frutta a guscio e delle carrube (22), regolamento (CEE) n. 3650/90 del Consiglio, dell'11 dicembre 1990, recante misure intese a rafforzare l'applicazione delle norme comuni di qualità per gli ortofrutticoli in Portogallo (23), regolamento (CEE) n. 525/92 del Consiglio, del 25 febbraio 1992, recante compensazione temporanea delle conseguenze della situazione esistente in Iugoslavia per il trasporto di alcuni ortofrutticoli freschi in provenienza dalla Grecia (24), regolamento (CEE) n. 3438/92 del Consiglio, del 23 novembre 1992, che istituisce misure speciali per il trasporto di taluni ortofrutticoli freschi originari della Grecia (25), regolamento (CEE) n. 3816/92 del Consiglio, del 28 dicembre 1992, che abolisce, nel settore degli ortofrutticoli, il meccanismo di compensazione applicabile agli scambi tra la Spagna e gli altri Stati membri e che stabilisce misure connesse (26), regolamento (CEE) n. 742/93 del Consiglio, del 17 marzo 1993, che abolisce il meccanismo di compensazione per gli ortofrutticoli applicabile negli scambi tra il Portogallo e gli altri Stati membri (27), regolamento (CEE) n. 746/93 del Consiglio, del 17 marzo 1993, relativo alla concessione dell'aiuto destinato a promuovere la costituzione e a facilitare il funzionamento delle organizzazioni di produttori previste dai regolamenti (CEE) n. 1035/72 e (CEE) n. 1360/78 in Portogallo (28), regolamento (CE) n. 399/94 del Consiglio, del 21 febbraio 1994, relativo ad azioni specifiche a favore delle uve secche (29), regolamento (CE) n. 2241/2001 del Consiglio, del 15 novembre 2001, che modifica il dazio autonomo della tariffa doganale comune applicabile all'aglio del codice NC 0703 20 00 (30), regolamento (CE) n. 545/2002 del Consiglio, del 18 marzo 2002, che proroga il finanziamento dei piani di miglioramento della qualità e della commercializzazione di alcuni frutti a guscio e delle carrube approvati a norma del titolo II bis del regolamento (CEE) n. 1035/72 e istituisce un aiuto specifico per le nocciole (31),
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CE) n. 1234/2007 è modificato come segue:
1)
l'articolo 1 è modificato come segue:
a)
il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Al settore vitivinicolo si applica unicamente l'articolo 195 del presente regolamento.»;
b)
è aggiunto il paragrafo seguente:
«4. Il capo II della parte IV si applica alle patate, fresche o refrigerate, del codice NC 0701.»;
2)
all'articolo 3 è aggiunto il paragrafo seguente:
«La Commissione fissa, se necessario, le campagne di commercializzazione per i settori degli ortofrutticoli freschi e trasformati.»;
3)
la lettera c) dell'articolo 6, paragrafo 2, è soppressa;
4)
l'articolo 8, paragrafo 1, lettera e), punto ii) è sostituito dal seguente:
«ii)
169,80 EUR/100 kg per il latte scremato in polvere;»;
5)
l'articolo 10, paragrafo 1, lettera f) è sostituito dal seguente:
«f)
latte scremato in polvere di prima qualità, ottenuto da latte con il metodo spray in un'impresa riconosciuta della Comunità, avente un tenore minimo, in peso, di materia proteica del 34 % della materia secca sgrassata.»;
6)
l'articolo 15 è sostituito dal seguente:
«Articolo 15
Burro
1. L'intervento pubblico per il burro è aperto dal 1o marzo al 31 agosto.
2. La Commissione può sospendere gli acquisti di burro all'intervento se i quantitativi offerti all'intervento nel periodo di cui al paragrafo 1 superano le 30 000 tonnellate. In tal caso, gli acquisti all'intervento possono essere effettuati mediante gara, in base ai disciplinari definiti dalla Commissione.»;
7)
l'articolo 22 è sostituito dal seguente:
«Articolo 22
Burro
Ferma restando la possibilità di fissare il prezzo di intervento mediante gara nel caso previsto all'articolo 15, paragrafo 2, il prezzo di intervento per il burro è pari al 90 % del prezzo di riferimento.»;
8)
l'articolo 23, secondo comma è soppresso;
9)
l'articolo 26 è modificato come segue:
a)
la lettera a), punto ii) del paragrafo 2 è sostituita dalla seguente:
«ii)
all'esportazione tal quale o previa trasformazione in uno dei prodotti di cui all'allegato I del trattato o in una delle merci di cui all'allegato XX, parte III, del presente regolamento; oppure»;
b)
alla lettera a), del paragrafo 2 è aggiunto il punto seguente:
«iii)
agli usi industriali di cui all'articolo 62.»;
10)
l'articolo 28, lettera a) è sostituito dal seguente:
«a)
per:
i)
burro non salato prodotto con crema o latte in un'impresa riconosciuta della Comunità ed avente un tenore minimo, in peso, di materia grassa butirrica dell'82 %, un tenore massimo, in peso, di sostanza secca lattica non grassa del 2 % e un tenore massimo, in peso, di acqua del 16 %;
ii)
burro salato prodotto con crema o latte in un'impresa riconosciuta della Comunità ed avente un tenore minimo, in peso, di materia grassa butirrica dell'80 %, un tenore massimo, in peso, di sostanza secca lattica non grassa del 2 %, un tenore massimo, in peso, di acqua del 16 % e un tenore massimo, in peso, di sale del 2 %.»;
11)
l'articolo 29 è sostituito dal seguente:
«Articolo 29
Condizioni e importo dell'aiuto per il burro
La Commissione fissa l'importo dell'aiuto per il burro in base alle spese di ammasso e all'andamento prevedibile dei prezzi del burro fresco e del burro immagazzinato.
Qualora al momento dello svincolo dall'ammasso le condizioni di mercato abbiano subito un andamento sfavorevole e imprevedibile al momento dell'entrata all'ammasso, l'aliquota dell'aiuto può essere maggiorata.»;
12)
l'articolo 31 è modificato come segue:
a)
la lettera d) del paragrafo 1 è soppressa;
b)
il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. La Commissione fissa l'importo dell'aiuto all'ammasso privato di cui al paragrafo 1 anticipatamente o mediante gara.
Per i formaggi di cui al paragrafo 1, lettera e), l'importo dell'aiuto è fissato in base alle spese di ammasso e tenendo conto dell'equilibrio che occorre mantenere tra i formaggi che fruiscono dell'aiuto ed altri formaggi immessi sul mercato.»;
13)
l'articolo 35 è soppresso;
14)
l'articolo 50, paragrafi 5 e 6 è sostituito dal seguente:
«5. Le imprese produttrici di zucchero che non abbiano stipulato, prima della semina, contratti di fornitura al prezzo minimo della barbabietola di quota, per un quantitativo di barbabietole corrispondente allo zucchero per il quale detengono una quota, adeguato, se del caso, in base al coefficiente di ritiro preventivo fissato conformemente all'articolo 52, paragrafo 2, primo comma, sono tenute a pagare almeno il prezzo minimo della barbabietola di quota per tutte le barbabietole da esse trasformate in zucchero.
6. Previa autorizzazione dello Stato membro interessato, gli accordi interprofessionali possono derogare ai paragrafi 3, 4 e 5.»;
15)
l'articolo 52 è sostituito dal seguente:
«Articolo 52
Ritiro di zucchero dal mercato
1. Per salvaguardare l'equilibrio strutturale del mercato ad un livello di prezzo vicino al prezzo di riferimento, in ottemperanza agli impegni della Comunità derivanti da accordi conclusi a norma dell'articolo 300 del trattato, la Commissione può decidere di ritirare dal mercato, per una determinata campagna di commercializzazione, i quantitativi di zucchero o isoglucosio di quota che superano la soglia calcolata a norma del paragrafo 2 del presente articolo.
2. La soglia di ritiro di cui al paragrafo 1 del presente articolo è calcolata, per ogni impresa detentrice di una quota, moltiplicando la rispettiva quota per un coefficiente che la Commissione fissa, entro il 16 marzo della campagna di commercializzazione precedente, in base alle tendenze prevedibili del mercato. Per la campagna 2008/2009, tale coefficiente è applicato alla quota, dopo le rinunce a norma del regolamento (CE) n. 320/2006, assegnata al più tardi il 15 marzo 2008.
In base alle tendenze aggiornate del mercato, la Commissione può decidere, entro il 31 ottobre della campagna di commercializzazione considerata, di adeguare o, qualora non sia stata presa una decisione ai sensi del primo comma, di fissare un coefficiente.
3. Le imprese detentrici di quote hanno l'obbligo di immagazzinare a proprie spese, fino all'inizio della campagna successiva, lo zucchero di quota che supera la soglia calcolata a norma del paragrafo 2. I quantitativi di zucchero o di isoglucosio ritirati dal mercato nel corso di una data campagna di commercializzazione si considerano i primi quantitativi di quota della campagna successiva.
In deroga al primo comma del presente paragrafo, tenendo conto delle tendenze prevedibili del mercato, la Commissione può decidere di considerare, per la campagna di commercializzazione in corso e/o per la campagna successiva, tutto o parte dello zucchero o dell'isoglucosio ritirato come:
a)
zucchero eccedente o isoglucosio eccedente atto a diventare zucchero industriale o isoglucosio industriale; oppure
b)
una quota di produzione temporanea, parte della quale può essere riservata all'esportazione nel rispetto degli impegni assunti dalla Comunità nel quadro di accordi conclusi a norma dell'articolo 300 del trattato.
4. Se l'offerta di zucchero nella Comunità è inadeguata, la Commissione può decidere che un certo quantitativo di zucchero ritirato dal mercato possa essere venduto sul mercato comunitario prima della fine del periodo di ritiro.
