31986L0635
L 372/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 8 декември 1986 година
относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции
(86/635/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 54, параграф 3, буква ж) от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че Директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г., основана на член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (4), последно изменена с Директива 84/569/ЕИО (5), не се прилага по отношение на банките и другите финансови институции, наричани по-долу „кредитни институции“, до осъществяването на последваща координация за това; като има предвид, че с оглед централното място, което заемат тези предприятия в Общността, е необходима такава координация;
като има предвид, че Директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 г., основана на член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно консолидираните счетоводни отчети (6) предвижда дерогация по отношение на тези кредитни институции само до изтичането на срока за прилагане на настоящата директива; като има предвид, че в този смисъл настоящата директива следва да включва по-особени разпоредби по отношение на консолидираните отчети на тези кредитни институции;
като има предвид, че тази координация е станала спешна поради това, че все повече кредитни институции извършват дейността си и отвъд националните граници; като има предвид, че за кредиторите, длъжниците и съдружниците в такива институции, както и като цяло за неопределен кръг лица, подобряването на съпоставимостта на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на тези институции е от особено съществено значение;
като има предвид, че фактически кредитните институции на всички държави-членки на Общността по смисъла на Директива 77/780/ЕИО на Съвета от 12 декември 1977 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа и упражняването на дейността на кредитни институции (7), имащи различни правни форми, са в конкуренция помежду си в банковия сектор; като има предвид, че в този смисъл е препоръчително не тези кредитни институции да бъдат привеждани в съответствие с правните форми, обхванати от Директива 78/660/ЕИО, а по-скоро да се избере обсегът на приложното поле, като се включат всички дружества така, както са определени в член 58, втора алинея от Договора.
като има предвид, че що се отнася до финансовите институции, обхватът на настоящата директива следва все пак да бъде сведен до онези от тях, чиято правна форма е сред изброените в Директива 78/660/ЕИО; като има предвид, че финансовите институции, които не са предмет на спомената директива, следва да попаднат автоматично в обхвата на настоящата директива;
като има предвид, че е необходимо да има връзка в направената координация по отношение на кредитните институции, тъй като някои аспекти на разпоредбите, които уреждат изготвянето на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети ще имат отражение и върху други сфери на тази координация, като например изискванията за разрешения и показателите, които се използват за целите на надзора;
като има предвид въпреки това, че с оглед някои особени характеристики на кредитните институции, би могло да се окаже подходящо да бъде приета отделна директива относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на тези институции, това не води до създаването на система от правила, отделно от тези, които са предмет на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО; като има предвид, че създаването на отделни разпоредби не би било нито подходящо, нито в съответствие с принципите в основата на дружественото право, тъй като с оглед важната роля, която те играят в икономиката на Общността, кредитните институции не биха могли да бъдат изключени от рамката на разпоредбите, които уреждат правното положение на дружествата като цяло; като има предвид, че поради това тук са взети предвид само някои особени характеристики на кредитните институции и настоящата директива обхваща само изключенията от правилата на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО;
като има предвид, че структурата и съдържанието на счетоводните баланси на кредитните институции се различава в различните държави-членки; като има предвид, че в този смисъл настоящата директива следва да предписва еднаква форма, номенклатура и терминология на счетоводните баланси за всички кредитни институции в Общността; като има предвид, че могат да бъдат разрешени дерогации, само когато са необходими с оглед правната форма на една институция или специфичното естество на нейната дейност;
като има предвид, че ако годишните счетоводни отчети и консолидираните отчети трябва да бъдат съпоставими, трябва да бъдат уредени редица основни въпроси, свързани с отразяването на различните видове сделки във и извън балансовия отчет;
като има предвид, че в интерес на по-голямата степен на съпоставимост е необходимо сделките, които трябва да бъдат отразени във и извън балансовия отчет, да бъдат изброени изчерпателно;
като има предвид, че същото се отнася до формата на отчетите, както и до определянето на позициите, които се отразяват в отчета за приходи и разходи;
като има предвид, че съпоставимостта на цифрите в балансовия отчет и в отчета за приходи и разходи зависи съществено от цената, на която активите и пасивите са отразени в балансовия отчет;
като има предвид, че с оглед някои особени рискове, свързани с банкирането и необходимостта от запазване на банковата тайна, следва да се създаде разпоредба, която да въвежда показател в пасивите наречен „Фонд за покриване на общи банкови рискове“; като има предвид, че би било препоръчително по същите причини, да се разреши на държавите-членки до последваща координация да предоставят на кредитните институции известна дискретност, особено при оценката на кредитите и предварителните плащания, и на някои ценни книжа; като има предвид, че в последния случай държавите-членки следва да разрешат на кредитните институции да създадат „Фонд за покриване на общи банкови рискове“, посочен по-горе; като има предвид, че би било също така подходящо да се даде възможност на кредитните институции да извършват прихващане по някои парични задължения и приходи в отчета за приходи и разходи;
като има предвид, че с оглед особения вид на кредитните институции, са необходими известни промени, свързани с бележките по отчетите;
като има предвид, че в желанието си да постави на равна основа колкото може повече кредитни институции, какъвто е случаят с Директива 77/780/ЕИО, не се разрешава освобождаването на малки и средни кредитни институции по реда на Директива 78/660/ЕИО; като има предвид, че все пак с оглед практиката такова освобождаване би било доказано необходимо, то може да бъде дадено при последваща координация; като има предвид, че поради същите причини разрешеният от Директива 83/349/ЕИО обхват, в който държавите-членки могат да освободят предприятията-майки от изискването за консолидация, ако предприятията, които подлежат на консолидиране не надвишават заедно определен размер, не се прилага по отношение на кредитните институции;
като има предвид, че прилагането на разпоредбите за консолидираните отчети по отношение на кредитните институции изисква някои изменения на разпоредбите, които уреждат всички индустриални и търговски дружества; като има предвид, че са съставени изрични разпоредби при смесени групи дружества и освобождаванията при субконсолидация могат да бъдат предмет на допълнителни условия;
като има предвид, че с оглед мащаба на банковите мрежи отвъд националните граници и тяхното постоянно развитие годишните счетоводни отчети и консолидираните отчети на дадена кредитна институция, чието главно управление е в една от държавите-членки, се публикуват във всички държави-членки, в които тя е установена.
като има предвид, че разглеждането на проблемите, които възникват във връзка с предмета на настоящата директива, а именно във връзка с прилагането ѝ, изисква сътрудничеството на представители на всички държави-членки и на Комисията в Комитет за връзка; като има предвид, че за да се избегне умножаването на такива комитети, е препоръчително сътрудничеството да се извършва в рамките на Комитета, предвиден в член 52 от Директива 78/660/ЕИО; като има предвид, че все пак, когато се разглеждат проблеми, свързани с кредитните институции, Комитетът трябва да бъде конституиран по подходящ начин;
като има предвид, че с оглед сложността на материята, на кредитните институции, обхванати от настоящата директива, следва да се даде по-дълъг период от обичайния за прилагане на нейните разпоредби;
като има предвид, че следва да се създаде разпоредба за преразглеждане на някои разпоредби на настоящата директива след петгодишна практика по прилагането ѝ и в светлината на целите на по-голяма прозрачност и хармонизация,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
Член 1
1. Членове 2 и 3, член 4, параграф 1 и параграфи от 3 до 5, членове 6, 7, 13 и 14, член 15, параграфи 3 и 4, членове от 16 до 21, от 29 до 35, от 37 до 41, член 42, първото изречение, член 45, параграф 1, член 46, членове от 48 до 50, член 51, параграф 1, член 54, членове от 56 до 59 и член 61 от Директива 78/660/ЕИО се прилагат за институциите, посочени в член 2 от настоящата директива, освен ако в нея е предвидено друго.
2. Когато в Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО се прави препращане към членове 9 и 10 (за балансовия отчет) и към членове от 23 до 26 (за отчета за приходи и разходи) от Директива 78/660/ЕИО, това следва да се счита за препращане към член 4 (за балансовия отчет) или членове 27 и 28 (за отчета за приходи и разходи) от настоящата директива.
3. Препращанията в Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО към членове от 31 до 42 от Директива 78/660/ЕИО се считат за препращания към тези членове, като бъдат взети предвид и членове от 35 до 39 от настоящата директива.
4. Когато в посочените по-горе разпоредби на Директива 78/660/ЕИО е направено препращане към позиции в балансовия отчет, за които настоящата директива не съдържа подобни разпоредби, се счита, че се прави препращане към позициите, изброени в член 4 от настоящата директива, които включват съответните активи и пасиви.
Член 2
1. Мерките за координиране, предвидени в настоящата директива, се прилагат за:
а)
кредитни институции по смисъла на член 1, първо тире от Директива 77/780/ЕИО, които са дружества така, както са определени в член 58, втора алинея от Договора.
б)
финансови институции, които имат една от правните форми, посочени в член 1, параграф 1 от Директива 78/660/ЕИО, които въз основа на параграф 2 от споменатия член не са предмет на Директива 78/660/ЕИО.
За целите на настоящата директива „кредитни институции“ следва да включва също и финансовите институции, освен ако контекстът не изисква друго.
2. Държавите-членки могат да не прилагат настоящата директива за:
а)
кредитните институции, изброени в член 2, параграф 2 от Директива 77/780/ЕИО;
б)
институции от същата държава-членка, които по смисъла на член 2, параграф 4, буква а) от Директива 77/780/ЕИО са свързани с централна структура в тази държава-членка. В този случай, без да се засяга приложението на настоящата директива към централната структура, централната структура и свързаните институции следва да изготвят консолидирани отчети, включващи годишния счетоводен отчет, с извършен финансов одит и публикуван в съответствие с изискванията на настоящата директива;
в)
следните кредитни институции:
-
в Гърция: ЕТЕВА (Национална инвестиционна банка за индустриално развитие) и Τράπεζα Επενδύσεων (Инвестиционна банка),
-
в Ирландия: Industrial and Provident Societies,
-
в Обединеното кралство: Friendly Societies and Industrial and Provident Societies.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 3 от Директива 78/660/ЕИО и до последваща координация, държавите-членки могат:
а)
в случая на кредитните институции, посочени в член 2, параграф 1, буква а) от настоящата директива, които не са дружества от нито един от видовете, изброени в член 1, параграф 1 от Директива 78/660/ЕИО, да приемат разпоредби, които дерогират от разпоредбите на настоящата директива тогава, когато това е необходимо поради правната форма на тази институция;
б)
в случая на специализирани кредитни институции, да приемат разпоредби, с които се дерогират разпоредбите на настоящата директива тогава, когато това е необходимо поради правната форма на тези институции.
Такива дерогиращи разпоредби могат да съдържат само правила за адаптиране към формата, номенклатурата, терминологията и съдържанието на позициите в счетоводния отчет и в отчета за приходи и разходи; те не могат да имат забранителен ефект по отношение на институциите, за които се прилагат, да предоставят по-малко информация в техните годишни отчети, отколкото институциите, които попадат в приложното поле на настоящата директива.
Държавите-членки информират Комисията за тези кредитни институции, по възможност по видове, в шестмесечен срок от изтичането на срока, определен в член 47, параграф 2. Те информират Комисията за дерогиращите разпоредби, които са приели за тази цел.
Дерогиращите разпоредби следва да се преразгледат в срок от 10 години от нотифицирането на настоящата директива. Комисията следва, когато това е уместно, да внесе подходящи предложения. Тя следва да представи също временен доклад в петгодишен срок от уведомяването за настоящата директива.
РАЗДЕЛ 2
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ЗА БАЛАНСОВИЯ ОТЧЕТ И ОТЧЕТА ЗА ПРИХОДИ И РАЗХОДИ
Член 3
При кредитните институции възможността за обединяване на позиции по реда на член 4, параграф 3, буква а) или буква б) от Директива 78/660/ЕИО се ограничава до подпозициите в балансовия отчет и отчета за приходите и разходите, като се предхождат от малки букви и е разрешено само при спазване на разпоредбите, приети за тази цел от държавите-членки.
РАЗДЕЛ 3
ФОРМА НА БАЛАНСОВИЯ ОТЧЕТ
Член 4
Държавите-членки предвиждат следната форма за балансовия отчет.
1.
Парични средства в наличност, авоари при централни банки и банки при пощенски клонове
2.
Държавни ценни книжа или други ценни книжа, подлежащи на рефинансиране от централните банки:
а)
Държавни ценни книжа и други сходни ценни книжа
б)
Други ценни книжа, подлежащи на рефинансиране от централните банки (освен когато според националното право те трябва за бъдат отразени като позиции 3 и 4 към активи)
3.
Заеми и други аванси към кредитните институции:
а)
платими на заповед
б)
други кредити и аванси
4.
Заеми и други аванси към клиенти
5.
Дългови ценни книжа, включително дългови ценни книжа с фиксиран доход:
а)
издадени от публични институции
б)
издадени от други заемополучатели, които се изброяват поотделно
-
собствени дългови ценни книжа (освен когато според националното право се изисква да бъдат приспаднати от пасивите).
6.
Акции и други ценни книжа с променлива доходност
7.
Дялови участия, при отделно посочване на:
-
дялови участия в кредитни институции (освен ако националното право изисква оповестяването им в бележките към отчетите).
8.
Дялове в свързани предприятия, при отделно посочване на:
-
дялове в кредитни институции (освен ако националното право изисква оповестяването им в бележките към отчетите)
9.
Нематериални активи така, както са описани под активи, заглавия Б и В.I от член 9 от Директива 78/660/ЕИО, при отделно посочване на:
-
разходи по установяване така, както са определени в националното право и доколкото то позволява да бъдат отразени като актив (освен ако националното право изисква оповестяването им в бележките към отчетите).
-
положителна репутация до степента, в която е придобита като насрещна престация с определена стойност (освен ако националното право изисква оповестяването им в бележките към отчетите).
10.
Материални активи така, както са посочени под активи, заглавие В.II от член 9 от Директива 78/660/ЕИО, при отделно посочване на:
-
земя и сгради, ползвани от кредитната институция при упражняване на дейността ѝ (освен ако националното право изисква оповестяването им в бележките към отчетите).
11.
Записан невнесен капитал, при отделно посочване на:
-
поискан капитал (освен ако националното право предвижда поисканият капитал да бъде включен към пасивите, в който случай поисканият, но все още невнесен капитал трябва да бъде включен или към настоящата позиция на активите, или към активи позиция 14).
12.
Собствени акции (с посочване на тяхната номинална стойност или при липса на номинална стойност, тяхната счетоводна стойност до степента, в която националното право позволява да бъде отразена в балансовия отчет)
13.
Други активи
14.
Записан капитал, който е поискан, но не е внесен (освен ако националното право изисква този поискан капитал да бъда включен към активи позиция 11).
15.
Предварителни плащания и натрупан доход
16.
Загуба за финансовата година (освен ако националното право предвижда тя да бъде включена в пасиви позиция 14)
Всичко активи
1.
Суми, които се дължат на кредитни институции:
а)
платими на заповед
б)
с уговорена дата на падеж или срок на уведомяване
2.
Парични задължения към клиентите
а)
спестовни влогове, които отразяват поотделно:
-
тези, които са платими на заповед или тези, които са с уговорена дата на падеж или срокове на уведомяване, когато националното право предвижда такова разбиване (освен ако националното право предвижда тази информация да се дава в бележките към отчетите)
б)
други задължения
ба)
платими на заповед
бб)
с уговорена дата на падеж или с уговорен срок на уведомяване
3.
Пасиви, които се доказват със сертификати
а)
дългови ценни книжа в емисия
б)
други
4.
Други пасиви
5.
Натрупвания и отложен доход
6.
Провизии за рискове и задължения:
а)
провизии за пенсии и други подобни задължения
б)
провизии за данъчно облагане
в)
други провизии
7.
Печалба за финансовата година (освен ако националното право не предвижда тя да се включи като позиция 14 към пасиви)
8.
Непривилегировани пасиви
9.
Записан капитал (освен ако националното право предвижда поисканият капитал да бъде отразен под тази позиция. В този случай стойностите на записания капитал и на внесения капитал трябва да се отразят поотделно)
10.
Ажио
11.
Резерви
12.
Резерв за ревалоризация
13.
Пренесени печалби или загуби
14.
Печалби или загуби за финансовата година (освен ако националното право изисква тази позиция да бъде показана като позиция 16 в активи или позиция 7 в пасиви)
Всичко пасиви
1.
Условни пасиви, които отразяват поотделно:
-
акцепти и джиросвания
-
гаранции и активи, заложени като допълнително обезпечение
2.
Финансови ангажименти, отразени поотделно:
-
финансови ангажименти, произтичащи от сделки за продажба с обратно изкупуване.
Член 5
Като подпозиции на въпросните позиции следва да бъдат отразени следните елементи:
-
вземания, доказани или не със сертификати, на свързани предприятия и включени като позиции от 2 до 5 на активите,
-
вземания, доказани или не със сертификати, на предприятия, с които кредитната институция е свързана по силата на участие в дял от печалбата и включени като позиции от 2 до 5 на активите,
-
задължения, доказани или не със сертификати на клонове и включени като позиции 1, 2, 3 и 8 в пасивите,
-
задължения, доказани или не със сертификати на дружества, с които кредитната институция е свързана чрез участие в дял от печалбата и включени като позиции 1, 2, 3 и 8 в пасивите.
Член 6
1. Непривилегированите активи се отразяват самостоятелно като подпозиции в позициите от формата на отчета и като подпозиции, създадени в съответствие с член 5.
2. Активите, доказани или не със сертификати, са непривилегировани, когато при прекратяване или несъстоятелност те трябва да се изплатят само след удовлетворяване на вземанията на останалите кредитори.
Член 7
Държавите-членки могат да разрешат оповестяването на информацията, посочена в членове 5 и 6, надлежно разбити в различните съответни позиции, в бележките към отчетите.
Член 8
1. Активите се отразяват в съответните заглавия от балансовия отчет дори и когато кредитната институция, която изготвя балансовия отчет ги е заложила като обезпечение за собствени задължения или за задължения на трети лица или ги е прехвърлила по друг начин като обезпечение на трети лица.
2. Кредитната институция не включва в балансовия си отчет активи, заложени или по друг начин прехвърлени като обезпечение, освен ако тези активи не са под формата на парични средства във владение на самата кредитна институция.
Член 9
1. Когато е бил отпуснат заем от синдикат на няколко кредитни институции, всяка от участващите кредитни институции следва да отразява в балансовия отчет само частта от кредита, който е финансирала.
2. Когато в случаите на отпускане на заем от синдикат на кредитни институции така, както е посочено в параграф 1, размерът на сумата, гарантирана от кредитната институция, надвишава тази, която тя е предоставила, всяка допълнителна гаранция се отразява като условно задължение (като позиция 1, второ тире от задбалансовата част на отчета).
Член 10
1. Фондовете, които кредитната институция управлява от свое име, но за сметка на трети лица, се включват в балансовия отчет, ако кредитната институция придобие право на собственост върху съответните активи. Общата стойност на такива активи и пасиви се отразява самостоятелно или в бележките към отчетите, разбити в съответствие с позициите по активите и пасивите. Въпреки това, държавите-членки могат да разрешат отразяването на такива фондове извън балансовия отчет, когато има специални разпоредби, по силата на които такива фондове могат да се изключат от активите, които служат за погасяване на задължения при ликвидация на кредитната институция (или при други подобни производства).
2. Активи, придобити от името и за сметка на трети лица, не могат да бъдат отразени в балансовия отчет.
Член 11
За платими на заповед се считат само тези суми, които във всеки момент могат да бъдат изтеглени без предупреждение или по които е договорен падеж или срок за уведомяване от 24 часа или един работен ден.
Член 12
1. Под сделки за продажба с обратно изкупуване следва да се разбира прехвърлянето от кредитната институция или от клиента („прехвърлител“) на друга кредитна институция или клиент („приобретател“) на активи, като например полици, задължения или прехвърлими ценни книжа, с уговорката, че същите активи впоследствие ще бъдат прехвърлени обратно на прехвърлителя при определена цена.
2. Когато приобретателят поеме задължението да върне активите на определената или определяема от прехвърлителя дата, съответната сделка се счита за първична сделка за продажба с обратно изкупуване.
3. Ако обаче приобретателят има право да върне активите на продажната цена или на друга предварително договорена цена на определена или определяема дата, съответната сделка се счита за продажба с възможност за обратно изкупуване.
4. При сделките за продажба с обратно изкупуване, посочени в параграф 2, прехвърлените активи следва да продължат да бъдат отразявани в балансовия отчет на прехвърлителя; продажната цена, получена от прехвърлителя, се отразява като сума, която се дължи на приобретателя. В допълнение, стойността на прехвърлените активи се оповестява в бележките към отчета на прехвърлителя. Прехвърлителят няма право да отразява прехвърлените активи в балансовия си отчет; продажната цена, платена от приобретателя, се отразява като сума, която се дължи на прехвърлителя.
5. При сделките за продажба с обратно изкупуване, посочени в параграф 3, обаче, прехвърлителят няма право да отразява в балансовия си отчет прехвърлените активи, те се отразяват като активи в балансовия отчет на приобретателя. Прехвърлителят трябва да покаже в позиция 2 от задбалансовата част на отчета сумата, равна на договорената сума в случай на обратно изкупуване на активите.
6. Никакви форуардни валутни сделки, опции, сделки свързани с издаването на дългови ценни книжа с поемане на задължение за изкупуването им изцяло или на част от тях преди падежа на каквито и да било подобни сделки не се считат за сделки за продажба с обратно изкупуване по смисъла на настоящия член.
РАЗДЕЛ 4
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА НЯКОИ ПОЗИЦИИ В БАЛАНСОВИЯ ОТЧЕТ
Член 13
Активи: Позиция 1 - налични парични средства, балансови средства на централните банки и банки при пощенски клонове
1. Под налични парични средства се разбира законното им държане, включително на банкноти и монети в чуждестранна валута.
2. Тази позиция може да включва само баланса на централните банки и банки при пощенски клонове в държавата или държавите, в които е учредена кредитната институция. Тези баланси трябва да бъдат достъпни във всеки един момент. Други вземания на такива институции трябва да се отразяват като заеми и предварителни плащания на кредитни институции (в позиция 3 от активите) или като заеми и предварителни плащания на клиенти (в позиция 4 от активите).
Член 14
Активи: Позиция 2 - държавни ценни книжа или други книжа, подлежащи на рефинансиране от централните банки
1. Тази позиция съдържа, под буква а), държавни ценни книжа и подобни ценни книжа, като държавни ценни книжа, държавни гаранции и подобни дългови инструменти, издадени от публични институции, които могат да получат рефинансиране от централните банки в държавата или държавите, където е установена кредитната институция. Тези дългови инструменти, издадени от публичните институции, които не отговарят на посочените по-горе условия, се отразяват в подпозиция 5 а) от активите.
2. Тази позиция съдържа, под буква б), ценни книжа, подлежащи на рефинансиране от централните банки, тоест всички ценни книжа, държани в портфолио и закупени от кредитната институция или от клиентите, доколкото според националното право те могат да бъдат рефинансирани от централните банки в страната или страните, където е установена кредитната институция.
Член 15
Активи: Заеми и предварителни плащания на кредитни институции
1. В заемите и предварителните плащания на кредитните институции се включват всички заеми и предварителни плащания, които възникват по банкови сделки с местни или чуждестранни кредитни институции от кредитната институция, която изготвя балансовия отчет, без значение какво е предназначението на тези сделки.
Единственото изключение са заемите и предварителните плащания под формата на дългови ценни книжа или други видове ценни книжа, които трябва да бъдат отразени в позиция 5 на активите.
2. За целите на този член, под кредитни институции следва да се разбират всички предприятия от списъка, публикуван в Официален вестник на Европейските общности по реда на член 3, параграф 7 от Директива 77/780/ЕИО, както и централните банки и местните и чуждестранни банкови организации, както и всички частни и публични предприятия, които не са установени в Общността, но отговарят на определението от член 1 на Директива 77/780/ЕИО.
Заеми и предварителни плащания на предприятия, които не отговарят на посочените по-горе условия, се отразяват в позиция 4 от активите.
Член 16
Активи: Позиция 4 - заеми и предварителни плащания на клиенти
В заеми и предварителни плащания на клиенти се включват всички видове активи под формата на вземания на местни или чуждестранни клиенти, които не са кредитни институции, без значение какво е тяхното действително предназначение.
Единствено изключение са заемите и предварителните плащания под формата на дългови или всякакви други ценни книжа, които трябва да бъдат отразени в позиция 5 от активите.
Член 17
Активи: Позиция 5 - дългови ценни книжа, включително дългови ценни книжа с фиксиран доход
1. В тази позиция следва да се включат търгуеми дългови ценни книжа, включително дългови ценни книжа с фиксиран доход, издадени от кредитни институции, от други предприятия или публични институции; такива ценни книжа, издадени от такива институции, обаче, се отразяват само ако не са отразени в позиция 2 от активите.
2. Ценни книжа с право на лихва, която се променя в зависимост от специфични фактори, като например лихвата на междубанковия пазар или на Евромаркет, се разглеждат също като дългови ценни книжа, включително и тези с фиксиран доход.
3. В подпозиция 5 б) се включват само търгуеми ценни книжа и тези, които са обратно изкупени.
Член 18
Пасиви: Позиция 1 - суми, които се дължат на кредитни институции
1. В сумите, които се дължат на кредитни институции, се включват всички суми, произтичащи от банкови сделки, дължими на други местни или чуждестранни кредитни институции от кредитната институция, която изготвя балансовия отчет, независимо от реалните им предназначения.
Единственото изключение представляват пасивите под формата на дългови ценни книжа, които трябва да бъдат отразени под позиция 3 от пасивите.
2. За целите на този член под кредитни институции следва да се разбират всички предприятия от списъка, публикуван в Официален вестник на Европейските общности съгласно член 3, параграф 7 от Директива 77/780/ЕИО, както и централните банки и местните и чуждестранните банкови организации, както и всички частни и публични предприятия, които не са установени в Общността, но които отговарят на определението по член 1 на Директива 77/780/ЕИО.
Член 19
Пасиви: Позиция 2 - суми, които се дължат на клиенти
1. В сумите, които се дължат на клиенти, се включват всички суми, дължими на кредитори, които не са кредитни институции по смисъла на член 18, независимо от действителното им предназначение.
Единственото изключение са пасивите под формата на дългови или всякакви други ценни книжа, които трябва да бъдат отразени в позиция 3 от пасивите.
2. Само депозитите, които отговарят на условията, установени в националното право, се третират като депозити по спестявания.
3. Ценните книжа по спестявания се отразяват в съответната подпозиция, само когато за тях няма издадени търгуеми сертификати.
Член 20
Пасиви: Позиция 3 - пасиви, които се доказват със сертификати
1. Тази позиция включва както дългови ценни книжа, така и задължения, за които са издадени търгуеми сертификати и по-специално разписки по депозити, „bons de caisse“, както и задължения, произтичащи от собствени акцепти и записи на заповед.
2. Като собствени акцепти се третират само онези от тях, които са издадени от кредитна институция за нейно собствено рефинансиране и по които тя е първата задължена страна („издател“).
Член 21
Пасиви: Позиция 8 - непривилегировани задължения
Задълженията се посочват в тази позиция, когато по силата на договор е уговорено, че в случай на ликвидация или несъстоятелност доказаните или не с документи задължения се изплащат само след удовлетворяване на вземанията на всички останали кредитори.
Член 22
Пасиви: Позиция 9 - записан капитал
В тази позиция се включват сумите, без значение какво е тяхното действително предназначение, които съгласно съответната правна структура на институцията се считат за собствен капитал, записан от съдружниците или други собственици.
Член 23
Пасиви: Позиция 11 - резерви
Тази позиция включва всички видове резерви, описани в член 9 от Директива 78/660/ЕИО под пасиви позиция А.IV така, както са описани там. Държавите-членки могат да предвидят и други резерви, когато е необходимо за кредитните институции, които нямат правните структури, обхванати от Директива 78/660/ЕИО.
Видовете резерви, посочени в първата алинея, се отразяват самостоятелно като подпозиции в позиция 11 от пасивите в балансовите отчети на съответните кредитни институции, с изключение на резерва за оценка, който се отразява в позиция 12.
Член 24
Задбалансова част на отчета: Позиция 1 - условни задължения
В тази позиция се включват всички сделки, по които институцията се е задължила за задължения от името на трети лица.
В бележките към отчета се указват видът и сумата на всяко условно задължение, което има връзка с дейността на кредитната институция.
Задълженията, които произтичат от джиросване на ресконтирани полици, се отразяват в тази позиция, когато националното право не предвижда друго. Същото се отнася и за акцептите, освен собствените акцепти.
Поръчителството, както и активите, заложени като обезпечения от името на трети лица, следва да включват всички поети гаранционни задължения и всички активи, заложени като обезпечения от името на трети лица, и особено по отношение на поръчителствата и неотменими документарни акредитиви.
Член 25
Задбалансова част на отчета: Позиция 2 - поети ангажименти
Тази позиция обхваща всеки неотменяем ангажимент, който може да породи риск.
Бележките към отчета посочват характера и размера на всеки вид ангажимент, който е от значение по отношение на която и да е от дейностите на институцията.
Ангажименти, произтичащи от продажби с обратно изкупуване, включват и ангажиментите, поети от кредитната институция в контекста на продажбите с обратно изкупуване (въз основа на твърди уговорки за продажба с възможност за обратно изкупуване) по смисъла на член 12, параграф 3.
РАЗДЕЛ 5
ФОРМА НА ОТЧЕТА ЗА ПРИХОДИ И РАЗХОДИ
Член 26
При представянето на отчета за приходи и разходи държавите-членки предвиждат една или двете от формите, предвидени в членове 27 и 28. Държавите-членки могат да предвидят предприятията да използват и двете форми или да им позволят да изберат една от тях.
Член 27
Вертикална форма
1.
Подлежащи на получаване лихви и подобни приходи, като се отразяват поотделно тези, произтичащи от ценни книжа с фиксиран доход.
2.
Платими лихви и други подобни задължения
3.
Приходи от ценни книжа:
а)
приходи от акции и други ценни книжа с променлива доходност
б)
приходи от дялово участие
в)
приходи от дялове в свързани предприятия
4.
Комисиони за получаване
5.
Платими комисиони
6.
Нетна печалба и нетна загуба от финансови операции
7.
Други приходи, свързани с дейността
8.
Общи административни разходи:
а)
Разходи за персонала, отразени самостоятелно:
-
възнаграждение и заплати
-
разходи за социално осигуряване с отделно обозначаване на тези, свързани с пенсии
б)
Други административни разходи
9.
Корекции на стойностите по отношение на позиции 9 и 10 от активите
10.
Други оперативни разходи
11.
Корекции на стойностите по отношение на заеми и предварителни плащания и провизии за условни финансови задължения и за поети ангажименти
12.
Повторни корекции на стойностите по отношение на заеми и предварителни плащания и провизии за условни финансови задължения и за поети ангажименти
13.
Корекции на стойностите по отношение на прехвърлими ценни книжа, държани като финансови активи с фиксиран доход, дялови участия и дялове в свързани предприятия
14.
Повторни корекции на стойностите по отношение на прехвърлими ценни книжа, държани като финансови активи с фиксиран доход, дялови участия и дялове в свързани предприятия
15.
Данъци върху печалба или загуба върху обичайни дейности
16.
Печалба или загуба при обичайни дейности след данъчно облагане
17.
Извънредни приходи
18.
Извънредни разходи
19.
Извънредна печалба или загуба
20.
Данък върху извънредна печалба или загуба
21.
Извънредна печалба или загуба след данъчно облагане
22.
Други данъци, които не са отразени в предходните позиции
23.
Печалба или загуба за финансовата година
Член 28
Хоризонтална форма
А.
Разходи
1.
Платими лихви и подобни разходи
2.
Платими комисиони
3.
Нетна загуба по финансови операции
4.
Общи административни разходи
а)
Разходи за персонала, отразени самостоятелно:
-
възнаграждения и заплати
-
разходи за социално осигуряване с отделно обозначаване на тези, свързани с пенсии
б)
Други оперативни разходи
5.
Корекции на стойностите по отношение на позиции 9 и 10 от активите
6.
Други оперативни разходи
7.