5. Qualora lo zucchero ritirato dal mercato sia considerato la prima produzione di zucchero della campagna di commercializzazione successiva, i bieticoltori percepiscono il prezzo minimo di tale campagna.
Qualora lo zucchero ritirato dal mercato diventi zucchero industriale o sia esportato a norma del paragrafo 3, lettere a) e b), del presente articolo, non si applicano le disposizioni dell'articolo 49 sul prezzo minimo.
Qualora lo zucchero ritirato dal mercato sia venduto sul mercato comunitario prima della fine del periodo di ritiro a norma del paragrafo 4, i bieticoltori percepiscono il prezzo minimo della campagna di commercializzazione in corso.»;
16)
è inserito l'articolo seguente:
«Articolo 52 bis
Ritiro di zucchero dal mercato durante le campagne di commercializzazione 2008/2009 e 2009/2010
1. In deroga all'articolo 52, paragrafo 2 del presente regolamento, per gli Stati membri in cui la quota nazionale di zucchero è stata ridotta in seguito a rinunce alla quota a norma dell'articolo 3 e dell'articolo 4 bis, paragrafo 4 del regolamento (CE) n. 320/2006, il coefficiente per le campagne 2008/2009 e 2009/2010 è fissato in applicazione dell'allegato VII quater del presente regolamento.
2. L'impresa che rinuncia, in applicazione dell'articolo 3, paragrafo 1, lettera a) o b), del regolamento (CE) n. 320/2006, a partire dalla campagna di commercializzazione successiva, all'intera quota che le è stata assegnata non è soggetta, su sua richiesta, all'applicazione dei coefficienti di cui all'articolo 52, paragrafo 2 del presente regolamento. Tale richiesta deve essere presentata prima della fine della campagna di commercializzazione a cui si applica il ritiro.»;
17)
l'articolo 59 è sostituito dal seguente:
«Articolo 59
Gestione delle quote
1. La Commissione adegua le quote fissate nell'allegato VI entro il 30 aprile 2008 per la campagna 2008/2009 ed entro il 28 febbraio 2009 e 2010 rispettivamente per le campagne di commercializzazione 2009/2010 e 2010/2011. Gli adeguamenti risultano dall'applicazione del paragrafo 2 del presente articolo e dell'articolo 58 del presente regolamento, nonché dell'articolo 3 e dell'articolo 4 bis, paragrafo 4 del regolamento (CE) n. 320/2006.
2. Tenendo conto dei risultati del regime di ristrutturazione di cui al regolamento (CE) n. 320/2006, la Commissione decide, entro il 28 febbraio 2010, la percentuale comune necessaria per la riduzione delle quote esistenti di zucchero e isoglucosio per Stato membro o per regione, allo scopo di evitare squilibri di mercato nelle campagne di commercializzazione 2010/2011 e successive. Gli Stati membri adeguano di conseguenza la quota di ciascuna impresa.
In deroga al primo comma del presente paragrafo, per gli Stati membri in cui la quota nazionale è stata ridotta in seguito a rinunce alla quota a norma dell'articolo 3 e dell'articolo 4 bis, paragrafo 4 del regolamento (CE) n. 320/2006, la percentuale è fissata in applicazione dell'allegato VII bis del presente regolamento. Questi Stati membri adeguano la percentuale conformemente all'allegato VII ter del presente regolamento per ogni impresa stabilita nel loro territorio detentrice di una quota.
Il primo e il secondo comma del presente paragrafo non si applicano alle regioni ultraperiferiche di cui all'articolo 299, paragrafo 2 del trattato.»;
18)
l'articolo 60 è modificato come segue:
a)
il titolo è sostituito dal seguente:
«Articolo 60
Riassegnazione della quota nazionale e riduzione delle quote»
b)
il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Uno Stato membro può ridurre fino al 10 % la quota di zucchero o di isoglucosio assegnata per la campagna di commercializzazione 2008/2009 e successive ad un'impresa stabilita nel suo territorio, nel rispetto della libertà delle imprese di partecipare ai meccanismi di cui al regolamento (CE) n. 320/2006. In questo contesto gli Stati membri applicano criteri obiettivi e non discriminatori.»;
c)
è aggiunto il paragrafo seguente:
«4. In deroga al paragrafo 3 del presente articolo, in caso di applicazione dell'articolo 4 bis del regolamento (CE) n. 320/2006, gli Stati membri adeguano la quota di zucchero assegnata all'impresa interessata applicando la riduzione di cui al paragrafo 4 dello stesso articolo nei limiti della percentuale fissata al paragrafo 1 del presente articolo.»;
19)
l'articolo 64, lettera c) è sostituito dal seguente:
«c)
lo zucchero e l'isoglucosio ritirati dal mercato a norma degli articoli 52 e 52 bis e per i quali non siano adempiuti gli obblighi di cui all'articolo 52, paragrafo 3.»;
20)
l'articolo 101, lettere da b) ad e) è sostituito dal seguente:
«b)
da parte di fabbricanti di prodotti della pasticceria e di gelati alimentari;
c)
da parte di fabbricanti di altri prodotti alimentari che devono essere stabiliti dalla Commissione;
d)
per il consumo diretto di burro concentrato.»;
21)
l'articolo 102, paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
«3. L'aiuto comunitario è pari a 18,15 EUR/100 kg per tutti i tipi di latte.
Nel caso di altri prodotti lattiero-caseari, l'importo dell'aiuto viene fissato tenendo conto dei componenti di latte del prodotto in questione.»;
22)
nella parte II, titolo I, capo IV, è inserita la seguente sezione:
«Sezione IV bis
Aiuti nel settore ortofrutticolo
Sottosezione I
Gruppi di produttori
Articolo 103 bis
Aiuti ai gruppi di produttori
1. Durante il periodo transitorio accordato a norma dell'articolo 125 sexies gli Stati membri possono concedere ai gruppi di produttori del settore ortofrutticolo, costituite allo scopo di essere riconosciute come organizzazioni di produttori:
a)
aiuti intesi ad incentivarne la costituzione e ad agevolarne il funzionamento amministrativo;
b)
aiuti, erogati direttamente o tramite enti creditizi, destinati a finanziare una parte degli investimenti necessari per ottenere il riconoscimento e in quanto tali indicati nel piano di riconoscimento di cui all'articolo 125 sexies, paragrafo 1, terzo comma.
2. Gli aiuti di cui al paragrafo 1 sono rimborsati dalla Comunità secondo disposizioni adottate dalla Commissione in merito al finanziamento delle suddette misure, compresi i limiti minimi e massimi degli aiuti ed il tasso di cofinanziamento comunitario.
3. Gli aiuti di cui al paragrafo 1, lettera a), sono determinati, per ciascuna associazione di produttori, sulla base della produzione commercializzata e ammontano, per il primo, secondo, terzo, quarto e quinto anno:
a)
al 10 %, 10 %, 8 %, 6 % e 4 %, rispettivamente, del valore della produzione commercializzata negli Stati membri che hanno aderito all'Unione europea il 1o maggio 2004 o dopo tale data; e
b)
al 5 %, 5 %, 4 %, 3 % e 2 %, rispettivamente, del valore della produzione commercializzata nelle regioni ultraperiferiche della Comunità di cui all'articolo 299, paragrafo 2 del trattato o nelle isole minori del Mar Egeo di cui all'articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1405/2006, del 18 settembre 2006, recante misure specifiche nel settore dell'agricoltura a favore delle isole minori del Mar Egeo (32).
Detti tassi percentuali possono essere ridotti in relazione al valore della produzione commercializzata eccedente una determinata soglia. Agli aiuti da versare, in un dato anno, ad un'associazione di produttori può essere applicato un massimale.
Sottosezione II
Fondi di esercizio e programmi operativi
Articolo 103 ter
Fondi di esercizio
1. Le organizzazioni di produttori del settore ortofrutticolo possono costituire un fondo di esercizio. Il fondo è finanziato:
a)
con contributi finanziari degli aderenti o dell'organizzazione stessa;
b)
con un aiuto finanziario comunitario che può essere concesso alle organizzazioni di produttori.
2. Il fondo di esercizio è destinato esclusivamente a finanziare i programmi operativi approvati dagli Stati membri a norma dell'articolo 103 octies.
Articolo 103 quater
Programmi operativi
1. I programmi operativi nel settore ortofrutticolo perseguono due o più degli obiettivi di cui all'articolo 122, lettera c), o dei seguenti obiettivi:
a)
pianificazione della produzione;
b)
miglioramento della qualità dei prodotti;
c)
incremento del valore commerciale dei prodotti;
d)
promozione dei prodotti, freschi o trasformati;
e)
misure ambientali e metodi di produzione rispettosi dell'ambiente, inclusa l'agricoltura biologica;
f)
prevenzione e gestione delle crisi.
2. La prevenzione e la gestione delle crisi consistono nell'evitare e nell'affrontare le crisi che sopravvengono sui mercati ortofrutticoli e, in tale contesto, prevedono le seguenti misure:
a)
ritiro dal mercato;
b)
raccolta prima della maturazione o mancata raccolta degli ortofrutticoli;
c)
promozione e comunicazione;
d)
iniziative di formazione;
e)
assicurazione del raccolto;
f)
sostegno a fronte delle spese amministrative per la costituzione di fondi comuni di investimento.
Le misure di prevenzione e gestione delle crisi, compreso il rimborso del capitale e degli interessi di cui al terzo comma, totalizzano al massimo un terzo della spesa prevista a titolo del programma operativo.
Per finanziare le misure di prevenzione e gestione delle crisi, le organizzazioni di produttori possono contrarre mutui a condizioni commerciali. In tal caso, il rimborso del capitale e degli interessi sui mutui contratti può far parte del programma operativo ed essere così ammissibile all'aiuto finanziario comunitario di cui all'articolo 103 quinquies. Le attività specifiche nell'ambito della prevenzione e della gestione delle crisi sono finanziate con questo tipo di mutui oppure direttamente, l'una modalità escludendo l'altra.
3. Gli Stati membri provvedono affinché:
a)
i programmi operativi comprendano due o più azioni ambientali; oppure
b)
almeno il 10 % della spesa prevista dai programmi operativi riguardi azioni ambientali.
Le azioni ambientali rispettano i requisiti relativi ai pagamenti agroambientali di cui all'articolo 39, paragrafo 3, primo comma del regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio, del 20 settembre 2005, sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR) (33).
Qualora almeno l'80 % degli aderenti di un'organizzazione di produttori siano soggetti a uno o più impegni agroambientali identici in virtù di tale disposizione, ciascuno di tali impegni conta allora come un'azione ambientale, quale prevista al primo comma, lettera a).
Il sostegno alle azioni ambientali di cui al primo comma copre le perdite di reddito e i costi addizionali risultanti dall'azione.
4. Il paragrafo 3 si applica in Bulgaria e Romania soltanto a partire dal 1o gennaio 2011.
5. Gli investimenti che accrescono la pressione ambientale sono autorizzati soltanto qualora siano state predisposte idonee difese per proteggere l'ambiente da tali pressioni.
Articolo 103 quinquies
Aiuto finanziario comunitario
1. L'aiuto finanziario comunitario è pari all'importo dei contributi finanziari di cui all'articolo 103 ter, paragrafo 1, lettera a), effettivamente versati, nel limite del 50 % della spesa effettivamente sostenuta.
2. L'aiuto finanziario comunitario è limitato al 4,1 % del valore della produzione commercializzata da ciascuna organizzazione di produttori.
Tale percentuale può tuttavia essere portata al 4,6 % del valore della produzione commercializzata a condizione che la porzione eccedente il 4,1 % del valore della produzione commercializzata sia utilizzata unicamente per misure di prevenzione e gestione delle crisi.
3. Su richiesta di un'organizzazione di produttori, la percentuale di cui al paragrafo 1 è portata al 60 % per un programma operativo o parte di esso, se soddisfa almeno una delle seguenti condizioni:
a)
è presentato da più organizzazioni di produttori della Comunità che partecipano in Stati membri diversi ad azioni transnazionali;
b)
è presentato da una o più organizzazioni di produttori che partecipano ad azioni svolte a livello interprofessionale;
c)
riguarda esclusivamente il sostegno specifico alla produzione biologica ai sensi del regolamento (CEE) n. 2092/91 del Consiglio, del 24 giugno 1991, relativo al metodo di produzione biologico di prodotti agricoli e alla indicazione di tale metodo sui prodotti agricoli e sulle derrate alimentari (34), fino al 31 dicembre 2008, ed ai sensi del regolamento (CE) n. 834/2007 del Consiglio, del 28 giugno 2007, relativo alla produzione biologica e all'etichettatura dei prodotti biologici (35), a partire dal 1o gennaio 2009;
d)
è presentato da un'organizzazione di produttori di uno degli Stati membri che hanno aderito all'Unione europea il 1o maggio 2004 o dopo tale data, per azioni da realizzarsi entro la fine del 2013;
e)
è il primo programma operativo presentato da un'organizzazione di produttori riconosciuta che si è fusa con un'altra organizzazione di produttori riconosciuta;
f)
è il primo programma operativo ad essere presentato da un'associazione di organizzazioni di produttori riconosciuta;
g)
è presentato da un'organizzazione di produttori di uno Stato membro in cui le organizzazioni di produttori commercializzano meno del 20 % della produzione ortofrutticola;
h)
è presentato da un'organizzazione di produttori di una delle regioni ultraperiferiche della Comunità;
i)
copre unicamente il sostegno specifico ad azioni intese alla promozione del consumo di ortofrutticoli mirate agli allievi delle scuole.
4. La percentuale di cui al paragrafo 1, è portata al 100 % in caso di ritiri dal mercato di ortofrutticoli in volume non superiore al 5 % della produzione commercializzata da ciascuna organizzazione di produttori, sempreché i prodotti ritirati vengano smaltiti nei seguenti modi:
a)
distribuzione gratuita ad opere di beneficenza o enti caritativi, a ciò autorizzati dagli Stati membri, per attività a favore di persone riconosciute dalla legislazione nazionale come aventi diritto alla pubblica assistenza, in particolare a causa della mancanza dei necessari mezzi di sussistenza;
b)
distribuzione gratuita ad istituti di pena, scuole, istituti di istruzione pubblica e colonie di vacanze, nonché ad ospedali e ospizi per persone anziane designati dagli Stati membri, i quali prendono tutti i provvedimenti necessari perché i quantitativi così distribuiti si aggiungano a quelli normalmente acquistati da tali collettività.
Articolo 103 sexies
Aiuto finanziario nazionale
1. Per quanto concerne le regioni degli Stati membri in cui il livello di organizzazione dei produttori nel settore ortofrutticolo è particolarmente scarso, gli Stati membri possono essere autorizzati dalla Commissione, previa richiesta debitamente giustificata, a concedere alle organizzazioni di produttori un aiuto finanziario nazionale non superiore all'80 % dei contributi finanziari di cui all'articolo 103 ter, paragrafo 1, lettera a). Tale aiuto si aggiunge al fondo di esercizio. Nelle regioni degli Stati membri in cui meno del 15 % del valore della produzione ortofrutticola è commercializzato da organizzazioni di produttori e in cui detta produzione rappresenta almeno il 15 % della produzione agricola totale, l'aiuto di cui al primo comma può essere rimborsato dalla Comunità, su richiesta dello Stato membro interessato.
2. In deroga all'articolo 180 del presente regolamento, all'aiuto finanziario nazionale autorizzato ai sensi del paragrafo 1 non si applicano gli articoli 87, 88 e 89 del trattato.
Articolo 103 septies
Disciplina e strategia nazionali applicabili ai programmi operativi
1. Gli Stati membri definiscono una disciplina nazionale per l'elaborazione di capitolati d'oneri relativi alle azioni di cui all'articolo 103 quater, paragrafo 3. Detta disciplina prescrive, in particolare, che tali azioni soddisfino i requisiti applicabili del regolamento (CE) n. 1698/2005, inclusi quelli relativi alla complementarietà, alla coerenza e alla conformità di cui all'articolo 5 di detto regolamento.
Gli Stati membri trasmettono il progetto di disciplina alla Commissione, che può richiederne la modifica entro tre mesi qualora constati che il progetto non permette di conseguire gli obiettivi enunciati dall'articolo 174 del trattato e dal sesto programma comunitario di azione in materia di ambiente (36). Anche gli investimenti in singole aziende sostenuti dai programmi operativi devono essere compatibili con i suddetti obiettivi.
2. Gli Stati membri elaborano una strategia nazionale in materia di programmi operativi sostenibili sul mercato ortofrutticolo. Tale strategia comprende i seguenti elementi:
a)
analisi della situazione in termini di punti di forza e di debolezza e potenziale di sviluppo;
b)
giustificazione delle priorità adottate;
c)
obiettivi e strumenti dei programmi operativi, indicatori di rendimento;
d)
valutazione dei programmi operativi;
e)
obblighi di notifica a carico delle organizzazioni di produttori.
Nella strategia nazionale è incorporata anche la disciplina nazionale di cui al paragrafo 1.
3. I paragrafi 1 e 2 non si applicano agli Stati membri che non annoverano organizzazioni di produttori riconosciute.
Articolo 103 octies
Approvazione dei programmi operativi
1. I progetti di programmi operativi sono presentati alle autorità nazionali competenti, che li approvano o li respingono o ne chiedono la modifica in conformità alle disposizioni della presente sottosezione.
2. Le organizzazioni di produttori comunicano allo Stato membro l'importo indicativo del fondo di esercizio previsto per ciascun anno e ne presentano le opportune giustificazioni basate sulle previsioni del programma operativo, sulle spese dell'anno in corso ed eventualmente degli anni precedenti, nonché, se necessario, sulle stime della produzione per l'anno successivo.
3. Lo Stato membro notifica all'organizzazione di produttori o all'associazione di organizzazioni di produttori l'importo indicativo dell'aiuto finanziario comunitario, nel rispetto dei limiti di cui all'articolo 103 quinquies.
4. L'aiuto finanziario comunitario è erogato in funzione delle spese sostenute per le azioni previste dal programma operativo. Per le stesse azioni possono essere versati degli anticipi, previo deposito di garanzia o cauzione.
5. L'organizzazione di produttori comunica allo Stato membro l'importo definitivo delle spese dell'anno precedente, corredato dei documenti giustificativi necessari, per ricevere il saldo dell'aiuto finanziario comunitario.
6. I programmi operativi e il loro finanziamento da parte dei produttori e delle organizzazioni di produttori, da un lato, e mediante fondi comunitari, dall'altro, hanno una durata minima di tre anni e massima di cinque anni.
Articolo 103 nonies
Modalità di applicazione
La Commissione adotta le modalità di applicazione della presente sezione, in particolare:
a)
disposizioni relative al finanziamento delle misure di cui all'articolo 103 bis, con particolare riguardo ai limiti minimi e massimi degli aiuti e al tasso di cofinanziamento comunitario;
b)
la proporzione e le modalità di rimborso dell'aiuto di cui all'articolo 103 sexies, paragrafo 1;
c)
disposizioni relative agli investimenti delle singole aziende;
d)
le date per le comunicazioni e le notifiche di cui all'articolo 103 octies;
e)
disposizioni relative ai pagamenti parziali dell'aiuto finanziario comunitario di cui all'articolo 103 octies.