Корекции на стойностите по отношение на заеми и предварителни плащания и провизии за условни финансови задължения и за поети ангажименти
8.
Корекции на стойностите по отношение на прехвърлими ценни книжа, държани като финансови активи с фиксиран доход, дялови участия и дялове в свързани предприятия
9.
Данъци върху печалба или загуба върху обичайни дейности
10.
Печалба или загуба при обичайни дейности след данъчно облагане
11.
Извънредни разходи
12.
Данък върху извънредна печалба или загуба
13.
Извънредна загуба след данъчно облагане
14.
Други данъци, неотразени в предходните позиции
15.
Печалба или загуба за финансовата година
Б.
Приходи
1.
Подлежащи на получаване лихви и подобни приходи, като се отразят поотделно тези, произтичащи от ценни книжа с фиксиран доход
2.
Приходи от ценни книжа:
а)
приходи от акции и други ценни книжа с променлива доходност
б)
приходи от дялово участие
в)
приходи от дялове в свързани предприятия
3.
Комисиони за получаване
4.
Нетна печалба от финансови операции
5.
Корекции на стойностите по отношение на заеми и предварителни плащания и провизии за условни финансови задължения и за поети ангажименти
6.
Корекции на стойностите по отношение на прехвърлими ценни книжа, държани като финансови активи с фиксиран доход, дялови участия и дялове в свързани предприятия
7.
Други оперативни приходи
8.
Печалба или загуба при обичайни дейности след данъчно облагане
9.
Извънредни приходи
10.
Извънредна печалба след данъчно облагане
11.
Загуба за финансовата година
РАЗДЕЛ 6
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ, СВЪРЗАНИ С НЯКОИ ПОЗИЦИИ В ОТЧЕТА ЗА ПРИХОДИ И РАЗХОДИ
Член 29
Член 27, позиции 1 и 2 (вертикална форма)
Член 28, позиции А 1 и Б 1 (хоризонтална форма)
В тези позиции се отразяват всички печалби и загуби, произтичащи от банкова дейност, включително:
1.
Всички приходи от активи, отразени в активи позиции от 1 до 5 в балансовия отчет, независимо как са изчислени. Такива приходи следва да включват също приходите, произтичащи от разпростиране във времето на сконто върху активи, придобити по стойността, посочена по-долу, както и на задълженията, договорени по цената, посочена по-горе, като сумата е платима на падежа;
2.
Всички разходи, произтичащи от задължения, посочени в позиция 1, 2, 3 и 8 от пасивите, независимо как са изчислени. Тези разходи следва също да включват и разходите, произтичащи от разпростиране във времето на натрупани дивиденти по активи, придобити по стойността, посочена по-долу, както и на задълженията, договорени по цената, посочена по-горе, като сумата е платима на падежа;
3.
Приходи и разходи от покрити форуардни договори, разпределени по действителната продължителност на договора, подобни на лихва по своето естество;
4.
Такси и комисиони, подобни на лихва по своето естество и изчислени въз основа на времето или чрез позоваване на сумата на вземането или задължението.
Член 30
Член 27, позиция 3 (вертикална форма)
Член 28, позиция Б 2 (хоризонтална форма)
Тази позиция трябва да включва всички дивиденти и други приходи от ценни книжа с променлива доходност, от дялови участия и от дялове в свързани предприятия. Приходите от дялове в инвестиционни дружества също се включват в тази позиция.
Член 31
Член 27, позиции 4 и 5 (вертикална форма)
Член 28, позиции А 2 и Б 3 (хоризонтална форма)
Без да се засяга член 29, в комисионите за получаване се включват приходи по отношение на всички услуги, предоставени на трети лица, а платимите комисиони включват разходите по услуги, предоставени от трети лица и по-специално:
-
комисиони по гаранции, управление на заеми от името на други заемодатели и транзакции с ценни книжа от името на трети лица
-
комисиони и други разходи и приходи по отношение на транзакции по плащане, разходи по управление на сметки и комисиони за съхранение и управление на ценни книжа
-
комисиони при валутни сделки, както и при продажба с обратно изкупуване на монети и ценни метали от името на трети лица
-
комисиони за брокерски услуги, свързани със спестявания и застрахователни договори и заеми.
Член 32
Член 27, позиция 6 (вертикална форма)
Член 28, позиция А 3 или позиция Б 4 (хоризонтална форма)
Тази позиция включва:
1.
Нетните печалби или загуби по транзакции с ценни книжа, които не се държат като финансови активи с фиксиран доход, заедно с корекциите на стойности и повторните корекции на стойности на такива ценни книжа, като когато се прилага член 36, параграф 2, се вземе предвид разликата, произтичаща от прилагането на този член; въпреки това, в тези държави-членки, които използват възможността, предоставена от член 37, тези нетни печалби или загуби и корекции на стойности и повторни корекции на стойности се включват само доколкото те са свързани с ценни книжа, включени в търгуемото портфолио;
2.
Нетната печалба или загуба по валутни операции, без да се засягат разпоредбите на член 29, точка 3;
3.
Нетните печалби и загуби от други операции по покупко-продажба на финансови инструменти, включително и ценни метали.
Член 33
Член 27, позиции 11 и 12 (вертикална форма)
Член 28, позиции А 7 и Б 5 (хоризонтална форма)
1. Тези позиции включват от една страна, разходи за корекции на стойностите по отношение на заеми и предварителни плащания, които се отразяват в активи, позиции 3 и 4, и провизии за условни финансови задължения и за поети ангажименти, които се отразяват в позиции 1 и 2 от задбалансовата част на отчета, а от друга страна, кредити от възстановяването на отписани заеми и предварителни плащания и суми, които са отново вписани след по-ранни корекции на стойности и по-ранни провизии.
2. В онези държави-членки, които използват опцията, предвидена в член 37, тази позиция следва също да включва нетната печалба или загуба от транзакции с ценни книжа, включени в активи, позиции 5 и 6, които не са нито тези, държани като активи с фиксиран доход по смисъла на член 35, параграф 2, нито включените в търгуемото портфолио, заедно с корекциите и повторните корекции на стойности на такива ценни книжа, като се вземе предвид, когато се прилага член 36, параграф 2, разликата, произтичаща от прилагането на този член; в номенклатурата на тази позиция се внасят съответните адаптации.
3. Държавите-членки могат да позволят извършването на прихващане между приходите и разходите от тези позиции, и да се отрази само една нетна стойност (приход или разход).
4. Корекциите на стойности по отношение на заеми и предварителни плащания към кредитни институции, клиенти, предприятия, с които кредитната институция е свързана по силата на дялово участие и със свързани предприятия, се отразяват отделно в бележките към отчетите. Тази разпоредба не е необходимо да се прилага, когато държавите-членки разрешават прихващането съобразно параграф 3.
Член 34
Член 27, позиции 13 и 14 (вертикална форма)
Член 28, позиции А 8 и Б 5 (хоризонтална форма)
1. Тези позиции включват, от една страна, разходи за корекции на стойности по отношение на активите, отразени в активи, позиции от 5 до 8, и от друга страна, всички суми, които са вписани отново след по-ранни корекции на стойности, доколкото разходите и приходите се отнасят до прехвърлими ценни книжа, държани като финансови активи с фиксиран доход така, както са определени в член 35, параграф 2, дялови участия и дялове в свързани предприятия.
2. Държавите-членки могат да позволят взаимното прихващане на разходите и приходите, обхванати от тези позиции, така че да се отрази само една нетната позиция (приход или разход).
3. Корекциите на стойностите по отношение на тези прехвърлими ценни книжа, дялови участия и дялове в свързани предприятия се отразяват отделно в бележките към отчетите, когато те са от значение. Тази разпоредба не е нужно да се прилага, ако дадена държава-членка позволява прихващането по реда на параграф 2.
РАЗДЕЛ 7
ПРАВИЛА ЗА ОЦЕНЯВАНЕ
Член 35
1. Позиции 9 и 10 от активите трябва да се оценяват като активи с фиксиран доход. Активите, включени в други позиции от балансовия отчет, се оценяват като активи с фиксиран доход за постоянно ползване в обичайната дейност на предприятието.
2. Когато се посочва понятието активи с фиксиран доход в раздел 7 от Директива 78/660/ЕИО и когато случаят се отнася за кредитна институция, се приема, че това понятие обхваща дялови участия, дялове в свързани предприятия и ценни книжа, предназначени за постоянно ползване в обичайната дейност на предприятието.
3.
а)
Дълговите ценни книжа, включително ценните книжа с фиксиран доход, държани като активи с фиксиран доход, се отразяват в балансовия отчет по продажната им цена. Държавите-членки могат, все пак, да изискват или да разрешат такива дългови книжа да бъдат отразени в балансовия отчет по тяхната цена, която подлежи на изплащане към момента на падежа.
б)
Когато продажната цена на такива дългови ценни книжа надвишава цената, платима на падежа, стойността на разликата се отразява в отчета за приходи и разходи. Държавите-членки могат, въпреки това, да изискват или да разрешат стойността на разликата да се отпише на части, така че да бъде изцяло заличена, когато се изплати цената на ценните книжа. Разликата се отразява отделно в балансовия отчет или в бележките към отчета.
в)
Когато продажната цена на такива дългови ценни книжа е по-малка от цената, платима на падежа, държавите-членки могат да изискват или да разрешат стойността на разликата да се освободи като приход за срока до плащането. Разликата се отразява отделно в балансовия отчет или в бележките към отчета.
Член 36
1. Когато прехвърлими ценни книжа, които не се разглеждат като финансови активи с фиксиран доход, се отразяват в балансовия отчет по продажната си цена, кредитните институции оповестяват в бележките към отчетите си разликата между продажната цена и по-високата пазарна стойност към датата на балансовия отчет.
2. Държавите-членки могат, обаче, да изискват или да разрешат тези прехвърлими ценни книжа да бъдат отразени в балансовия отчет по по-високата пазарна цена към датата на балансовия отчет. Разликата между продажната цена и по-високата пазарна стойност се оповестява в бележките към отчета.
Член 37
1. Член 39 от Директива 78/660/ЕИО се прилага по отношение на оценяването на заемите и предварителните плащания, дълговите ценни книжа, дялове и други ценни книжа с променлива доходност на кредитните институции, които не се държат като финансови активи с фиксиран доход.
2. До извършването на последваща координация, обаче, държавите-членки могат да разрешат:
а)
заеми и предварителни плащания на кредитни институции и клиенти (позиции 3 и 4 от активите) и дългови ценни книжа, акции и други ценни книжа с променлива доходност, включени в позиции 5 и 6 от активите, които не се разглеждат нито като активи с фиксиран доход по смисъла на член 35, параграф 2, нито са включени в търгуемото портфолио, да се отразяват по стойност, по-ниска от тази, по която биха били отразени, ако се приложи член 39, параграф 1 от Директива 78/660/ЕИО, когато това се изисква от съображения за разумност, свързани с риска в банковата дейност. Независимо от това, разликата между двете стойности не може да бъде повече от 4 % от общата стойност на посочените по-горе активи след прилагането на посочения по-горе член 39.
б)
да бъде поддържана по-ниската стойност, която произтича от прилагането на буква а), докато кредитната институция реши да я коригира.
в)
когато държавите-членки използват опцията, предвидена в буква а), не се прилагат нито разпоредбите на член 36, параграф 1 от настоящата директива, нито член 40, параграф 2 от Директива 78/660/ЕИО.
Член 38
1. До осъществяването на последваща координация, все пак, държавите-членки, които използват възможността, предоставена в член 37, са длъжни да разрешат, а тези, които не се възползват от нея, могат да разрешат създаването на позиция 6А в пасивите, наречена „Фонд за покриване на общи банкови рискове“. Тази позиция трябва да включва тези стойности, които кредитните институции решават да заделят за покриване на такива рискове, тъй като това се налага поради спецификата на банковата дейност и свързания с нея риск.
2. Нетният баланс при намаляването и увеличаването на стойностите във „Фонда за покриване на общи банкови рискове“ трябва да се отрази отделно в отчета за приходи и разходи.
Член 39
1. Деноминираните в чуждестранна валута активи и пасиви се преизчисляват по курса към деня на изготвянето на балансовия отчет. Държавите-членки могат, обаче, да изискват или да разрешат активите, разглеждани като активи с фиксиран доход, както и материалните и нематериалните активи, необхванати или неспецифично обхванати на спот-пазарите или на форуърдните пазари да бъдат преизчислени по курса на датите на тяхното придобиване.
2. Незавършените форуърдни и спот валутни сделки се преизчисляват по спот-курсовете на датата на балансовия отчет.
Държавите-членки могат, обаче, да изискват изпращането на доставки да бъде преизчислено по текущите спот-цени на валута на датата на балансовия отчет.
3. Без да се засяга член 29, параграф 3, разликите в стойността на активите, пасивите и форуърдните сделки и стойностите, получени при преизчисляването съгласно параграфи 1 и 2, се отразяват в отчета за приходи и разходи. Държавите-членки могат, обаче, да изискват или да разрешат разликите, получени при преизчисляването съгласно параграфи 1 и 2, да бъдат включени изцяло или частично в резервите, когато те произтичат от активи, разглеждани като финансови активи с фиксиран доход, от материални и нематериални активи и от всякакви други сделки, извършени за покриване на тези активи.
4. Държавите-членки могат да предвидят положителните разлики при преизчисляването, които произтичат от форуърдни сделки, активи и пасиви, които не са обхванати или не са специфично обхванати от други форуърдни сделки, или от активи и пасиви, да не бъдат отразени в отчета за приходи и разходи.
5. Ако се използва методът, посочен в член 59 от Директива 78/660/ЕИО, държавите-членки могат да предвидят, че всички разлики при преизчисляването се пренасят, изцяло или отчасти, директно към резервите. Положителните и отрицателните разлики при преизчисляването се отразяват отделно в балансовия отчет или в бележките към отчета.
6. Държавите-членки могат да изискват или да разрешат разликите в преизчисляването, възникващи при консолидация или пре-преизчисляване на капитала на свързано предприятие и резервите или размера на дяловото участие и резервите в началото на отчетния период, да бъдат включени, изцяло или отчасти, в консолидираните резерви, заедно с разликите при преизчисляване по курса по всяка сделка, сключена за покриване на този капитал и на тези резерви.
7. Държавите-членки могат да изискват или да разрешат приходите и разходите на свързаните предприятия и дяловите участия да бъдат преизчислени при консолидирането по текущите средни валутни стойности по време на отчетния период.
РАЗДЕЛ 8
СЪДЪРЖАНИЕ НА БЕЛЕЖКИТЕ КЪМ ОТЧЕТИТЕ
Член 40
1. Член 43, параграф 1 от Директива 78/660/ЕИО се прилага при условията на член 37 от настоящата директива и към следните разпоредби.
2. В допълнение към информацията, която се изисква по член 43, параграф 1, точка 5 от Директива 78/660/ЕИО, кредитните институции оповестяват следната информация, свързана с позиция 8 от пасиви (непривилегировани задължения):
a)
по отношение на всяко отпускане на заем, който надхвърля 10 % от общия размер на задълженията под условие:
i)
размера на отпускания заем, валутата, в която е деноминиран, лихвения процент и датата на падежа или факта, че заемът е безсрочен;
ii)
дали съществуват обстоятелства, при които се изисква преждевременно погасяване на заема;
iii)
условията на привилегироването, наличието на каквито и да е предвидени резерви за преобразуване на непривилегированите задължения в капитал или в някаква друга форма на пасив, и условията на всички такива резерви.
б)
цялостно описание на правилата, с които се уреждат други форми на отпускане на заеми.
3.
a)
Вместо информацията, която се изисква съгласно член 43, параграф 1, точка 6 от Директива 78/660/ЕИО, кредитните институции следва да декларират в бележките към отчетите си, поотделно за всяка от позициите 3 б) и 4 от активи и позиции 1 б), 2 а), 2 б), бб) и 3 б) от пасиви, размерите на тези пасиви и кредити и предварителните плащания на базата на остатъчния им падеж, както следва:
-
не повече от три месеца;
-
над три месеца, но не повече от една година;
-
над една година, но не повече от пет години;
-
над пет години.
За позиция 4 от активи трябва да се посочват и отпуснатите заеми и предварителни плащания, които могат да бъдат поискани обратно без предизвестие или с кратко предизвестие.