23)
l'articolo 113 è modificato come segue:
a)
il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. La Commissione può prevedere norme di commercializzazione per uno o più prodotti dei seguenti settori:
a)
olio di oliva e olive da tavola, in relazione ai prodotti di cui all'allegato I, parte VII, lettera a);
b)
prodotti ortofrutticoli freschi;
c)
prodotti ortofrutticoli trasformati;
d)
banane;
e)
piante vive.»;
b)
il paragrafo 2 è così modificato:
i)
la lettera a) è così modificata:
ibis)
il punto iii) è sostituito dal seguente:
«iii)
dell'interesse dei consumatori a ricevere informazioni adeguate e trasparenti sui prodotti, anche riguardo, in particolare, ai prodotti ortofrutticoli, freschi e trasformati, al paese di origine, alla categoria e, se del caso, alla varietà (o al tipo commerciale) del prodotto;»;
iter)
è aggiunto il punto seguente:
«v)
per quanto riguarda i settori degli ortofrutticoli freschi e trasformati, delle raccomandazioni comuni adottate dalla Commissione economica per l'Europa delle Nazioni Unite (UN/CEE).»;
ii)
la lettera b) è sostituita dalla seguente:
«b)
possono riguardare in particolare la qualità, la classificazione, il peso, la calibrazione, il condizionamento, l'imballaggio, il magazzinaggio, il trasporto, la presentazione, la commercializzazione, l'origine e l'etichettatura.»;
24)
sono inseriti gli articoli seguenti:
«Articolo 113 bis
Ulteriori condizioni per la commercializzazione dei prodotti ortofrutticoli
1. I prodotti ortofrutticoli destinati alla vendita al consumatore come prodotti freschi possono essere commercializzati soltanto se di qualità sana, leale e mercantile e se è indicato il paese di origine.
2. Le norme di commercializzazione di cui al paragrafo 1 del presente articolo ed all'articolo 113, paragrafo 1, lettere b) e c), si applicano a tutte le fasi della commercializzazione, compresa l'importazione e l'esportazione, salvo disposizioni contrarie della Commissione.
3. Il detentore di prodotti ortofrutticoli, freschi o trasformati, per i quali sono state stabilite norme di commercializzazione non può esporre, mettere in vendita, consegnare o commercializzare tali prodotti all'interno della Comunità secondo modalità non conformi a dette norme, ed è responsabile di tale osservanza.
4. Conformemente all'articolo 113, paragrafo 3, secondo comma, e fatte salve le disposizioni specifiche che possono essere adottate dalla Commissione a norma dell'articolo 194, in particolare riguardo all'applicazione uniforme negli Stati membri delle verifiche di conformità, gli Stati membri controllano in maniera selettiva, sulla base di un'analisi del rischio, la conformità dei prodotti ortofrutticoli freschi e trasformati alle rispettive norme di commercializzazione. Tali controlli si concentrano nella fase precedente alla partenza dalle regioni di produzione, all'atto del condizionamento o del carico della merce. Per i prodotti provenienti da paesi terzi, i controlli sono effettuati prima dell'immissione in libera pratica.
Articolo 113 ter
Commercializzazione della carne ottenuta da bovini di età non superiore a dodici mesi
1. Fatte salve le disposizioni dell'articolo 42, paragrafo 1, lettera a), e paragrafo 2, nonché dell'allegato V, lettera A, le condizioni di cui all'allegato XI bis, in particolare le denominazioni di vendita indicate nel relativo punto III, si applicano alle carni ottenute da bovini di età non superiore a dodici mesi macellati il 1o luglio 2008 o successivamente, sia prodotte all'interno della Comunità sia importate da paesi terzi.
Tuttavia, le carni ottenute da animali di età non superiore a dodici mesi macellati anteriormente al 1o luglio 2008 possono continuare ad essere commercializzate senza dover soddisfare le condizioni di cui all'allegato XI bis.
2. Le condizioni di cui al paragrafo 1, non si applicano alle carni ottenute da bovini per i quali è stata registrata, anteriormente al 29 giugno 2007, una denominazione di origine o un'indicazione geografica protetta a norma del regolamento (CE) n. 510/2006, del 20 marzo 2006, relativo alla protezione delle indicazioni geografiche e delle denominazioni d'origine dei prodotti agricoli e alimentari (37).
25)
l'articolo 121 è modificato come segue:
a)
la lettera a) è sostituita dalla seguente:
«a)
le norme di commercializzazione di cui agli articoli 113 e 113 bis, comprese le disposizioni concernenti:
i)
le deroghe o le esenzioni dall'applicazione delle norme;
ii)
la presentazione delle diciture previste dalle norme, nonché la commercializzazione e l'etichettatura;
iii)
l'applicazione delle norme ai prodotti importati nella Comunità e ai prodotti esportati dalla Comunità;
iv)
in riferimento all'articolo 113 bis, paragrafo 1, la definizione di prodotto di qualità sana, leale e mercantile;»;
b)
è aggiunta la lettera seguente:
«j)
con riguardo alle condizioni per la commercializzazione della carne ottenuta da bovini di età non superiore a dodici mesi ai sensi dell'articolo 113 ter:
i)
le modalità pratiche di indicazione della lettera di identificazione della categoria, di cui all'allegato XI bis, punto II, relativamente alla collocazione e alle dimensioni dei caratteri utilizzati;
ii)
l'importazione di carne da paesi terzi, di cui all'allegato XI bis, punto VIII, relativamente alle modalità di controllo del rispetto del presente regolamento.»;
c)
è aggiunto il comma seguente:
«La Commissione può modificare la parte B della tabella riportata nell'allegato XI bis, punto III, paragrafo 2.»;
26)
l'articolo 122 è modificato come segue:
a)
la lettera a) è sostituita dalla seguente:
«a)
sono costituite da produttori di uno dei seguenti settori:
i)
luppolo;
ii)
olio di oliva e olive da tavola;
iii)
ortofrutticoli, relativamente agli agricoltori che coltivano uno o più prodotti di tale settore e/o prodotti destinati esclusivamente alla trasformazione;
iv)
bachicoltura;»;
b)
la lettera c), è sostituita dalla seguente:
«c)
perseguono una finalità specifica, che in particolare può includere o, nel caso del settore ortofrutticolo, include uno o più tra gli obiettivi seguenti:
i)
assicurare che la produzione sia pianificata e adeguata in funzione della domanda, in particolare in termini qualità e quantità;
ii)
concentrare l'offerta ed immettere sul mercato la produzione dei propri aderenti;
iii)
ottimizzare i costi di produzione e stabilizzare i prezzi alla produzione.»;
27)
l'articolo 123 è modificato come segue:
a)
il primo comma diventa paragrafo 1;
b)
il secondo comma è sostituito dal paragrafo seguente:
«2. Qualora svolgano le loro attività nel territorio di diversi Stati membri, le organizzazioni interprofessionali di cui al paragrafo 1 sono riconosciute dalla Commissione senza l'assistenza del comitato di cui all'articolo 195, paragrafo 1.»;
c)
è aggiunto il paragrafo seguente:
«3. Fatto salvo il paragrafo 1, gli Stati membri riconoscono anche le organizzazioni interprofessionali che:
a)
sono composte da rappresentanti delle attività economiche connesse alla produzione e/o al commercio e/o alla trasformazione di prodotti ortofrutticoli;
b)
sono state costituite per iniziativa di tutte o di alcune delle organizzazioni o dei gruppi che le compongono;
c)
svolgono, in una o più regioni della Comunità, due o più attività tra le seguenti, nel rispetto degli interessi dei consumatori:
i)
migliorare la conoscenza e la trasparenza della produzione e del mercato;
ii)
contribuire ad un migliore coordinamento dell'immissione sul mercato dei prodotti ortofrutticoli, in particolare attraverso ricerche e studi di mercato;
iii)
redigere contratti tipo compatibili con la normativa comunitaria;
iv)
valorizzare in misura maggiore il potenziale dei prodotti ortofrutticoli;
v)
fornire le informazioni e svolgere le ricerche necessarie per orientare la produzione verso prodotti più adatti al fabbisogno del mercato e ai gusti e alle aspirazioni dei consumatori, con particolare riguardo alla qualità dei prodotti e alla protezione dell'ambiente;
vi)
ricercare metodi atti a limitare l'impiego di prodotti fitosanitari e di altri fattori di produzione, nonché a garantire la qualità dei prodotti e la salvaguardia del suolo e delle acque;
vii)
mettere a punto metodi e strumenti per migliorare la qualità dei prodotti;
viii)
valorizzare e tutelare l'agricoltura biologica e le denominazioni d'origine, i marchi di qualità e le indicazioni geografiche;
ix)
promuovere la produzione integrata o altri metodi di produzione rispettosi dell'ambiente;
x)
definire, per quanto riguarda le norme di produzione e di commercializzazione di cui ai punti 2 e 3 dell'allegato XVI bis, criteri più restrittivi rispetto alle normative comunitarie o nazionali.»;
28)
nella parte II, titolo II, capo II, è inserita la sezione seguente:
«Sezione I bis
Disposizioni relative alle organizzazioni di produttori, alle organizzazioni interprofessionali ed ai gruppi di produttori nel settore ortofrutticolo
Sottosezione I
Statuto e riconoscimento delle organizzazioni di produttori
Articolo 125 bis
Statuto delle organizzazioni di produttori
1. Lo statuto di un'organizzazione di produttori del settore ortofrutticolo impone ai propri aderenti, in particolare, i seguenti obblighi:
a)
applicare, in materia di conoscenza della produzione, di produzione, di commercializzazione e di tutela ambientale, le regole adottate dall'organizzazione di produttori;
b)
aderire, per quanto riguarda la produzione di un determinato prodotto di cui all'articolo 122, lettera a), punto iii), di una data azienda, ad una sola organizzazione di produttori;
c)
vendere tutta la loro produzione per il tramite dell'organizzazione di produttori in questione;
d)
fornire le informazioni richieste dall'organizzazione di produttori a fini statistici e riguardanti, in particolare, le superfici, i raccolti, le rese e le vendite dirette;
e)
versare i contributi finanziari previsti dallo statuto per la costituzione e il finanziamento del fondo di esercizio di cui all'articolo 103 ter.
2. In deroga al paragrafo 1, lettera c), previa autorizzazione dell'organizzazione di produttori e nel rispetto delle condizioni da essa stabilite, i produttori aderenti possono:
a)
vendere direttamente al consumatore, per il suo fabbisogno personale, presso la propria azienda e/o altrove, una determinata percentuale della loro produzione e/o dei loro prodotti, fissata dallo Stato membro e non inferiore al 10 %;
b)
commercializzare essi stessi o tramite un'altra organizzazione di produttori designata dall'organizzazione cui aderiscono una quantità di prodotti marginale rispetto al volume della produzione commercializzabile della loro organizzazione;
c)
commercializzare essi stessi o tramite un'altra organizzazione di produttori designata dall'organizzazione cui aderiscono i prodotti che, per le loro caratteristiche intrinseche, non rientrano normalmente nelle attività commerciali della loro organizzazione.
3. Lo statuto di un'organizzazione di produttori contiene altresì disposizioni concernenti:
a)
le modalità di determinazione, adozione e modifica delle regole di cui al paragrafo 1;
b)
l'imposizione agli aderenti di contributi finanziari necessari al finanziamento dell'organizzazione di produttori;
c)
le regole atte a consentire ai produttori aderenti il controllo democratico della loro organizzazione e delle decisioni da essa prese;
d)
le sanzioni in caso di inosservanza degli obblighi statutari, in particolare di mancato pagamento dei contributi finanziari, o delle regole fissate dall'organizzazione di produttori;
e)
le regole relative all'ammissione di nuovi aderenti, in particolare il periodo minimo di adesione;
f)
le regole contabili e di bilancio necessarie per il funzionamento dell'organizzazione.
4. Si ritiene che le organizzazioni di produttori agiscano in nome e per conto dei loro aderenti nelle questioni economiche.
Articolo 125 ter
Riconoscimento
1. Gli Stati membri riconoscono come organizzazione di produttori nel settore ortofrutticolo qualsiasi persona giuridica o una sua parte chiaramente definita che ne faccia richiesta, a condizione che:
a)
abbia come obiettivo l'impiego di pratiche colturali, tecniche di produzione e pratiche di gestione dei rifiuti che rispettino l'ambiente, in particolare per tutelare la qualità delle acque, del suolo e del paesaggio e per preservare o favorire la biodiversità, nonché risponda ai requisiti di cui agli articoli 122 e 125 bis e lo comprovi;
b)
abbia un numero minimo di aderenti e un volume o valore minimo di produzione commercializzabile, da fissare a cura dello Stato membro, e lo comprovi;
c)
offra sufficienti garanzie circa la realizzazione, la durata e l'efficienza delle proprie attività, nonché la concentrazione dell'offerta, al cui fine lo Stato membro può decidere quali prodotti o gruppi di prodotti di cui all'articolo 122, lettera a), punto iii), dovrebbero essere di pertinenza dell'organizzazione;
d)
consenta effettivamente ai propri aderenti di usufruire dell'assistenza tecnica necessaria per poter applicare pratiche colturali rispettose dell'ambiente;
e)
metta effettivamente a disposizione dei propri aderenti, se necessario, i mezzi tecnici per la raccolta, il magazzinaggio, il condizionamento e la commercializzazione dei prodotti;
f)
garantisca una corretta gestione commerciale e contabile delle proprie attività; e
g)
non detenga una posizione dominante su un dato mercato, tranne qualora ciò sia necessario ai fini dell'articolo 33 del trattato.
2. Gli Stati membri:
a)
decidono in merito alla concessione del riconoscimento ad un'organizzazione di produttori entro tre mesi dalla presentazione della domanda corredata di tutti i pertinenti elementi di prova;
b)
eseguono controlli a intervalli regolari per accertare il rispetto, da parte delle organizzazioni di produttori, delle disposizioni del presente capo, comminano le sanzioni alle organizzazioni medesime in caso di irregolarità o di inosservanza delle disposizioni del presente regolamento e decidono, se necessario, la revoca del riconoscimento;
c)
comunicano alla Commissione, una volta all'anno, le decisioni di concessione, diniego o revoca del riconoscimento.
Sottosezione II
Gruppi di organizzazioni di produttori e Gruppi di produttori
Articolo 125 quater
Gruppi di organizzazioni di produttori nel settore ortofrutticolo
Un'associazione di organizzazioni di produttori del settore ortofrutticolo è costituita per iniziativa di organizzazioni di produttori riconosciute e può svolgere qualsiasi attività di un'organizzazione di produttori ai sensi del presente regolamento. A tal fine, gli Stati membri possono riconoscere, su richiesta, un'associazione di organizzazioni di produttori se:
a)
lo Stato membro ritiene che l'associazione sia capace di svolgere efficacemente le suddette attività; e
b)
l'associazione non detiene una posizione dominante su un dato mercato, tranne qualora ciò sia necessario ai fini dell'articolo 33 del trattato.
L'articolo 125 bis, paragrafo 4, si applica per analogia.
Articolo 125 quinquies
Esternalizzazione
Gli Stati membri possono autorizzare un'organizzazione di produttori riconosciuta o un'associazione di organizzazioni di produttori riconosciuta del settore ortofrutticolo ad esternalizzare una parte delle sue attività, anche a filiali, purché fornisca allo Stato membro sufficienti garanzie che si tratta di una soluzione adeguata per conseguire gli obiettivi dell'organizzazione di produttori o associazione di organizzazioni di produttori interessata.
Articolo 125 sexies
Gruppi di produttori nel settore ortofrutticolo
1. Negli Stati membri che hanno aderito all'Unione europea il 1o maggio 2004 o dopo tale data, ovvero delle regioni ultraperiferiche della Comunità di cui all'articolo 299, paragrafo 2 del trattato o delle isole minori del Mar Egeo di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1405/2006 possono essere costituiti gruppi di produttori, in qualità di persona giuridica o di una sua parte chiaramente definita, per iniziativa di agricoltori che coltivano uno o più prodotti del settore ortofrutticolo e/o prodotti di tale settore destinati esclusivamente alla trasformazione, allo scopo di essere riconosciute come organizzazioni di produttori.
Detti gruppi di produttori possono avvalersi di un periodo transitorio per conformarsi alle condizioni prescritte dall'articolo 122 per il riconoscimento come organizzazioni di produttori.
A tal fine, i gruppi di produttori presentano allo Stato membro competente un piano di riconoscimento scaglionato nel tempo, la cui accettazione fa decorrere il periodo transitorio di cui al secondo comma ed equivale ad un prericonoscimento. Il periodo transitorio non è superiore a cinque anni.
2. Prima di accettare il piano di riconoscimento, lo Stato membro comunica alla Commissione le proprie intenzioni e le relative conseguenze finanziarie probabili.
Sottosezione III
Estensione delle regole ai produttori in una circoscrizione economica
Articolo 125 septies
Estensione delle regole
1. Nel caso in cui un'organizzazione di produttori del settore ortofrutticolo operante in una determinata circoscrizione economica sia considerata, per un dato prodotto, rappresentativa della produzione e dei produttori di tale circoscrizione, lo Stato membro interessato può, su richiesta dell'organizzazione di produttori, rendere obbligatorie per i produttori stabiliti in quella circoscrizione economica e non aderenti all'organizzazione in questione:
a)
le regole di cui all'articolo 125 bis, paragrafo 1, lettera a);
b)
le regole necessarie per l'applicazione delle misure di cui all'articolo 103 quater, paragrafo 2, lettera c).
Il primo comma si applica a condizione che queste regole:
a)
siano applicate da almeno una campagna di commercializzazione;
b)
figurino nell'elenco tassativo di cui all'allegato XVI bis;
c)
siano rese obbligatorie per un massimo di tre campagne di commercializzazione.
Tuttavia, la condizione di cui al secondo comma, lettera a), non si applica se le regole sono quelle di cui ai punti 1, 3 e 5 dell'allegato XVI bis. In tal caso l'estensione delle regole non può essere applicata per più di una campagna di commercializzazione.
2. Ai fini della presente sottosezione, per “circoscrizione economica” si intende una zona geografica costituita da regioni di produzione limitrofe o vicine nelle quali le condizioni di produzione e di commercializzazione sono omogenee.
Gli Stati membri comunicano alla Commissione l'elenco delle circoscrizioni economiche.
Entro un mese dalla comunicazione, la Commissione approva l'elenco o decide, previa consultazione dello Stato membro interessato, le modifiche che questi deve apportarvi. La Commissione pubblica l'elenco approvato nei modi che essa reputa opportuni.
3. Un'organizzazione di produttori è considerata rappresentativa ai sensi del paragrafo 1 qualora raggruppi almeno il 50 % dei produttori della circoscrizione economica in cui opera e totalizzi almeno il 60 % del volume della produzione di tale circoscrizione. Fatto salvo il paragrafo 5, nel calcolo di tali percentuali non si tiene conto dei produttori o della produzione biologica di cui al regolamento (CEE) n. 2092/91 fino al 31 dicembre 2008, ed al regolamento (CE) n. 834/2007 a partire dal 1o gennaio 2009.
4. Le regole rese obbligatorie per tutti i produttori di una determinata circoscrizione economica:
a)
non danneggiano altri produttori dello Stato membro interessato o della Comunità;
b)
non si applicano, salvo che siano ad essi appositamente destinate, ai prodotti consegnati per la trasformazione in forza di un contratto stipulato prima dell'inizio della campagna di commercializzazione, ad eccezione delle regole di conoscenza della produzione di cui all'articolo 125 bis, paragrafo 1, lettera a);
c)
non sono incompatibili con la vigente normativa comunitaria e nazionale.