Ако заемите и предварителните плащания или пасивите са обвързани с плащане на вноски, остатъчният падеж е периодът между датата на балансовия отчет и падежната дата на всяка вноска.
Въпреки това, за период от пет години след датата, посочена в член 47, параграф 2, държавите-членки могат да изискват или да разрешават описването на посочените в настоящия член активи и пасиви според падежа им да се основава на първоначално договорения падеж или период на уведомяване. В този случай, когато една кредитна институция е получила съществуващ заем, за който не е издадено удостоверение, държавите-членки следва да изискват класифицирането на този кредит да се основава на остатъка до неговия падеж, считано от датата на получаването му. По смисъла на тази буква за първоначално договорен падеж на кредити следва да се счита периодът между датата на първото теглене на сума от кредита и датата на погасяването му; за период на уведомяване следва да се счита периодът между датата, на която се връчва уведомлението, и датата, на която следва да се извърши погасяването на кредита; ако пасивите или заемите и предварителните плащания подлежат на изплащане чрез вноски, договореният падеж е периодът между датата, на която са възникнали тези пасиви или заеми и предварителни плащания, и падежната дата на последната вноска. Кредитните институции следва също така да посочват за позициите на балансовия отчет, посочени в тази буква, каква част от тези активи и пасиви ще станат изискуеми в рамките на една година след датата на балансовия отчет.
б)
По отношение на позиция 5 от активи (Дългови ценни книжа, включително ценни книжа с фиксиран доход) и позиция 3 а) от пасиви (Дългови ценни книжа в емисия) кредитните институции следва да посочат каква част от активите и пасивите ще станат изискуеми в рамките на една година след датата на балансовия отчет.
в)
Държавите-членки могат да изискват информацията, посочена в букви а) и б), да се предоставя в балансовия отчет.
г)
Кредитните институции предоставят подробен отчет за активите, които са предоставили като залог за обезпечаване на собствени задължения или за задължения на трети лица (включително поръчителство); отчетът трябва да е достатъчно подробен, така че да посочва за всяка позиция от пасивите и за всяка позиция от задбалансовата част на отчета пълния размер на активите, предоставени като обезпечителен залог.
4. Когато кредитните институции трябва да предоставят информацията, посочена в член 43, параграф 1, точка 7 от Директива 78/660/ЕИО, в задбалансовата част на отчета, тази информация не се повтаря в бележките към отчетите.
5. Кредитната институция посочва в бележките към отчетите си вместо информацията, която се изисква съгласно член 43, параграф 1, точка 8 от Директива 78/660/ЕИО, пропорцията на дохода си, свързан с позиции 1, 3, 4, 6 и 7 от член 27 или с позиции Б 1, Б 2, Б 3, Б 4 и Б 7 от член 28 по географски пазари, дотолкова, доколкото тези пазари се различават съществено един от друг, като се вземе предвид начинът, по който е организирана кредитната институция. Прилага се член 45, параграф 1, буква б) от Директива 78/660/ЕИО.
6. Позоваването в член 43, параграф 1, точка 9 от Директива 78/660/ЕИО на член 23, параграф 6 от настоящата директива следва да се счита за позоваване на член 27, параграф 8 или на член 28, параграф А4 от настоящата директива.
7. Чрез дерогация от член 43, параграф 1, точка 13 от Директива 78/660/ЕИО кредитните институции трябва да разкриват само размерите на предварителни плащания и кредити, дадени на членовете на техните административни, управленски или надзорни органи, както и финансовите задължения, поети от тяхна страна чрез гаранции от всякакъв вид. Тази информация трябва да се предоставя под формата на обща сума за всяка от категориите.
Член 41
1. Информацията, предвидена в член 15, параграф 3 от Директива 78/660/ЕИО, трябва да се предоставя по отношение на активи, съхранявани като дълготрайни активи, както са определени в член 35 от настоящата директива. Задължението корекциите на стойности да се отразяват отделно, обаче, не се прилага, когато една държава-членка е разрешила прихващане при коригирането на стойностите съгласно член 34, параграф 2 от настоящата директива. В този случай коригирането на стойности може да се съчетае с други позиции.
2. Държавите-членки изискват от кредитните институции да предоставят в своите отчети и следната информация:
а)
разбивка на прехвърлимите ценни книжа, които се отразяват като позиции от 5 до 8 в активи, на описани и неописани ценни книжа;
б)
разбивка на прехвърлимите ценни книжа, които се отразяват като позиции 5 и 6 в активи, на ценни книжа, които съгласно член 35 се съхраняват или не се съхраняват като финансови дълготрайни активи, както и критерия, използван за разграничаване между двете категории прехвърлими ценни книжа;
в)
стойността на лизинговите сделки, разпределени между релевантните позиции от балансовия отчет;
г)
разбивка на позиция 13 от активи, позиция 4 от пасиви, на позиции 10 и 18 във вертикалната форма или А 6 и А 11 в хоризонталната форма, и на позиции 7 и 17 във вертикалната форма или Б 7 и Б 9 в хоризонталната форма от отчета за приходите и разходите, в стойностите на техните главни компоненти, когато тези стойности са от значение за оценката на годишните счетоводни отчети, както и разяснения относно техния характер и размери;
д)
разходите, направени поради непривилегировани задължения от страна на кредитната институция през разглежданата година;
е)
фактът, че една институция предоставя услуги по управлението и представителството на трети страни, когато мащабът на този род дейност е от значение по отношение на дейностите на институцията като цяло;
ж)
общите суми на активите и пасивите, деноминирани в чуждестранна валута, трансформирани във валутата, в която се изготвят годишните счетоводни отчети;
з)
отчет за типовете срочни сделки с ненастъпил падеж, неизплатени към датата на балансовия отчет, където, по-специално, се посочва за всеки тип сделка, дали са сключени предимно с цел да се осигури покритие срещу загуби, породени от последствията от колебанията в лихвените проценти, валутните курсове и пазарните цени, както и дали са сключени предимно с цел търговски операции. Тези типове сделки следва да обхващат всички онези, във връзка с които приходите или разходите трябва да бъдат включени в член 27, позиция 6, член 28, позиции А 3 или Б 4 или член 29, параграф 3, например чужди валути, ценни метали, прехвърлими ценни книжа, сертификати за депозит и други активи.
РАЗДЕЛ 9
РАЗПОРЕДБИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО КОНСОЛИДИРАНИТЕ ОТЧЕТИ
Член 42
1. Кредитните институции изготвят консолидирани отчети и консолидирани годишни отчети в съответствие с Директива 83/349/ЕИО, освен ако настоящият раздел не предвижда друго.
2. Дотолкова, доколкото държава-членка не се позовава на член 5 от Директива 83/349/ЕИО, параграф 1 от настоящия член се прилага също и за предприятия майки, чиято единствена цел е да придобиват дялове в дъщерни предприятия, да управляват тези дялове и да извличат печалба от тях, когато тези дъщерни предприятия са изключително или основно кредитни институции.
Член 43
1. Директива 83/349/ЕИО се прилага в съответствие с член 1 от настоящата директива и параграф 2 от настоящия член.
2.
a)
Членове 4, 6, 15 и 40 от Директива 83/349/ЕИО не се прилагат.
б)
Държавите-членки могат да прилагат член 7 от Директива 83/349/ЕИО в съответствие със следните допълнителни условия:
-
управляващото дружество трябва да е декларирало, че гарантира задълженията, поети от страна на дружеството, освободено от отговорност; наличието на тази декларация следва да бъде разкрито в отчетите на дружеството, освободено от отговорност;
-
управляващото дружество следва да бъде кредитна институция по смисъла на член 2, параграф 1, буква а) от настоящата директива.
в)
Информацията, посочена в член 9, параграф 2, първите две тирета от Директива 83/349/ЕИО, а именно:
-
размерът на дълготрайните активи и
-
нетният оборот
следва да се заменя със
-
сбора от позиции 1, 3, 4, 6 и 7 в член 27 или Б 1, Б 2, Б 3, Б 4 и Б 7 в член 28 от настоящата директива.
г)
Когато в резултат от приложението на член 13, параграф 3, буква в) от Директива 83/349/ЕИО едно дъщерно предприятие, което е кредитна институция, не бъде включено в консолидираните отчети, но когато дяловете в това дружество се държат временно в резултат на операция за финансово подпомагане с оглед на оздравяването или спасяването на съответното дружество, годишните счетоводни отчети на това дружество се прилагат към консолидираните отчети и в бележките към отчетите се дава допълнителна информация по отношение на характера и сроковете на операцията за финансово подпомагане.
д)
Държава-членка може също така да приложи член 12 от Директива 83/349/ЕИО за две или повече кредитни институции, които не са свързани, така, както е посочено в член 1, параграф 1 или параграф 2 от същата директива, но които се управляват на единна основа, а не по силата на договор или разпоредби в меморандума или клаузите за сдружаване.
е)
Член 14 от Директива 83/349/ЕИО, с изключение на параграф 2, следва да се прилага в съответствие със следната разпоредба.
Когато едно предприятие майка е кредитна институция и когато едно или повече дъщерни предприятия, които ще се консолидират, нямат този статус, тези дъщерни предприятия се включват в консолидирането, ако дейностите им представляват пряко продължение на банковата дейност или допълнителните услуги към банковата дейност, като например лизинг, факторинг, управление на дялови тръстове, управление на услуги по обработването на данни или всякаква друга подобна дейност.
ж)
За целите на формата за консолидирани отчети:
-
се прилагат членове 3, от 5 до 26 и от 29 до 34 от настоящата директива;
-
позоваването в член 17 от Директива 83/349/ЕИО на член 15, параграф 3 от Директива 78/660/ЕИО се прилага за активите, считани за дълготрайни активи съгласно член 35 от настоящата директива.
з)
Член 34 от Директива 83/349/ЕИО се прилага по отношение на съдържанието на бележките към консолидираните отчети, съгласно членове 40 и 41 от настоящата директива.
РАЗДЕЛ 10
ПУБЛИКУВАНЕ
Член 44
1. Надлежно одобрените годишни счетоводни отчети на кредитните институции, заедно с годишните отчети и докладите на лицата, отговорни за извършването на одита на счетоводните отчети, се публикуват, както е предвидено в националното право, в съответствие с член 3 от Директива 68/151/ЕИО (8).
Възможно е, обаче, националното право да позволява годишният счетоводен отчет да не се публикува, както е постановено по-горе. В този случай той следва да се направи публично достъпен в седалището на дружеството в съответната държава-членка. Трябва да има възможност за получаване на копие на целия отчет или на част от него при заявка за това. Цената на това копие не бива да надхвърля свързаните с него административни разходи.
2. Параграф 1 се прилага също и за надлежно одобрените консолидирани отчети, консолидираните годишни отчети и докладите на лицата, отговорни за извършването на финансови проверки на счетоводните отчети.
3. Когато обаче кредитна институция, която е изготвила годишни счетоводни отчети или консолидирани отчети, не е учредена като едно от типовете дружества, изброени в член 1, параграф 1 от Директива 78/660/ЕИО и националното право на нейната държава не я задължава да публикува документите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, както е предвидено в член 3 от Директива 68/151/ЕИО, тя най-малкото трябва да ги направи публично достъпни в своето седалище по устройствения акт или при липса на такова, в основното си място на стопанска дейност. Трябва да има възможност за получаване на копия на тези документи при поискване. Цените на тези копия не бива да надхвърлят свързаните с тях административни разходи.
4. Годишните счетоводни отчети и консолидираните отчети на кредитна институция трябва да се публикуват във всички държави-членки, в които тази кредитна институция има свои клонове по смисъла на член 1, трето тире от Директива 77/780/ЕИО. Тези държави-членки могат да изискват тези документи да се публикуват на официалните им езици.
5. Държавите-членки предвиждат подходящи санкции за случаите на неспазване на правилата за публикуване, посочени в настоящия член.
РАЗДЕЛ 11
ИЗВЪРШВАНЕ НА ФИНАНСОВИ ПРОВЕРКИ
Член 45
Дадена държава-членка може да не прилага член 2, параграф 1, буква б), iii) от Директива 84/253/ЕИО (9) относно публичните спестовни банки, където извършването на предвидена от закона финансова проверка на документите на тези предприятия, посочени в член 1, параграф 1 от споменатата директива, е запазено за надзорния орган на тези спестовни банки, който съществува в момента на влизане в сила на настоящата директива и където лицето, отговарящо за финансовата проверка, отговаря поне на условията, определени в членове от 3 до 9 от Директива 84/253/ЕИО.
РАЗДЕЛ 12
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 46
Комитетът за връзка, учреден в съответствие с член 52 от Директива 78/660/ЕИО, когато заседава и е правилно конституиран, изпълнява също и следните функции:
a)
да улеснява, без да се засягат членове 169 и 170 от Договора, хармонизираното прилагане на настоящата директива чрез редовни заседания, на които да се занимава по-специално с практически проблеми, възникващи във връзка с прилагането на настоящата директива;
б)
да съветва Комисията, когато е необходимо, относно допълнения или изменения на настоящата директива.
Член 47
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, до 31 декември 1990 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
2. Държава-членка може да предвиди, че разпоредбите, посочени в параграф 1, следва първо да се приложат за годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети за финансовите години, които започват от 1 януари 1993 г. или по време на календарната 1993 г.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена от настоящата директива.
Член 48
В рамките на период от пет години, считано от датата, посочена в член 47, параграф 2, Съветът, действайки по предложение от Комисията, проверява и при нужда преразглежда всички разпоредби на настоящата директива, които предвиждат възможности за държавите-членки, заедно с член 2, параграф 1, членове 27, 28 и 41, в светлината на практиката по прилагането на настоящата директива и по-специално за целите на по-голяма прозрачност и хармонизация на разпоредбите, към които се препраща в настоящата директива.
Член 49
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 8 декември 1986 година.
CONSIGLIO - DIRETTIVA DEL DONSIGLIO dell'8 dicembre 1986 relativa ai conti annuali ed ai conti consolidati delle banche e degli altri istituti finanziari (86/635/CEE)
II
(Atti per i quali la pubblicazione non è una condizione di applicabilità)
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 54, paragrafo 3, lettera g),
vista la proposta della Commissione (1),
(1) GU n. C 130 dell'1.6.1981, pag. 1,
GU n. C 83 del 24.3.1984, pag. 6, e
GU n. C 351 del 31.12.1985, pag. 24.
visto il parere del Parlamento europeo (2),
(2) GU n. C 242 del 12.9.1983, pag. 33 e
GU n. C 163 del 10.7.1978, pag. 60.
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
(3) GU n. C 112 del 3.5.1982, pag. 60.
considerando che la direttiva 78/660/CEE del Consiglio, del 25 luglio 1978, basata sull'articolo 54, paragrafo 3, lettera g), del trattato e relativa ei conti annuali di taluni tipi di società (4), modificata da ultimo dalla direttiva 84/569/CEE (5), non è obbligatoriamente applicabile,fino ad ulteriore coordinamento, alle banche e agli altri istituti finanziari, in appresso denominati "enti creditizi"; che in considerazione dell'importanza capitale di queste imprese nella Comunità occorre procedere a questo coordinamento;
(4) GU. n L 222 del 14.8.1978, pag. 11.