5. Le regole non possono essere rese obbligatorie per i produttori di prodotti biologici di cui al regolamento (CEE) n. 2092/91 fino al 31 dicembre 2008, e di cui al regolamento (CE) n. 834/2007 a partire dal 1o gennaio 2009, salvo qualora tale estensione sia stata approvata da almeno il 50 % dei produttori in questione della circoscrizione economica in cui opera l'organizzazione di produttori e quest'ultima totalizzi almeno il 60 % della produzione biologica di detta circoscrizione.
Articolo 125 octies
Notifica
Gli Stati membri notificano senza indugio alla Commissione le regole da essi rese obbligatorie per l'insieme dei produttori di una determinata circoscrizione economica ai sensi dell'articolo 125 septies, paragrafo 1. La Commissione pubblica tali regole nei modi che essa reputa opportuni.
Articolo 125 nonies
Revoca
La Commissione dispone che uno Stato membro revochi l'estensione delle regole da esso decisa ai sensi dell'articolo 125 septies, paragrafo 1:
a)
qualora constati che l'estensione elimina la concorrenza in una parte sostanziale del mercato interno o lede la libertà degli scambi o compromette gli obiettivi dell'articolo 33 del trattato;
b)
qualora accerti che l'articolo 81, paragrafo 1, del trattato si applica alle regole estese ad altri produttori. La decisione della Commissione in merito a tali regole si applica soltanto a partire dalla data dell'accertamento;
c)
qualora constati, previe verifiche, che non sono state rispettate le disposizioni della presente sottosezione.
Articolo 125 decies
Contributi finanziari dei produttori non aderenti
Ove si applichi l'articolo 125 septies, paragrafo 1, lo Stato membro interessato può decidere, dopo aver esaminato i documenti giustificativi presentati, che i produttori non aderenti siano tenuti a versare all'organizzazione di produttori la quota dei contributi finanziari pagati dai produttori aderenti destinata a coprire:
a)
le spese amministrative derivanti dall'applicazione delle regole di cui all'articolo 125 septies, paragrafo 1;
b)
le spese relative alle attività di ricerca, di studio del mercato e di promozione delle vendite svolte dall'organizzazione o dall'associazione a beneficio dell'insieme dei produttori della circoscrizione.
Articolo 125 undecies
Estensione delle regole di gruppi di organizzazioni di produttori
Ai fini della presente sottosezione, ogni riferimento alle organizzazioni di produttori è inteso anche come riferimento a gruppi di organizzazioni di produttori riconosciute.
Sottosezione IV
Organizzazioni interprofessionali nel settore ortofrutticolo
Articolo 125 duodecies
Riconoscimento e revoca del riconoscimento
1. Se le loro strutture lo giustificano, gli Stati membri possono riconoscere quali organizzazioni interprofessionali nel settore ortofrutticolo le persone giuridiche stabilite nel loro territorio che ne facciano richiesta, a condizione che:
a)
esercitino la loro attività in una o più regioni dello Stato membro interessato;
b)
rappresentino una parte significativa della produzione e/o del commercio e/o della trasformazione di ortofrutticoli freschi e trasformati nella regione o nelle regioni in questione e, qualora operino in più regioni, dimostrino di possedere una rappresentatività minima, per ciascuno dei comparti raggruppati, in ognuna delle regioni interessate;
c)
svolgano due o più attività fra quelle menzionate all'articolo 123, paragrafo 3, lettera c);
d)
non esercitino, come tali, né la produzione né la trasformazione né la commercializzazione di ortofrutticoli freschi o trasformati;
e)
non aderiscano a nessuno degli accordi, decisioni e pratiche concordate di cui all'articolo 176 bis, paragrafo 4.
2. Prima di concedere il riconoscimento, gli Stati membri notificano alla Commissione le organizzazioni interprofessionali che ne hanno fatto richiesta, fornendo tutte le informazioni utili sulla loro rappresentatività e sulle loro varie attività, nonché tutti gli altri elementi di valutazione necessari.
La Commissione può opporsi al riconoscimento entro due mesi dalla notifica.
3. Gli Stati membri:
a)
decidono in merito alla concessione del riconoscimento entro tre mesi dalla presentazione della domanda, corredata di tutti i pertinenti documenti giustificativi;
b)
effettuano controlli a intervalli regolari per accertare il rispetto, da parte delle organizzazioni interprofessionali, delle condizioni per il riconoscimento, comminano sanzioni a tali organizzazioni in caso di irregolarità o di inosservanza delle disposizioni del presente regolamento e decidono, se necessario, la revoca del riconoscimento;
c)
revocano il riconoscimento se:
i)
i requisiti e le condizioni previsti dalla presente sottosezione per il riconoscimento non sono più soddisfatti;
ii)
l'organizzazione interprofessionale aderisce agli accordi, alle decisioni e alle pratiche concordate di cui all'articolo 176 bis, paragrafo 4, fatte salve le altre eventuali sanzioni da comminare a norma della legislazione nazionale;
iii)
l'organizzazione interprofessionale non osserva l'obbligo di notifica di cui all'articolo 176 bis, paragrafo 2;
d)
comunicano alla Commissione, entro due mesi, le decisioni di concessione, diniego o revoca del riconoscimento.
4. La Commissione stabilisce le modalità e la frequenza con cui gli Stati membri devono riferire alla Commissione in merito alle attività delle organizzazioni interprofessionali.
La Commissione può, a seguito di controlli effettuati, chiedere agli Stati membri di revocare il riconoscimento.
5. Il riconoscimento equivale ad una autorizzazione a svolgere le attività di cui all'articolo 123, paragrafo 3, lettera c), fatte salve le altre disposizioni del presente regolamento.
6. La Commissione rende pubblico, nei modi che essa giudica opportuni, un elenco delle organizzazioni interprofessionali riconosciute, indicandone la circoscrizione economica o la zona di attività e le azioni intraprese ai sensi dell'articolo 125 terdecies. Sono pubblicate anche le revoche del riconoscimento.
Articolo 125 terdecies
Estensione delle regole
1. Qualora un'organizzazione interprofessionale operante in una o più regioni determinate di uno Stato membro sia considerata rappresentativa della produzione o del commercio o della trasformazione di un dato prodotto, lo Stato membro interessato può, su richiesta di tale organizzazione interprofessionale, disporre che alcuni degli accordi, decisioni o pratiche concordate convenuti nell'ambito di quest'ultima siano resi obbligatori, per un periodo limitato, nei confronti degli altri operatori attivi, individualmente o in gruppo, nella regione o nelle regioni di cui trattasi e non aderenti alla suddetta organizzazione.
2. Un'organizzazione interprofessionale è considerata rappresentativa ai sensi del paragrafo 1 qualora rappresenti almeno due terzi della produzione o del commercio o della trasformazione del prodotto o dei prodotti in questione nella regione o nelle regioni interessate di uno Stato membro. Qualora la richiesta di estensione delle regole agli altri operatori riguardi più regioni, l'organizzazione interprofessionale deve comprovare una rappresentatività minima per ciascuno dei comparti raggruppati e in ognuna delle regioni interessate.
3. Le regole delle quali può essere chiesta l'estensione:
a)
perseguono uno dei seguenti obiettivi:
i)
conoscenza della produzione e del mercato;
ii)
regole di produzione più restrittive rispetto alla normativa comunitaria o nazionale;
iii)
stesura di contratti tipo compatibili con la normativa comunitaria;
iv)
regole di commercializzazione;
v)
regole di tutela ambientale;
vi)
azioni di promozione e di valorizzazione dei prodotti;
vii)
azioni di tutela dell'agricoltura biologica nonché delle denominazioni d'origine, dei marchi di qualità e delle indicazioni geografiche;
b)
sono state applicate da almeno una campagna di commercializzazione;
c)
possono essere rese obbligatorie per un massimo di tre campagne di commercializzazione;
d)
non danneggiano altri operatori dello Stato membro interessato o della Comunità.
Tuttavia, la condizione di cui al primo comma, lettera b), non si applica se le regole sono quelle di cui ai punti 1, 3 e 5 dell'allegato XVI bis. In tal caso l'estensione delle regole non può essere applicata per più di una campagna di commercializzazione.
4. Le regole di cui al paragrafo 3, lettera a), punti ii), iv) e v), non sono diverse da quelle elencate nell'allegato XVI bis. Le regole di cui al paragrafo 3, lettera a), punto ii) non si applicano ai prodotti ottenuti fuori della regione o delle regioni determinate di cui al paragrafo 1.
Articolo 125 quaterdecies
Notifica e revoca
1. Gli Stati membri comunicano senza indugio alla Commissione le regole da essi rese obbligatorie per tutti gli operatori di una o più regioni determinate ai sensi dell'articolo 125 terdecies, paragrafo 1. La Commissione pubblica tali regole nei modi che essa giudica opportuni.
2. Prima di procedere alla pubblicazione delle regole, la Commissione informa il comitato di cui all'articolo 195 di qualsiasi notifica relativa all'estensione di accordi interprofessionali.
3. La Commissione dispone che uno Stato membro revochi l'estensione delle regole da esso decisa nei casi di cui all'articolo 125 nonies.