(5) GU. n L 314 del 4.12.1984, pag. 28.
considerando che la direttiva 83/349/CEE del Consiglio, del 13 giugno 1983, basata sull'articolo 54, paragrafo 3, lettera g), del trattato e ralativa ai conti consolidati (6), dispone deroghe nei confronti degli enti creditizi solo fino alla scadenza dei termini previsti per l'applicazione della presente direttiva; che di conseguenza la presente direttiva deve altresì contenere disposizioni specifiche per gli enti creditizi in materia di conti consolidati;
(6) GU n. L 193 del 18.7.1983, pag. 1.
considerando che l'urgenza del coordinamento è dovuta peraltro anche al fatto che un crescente numero di enti creditizi esercitano la loro attività oltre i limiti del territorio nazionale; che una migliore comparabilità dei conti annuali e dei conti consolidati di questi enti riveste un'importanza essenziale per i creditori, per i debitori e per i soci, nonché per il pubblico in generale;
considerando che, in quasi tutti gli Stati membri della Comunità, le forme giuridiche degli enti creditizi ai sensi della direttiva 77/780/CEE del Consiglio, del 12 dicembre 1977, relativa al coordinamento delle disposizioni legislative, regolamentari, e amministrative riguardanti l'accesso all'attività degli enti creditizi e il suo esercizio (7), in reciproca concorrenza tra di loro nel settore del credito sono molteplici; che è pertanto giusto non limitare il coordinamento per questi enti creditizi alle forme giuridiche contemplate dalla direttiva 78/660/CEE e definire invece un campo d'applicazione che si estenda a tutte le società definite dall'articolo 58, secondo comma, del trattato;
(7) GU n. L 322 del 17.12.1977, pag. 30.
considerando che, per quanto riguadra gli istituti finanziari, occorre tuttavia limitare il campo d'applicazione della presente direttiva a quelli costituiti secondo una delle forme giuridiche contemplate dalla direttiva 78/660/CEE; che questi istituti finanziari che non sono disciplinati da tale direttiva devono essere automaticamente soggeti alla presente direttiva;
considerando che il collegamento al coordinamento in materia di enti creditizi appare necessario anche per il fatto che alcune delle regole ralative ai conti annuali e ai conti consolidati avranno un'incidenza su altri settori oggetto di tale coordinamento, come ad esempio le condizioni per l'autorizzazione o gli indicatori prescritti ai fini di vigilanza;
considerando che se è apparso opportuno, attesa la peculiatità degli enti creditizi, adottare una direttiva distinta per i conti annuali e i conti consolidati i detti enti, ciò non implica necessariamente che la nuova regolamentazione sia dissociata da quelle delle direttive 78/660/CEE e 83/349/CEE; che questa dissociazione non sarebbe infatti né utile, né compatibile con i principi fondamentali del coordinamento del diritto delle società, dato che per l'importanza che essi rivestono per l'economia comunitaria gli enti creditizi non potrebbero restare esclusi da una regolamentazione concepita per l'intero settore delle imprese; che per questo motivo sono state prese in considerazione soltanto le peculiarità settoriali degli enti creditizi, nel senso che la presente direttiva disciplina unicamente le deroghe alle direttive 78/660/CEE e 83/349/CEE;
considerando che la struttura e il contenuto degli stati patrimoniali degli enti creditizi varia secondo gli Stati membri; che la presente direttiva deve pertanto prevedere la stessa struttura, la stessa nomenclatura e la stessa terminologia per le voci dello stato partimoniale di tutti gli enti della Comunità, fatte salve le deroghe necessarie a causa della forma giuridica di un ente o della particolare natura delle sue attività;
considerando che la comparabilità dei conti annuali e dei conti consolidati presuppone che siano risolti alcuni problemi fondamentali inerenti all'iscrizione in bilancio e fuori bilancio delle varie operazioni;
considerando che ai fini di una migliore comparabilità è inoltre necessario che il contenuto delle varie voci dello stato partimoniale e fuori bilancio sia determinato con precisione;
considerando che ciò vale anche per la struttura e la delimitazione delle voci del conto profitti e perdite;
considerando che la comparabilità dei dati figuranti nello stato partimoniale e nel conto profitti e perdite dipende inoltre essenzialmente dal valore attribuito alle attività e alle passività iscritte nel bilancio;
considerando che, dati i particolari rischi inerenti alle operazioni bancarie e la necessità di mantenere la fiducia, conviene prevedere la possibilità che tra le passività del bilancio figuri una voce intitolata "fondo per rischi bancari generali"; che per gli stessi motivi pare opportuno consentire agli Stati membri di lasciare agli enti creditizi, fino ad un coordinamento ulteriore, un certo margine di apprezzamento, soprattutto nella valutazione dei crediti e di taluni valori; che è tuttavia importante, in quest'ultimo caso, che gli Stati membri consentano a questi enti di utilizzare il predetto "fondo per rischi bancari generali"; che è parso del pari indicato autorizzare gli Stati membri a permettere agli enti creditizi di procedere a talune compensazioni nel conto profitti e perdite;
considerando che anche per quanto riguarda l'allegato è necessario apportare determinate modifiche tenendo conto della particolare natura degli enti creditizi;
considerando, che, nell'intento di porre sullo stesso piano il maggior numero possibile di enti creditizi, analogamente a quanto fatto nella direttiva 77/780/CEE, non sono state proposte a favore degli enti creditizi di piccole e medie dimensioni le deroghe previste nella direttiva 78/660/CEE; che pur tuttavia, se l'esperienza dovesse comprovarne la necessità, dette deroghe potrebbero essere previste in un coordinamento successivo; che, per i medesimi motivi, non è stata presa in considerazione per gli enti creditizi la possibilità offerta agli Stati membri dalla direttiva 83/349/CEE di esonerare dall'obbligo del consolidamento le imprese madri di gruppi di imprese da consolidare che non superino una determinata dimensione;
considerando che l'applicazione delle disposizioni relative ai conti consolidati agli enti creditizi impone di adeguare talune norme applicabili all'insieme delle società industriali e commerciali; che sono state previste norme esplicite per i gruppi misti e che l'esonero dal sottoconsolidamento può essere subordinato a condizioni aggiuntive;
considerando che, tenuto conto dell'importanza delle reti bancarie operanti al di là delle frontiere nazionali, e della loro constante espansione, è essenziale che i conti annuali e i conti consolidati degli enti creditizi aventi sede sociale in uno Stato membro siano pubblicati in tutti gli Stati membri in cui essi sono stabiliti;
considerando che, ai fini della soluzione dei problemi che si presentano nella materia oggetto della presente direttiva, in particolare per quanto riguarda la sua applicazione, è necessario che i rappresentanti degli Stati membri e quelli della Commissione cooperino in seno ad un comitato di contatto; che per evitare una proliferazione di questi comitati è auspicabile che la cooperazione avvenga in seno al comitato previsto dall'articolo 52 della direttiva 78/660/CEE; che per i problemi degli enti creditizi il comitato dovrà avere una composizione appropriata;
considerando che data la complessità della meteria è necessario concedere agli enti creditizi contemplati dalla presente direttiva un termine di tempo più lungo del consueto per l'attuazione delle sue disposizioni; considerando che è utile prevedere un riesame di talune disposizioni della presente direttiva, in base all'esperienza acquisita dopo cinque anni di applicazione, alla luce degli obiettivi di una maggior trasparenza e armonizzazione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
SEZIONE 1
DISPOSIZIONI PRELIMINARI E CAMPO D'APPLICAZIONE
Articolo 1
1. Gli articoli 2 e 3, l'articolo 4, paragrafi 1,3,4 e 5, gli articoli 6,7,13 e 14, l'articolo 15, paragrafi 3 e 4, gli articoli da 16 a 21, da 29 a 35, da 37 a 41, l'artilolo 42, prima frase, l'articolo 45, paragrafo 1, gli articoli 46,48,49 e 50, l'articolo 51, paragrafo 1, e gli articoli, 54, da 56 a 59 e 61 della direttiva 78/660/CEE si applicano agli enti di cui all'articolo 2 della presente direttiva, nella misura in cui questa non disponga altrimenti.
2. Il rinvio operato dalle direttive 78/660/CEE e 83/349/CEE agli articoli 9 e 10 (stato partimoniale) o 23-26 (conto profitti e perdite) della direttiva 78/660/CEE equivale al rinvio agli articoli 4 (stato partimoniale) o 27 e 28 (contro profitti e perdite) della presente direttiva.
3. I rinvii operati dalle direttive 78/660/CEE e 83/349/CEE agli articoli da 31 a 42 della direttiva 78/660/CEE si devono intendere come rinvii a questi ultimi articoli, tenuto conto delle disposizioni degli articoli da 35 a 39 della presente direttiva.
4. Qualora le disposizioni della direttiva 78/660/CEE menzionate nel presente articolo si riferiscano a voci dello stato patromoniale per le quali la presente direttiva non prevede l'equivalente, esse si devono intendere come aventi ad oggetto le voci dell'articolo 4 della presente direttiva nelle quali figurano i corrispondenti valori delle attività e delle passività.
Articolo 2
1. Le misure di coordinamento disposte dalla presente direttiva si applicano:
a) agli enti creditizi ai sensi dell'articolo 1, primo trattino, della direttiva 77/780/CEE che siano società ai sensi dell'articolo 58, secondo comma, del trattato;
b) agli enti finanziari aventi una delle forme guiridiche previste dall'articolo 1, paragrafo 1, della direttiva 78/660/CEE che ai sensi del paragrafo 2 dello stesso articolo non siano sottoposti a detta direttiva.
Ai sensi della presente direttiva, la nozione di ente creditizio riguarda altresì gli enti finanziari a meno che il contesto non preveda diversamente.
2. Gli Stati membri possono non applicare la presente direttiva:
a) agli enti creditizi contemplati dall'articolo 2, paragrafo 2, della direttiva 77/780/CEE;
b) agli enti creditizi di uno Stato membro che, nella maniera definita all'articolo 2, paragrafo 4, lettera a), della direttiva 77/780/CEE, sono affiliati ad un organismo centrale in questo stesso Stato membro. In tal caso, fatta salva l'applicazione della presente direttiva all'organismo centrale, l'insieme costituito dall'organismo centrale e dagli enti affiliati deve essere ripreso nei conti consolidati corredati da una relazione annua, redatti, controllati e pubblicati conformemente alle disposizioni della presente direttiva;
c) ai seguenti enti creditizi:
- in Grecia: agli enti ETEBA (Banca nazionale d'investimento per lo sviluppo industriale) e ÔñUEðaaaeá AAðaaíaeýóaaùí (Banca d'investimento);
- in Irlanda: alle "Industrial and Provident Societies";
- nel Regno Unito: alle "Friendly Societies" ed alle "Industrial and Provident Societies".
4. Fatta salva l'applicazione dell'articolo 2, paragrafo 3, della direttiva 78/660/CEE, gli Stati membri possono, fino a coordinamento ulteriore:
a) per gli enti creditizi di cui all'articolo, 2, paragrafo 1, lettera a), della presente direttiva che non abbiano la forma di una delle società di cui all'articolo 1, paragrafo 1, della direttiva 78/660/CEE, prevedere regole che deroghino alla presente direttiva, nella misura in cui tali regole siano necessarie, tenuto conto della forma giuridica di questi enti;
b) per gli istituti di credito speciali prevedere regole che deroghino alle disposizioni della presente direttiva, nella misura in cui tali regole siano necessarie, tenuto conto della natura particolare della loro attività.
Le deroghe possono riguardare esclusivamente lo schema, la nomenclatura, la terminologia ed il contenuto delle voci dello stato partimoniale e del conto profitti e perdite e non possono comportare che gli enti in questione forniscano meno informazioni nei conti annuali di quelle fornite dagli altri enti cui si applica la presente direttiva.
Gli Stati membri rendono noti alla Commissione gli enti creditizi in questione, se del caso per categoria, entro un termine di sei mesi a partire dalla scadenza del termine menzionato all'articolo 47, paragrafo 2. Essi informano la Commissione delle disposizioni in deroga previste a questo titolo.
Il regime derogatorio sarà oggetto di un riesame al più tardi entro dieci anni, a partire dalla notifica della presente direttiva. Se del caso, la Commissione presenterà le opportune proposte. Essa presenterà inoltre una relazione provvisoria entro cinque anni a decorrere dalla notifica della presente direttiva.
SEZIONE 2
DISPOSIZIONI GENERALI RELATIVE ALLO STATO PATRIMONIALE E AL CONTO PROFITTI E PERDITE
Articolo 3
Il raggruppamento di alcune voci dello stato patrimoniale e del conto profitti e perdite, previsto dall'articolo 4, paragrafo 3, lettera a) o b), della direttiva 78/660/CEE è possibile, per gli enti creditizi, unicamente per le sottovoci dello stato patrimoniale e del conto profitti e perdite precedute da lettere minuscole ed è consentito solo nell'ambito delle norme emenate dagli Stati membri in materia.
SEZIONE 3
STRUTTURA DELLO STATO PATRIMONIALE
Articolo 4
Gli Stati membri prescrivono per la presentazione dello stato patrimoniale lo schema seguente:
Attivo
1. Consistenza di cassa, disponibilità presso banche centrali e uffici postali.
2. Titolo del tesoro e altri effeti ammissibili al rifinanziamento presso la Banca centrale:
a) titoli del tesoro e altri valori similari;
b) altri effetti ammissibili al rifinanziamento presso la Banca centrale (sempreché la legislazione nazionale non preveda l'iscrizione di questi effetti nelle voci 3 e 4 dell'attivo).
3. Crediti verso enti creditizi:
a) a vista;
b) altri crediti.
4. Crediti verso la clientela
5. Obbligazioni e altri titoli a reddito fisso:
a) di emittenti pubblici;
b) di altri emittenti
di cui:
obbligazioni proprie (sempreché la legislazione nazionale non ne preveda la deduzione nel passivo).
6. Azioni e altri titoli a reddito variabile.
7. Partecipazioni:
di cui:
in enti creditizi (sempreché la legislazione nazionale non ne preveda l'indicazione in allegato).
8. Partecipazioni in impresse collegate:
di cui:
in enti creditizi (sempreché la legislazione nazionale non ne preveda l'indicazione in allegato).
9. Beni immateriali menzionati nell'articolo 9 della direttiva 78/660/CEE nelle voci B e C I:
di cui:
- spese d'impianto, quali definite dalla legislazione nazionale e a condizione che quest'ultima ne autorizzi l'iscrizione all'attivo (sepreché la legislazione nazionale non ne preveda l'indicazione in allegato),
- avviamento, nella misura in cui è stato acquisito a titolo oneroso (sempreché la legislazione nazionale non ne preveda l'indicazione in allegato).
10. Beni materiali menzionati nell'articolo 9 della direttiva 78/660/CEE nel punto C II:
di cui:
terreni e fabbricati utilizzati dall'ente creditizio nel quadro della propria attività (semprechè la legislazione nazionale non ne preveda l'indicazione in allegato).
11. Capitale sottoscritto non versato:
di cui:
capitale richiamato (salvo il caso in cui la legislazione nazionale preveda l'iscrizione del capitale richiamato al passivo: in questa ipotesi la quota di capitale richiamato ma non ancora versato deve figurare o nella presente voce o nella voce 14 dell'attivo).
12. Azioni o quote proprie (con indicazione del loro valore nominale o, in mancanza di valore nominale, della loro parità contabile purché le legislazione nazionale autorizzi la loro iscrizione nello stato patrimoniale).
13. Altri attivi.
14. Capitale sottoscritto, richiamato ma non versato (a meno che la legislazione nazionale preveda l'iscrizione del capitale richiamato alla voce 11 dell'attivo).
15. Ratei e risconti.
16. Perdita d'esercizio (a meno che la legge nazionale ne preveda l'iscrizione alla voce 14 del passivo).
Totale dell'attivo.
Passivo
1. Debiti verso enti creditizi:
a) a vista;
b) a termine o con preavviso.
2. Debiti verso clienti:
a) depositi a risparmio:
di cui:
a vista e a termine o con preavviso nella misura in cui la legislazione nazionale preveda questa suddivisione (a meno che la legislazione nazionale non preveda siffatta indicazione in allegato);
b) altri debiti:
ba) a vista;
bb) a termine o con preavviso.
3. Debiti rappresentati da un titolo di credito:
a) effetti e obbligazioni proprie in circolazione;
b) altri.
4. Altre passività.
5. Ratei e risconti passivi.
6. Accantonamentei per rischi ed oneri:
a) accantonamenti per fondi di quiescenza e oneri similari;
b) accantonamenti per oneri fiscali;
c) altri accantonamenti.
7. Utile di esercizio (salvo che la legislazione nazionale ne preveda l'iscrizione alla voce 14 del passivo).
8. Passività subordinate.
9. Capitale sottoscritto (a meno che la legislazione nazionale preveda l'iscrizione del capitale richiamato sotto questa voce. In tal caso gli importi del capitale sottoscritto e del capitale versato devono essere menzionati separatamente).
10. Sovrapprezzi di emissione.
11. Riserve.
12. Riserva di rivalutazione.
13. Utili (perdite) portati a nuovo.
14. Utile de esercizio (a meno che la legislazione nazionale non preveda l'iscrizione di questa voce nella voce 16 dell'attivo o nella voce 7 del passivo).
Totale del passivo.
Voci fuori bilancio
1. Rischi eventuali:
di cui:
- accettazioni ed effetti ceduti a risconto,
- avalli e attività costituite in garanzia.
2. Impegni:
di cui:
impegni derivanti da operazioni di vendita con patto di riacquisto.
Articolo 5
Devono essere indicati separatamente come sottovoci delle voci considerate:
- i crediti, rappresentati o no da un titolo, verso imprese collegate, di cui alle voci da 2 a 5 dell'attivo,
- i crediti, rappresentati o no da un titolo, verso imprese con le quali l'ente ha un legame di partecipazione, di cui alle voci da 2 a 5 dell'attivo,
- i debiti, rappresentati o no da un titolo, verso imprese collegate, di cui alle voci 1,2,3 e 8 del passivo,
- i debiti, rappresentati o no da un titolo verso imprese con le quali l'ente ha un legame di partecipazione, di cui alle voci 1,2,3 e 8 del passivo.
Articolo 6
1. Gli attivi aventi carattere subordinato sono indicati separatamente come sottovoci delle poste dello schema e delle sottovoci create a norma dell'articolo 5.
2. Hanno carattere subordinato gli attivi rappresentati o no da un titolo ai quali si collegano dei diritti che possono essere esercitati in caso di liquidazione o di procedure concorsuali, solo dopo quelli degli altri creditori.
Articolo 7
Gli Stati membri possono permettere che le indicazioni di cui agli articoli 5 e 6 vengano fornite nell'allegato, distinte secondo la varie voci considerate.
Articolo 8
1. Le attività che l'entre creditizio abbia ceduto in pegno a garanzia di debiti propri o di terzi, oppure siano state da esso date in garanzia a terzi devono figurare nellw rispettive voci dello stato partimoniale.
2. Le attività costituite in pegno o depositate in garanzia presso l'ente creditizio devono figurare nel suo stato partimoniale soltanto quando si tratti di depositi in contante presso questo stesso ente creditizio.
Articolo 9
1. In caso di prestiti concessi da un consorzio, che riunisce vari enti creditizi, ciascun ente che partecipa al consorzio deve indicare unicamente il suo apporto all'ammontare complessivo del prestito.
2. Se, nel caso di un prestito concesso da un consorzio di cui al paragrafo 1, l'ammontare dell'apporto garantito da un ente creditizio è superiore all'importo effettivamente concesso, detto ente deve far figurare l'eventuale importo aggiuntivo della garanzia fra la passività eventuali, fuori bilancio (nella voce 1, secondo trattino).
Articolo 10
1. I fondi che un ente creditizio gestisce in nome proprio ma per conto di terzi devono figurare nel suo stato patrimoniale solo se l'ente è titolare delle attività ak essi afferenti. L'importo totale delle attività e degli impegni di questa natura è citato separatamente oppure in allegato, ripartito secondo le varie voci dell'attivo o del passivo. Tuttavia gli Stati membri possono permettere di far figurare questi fondi fuori bilancio, purché esista un regime particolare che consenta di escludere detti fondi dalla massa in caso di liquidazione coatta o procedure analoghe dell'ente creditizio.
2. Le attività acquisite in nome e per conto di terzi non devono figurare nello stato partimoniale.
Articolo 11
Sono claddificate "a vista" soltanto le somme che possono essere ritirate in qualsiasi momento senza preavviso, o per le quali siano stabiliti una durata o un preavviso di 24 ore o di un giorno lavorativo.
Articolo 12
1. Le operazioni di vendita con patto di riacquisto sono operazioni mediante le quali un ente creditizio o un cliente (il "cedente") vende ad un altro ente creditizio o ad un altro cliente (il "cessionario") elementi di attivo che gli appartengono - ad esempio effetti, crediti o valori mobiliari - con l'accordo che ad una data successiva gli stessi elementi di attivo saranno retrocessi al cedente, ad un prezzo convenuto.
2. Se il cessionario si impegna a riconsegnare i valori ad una data determinata o da determinarsi dal cedente, si tratta di una operazione assimilabile al riporto.
3. Se invece il cessionario ha solo la facoltà di consegnare elementi di attivo al prezzo di cessione o ad un altro prezzo previamente convenuto e a data determinata o da determinarsi da parte sua, si tratta di una operazione di vendita con opzione di riscatto.
4. Nel caso delle operazioni di cui al paragrafo 2, gli elementi di attivo trasferiti devono continuare a figurare nello stato patrimoniale del cedente; il prezzo incassato per la vendita dal cedente deve essere indicato quale debito verso il cessionario. Inoltre, l'importo degli elementi attivi trasferiti deve essere menzionato nell'allegato dei conti del cedente. Il cessionario non può far figurare gli elementi di attivo trasferiti nel suo stato patrimoniale; il prezzo di acquisto pagato dal cessionario deve essere indicato quale credito sul cedente.
5. Invece, nel caso di operazioni di vendita con patto di riacquisto di cui al paragrafo 3, il cedente non può più indicare nello stato patrimoniale gli elementi di attivo trasferiti, i quali deveno figurare nell'attivo del cessionario. Il cedente deve esporre nella voce 2 fuori bilancio un importo corrispondente al prezzo convenuto in caso di riscatto.
6. Le operazioni a termine su divise, le operazioni a termini in borsa, le operazioni di emissione di obbligazioni in cui l'emittente si impegna a riacquistare, in tutto o in parte, le obbligazioni prima della loro scadenza, nonché eventuali operazioni affini, non costituiscono operazioni di vendita con patto di riacquisto ai sensi del presente articolo.
SEZIONE 4
DISPOSIZIONI RELATIVE A SINGOLE VOCI DELLO STATO PATRIMONIALE
Articolo 13
Attivo: voce 1 - Consistenza di cassa, disponibilità presso banche centrali e uffici postali
1. La consistenza di cassa comprende le valute aventi corso legale, ivi comprese le banconote e le monete divisionali estere.
2. Possono essere iscritte in questa voce unicamente le disponibilità presso la Banca centrale e gli uffici postali del paese o dei paesi in cui risiede l'ente creditizio. Queste disponibilità devono essere esigibili in qualsiasi momento. Gli altri crediti verso queste istituzioni devono essere iscritti come crediti verso enti creditizi (voce 3 dell'attivo) o come crediti verso clienti (voce 4 dell'attivo).
Articolo 14
Attivo: voce 2 - Titoli del tesoro e altri effetti ammissibili al rifinanziamento presso la Banca centrale
1.Questa voce comprende sotto a), in quanto titoli pubblici a valori assimilati, i buoni del tesoro, i certificati del tesoro ed altri titoli di credito analoghi di enti pubblici, purché siano ammessi al rifinanziamento presso la Banca centrale del paese o dei paesi in cui risiede l'ente creditizio. I titoli di enti pubblici che non rispondono al predetto requisito vanno indicati nella sottovoce 5 a) dell'attivo.
2. Questa voce comprende sotto b), in quanto effetti ammissibili al rifinanziamento presso la Banca centrale, tutti gli effetti in portafoglio acquistati da un ente creditizio o da un cliente qualora, secondo la legislazione nazionale, siano ammissibili al rifinanziamento presso la Banca centrale del paese o dei paesi in cui risiede l'ente creditizio.
Articolo 15
Attivo: voce 3 - Crediti verso enti creditizi
1. Sono considerati crediti verso enti creditizi tutti i crediti derivanti da operazioni bancarie dell'ente creditizio che redige il bilancio verso enti creditizi nazionali ed esteri, indipendentemente dalla loro denominazione nella fattispecie.
Ne sono esclusi soltanto i crediti che sono rappresentati da obbligazioni o altri titoli e che vanno iscritti alla voce 5 dell'attivo.
2. Per enti creditizi ai sensi del presente articolo si intendono tutti gli enti inclusi nell'elenco pubblicato nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee conformemente all'articolo 3, paragrafo 7, della direttiva 77/780/CEE, nonché le banche centrali e gli organismi ufficiali nazionali e internazionali a carattere bancario come pure tutte le imprese private o pubbliche, non stabilite nella Comunità, che corrispondono alla definizione di cui all'articolo 1 della direttiva 77/780/CEE.
I crediti verso imprese che non rispondono alle predette condizioni devono essere esposti nella voce 4 dell'attivo.
Articolo 16
Attivo: voce 4 - Crediti verso la clientela
Per crediti verso la clientela si intendono tutti gli elementi dell'attivo che rappresentano crediti verso clienti nazionali o esteri che non sono enti creditizi, a prescindere dalla loro specifica denominazione.
Ne sono esclusi soltanto i credito che sono rapprasentati da obbligazioni o altri titoli e che vanno iscritti nella voce 5 dell'attivo.
Articolo 17
Attivo: voce 5 - Obbligazioni ed altri titoli a reddito fisso
1. Questa voce comprende le obbligazioni e gli altri titoli a reddito fisso negoziabili, emessi da enti creditizi, da altre imprese o da enti pubblici; le obbligazioni e gli altri titoli a reddito fisso emessi da questi ultimi devono essere tuttavia iscritti in questa voce soltanto se non rientrano nella voce 2 dell'attivo.
2. Sono inoltre assimilati alle obbligazioni ed agli altri titoli a reddito fisso i valori a tasso d'interesse variabile indicizzati in base ad un parametro determinato, ad esempio in base al tasso d'interesse del mercato interbancario o a quello dell'euromercato.
3. Nella sottovoce 5 b) possono figurare soltanto le obbligazioni proprie riacquistate e negoziabili.
Articolo 18
Passivo : voce 1 - Debiti verso enti creditizi
1. Per debiti verso enti creditizi si intendono tutti i debiti, derivanti da operazioni bancarie dell'ente creditizio che redige il bilancio nei confronti di enti creditizi nazionali o esteri, indipendentemente dalla loro denominazione nella fattispecie.
Ne sono esclusi soltanto i debiti che sono rappresentati da obbligazioni o altri titoli e che vanno iscritti alla voce 3 del passivo.
2.Per enti creditizi ai sensi del presente articolo si intendono tutti gli enti inclusi nell'elenco pubblicato nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee conformemente all'articolo 3, paragrafo 7, della direttiva 77/780/CEE, nonché le banche centrali e gli organismi ufficiali nazionali e internazionali a carattere bancario, come pure tutte le imprese private o pubbliche, non stabilite nella Comunità, che rientrano nella definizione dell'articolo 1 della direttiva 77/780/CEE.
Articolo 19
Passivo: voce 2 - Debiti verso clienti
1. Questa voce comprende gli importi, qualunque sia la loro denominazione nella fattispecie, dovuti a creditori diversi dagli enti creditizi ai sensi dell'articolo 18.
Ne sono esclusi soltanto i debiti rappresentati da obbligazioni o da altri titoli i quali vanno iscriti nella voce 3 del passivo.
2. Sono considerati depositi a risparmio unicamente i fondi che rispondono alle condizioni prescritte al riguardo dalla legislazione nazionale.
3. I buoni fruttiferi possono figurare nella sottovoce corrispondente solo se non rappresentati da un titolo cedibile.
Articolo 20
Passivo: voce 3 - Debiti rappresentati de un titolo di credito
1. Questa voce comprende tanto le obbligazioni quanto i debiti rappresentati da un titolo cedibile, in particolare i certificati di deposito e valori similari, nonché le accettazioni proprie e le cambiali in circolazione.
2. Sono considerate accetazioni proprie unicamente le accettazioni emesse dall'ente creditizio per il proprio rifinanziamento e sulle quali esso figura come primo debitore ("trattario").
Articolo 21
Passivo: voce 8 - Passività subordinate
Se, per contratto, in caso di liquidazione o di procedure concorsuali, determinati debiti, rappresentati o no da un titolo, possono essere fatti valere soltanto dopo che siano stati soddisfatti gli altri creditori, questi debiti devono figurare nella voce 8 del passivo.
Articolo 22
Passivo: voce 9 - Capitale sottoscritto
Questa voce comprende tutti gli importi che, qualunque ne sia la denominazione precisa nella fattispecie, devono essere considerati, in relazione alla forma giuridica dell'ente creditizio in questione, come quote nel capitale proprio dell'ente sottoscritte dai soci e da altri conferenti, conformenente alla legislazione nazionale.
Articolo 23
Passivo: voce 11 - Riserve
Questa voce comprende tutti i tipi di riserve previsti dall'articolo 9 della direttiva 78/660/CEE nel punto A IV del passivo, secondo le definizioni in esso contenute. Gli Stati membri possono inoltre prescrivere altri tipi di riserve, qualora essi risultino necessari per gli enti creditizi aventi una forma giuridica non contemplata dalla direttiva 78/660/CEE.
Le riserve di cui al primo comma devono figurare separatamente, in quanto sottovoce della voce 11 del passivo, nello stato partimoniale degli enti creditizi, afta salva la riserva di rivalutazione che figura nella voce 12.
Articolo 24
Voci fuori bilancio: voce 1 - Rischi eventuali
Questa voce comprende tutte le operazioni con le quali un ente creditizio ha garantito le obbligazioni di un terzo.
L'allegato precisa la natura e l'ammontare di qualsiasi tipo di rischio eventuale che sia rilevante rispetto alle attività dell'ente.
I rischi eventuali derivanti da effetti ceduti a risconto devono essere inclusi in questa voce solo qualora la legislazione nazionale non disponga altrimenti. Lo stesso vale anche per le accettazioni diverse dalle accettazioni proprie.
Gli avalli e la attività costituite in garanzia comprendono tutte le garanzie concesse e tutte le attività costituite in garanzia per conto di terzi, in particolare gli avalli e le lettere di credito irrevocabili.
Articolo 25
Voci fuori bilancio: voce 2 - Impegni
Questa voce comprende tutti gli impegni irrevocabili che potrebbero dar luogo a rischi di credito.
L'allegato precisa la natura e l'ammontare di qualsiasi tipo di impegno che sia rilevante rispetto alle attività dell'ente. Gli impegni derivanti da operazioni di vendita con patto di riacquisto comprendono gli impegni contratti dall'ente di credito nel quadro di operazioni di vendita con patto di riacquisto (in base a contratti di vendita con opzione di riscatto) ai sensi dell'articolo 12, paragrafo 3.
SEZIONE 5
STRUTTURA DEL CONTO PROFITTI E PERDITE
Articolo 26
Per la presentazione del conto profitti e perdite gli Stati membri prescrivono uno dei due schemi o i due schemi di cui agli articoli 27 e 28. Se uno Stato prevede entrambi gli schemi, può lasciare alle imprese la scelta tra i due schemi.
Articolo 27
Presentazione verticale
1. Interessi e proventi assimilati:
di cui:
su titoli a reddito fisso.
2. Interessi e oneri assimilati
3. Proventi su titoli:
a) proventi di azioni, quote ed altri titoli a reddito variabile;
b) proventi di partecipazioni;
c) proventi di partecipazioni in imprese collegate.
4. Proventi per commissioni.
5. Oneri per commissioni.
6. Profitto (perdita) da operazioni finanziarie.
7. Altri proventi di gestione.
8. Spese generali amministrative:
a) spese per il personale:
di cui:
- salari e stipendi,
- oneri sociali, con indicazione separata degli
oneri per il trattamento di quiescenza;
b) altre spese amministrative.
9. Rettifiche di valore sugli elementi delle voci 9 e 10 dell'attivo.
10. Altri oneri di gestione.
11. Rettifiche di valori su crediti e accantonamenti per passività eventuali e per impegni.
12. Riprese derivanti da rettifiche di valore su crediti, nonché da accantonamenti per passività eventuali e per impegni.
13. Rettifiche di valore su valori mobiliari, aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie, su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate.
14. Riprese derivanti da rettifiche di valore, aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie, su valori mobiliari, su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate.
15. Imposte sull'utile (perdita) proveniente dalle attività ordinarie.
16. Utile (perdita) proveniente dalle attività ordinarie, dopo pagamento delle imposte.
17. Proventi straordinari.
18. Oneri straordinari.
19. Utile (perdita) straordinario.
20. Imposte sull'utile (perdita) straordinario.
21. Utile (perdita) straordinario, dopo pagamento delle imposte.
22. Altre imposte non comprese nelle voci precedenti.
23. Utile (perdita) de esercizio.
Articolo 28
Presentazione orizzontale
A. Oneri
1. Interessi e oneri assimilati.
2. Oneri per commissioni.
3. Perdita da operazioni finanziarie.
4. Spese generali amministrative:
a) spese per il personale;
di cui:
- salari e stipendi,
- oneri sociali, con indicazione separata degli
oneri per i trattamenti di quiescenza;
b) altre spese amministrative.