Articolo 125 quindecies
Contributi finanziari dei produttori non aderenti
Nel caso di estensione delle regole per uno o più prodotti e qualora una o più azioni di cui all'articolo 125 terdecies, paragrafo 3, lettera a), svolte da un'organizzazione interprofessionale riconosciuta, siano di interesse economico generale per gli operatori economici le cui attività sono legate al prodotto o ai prodotti in questione, lo Stato membro che ha accordato il riconoscimento può decidere che i singoli operatori o gruppi non aderenti all'organizzazione interprofessionale, che fruiscono di dette azioni, siano tenuti a versare all'organizzazione un importo pari alla totalità o ad una parte dei contributi finanziari versati dagli aderenti, nella misura in cui siano destinati a coprire le spese direttamente occasionate dall'esecuzione delle azioni in questione.»;
29)
all'articolo 127 è inserita la lettera seguente:
«dbis)
se del caso, le disposizioni relative alle organizzazioni di produttori transnazionali ed ai gruppi di organizzazioni di produttori transnazionali, compresa l'assistenza amministrativa prestata dalle rispettive autorità competenti nei casi di cooperazione transnazionale;»;
30)
all'articolo 130 sono inserite le lettere seguenti:
«fbis)
prodotti ortofrutticoli freschi;
fter)
prodotti ortofrutticoli trasformati;»;
31)
è inserito l'articolo seguente:
«Articolo 140 bis
Regime del prezzo di entrata per gli ortofrutticoli freschi e trasformati
1. Qualora l'applicazione del dazio della tariffa doganale comune dipenda dal prezzo di entrata della partita importata, la reale entità di tale prezzo è verificata mediante un valore all'importazione forfettario, calcolato dalla Commissione per ciascun prodotto e per ciascuna origine in base alla media ponderata dei prezzi del prodotto in questione sui mercati d'importazione rappresentativi degli Stati membri o, se necessario, su altri mercati.
Tuttavia, la Commissione può adottare disposizioni specifiche per la verifica del prezzo di entrata di prodotti importati essenzialmente a fini di trasformazione.
2. Se il prezzo di entrata dichiarato della partita in questione è superiore al valore all'importazione forfettario, maggiorato di un margine stabilito dalla Commissione, non superiore al 10 % del valore forfettario, è necessario costituire una cauzione pari al dazio all'importazione determinato in base al valore all'importazione forfettario.
3. Se il prezzo di entrata della partita in questione non è dichiarato al momento dello sdoganamento, l'applicazione del dazio della tariffa doganale comune dipende dal valore all'importazione forfettario o dall'applicazione delle pertinenti disposizioni della legislazione doganale, con modalità determinate dalla Commissione.»;
32)
l'articolo 141, paragrafo 1, primo comma è sostituito dal seguente:
«1. Per evitare o neutralizzare eventuali effetti pregiudizievoli sul mercato comunitario conseguenti alle importazioni di determinati prodotti agricoli, un dazio addizionale è applicato all'aliquota di cui agli articoli da 135 a 140 bis, alle importazioni di uno o più prodotti dei settori dei cereali, del riso, dello zucchero, degli ortofrutticoli freschi, degli ortofrutticoli trasformati, delle carni bovine, del latte e dei prodotti lattiero-caseari, delle carni suine, delle carni ovine e caprine, delle uova, delle carni di pollame e delle banane, qualora:»;
33)
l'articolo 153, paragrafo 1, primo comma è sostituito dal seguente:
«1. È fissato un fabbisogno tradizionale comunitario di approvvigionamento di zucchero destinato alla raffinazione di 2 424 735 tonnellate per campagna di commercializzazione, espresse in zucchero bianco.»;
34)
l'articolo 160, paragrafo 1, primo comma è sostituito dal seguente:
«1. Qualora il mercato comunitario subisca o rischi di subire perturbazioni a motivo del regime di perfezionamento attivo, la Commissione, su richiesta di uno Stato membro o di propria iniziativa, può sospendere totalmente o parzialmente il ricorso a detto regime per i prodotti dei settori dei cereali, del riso, dello zucchero, dell'olio di oliva e delle olive da tavola, degli ortofrutticoli, freschi e trasformati, delle carni bovine, del latte e dei prodotti lattiero-caseari, delle carni suine, delle carni ovine e caprine, delle uova, delle carni di pollame e dell'alcole etilico di origine agricola. Ove tali misure siano state richieste da uno Stato membro, la Commissione decide al riguardo entro cinque giorni lavorativi dalla data di ricezione della domanda.»;
35)
all'articolo 161, paragrafo 1, sono inserite le lettere seguenti:
«dbis)
prodotti ortofrutticoli freschi;
dter)
prodotti ortofrutticoli trasformati;»;
36)
l'articolo 174, paragrafo 1, primo comma è sostituito dal seguente:
«1. Qualora il mercato comunitario subisca o rischi di subire perturbazioni a motivo del regime di perfezionamento attivo, la Commissione, su richiesta di uno Stato membro o di propria iniziativa, può sospendere totalmente o parzialmente il ricorso a detto regime per i prodotti dei settori dei cereali, del riso, degli ortofrutticoli, freschi e trasformati, delle carni bovine, delle carni suine, delle carni ovine e caprine, delle carni di pollame. Ove tali misure siano state richieste da uno Stato membro, la Commissione decide al riguardo entro cinque giorni lavorativi dalla data di ricezione della domanda.»;
37)
l'articolo 175 è sostituito dal seguente:
«Articolo 175
Applicazione degli articoli da 81 a 86 del trattato
Salvo disposizione contraria del presente regolamento, gli articoli da 81 a 86 del trattato e le relative modalità di applicazione si applicano, fatti salvi gli articoli 176 e 177 del presente regolamento, a tutti gli accordi, decisioni e pratiche di cui all'articolo 81, paragrafo 1, e all'articolo 82 del trattato che si riferiscono alla produzione o al commercio dei prodotti di cui all'articolo 1, paragrafo 1, lettere da a) a k), e lettere da m) a u), e all'articolo 1, paragrafo 3, del presente regolamento.»;
38)
è inserito l'articolo seguente:
«Articolo 176 bis
Accordi e pratiche concordate nel settore ortofrutticolo
1. L'articolo 81, paragrafo 1 del trattato non si applica agli accordi, alle decisioni e alle pratiche concordate delle organizzazioni interprofessionali riconosciute, finalizzati allo svolgimento delle attività di cui all'articolo 123, paragrafo 3, lettera c), del presente regolamento.
2. Il paragrafo 1 si applica soltanto a condizione che:
a)
gli accordi, le decisioni e le pratiche concordate siano stati notificati alla Commissione;
b)
entro i due mesi successivi alla ricezione di tutte le informazioni richieste, la Commissione non abbia accertato l'incompatibilità degli accordi, delle decisioni o delle pratiche concordate con la normativa comunitaria.
3. Gli accordi, le decisioni e le pratiche concordate non possono avere effetto prima che sia trascorso il periodo di cui al paragrafo 2, lettera b).
4. Sono dichiarati in ogni caso incompatibili con la normativa comunitaria gli accordi, le decisioni e le pratiche concordate che:
a)
possono causare una qualsiasi forma di compartimentazione dei mercati all'interno della Comunità;
b)
possono nuocere al buon funzionamento dell'organizzazione comune dei mercati;
c)
possono creare distorsioni di concorrenza non indispensabili per conseguire gli obiettivi della politica agricola comune perseguiti dall'attività dell'organizzazione interprofessionale;
d)
comportano la fissazione dei prezzi, indipendentemente dalle attività svolte dalle organizzazioni interprofessionali in applicazione della normativa comunitaria specifica;
e)
possono creare discriminazioni o eliminare la concorrenza per una parte sostanziale dei prodotti in questione.
5. Se, alla scadenza del termine di due mesi di cui al paragrafo 2, lettera b), la Commissione constata che non ricorrono le condizioni per l'applicazione del paragrafo 1, essa adotta una decisione con cui si dichiara che l'articolo 81, paragrafo 1 del trattato si applica all'accordo, alla decisione o alla pratica concordata in questione.
La decisione della Commissione si applica a partire dalla data di notifica della stessa all'organizzazione interprofessionale interessata, tranne qualora quest'ultima abbia fornito informazioni errate o abbia abusato della deroga di cui al paragrafo 1.
6. In caso di accordi pluriennali, la notifica del primo anno è valida per gli anni successivi dell'accordo. Tuttavia, in questo caso, la Commissione, di propria iniziativa o su richiesta di uno Stato membro, può in qualsiasi momento esprimere un parere di incompatibilità.»;
39)
l'articolo 179 è sostituito dal seguente:
«Articolo 179
Modalità di applicazione riguardanti gli accordi e le pratiche concordate nel settore ortofrutticolo e nel settore del tabacco
La Commissione può adottare le modalità di applicazione degli articoli 176 bis, 177 e 178, comprese le norme in materia di notifica e pubblicazione.»;
40)
l'articolo 180 è sostituito dal seguente:
«Articolo 180
Applicazione degli articoli 87, 88 e 89 del trattato
Salvo disposizione contraria del presente regolamento e, in particolare, ad eccezione degli aiuti di Stato di cui all'articolo 182 del presente regolamento, gli articoli 87, 88 e 89 del trattato si applicano alla produzione e al commercio dei prodotti di cui all'articolo 1, paragrafo 1, lettere da a) a k), e lettere da m) a u), e all'articolo 1, paragrafo 3, del presente regolamento.»;
41)
l'articolo 182 è modificato come segue:
a)
il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Con riserva di autorizzazione da parte della Commissione, la Finlandia può concedere aiuti fino al raccolto 2010 compreso per alcuni quantitativi di sementi, ad eccezione delle sementi di fleolo (Phleum pratense L.), e per alcuni quantitativi di sementi di cereali prodotti solo in questo Stato membro.
Entro il 31 dicembre 2008 la Finlandia trasmette alla Commissione una relazione dettagliata sui risultati degli aiuti autorizzati.»;
b)
sono aggiunti i paragrafi seguenti:
«5. Gli Stati membri possono continuare a erogare aiuti di Stato nel quadro di un regime esistente per la produzione ed il commercio di patate, fresche o refrigerate, del codice NC 0701 fino al 31 dicembre 2011.
6. Per quanto riguarda il settore ortofrutticolo, gli Stati membri possono erogare aiuti di Stato fino al 31 dicembre 2010 alle seguenti condizioni:
a)
l'aiuto di Stato è versato unicamente ai produttori di ortofrutticoli che non appartengono ad un'organizzazione di produttori riconosciuta e che sottoscrivono un contratto con un'organizzazione siffatta in cui essi accettano di applicare le misure di prevenzione e di gestione delle crisi dell'organizzazione di produttori in questione;
b)
l'importo dell'aiuto di Stato versato a tali produttori non supera il 75 % del sostegno comunitario ricevuto dai produttori appartenenti all'organizzazione di produttori in questione; e
c)
entro il 31 dicembre 2010 lo Stato membro interessato presenta alla Commissione una relazione sull'utilità e sull'efficacia dell'aiuto di Stato, nella quale valuta in particolare in che misura l'aiuto ha sostenuto l'organizzazione del settore. La Commissione esamina la relazione e decide sull'opportunità di formulare proposte appropriate.»;
42)
all'articolo 184 è aggiunto il punto seguente:
«4)
al Parlamento europeo e al Consiglio, entro il 31 dicembre 2013, sull'applicazione delle disposizioni della parte II, titolo I, capo IV, sezione IV bis e della parte II, titolo II, capo II, relative alle organizzazioni di produttori, ai fondi di esercizio e ai programmi operativi nel settore ortofrutticolo.»;
43)
è inserito l'articolo seguente:
«Articolo 203 bis
Disposizioni transitorie nei settori degli ortofrutticoli freschi e trasformati
1. I regimi di aiuto istituiti dai regolamenti (CE) n. 2201/96 e (CE) n. 2202/96 del 28 ottobre 1996, che istituisce un regime di aiuti ai produttori di taluni agrumi (38), ed aboliti dal regolamento (CE) n. 1182/2007 continuano ad applicarsi a ciascuno dei prodotti considerati per la rispettiva campagna di commercializzazione che si conclude nel 2008.
2. Le organizzazioni di produttori ed i gruppi di organizzazioni di produttori già riconosciute ai sensi del regolamento (CE) n. 2200/96 prima della data di entrata in vigore del presente regolamento continueranno ad essere riconosciute ai sensi del presente regolamento. Se necessario, apporteranno adeguamenti ai requisiti del presente regolamento entro il 31 dicembre 2010.
Le organizzazioni di produttori ed i gruppi di organizzazioni di produttori già riconosciute ai sensi del regolamento (CE) n. 1182/2007 continueranno ad essere riconosciute ai sensi del presente regolamento.
3. Su richiesta di un'organizzazione di produttori, un programma operativo approvato ai sensi del regolamento (CE) n. 2200/96 prima della data di applicazione del regolamento (CE) n. 1182/2007:
a)
può proseguire fino alla sua scadenza; o
b)
può essere modificato per conformarsi ai requisiti del presente regolamento; o
c)
può essere sostituito da un nuovo programma operativo approvato ai sensi del presente regolamento.
L'articolo 103 quinquies, paragrafo 3, lettere e), ed f), si applica ai programmi operativi presentati nel 2007 ma non ancora approvati alla data di applicazione del presente regolamento, che altrimenti soddisfano i criteri menzionati in tali lettere.
4. I gruppi di produttori cui è stato concesso il prericonoscimento ai sensi del regolamento (CE) n. 2200/96 continuano a beneficiare di tale prericonoscimento ai sensi del presente regolamento. I piani di riconoscimento accettati ai sensi del regolamento (CE) n. 2200/96 continuano a beneficiare di tale accettazione ai sensi del presente regolamento. Tuttavia i piani sono modificati, se del caso, al fine di consentire all'associazione di produttori di soddisfare i criteri per il riconoscimento in quanto organizzazione di produttori stabiliti dall'articolo 125 ter del presente regolamento. Per quanto riguarda i gruppi di produttori negli Stati membri che hanno aderito all'Unione europea il 1o maggio 2004 o dopo tale data, i tassi di aiuto di cui all'articolo 103 bis, paragrafo 3, lettera a), si applicano ai piani di riconoscimento a partire dalla data di applicazione del presente regolamento.
5. I contratti di cui all'articolo 3, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 2202/96 riguardanti più di una campagna di commercializzazione del regime di aiuti per la trasformazione degli agrumi, che si riferiscono alla campagna di commercializzazione avente inizio il 1o ottobre 2008 o a campagne successive, possono, previo accordo di entrambe le parti del contratto, essere modificati o annullati per tener conto dell'abrogazione di tale regolamento da parte del regolamento (CE) n. 1182/2007 e della conseguente abolizione dell'aiuto. Non si applicano sanzioni ai sensi di tale regolamento o delle sue modalità di applicazione alle parti interessate in seguito alla modifica o all'annullamento dei contratti summenzionati.
6. Quando uno Stato membro fa valere le disposizioni transitorie di cui agli articoli 68 ter o 143 ter quater del regolamento (CE) n. 1782/2003, le norme adottate ai sensi dell'articolo 6 del regolamento (CE) n. 2201/96 o dell'articolo 6 del regolamento (CE) n. 2202/96 sulle caratteristiche minime della materia prima consegnata alla trasformazione e sui requisiti qualitativi minimi per i prodotti finiti restano applicabili nei confronti delle materie prime raccolte nel territorio di detto Stato membro.
7. Fino all'adozione di nuove norme di commercializzazione per i prodotti ortofrutticoli freschi e trasformati ai sensi degli articoli 113 e 113 bis, continuano ad applicarsi le norme di commercializzazione stabilite a norma dei regolamenti (CE) n. 2200/96 e (CE) n. 2201/96.
8. La Commissione può adottare misure intese ad agevolare la transizione dai regimi di cui ai regolamenti (CE) n. 2200/96, (CE) n. 2201/96, (CE) n. 2202/96 e (CE) n. 1182/2007 a quelli istituiti dal presente regolamento, compresi quelli di cui ai paragrafi da 1 a 7 del presente articolo.
44)
gli allegati sono così modificati:
a)
la parte XXI dell'allegato I è modificata come segue:
i)
le voci dei codici NC 0511 99 31, 0511 99 39 e 0511 99 85 sono soppresse;
ii)
la voce del codice NC 1211 è sostituita dalla seguente:
«Piante, parti di piante, semi e frutti, delle specie utilizzate principalmente in profumeria, in medicina o nella preparazione di insetticidi, antiparassitari o simili, freschi o secchi, anche tagliati, frantumati o polverizzati ad eccezione dei prodotti del codice NC ex 1211 90 85 nella parte IX del presente allegato»;
b)
sono inseriti gli allegati VII bis, VII ter e VII quater, il cui testo è riportato nell'allegato I del presente regolamento;
c)
il punto VI dell'allegato VIII è sostituito dal seguente:
«VI.
In caso di applicazione dell'articolo 59, paragrafo 2, gli Stati membri assegnano le quote modificate entro la fine del mese di febbraio, affinché siano applicate nella campagna di commercializzazione successiva.»;
d)
è inserito l'allegato XI bis, il cui testo figura nell'allegato II del presente regolamento;
e)
al punto III, paragrafo 1 dell'allegato XIII è aggiunto il comma seguente:
«Il latte sottoposto a trattamento termico e il cui tenore di materia grassa non corrisponde ai requisiti di cui al primo comma, lettere b), c) e d), può essere considerato latte alimentare a condizione che il tenore di materia grassa sia chiaramente indicato sulla confezione, in caratteri facilmente leggibili, mediante la dicitura: “… % di materia grassa”. Tale tipo di latte non può essere designato come latte intero, latte parzialmente scremato o latte scremato.»;
f)
è inserito l'allegato XVI bis, il cui testo figura nell'allegato III del presente regolamento;
g)
l'allegato XXII è modificato secondo il disposto dell'allegato IV del presente regolamento.
Articolo 2
Modifiche del regolamento (CE) n. 1184/2006
L'articolo 1 del regolamento (CE) n. 1184/2006 è sostituito dal seguente:
«Articolo 1
Il presente regolamento stabilisce le norme sull'applicabilità degli articoli da 81 a 86 del trattato e di alcune disposizioni dell'articolo 88 del trattato relative alla produzione e al commercio dei prodotti di cui all'allegato I del trattato, ad eccezione dei prodotti di cui all'articolo 1, lettere da a) a k), e lettere da m) a u), e di cui all'articolo 1, paragrafo 3 del regolamento (CE) n. 1234/2007 (39).
Articolo 3
Abrogazioni
1. I regolamenti (CE) n. 2200/96, (CE) n. 2201/96, (CE) n. 700/2007 e (CE) n. 1182/2007 sono abrogati.
I riferimenti ai regolamenti abrogati si intendono fatti al regolamento (CE) n. 1234/2007 e vanno letti secondo la tavola di concordanza che figura nell'allegato XXII dello stesso regolamento.
2. I regolamenti (CEE) n. 449/69, (CEE) n. 1467/69, (CEE) n. 2511/69, (CEE) n. 2093/70, (CEE) n. 846/72, (CEE) n. 1252/73, (CEE) n. 155/74, (CEE) n. 1627/75, (CEE) n. 794/76, (CEE) n. 1180/77, (CEE) n. 10/81, (CEE) n. 40/81, (CEE) n. 3671/81, (CEE) n. 1603/83, (CEE) n. 790/89, (CEE) n. 3650/90, (CEE) n. 525/92, (CEE) n. 3438/92, (CEE) n. 3816/92, (CEE) n. 742/93, (CEE) n. 746/93, (CE) n. 399/94, (CE) n. 2241/2001 e (CE) n. 545/2002 sono abrogati.
Articolo 4
Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o luglio 2008. Tuttavia:
a)
i punti 3, 4, 5, 8, 12 e 13 dell'articolo 1 si applicano a decorrere dal 1o settembre 2008;
b)
il punto 9, i punti da 14 a 19 e i punti 33 e 44, lettere b) e c), dell'articolo 1 si applicano a decorrere dal 1o ottobre 2008.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Lussemburgo, addì 14 aprile 2008.