5. Rettifiche di valore sugli elementi delle voci 9 e 10 dell'attivo.
6. Altri oneri di gestione.
7. Rettifiche di valore su crediti nonché accantonamenti per passività eventuali e per impegni.
8. Rettifiche di valore su valori mobiliari, aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie, su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate.
9. Imposte sull'utile (perdita) proveniente dalle attività ordinarie.
10. Utile (perdita) proveniente dalle attività ordinarie, dopo pagamento delle imposte.
11. Oneri straordinari.
12. Imposte sull'utile (perdita) straordinario.
13. Utile (perdita) straordinario, dopo pagamento delle imposte.
14. Altre imposte non comprese nelle voci precedenti.
15. Utile di esercizio.
B. Proventi
1. Interessi e proventi assimilati
di cui:
su titoli a reddito fisso.
2. Proventi su titoli:
a) proventi di azioni, quote ed altre titoli a reddito variabile;
b) proventi di partecipazioni;
c) proventi di partecipazioni in imprese collegate.
3. Proventi per commissioni.
4. Profitto da operazioni finanziarie.
5. Riprese derivanti da rettifiche di valore su crediti nonché da accantonamenti per pasività eventuali e per impegni.
6. Riprese derivanti da rettifiche su valori mobiliari, aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie, su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate.
7. Altri proventi di gestione.
8. Utile (perdita) proveniente dalle attività ordinarie, dopo pagamento delle imposte.
9. Proventi straodrinari.
10. Utile (perdita) straordinario, dopo pagamento delle imposte.
11. Perdita di esercizio.
SEZIONE 6
DISPOSIZIONI RELATIVE A SINGOLE VOCI DEL CONTO PROFITTI E PERDITE
Articolo 29
Articolo 27, voci 1 e 2 (presentazione verticale)
Articolo 28, voci A 1 e B 1 (presentazione orizzontale)
Interessi e proventi assimilati: interessi e oneri assimilati
Queste voci comprendono tutti gli utili e le perdite risultanti dall'attività bancaria, e in particolare:
1) tutti i proventi derivanti dalle attività isctitte nello stato partimoniale alle voci da 1 a 5 dell'attivo, indipendentemente dalla forma in cui sono stati calcolati. Essi comprendono inoltre i proventi, calcolati per competenza, relativi al premio sulle attività acquistate sotto l'ammontare pagabile alla scadenza e a quello sui debiti contratti sopra detto ammontare;
2) tutti gli oneri per passività iscritte nello stato patrimoniale alle voci 1, 2, 3 e 8 del passivo, indipendentemente dalla forma in cui sono stati calcolati. Essi comprendono inoltre gli oneri, calcolati per competenza, relativi al premio sulle attività acquistate sopra l'ammontare pagabile alla scadenza e a quello sui debiti contratti sotto detto ammontare;
3) i proventi e gli oneri derivanti da operazioni a termine coperte, calcolati per competenza, e assimilabili a interessi;
4) le commissioni e le provvigioni, assimilabili a interessi e calcolate in base alla durata o all'entità del credito oppure del debito.
Articolo 30
Articolo 27, voce 3 (presentazione verticale)
e
Articolo 28, voce B 2 (presentazione orizzontale)
Proventi d'azioni, quote e altri titoli a reddito variabile; proventi di partecipazione e di partecipazioni in imprese collegate
Questa voce comprende tutti i dividendi e gli altri proventi di titoli a reddito variabile, nonché i proventi di partecipazioni o di partecipazioni in imprese collegate. Devono essere indicati in questa voce anche i proventi di quote di società di investimento.
Articolo 31
Articolo 27, voci 4 e 5 (presentazione verticale)
e
Articolo 28, voci A 2 e B 3 (presentazione orizzontale)
Proventi ed oneri per commissioni
Per proventi od oneri per commissioni, si intendono - fatto salvo l'articolo 29 - i proventi derivanti dalla retribuzione di servizi prestati dall'impresa per conto terzi oppure gli oneri derivanti dall'utilizzazione di servizi prestati da terzi, in particolare:
- le commissioni su fideiussioni, su prestiti gestiti per conto di altri mutuanti, nonché su operazioni in titolo per conto terzi,
- le commissioni per pagamento di operazioni commerciali ed altri oneri o proventi che ne derivano, le spese per la tenuta dei conti e le commissioni per la custodia e la gestione di titoli,
- le commissioni per transazioni in valuta, per la vendita a l'acquisto di monete e di metalli preziosi, effettuate per conto terzi,
- le commisssioni per intermediazione in operazioni di credito, in contratti di risparmio o in contratti di assicurazione.
Articolo 32
Articolo 27, voce 6 (presentazione verticale)
e
Articolo 28, voce A 3 o voce B 4 (presentazione orizzontale)
Profitto (perdita da operazioni finanziarie)
Tale voce comprende:
1) Il saldo profitti/perdite delle operazioni su titoli, non considerati immobilizzazioni finanziarie, nonché delle rettifiche di valore sui medesimi titoli, nonché delle riprese di valore su tale tipo di rettifiche, tenendo conto, nel caso in cui si applichi l'articolo 36, paragrafo 2, della differenza risultante dall'applicazione di questo articolo; tuttavia negli Stati membri che si avvalgono della facoltà di cui all'articolo 37, tali elementi vanno inclusi unicamente se si riferiscono a titoli compresi nel portafoglio commerciale.
2) Il saldo profitti/perdite dell'attività in cambi, fatto salvo l'articolo 29, punto 3.
3) I saldi profitti/perdite delle altre attività di acquisto/vendita concernenti strumenti finanziari, tra cui i metalli preziosi.
Articolo 33
Articolo 27, voci 11 e 12 (presentazione verticale)
e
Articolo 28, voci A 7 e B 5 (presentazione orizzontale)
Rettifiche di valore su crediti, nonché accantonamenti per passività eventuali e per impegni
e
Riprese di valore derivanti da rettifiche di valore su crediti, nonché su accantonamenti per passività eventuali e per impegni
1. Queste voci comprendono, da un lato, tutti gli oneri per rettifiche di valore apportate ai crediti figuranti alle voci 3 e 4 dell'attivo e gli accantonamenti per passività eventuali e per impegni relativi alle operazioni di credito figuranti alle voci 1 e 2 fuori bilancio, e dall'altro, i proventi derivanti dal recupero di crediti già ammortizzati, nonché dalla ripresa di valore derivante da rettifiche e accantonamenti effettuati in precedenza.
2. Negli Stati membri che si avvalgono della facoltà di cui all'articolo 37, questa voce comprende inoltre il saldo profitti/perdite delle operazioni su titoli contemplati alle voci 5 e 6 dell'attivo non aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie quali sono definite all'articolo 35, paragrafo 2, e non incluse nel portafoglio per negoziazione, nonché le rettifiche di valore e le riprese di valore derivanti da tali titoli, tenendo conto, in caso di applicazione dell'articolo 36, paragrafo 2, della differenza risultante dall'applicazione di questo articolo. La denominazione di questa posta viene modificata in corrispondenza.
3. Gli Stati membri possono autorizzare compensazioni fra gli oneri e i proventi compresi in queste voci in modo da far apparire soltanto il saldo (provento oppure onere).
4. Le rettifiche di valore su crediti verso gli enti creditizi, verso clienti, verso imprese con le quali l'entre creditizio ha un legame di partecipazione e verso imprese collegate vanno suddivise nell'allegato qualora tale distinzione sia sostanziale. L'applicazione di questa norma non è obbligatoria se lo Stato membro autorizza la compensazione conformemente al paragrafo 3.
Articolo 34
Articolo 27, voci 13 e 14 (presentazione verticale)
e
Articolo 28, voci A 8, B 5 (presentazione orizzontale)
Rettifiche di valore su valori mobiliari aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie nonché su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate
e
Riprese derivanti da rettifiche di valore aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie su valori mobiliari, nonché su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate
1. Queste voci comprendono, da un lato, tutti gli oneri per rettifiche di valore relative ad elementi figuranti alle voci da 5 ad 8 dell'attivo e, dall'altro, i proventi per riprese derivanti da rettifiche di valore effettuate anteriormente, nella misura in cui oneri e proventi riguardano immobilizzazioni finanziarie quali sono definite all'articolo 35, paragrafo 2, a partecipazioni e a partecipazioni in imprese collegate.
2. Gli Stati membri possono aurorizzare compensazioni tra gli oneri ed i proventi che rientrano in queste voci, in modo da far apparire soltanto il saldo (provento oppure onere).
3. Le rettifiche di valore su questi valori mobiliari, su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate vanno suddivise nell'allegato, qualora tale distinzione sia sostanziale. L'applicazione di questa norma non è obbligatoria se lo Stato membro autorizza la compensazione conformemente al paragrafo 2.
SEZIONE 7
RECOLE DI VALUTAZIONE
Articolo 35
1. Le voci 9 e 10 dell'attivo devono essere sempre valutate come immobilizzazione. Gli altri elementi iscritti nello stato partimoniale vanno valutati come immobilizzazioni quando sono destinati a servire in maniera durevole all'attività dell'impresa.
2. Il termine "immobilizzazioni finanziarie" utilizzato nel quadro della sezione 7 della direttiva 78/660/CEE sta ad indicare, nel caso degli enti creditizi, le partecipazioni, le partecipazioni in imprese collegate ed i titoli destinati a servire in meniera durevole all'attività dell'impresa.
3. a) Le obbligazioni e altri titoli a reddito fisso che hanno carattere di immobilizzi finanziari possono essere iscritti nello stato partimoniale al loro prezzo di acquisto. Tuttavia gli Stati membri possono permettere o prescrivere che tali titoli siano iscritti nello stato partimoniale al loro prezzo di rimborso.
b) Qualora il prezzo di acquisto di tali titoli superi il loro prezzo di rimborso, la differenza deve essere iscritta nel conto profitti e perdite. Tuttavia gli Stati membri possono permettere o prescrivere che la differenza venga ammortizzata per competenza, al più tardi al momento del loro rimborso. Essa deve essere indicata separatamente nello stato partimoniale o nell'allegato.
c) Qualora il prezzo di acquisto di tali titoli sia inferiore al loro prezzo di rimborso, gli Stati membri possono permettere o prescrivere che la differenza sia iscritta tra i risultati per competenza per tutto il periodo restante fino alla scadenza. Essa deve essere indicata separatamente nello stato partimoniale o nell'allegato.
Articolo 36
1. Qualora i valori negoziabili non aventi carattere di immobilizzi finanziari siano iscritti nello stato partimoniale al loro prezzo di acquisto, gli enti creditizi indicano nell'allegato la differenza tra questo valore e il valore superiore del mercato alla data di chiusura del bilancio.
2. Gli Stati membri possono tuttavia permettere o prescrivere che questi valori negoziabili siano iscritti nello stato patrimoniale al loro valore superiore di mercato alla data di chiusura del bilancio. La differenza tra il valore di acquisto e il valore superiore di mercato è indicata nell'allegato.
Articolo 37
1. Ai fini delle valutazioni dei crediti, delle obbligazioni, delle azioni e degli altri titoli a reddito variabile che non costituiscono immobilizzazioni finanziarie, detenuti dagli enti creditizi, si applica l'articolo 39 della direttiva 78/660/CEE.
2.Tuttavia, fino ad ulteriore coordinamento, gli Stati membri possono permettere che:
a) i crediti verso enti creditizi e verso la clientela (voci 3 e 4 dell'attivo) nonché le obbligazioni, le azioni e gli altri titoli a reddito variabile contemplati alle voci 5 e 6 dell'attivo, che non costituiscono immobilizzazioni finanziarie quali sono definite all'articolo 35, paragrafo 2, e non inclusi nel portafoglio commerciale siano iscritti per un importo inferiore a quello che risulta dall'applicazione dell'articolo 39, paragrafo 1, della direttiva 78/660/CEE, qualora ciò sia necessario in considerazione della prudenza imposta dai rischi particolari inerenti alle operazioni bancarie. Lo scarto tra detti due importi non può superare il 4% dell'importo totale degli attivi summenzionati, previa applicazione del suddetto articolo 39;
b) la valutazione all'importo inferiore ottenuta applicando la lettera a) sia mantenuta fino a quando l'ente creditizio decida di correggerla;
c) qualora uno Stato membro ricorra alla possibilità di cui alla lettera a), non siano applicati l'articolo 36, paragrafo 1, della presente direttiva e l'articolo 40, paragrafo 2, della direttiva 78/660/CEE.
1. Fino ad ulteriore coordinamento, gli Stati membri che si sono avvalsi della facoltà prevista all'articolo 37 devono permettere, mentre gli Stati membri che non si sono avvalsi di tale facoltà possono permettere, la creazione, nel passivo dello stato patrimoniale, di una voce 6 bis denominata "fondo per rischi bancari generali". Questa voce comprende gli importi che l'ente creditizio decide di destinare alla copertura di tali rischi, quando ciò sia necessario in considerazione della prudenza imposta dai rischi particolari inerenti alle operazioni bancarie.
2. Il saldo delle dotazioni del "fondo per rischi bancari generali" deve risultare distintamente nel conto profiti e perdite.
Articolo 39
1. Gli elementi dell'attivo e del passivo espressi in valuta estera devono essere convertiti al tasso di cambio a pronti valido alla data di chiusura del bilancio. Gli Stati membri possono tuttavia autorizzare o prescrivere che gli elementi dell'attivo da imputare alle immobilizzazioni finanziarie e i beni materiali e immateriali né coperti né specificamente coperti sul mercato a pronti o su quello a termine siano convertiti al tasso di cambio valido alla data del loro acquisto.
2. Le operazioni a termine in valuta estera e le operazioni di cambio a pronti non ancora maturate devono essere convertite al tasso di cambio a pronti valido alla data di chiusura del bilancio.
Gli Stati membri possono tuttavia prescrivere che le operazioni a termine siano convertite al tasso di cambio a termine valido alla data di chiusura del bilancio.
3. Fatto salvo l'articolo 29, punto 3, la differenza tra il valore contabile degli elementi dell'attivo, del passivo e delle operazioni a termine, da un lato, e l'importo che si ottiene dalla conversione effettuata conformemente ai paragrafi 1 e 2, dall'altro, deve essere inclusa nel conto profitti e perdite. Gli Stati membri possono tuttavia prescrivere o autorizzare che la differenza risultante dalla conversione effettuata conformemente ai paragrafi 1 e 2 sia inclusa, in tutto o in parte, in riserve non disponibili per la distribuzione, qualora essa risulti dai valori dello stato partimoniale da imputare alle immobilizzazioni finanziarie e ai beni materiali e immateriali, nonché da operazioni effettuate per coprire detti valori.
4. Gli Stati membri possono prevedere che le differenze positive di conversione che derivano da operazioni a termine, da valori dello stato partimoniale o da debiti non coperti o non specificamente coperti da altre operazioni a termine, da valori dello stato patrimoniale o da debiti non siano incluse nel conto profitti e perdite.
5. Qualora si applichi un metodo di cui all'articolo 59 della direttiva 78/660/CEE, gli Stati membri possono prevedere che le differenze di conversione siano contabilizzate direttamente, in tutto o in parte, come riserva. Le differenze di conversione, positive e negative che essi hanno portato alle riserve devono essere indicate separatamente nel bilancio o nell'allegato.
6. Gli Stati membri possono autorizzare o prescrivere che le differenze di conversione risultanti dal consolidamento o dalla riconversione del partimonio netto di un'impresa collegata, esistente all'inizio di un periodo contabile, o la quota del patrimonio netto di un'impresa partecipata, esistente all'inizio di un periodo contabile, siano incluse in tutto o in parte nelle riserve consolidate, come pure le differenze di conversione risultanti dalle operazioni effettuate per coprire detto capitale e dette riserve.
7. Gli Stati membri possono autorizzare o prescrivere che i proventi e gli oneri delle imprese collegate e delle imprese partecipate siano convertiti ai corsi medi in vigore nel periodo contabile.
SEZIONE 8
CONTENUTO DELL'ALLEGATO
Articolo 40
1. È applicabile l'articolo 43, paragrafo 1, della direttiva 78/660/CEE, fatto salvo l'articolo 37 della presente direttiva e le disposizioni che seguono.
2. Oltre alle indicazioni prescritte dall'articolo 43, paragrafo 1, punto 5, della direttiva 78/660/CEE, gli enti creditizi forniscono le seguenti indicazioni relative alla voce 8 del passivo ("Passività subordinate"):
a) per ogni assunzione di prestito che superi il 10% dell'importo complessivo delle passività subordinate:
i) l'importo del prestito assunto, la moneta in cui è espresso, il tasso d'interesse, la data di scadenza o se si tratta di un'emissione perpetua;
ii) eventuali circostanze nelle quali è previsto um rimborso anticipato;
iii) i termini della subordinazione, eventuali disposizioni per convertire la passività subordinata in capitale o altra forma di passività, e i termini di tali disposizioni;
b) per quanto riguarda gli altri prestiti, in meniera globale le madalità che li disciplinano.
3. a) In sostituzione delle informazioni prescritte dall'articolo 43, paragrafo 1, punto 6, della direttiva 78/660/CEE,gli enti creditizi devono indicare nell'allegato, separatamente per ognuna delle voci e sottovoci 3 b) e 4 dell'attivo e 1 b) 2 a) 2 b) bb) e 3 b) del passivo, l'importo di questi crediti e di questi debiti suddivisi conformemente alla loro durata residua nel modo seguente:
- fino a tre mesi,
- da oltre tre mesi ad un anno,
- da oltre un anno a cinque anni,
- oltre cinque anni.
Per la voce 4 dell'attivo si deve inoltre indicare l'ammontare dei crediti di durata indeterminata.
Per i crediti e i debiti rimborsabili mediante versamenti periodici, la durata residua è il periodo compreso fra la data di chiusura del bilancio e la data di scadenza di ogni versamento.
Tuttavia, per un periodo di cinque anni a partire dalla data di cui all'articolo 47, paragrafo 2, gli Stati membri possono autorizzare o prescrivere l'indicazione delle voci dell'attivo e del passivo di cui al presente articolo in base alla durata contrattuale o al periodo di preavviso originariamente stabiliti. Essi esigono quindi che nel caso di crediti non rappresentati di titoli, se un ente creditizio subentra in un prestito già esistente, esso classifichi quest'ultimo in base alla durata residua calcolata alla data dell'intervento. Ai fini dell'applicazione del presente comma, la durata contrattuale di un prestito è il periodo compreso fra la data del primo utilizzo dei fondi e la data del rimborso. Si considera periodo di preavviso quello compreso fra la data in cui il preavviso viene notificato e la data in cui diventa esigibile il rimborso. Per i crediti e i debiti rimborsabili con pagamenti periodici, la durata contrattuale è il periodo compreso fra la data di decorrenza dei crediti o dei debiti e la data di scadenza dell'ultimo rimborso. Gli enti creditizi indicano inoltre per le voci dello stato patrimoniale di cui alla presente lettera l'importo degli elementi di attivo e di passivo che scadono l'anno successivo alla data di chiusura del bilancio.
b) Gli enti creditizi devono indicare per la voce 5 dell'attivo (obbligazioni ed altri titoli a reddito fisso in portafoglio) nonché per la sottovoce 3 a) del passivo (effetti e obbligazioni proprie in circolazione) l'importo degli elementi di attivo o di passivo che scadono l'anno successivo alla data di chiusura del bilancio.
c) Gli Stati membri possono prevedere che le indicazioni di cui alle lettere a) e b) figurino nello stato partimoniale.
d) Gli enti creditizi forniscono infine informazioni sulle attività da essi costituite in garanzia di propri impegni o di impegni di terzi (comprese le passività eventuali) in modo da far figurare, per ogni voce del passivo o voce fuori bilancio, l'importo totale delle attività in questione.
4. Gli enti creditizi che devono iscrivere nelle voci fuori bilancio le indicazioni di cui all'articolo 43, paragrafo 1, punto 7, della direttiva 78/660/CEE non sono tenuti a riportarle nell'allegato.
5. In sostituzione delle indicazioni prescritte dall'articolo 43, paragrafo 1, punto 8, della direttiva 78/660/CEE, gli enti creditizi devono indicare nell'allegato la ripartizione dei proventi relativi alle voci 1, 3, 4, 6 e 7 dell'articolo 27 o alle voci B 1, B 2, B 3, B 4 e B 7 dell'articolo 28, per mercato geografico, qualora dal punto di vista dell'organizzazione dell'ente creditizio tali mercati differiscano tra loro considerevolmente. Viene applicato l'articolo 45, paragrafo 1, lettera b), della direttiva 78/660/CEE.
6. Il rinvio di cui all'articolo 43, paragrafo 1, punto 9, della direttiva 78/660/CEE all'articolo 23, voce 6, equivale al rinvio all'articolo 27, voce 8, o all'articolo 28, voce A 4, della presente direttiva.
7. In deroga all'articolo 43, paragrafo 1, punto 13, della direttiva 78/660/CEE, gli enti creditizi sono tenuti ad indicare unicamente gli importi delle anticipazioni e dei crediti concessi ai membri dei rispettivi organi di amministrazione, direzione o vigilanza, nonché gli impegni assunti per loro conto per effetto di garanzie prestate di qualunque tipo. Queste informazioni devono essere fornite glibalmente per ogni categoria.
Articolo 41
1. le indicazioni prescritte dall'articolo 15, paragrafo 3, della direttiva 78/660/CEE devono essere fornite per gli elementi di attivo considerati come immobilizzi ai sensi dell'articolo 35 della presente direttiva. L'obbligo di indicare separatamente le correzioni di valore non si applica tuttavia al caso in cui uno Stato membro abbia autorizzato una compensazione tra le correzioni di valore ai sensi dell'articolo 34, paragrafo 2, della presente direttiva. In questo caso le correzioni di valore possono essere raggruppate con altre voci.
2. Gli Stati membri prescrivono agli enti creditizi di fornire inoltre nell'allegato le seguenti indicazioni:
a) la ripartizione dei valori negoziabili, riportati nelle voci da 5 ad 8 dell'attivo, in valori quotati in borsa e non quotati in borsa;
b) la ripartizione dei valori negoziabili riportati nelle voci 5 et 6 dell'attivo in valori considerati o non considerati immobilizzi finanziari a norma dell'articolo 35, nonché il criterio adottato per distinguere le due categorie di valori negoziabili;
c) gli importi delle operazioni di leasing, ripartiti fra le rispettive voci dello stato patrimoniale;
d) la ripartizione delle voci 13 dell'attivo e 4 del passivo, nonché delle voci 10 e 18 (presentazione verticale) o A 6 e A 11 (presentazione orizzontale) e delle voci 7 e 17 (presentazione verticale) o B 7 e B 9 (presentazione orizzontale) del conto profitti e perdite, tra i principali elementi che le compongono, qualora tali elementi abbiano rilevanza per la valutazione dei bilanci. Occorre inoltre fornire spiegazioni sull'ammontare e sulla natura dei suddetti elementi;
e) gli oneri versati per passività subordinate dall'ente creditizio nel corso dell'esercizio;
f) il fatto che un ente creditizio presti servizi di gestione o di intermediazione a terzi, se l'entità di questo tipo di affari sia rilevante rispetto al complesso delle attività dell'ente;
g) l'importo globale degli elementi d'attivo e degli elementi di passivo espressi in monete straniere, convertito nella quale sono redatti i bilanci;
h) l'indicazione dei tipi di operazioni a termine in essere alla data di chiusura del bilancio, precisando segnatamente per ciascun tipo di operazione se una parte significativa delle medesime è stata avviata per coprire gli effetti delle fluttuazioni dei tassi d'interesse, dei tassi di cambio o dei prezzi di mercato e se una significativa parte delle stesse rappresenta operazioni commerciali. Questi tipi di operazioni comprendono tutte quelle per le quali i proventi o gli oneri devono essere inclusi a norma dell'articolo 27, voce 6, dell'articolo 28, voce A 3 o B 4, dell'articolo 29, punto 3, ad esempio su divise, metalli preziosi, valori mobiliari, certificati di deposito e merci.
SEZIONE 9
DISPOSIZIONI RELATIVE AI CONTI CONSOLIDATI
Articolo 42
1. Salvo disposizioni contrarie della presente sezione, gli enti creditizi redigono conti consolidati e una relazione consolidata di gestione in conformità della direttiva 83/349/CEE.
2. Nella misura in cui uno Stato membro non abbia fatto ricorso all'articolo 5 della direttiva 83/349/CEE, il paragrafo 1 del presente articolo si applica altresì alla imprese madri aventi come unico oggetto la presa di partecipazioni presso imprese figlie, nonchè la gestione e la valorizzazione di tali partecipazioni allorchè le imprese figlie sono esclusivamente o principalmente enti creditizi.
Articolo 43
1. La direttiva 83/349/CEE si applica fatti salvi l'articolo 1 della presente direttiva e il paragrafo 2 del presente articolo.
2. a) Gli articoli 4, 6, 15 e 40 della direttiva 83/349/CEE non sono applicabili.
b) Gli Stati membri possono assoggettare l'applicazione dell'articolo 7 della direttiva 83/349/CEE alle seguenti condizioni supplementari:
- l'impresa madre si è dichiarata garante degli impegni assunti dall'impresa esentata; questa dichiarazione forma oggetto di pubblicità nei conti dell'impresa esentata;
- l'impresa madre è un ente creditizio ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 1, lettera a), della presente direttiva.
c) Le informazioni di cui all'articolo 9, paragrafo 2, primi due trattini, della direttiva 83/349/CEE, relative:
- all'importo delle immobilizzazioni,
- all'importo netto del volume d'affari,
sono sostituite dalle informazioni relative al risultato globale delle voci 1, 3, 4, 6, e 7 dell' articolo 27 o delle voci B1, B2, B3, B4 e B7 dell'articolo 28 della presente direttiva.
d) Qualora, in seguito all' applicazione dell'articolo 13, paragrafo 3, lettera c), della direttiva 83/349/CEE un'impresa figlia che sia un ente creditizio non sia inclusa nei conti consolidati, ma le sue azioni siano temporaneamente detenute per un'operazione di assistenza finanziaria finalizzata al suo risanamento o salvataggio, i conti annuali di detta impresa sono acclusi ai conti consolidati fornendo, nell'allegato agli stessi informazioni supplementari sulla natura e sui termini dell'operazione di assistenza finanziaria.
e) Uno Stato membro può applicare l'articolo 12 della direttiva 83/349/CEE anche a due o più istituti di credito che, pur non trovandosi nelle relazioni di cui all'articolo 1, paragrafo 1 o 2, della stessa direttiva sono sottoposti a una direzione unitaria senza che essa sia stata stabilita in virtù di un contratto o di una clausola statutaria.
f) L'articolo 14, della direttiva 83/349/CEE, eccettuato il paragrafo 2, si applica con riserva della disposizione seguente:
qualora l'impresa madre sia un ente creditizio e una o più imprese figlie da consolidare non abbiano tale forma, dette imprese figlie non possono essere escluse dal consolidamento nel caso in cui la loro attività costituisca il prolungamento diretto dell'attività bancaria o consista in servizi ausiliari della suddetta, quali il leasing, il factoring, la gestione dei fondi comuni d'investimento, la gestione di servizi informatici o attività analoghe.
g) Per la struttura dei conti consolidati:
- si applicano gli articoli 3, da 5 a 26 e da 29 a 34 della presente direttiva;
- il riferimento all'articolo 15, paragrafo 3, della direttiva 78/660/CEE, contenuto nell'articolo 17 della direttiva 83/349/CEE, si applica agli elementi dell'attivo considerati come immobilizzazioni ai sensi dell'articolo 35 della presente direttiva.
h) Per il contenuto dell'allegato dei conti consolidati, si applica l'articolo 34 della direttiva 83/349/CEE, fatte salve le disposizioni degli articoli 40 e 41 della presente direttiva.
SEZIONE 10
PUBBLICITÀ
Articolo 44
1. I conti annuali degli enti creditizi regolarmente approvati, la relazione sulla gestione e la relazione della persona incaricata della revisione dei conti formano oggetto di una pubblicità effettuata secondo le modalità previste dalla legislazione nazionale in conformità dell'articolo 3 della direttiva 68/151/CEE (1).
(1) GU n. L 65 del 14.3.1968, pag. 8.
Tuttavia, la legislazione nazionale può consentire che la relazione sulla gestione non costituisca oggetto della pubblicità sopra menzionata. In tal caso, la relazione sulla gestione è tenuta a disposizione del pubblico presso la sede sociale o, in assenza, presso la sede principale nello Stato membro in questione. Di tale relazione gli interessati possono ottenere copia integrale o parziale su semplice richiesta; il prezzo di tale copia non deve superare il costo amministrativo.
2. Il paragrafo 1 si applica altresì ai conti consolidati regolarmente approvati, alla relazione consolidata sulla gestione e alla relazione della persona incaricata della revisione dei conti.
3. Tuttavia, qualora l'ente creditizio che ha redatto i conti annuali o i conti consolidati sia organizzato in una forma diversa da quelle elencate all'articolo 1, paragrafo 1, della direttiva 78/660/CEE e non sia soggetto, a norma della legislazione nazionale, a un obbligo di pubblicità per i documenti di cui ai paragrafi 1 e 2 del presente articolo analogo a quello previsto all'articolo 3 della direttiva 68/151/CEE, esso deve almeno tenerli a disposizione del pubblico presso la propria sede sociale. Deve essere possibile ottenere copia di questi documenti a semplice richiesta. Il prezzo di tale copia non deve superare il costo amministrativo.
4. I conti annuali e i conti consolidati degli enti creditizi devono essere pubblicati in ogni Stato membro in cui tali enti hanno succursali ai sensi dell'articolo 1, terzo trattino, della direttiva 77/780/CEE. Detto Stato membro può imporre che la pubblicazione di detti documenti venga effettuata nella sua lingua ufficiale.
5. Gli Stati membri prevedono adeguate sanzioni, qualora venga omessa la pubblicità contemplata dal presente articolo.
SEZIONE 11
REVISIONE
Articolo 45
Uno Stato membro può non applicare l'articolo 2, paragrafo 1, lettera b) punto iii), della direttiva 84/253/CEE (2) alle casse di risparmio pubbliche qualora il controllo legale dei documenti di tali enti di cui all'articolo 1, paragrafo 1, di detta direttiva sia riservato a una società di revisione esistente per le casse di risparmio al momento dell'entrata in vigore della presente direttiva, il cui responsabile soddisfi almeno alle condizioni fissate dagli articoli da 3 a 9 della direttiva 84/253/CEE.
(2) GU n. L 126 del 12.5.1984, pag. 20.
SEZIONE 12
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 46
Il comitato di contatto istituito dall'articolo 52 della direttiva 78/660/CEE ha altresì, in una composizione appropriata, il compito:
a) di agevolare, fatti salvi gli articoli 169 e 170 del trattato, un'applicazione armonizzata della presente direttiva mediante regolare concertazione, in particolare sui problemi concreti della sua applicazione;
b) di consigliare, se necessario, la Commisione sui complementi e sugli emendamenti ad apportare alla presente direttiva.
Articolo 47
1. Gli Stati membri adottano le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva non oltre il 31 dicembre 1990. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
2. Uno Stato membro può prevedere che le disposizioni di cui al paragrafo 1 siano applicate per la prima volta ai conti annuali e ai conti consolidati dell'esercizio che ha inizio il 1 gennaio 1993 o nel corso di tale anno.
3. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che adottano nel campo disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 48
Cinque anni dopo la data di cui all'articolo 47, paragrafo 2, il Consiglio procede, su proposta della Commissione, all'esame e, se del caso, alla revisione delle disposizioni della presente direttiva che prevedono una facoltà per gli Stati membri, nonchè dell'articolo 2, paragrafo 1, e degli articoli 27, 28 e 41 in funzione dell'esperienza acquista nell'applicazione della presente direttiva e, in particolare, degli obiettivi di maggior trasparenza ed armonizzazione delle prescrizioni previste dalla presente direttiva.
Articolo 49
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 8 dicembre 1986.