31996R0385
L 056/21
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 385/96 НА СЪВЕТА
от 29 януари 1996 година
относно защитата срещу вредните практики при ценообразуването в корабостроенето
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
(1)
като има предвид проведените под егидата на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие многостранни преговори, които завършиха със сключването на 21 декември 1994 г. на споразумение за нормалните условия на конкуренция при корабостроенето и ремонта на кораби за превоз на стоки (наричано по-нататък „споразумението за корабостроене“);
(2)
като има предвид, че в рамките на Споразумението за корабостроене бе признато, че особените характеристики на операциите по покупка на кораби правят невъзможно да се прилагат на практика компенсационни и антидъмпингови мита съгласно член VI от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) 1994 г., Споразумението за субсидиите и компенсационните мерки и Споразумението за прилагане на член VI от ГАТТ, 1994 г., приложени към споразумението за създаване на Световната търговска организация; като има предвид, че необходимостта да се предвиди ефикасно средство на защита срещу продажбите на кораби под тяхната нормална стойност, което причинява вреди, доведе до подписването на кодекс за вредните практики при ценообразуването в корабостроенето, който, съвместно с основните принципи, съставлява приложение III към Споразумението за корабостроене (наричано по-нататък „Кодекс ВПЦ“);
(3)
като има предвид, че текстът на Кодекс ВПЦ се основава главно на Споразумението за прилагане на член VI от ГАТТ, 1994 г., но се отклонява от него, когато това е оправдано от особените характеристики на операциите по закупуване на кораби; като има предвид, че при това положение е целесъобразно да се въведат разпоредбите от Кодекса ВПЦ в законодателството на Общността, доколкото е възможно, въз основа на текста на Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (3);
(4)
като има предвид важното значение на Споразумението за корабостроене и законовите разпоредби, произтичащи от това за общностното право;
(5)
като има предвид, че с оглед да запази равновесието между правата и задълженията, установено със Споразумението за корабостроене, Общността следва да предприеме по отношение на всяка вредна практика при ценообразуването, целяща продажба на кораби под нормалната им цена, което причинява вреди за промишлеността на Общността;
(6)
като има предвид, че по отношение на строителите на плавателни съдове от страните по Споразумението за корабостроене, продажбата на плавателен съд може да бъде обект на разследване от страна на Общността само ако купувачът на кораба е купувач от Общността и при условие че корабът не е военен;
(7)
като има предвид, че е желателно да се установят ясни и подробни правила, свързани с изчисляването на нормалната стойност, и че е целесъобразно да бъде уточнено по-специално, че тази стойност следва да се основава, ако е възможно, на представителна продажба на подобен кораб в течение на нормална търговска операция в страната износител; като има предвид, че е важно да се определят обстоятелствата, при които продажба на вътрешния пазар може да се оцени като продажба на загуба и да бъде отклонена в полза на продажба на подобен кораб на трета страна или на нормалната съставна стойност; като има предвид, че е желателно също да се гарантира точно разпределение на разходите, в т.ч. в случаи на хвърляне на котва; като има предвид, че е необходимо също за съставянето на нормалната стойност да се обозначи методът, който ще се прилага за определяне на сумите на разходите по продажба, административните разходи и другите общи разходи, както и маржът на печалбата, който следва да се включи в тази стойност;
(8)
като има предвид че, за да може да се прилага коректно новият инструмент за борба с вредните практики при ценообразуването, Комисията трябва да вземе всички необходими мерки за проверка, в големите конгломерати и холдинги на трети страни, законността на таксите при вноса, когато става дума за оценка на структурата на себестойността;
(9)
като има предвид че, за определянето на нормалната стойност за страните, в които няма развита пазарна икономика, се оказва разумно да се определят правилата на процедура за избор на третата страна, подходяща за пазарна икономика, която ще послужи за позоваване за това и, когато не е възможно да се определи подходяща трета страна, да се предвиди, че нормалната стойност може да бъде установена на всякаква друга разумна база;
(10)
като има предвид, че е целесъобразно да се определи цена на износа и да се изброят уточненията, които е необходимо да се внесат в случай, че се прецени, че е уместно да се възстанови такава цена, като се започне от първата цена на свободния пазар;
(11)
като има предвид, че за да се осигури справедливо сравняване между цената на износа и нормалната цена, е целесъобразно да се изброят факторите, в т.ч. договорните санкции, които са в състояние да засегнат цените и тяхното сравнение;
(12)
като има предвид, че е желателно да се установят ясни и детайлни насоки, отнасящи се до факторите, които могат да допринесат за определяне дали продажбата, която е предмет на вредни практики при ценообразуването е причинила или рискува ди причини съществена вреда; като има предвид, че когато се полагат усилия за показване, че равнището на засегнатата цена на продажба е причина за вредата, нанесена на промишленост от Общността, е уместно да се отчетат действията на други фактори и в частност на пазарните условия в Общността;
(13)
като има предвид, че е препоръчително да се определи понятието „промишленост на Общността“ с позоваване на капацитета за построяване на подобен кораб и да се предвиди, че свързаните с износителите страни могат да бъдат изключени от тази промишленост и да се определи понятието „свръзани“;
(14)
като има предвид, че е необходимо да се определят основните и процедурни условия за подаване на жалба срещу действие, свързано с вредните практики при ценообразуването, както и степента на подкрепа, с която тази жалба може да се ползва от страна на промишлеността на Общността и да се уточни информацията относно купувача на кораба, вредните практики при ценообразуването, вредата и причинната връзка, каквато такава жалба следва да съдържа; като има предвид, че е целесъобразно също да се уточнят валидните процедури за отхвърляне на жалбите или за образуване на производства;
(15)
като има предвид, че когато купувачът на кораба, който е бил предмет на вредните практики при ценообразуването, е установен на територията на друга договаряща се страна по Споразумението за корабостроене, една жалба може също да съдържа искане за започване на разследване от страна на властите на тази договаряща се страна; като има предвид, че такова искане се предоставя на властите на договарящата се страна, когато това е оправдано;
(16)
като има предвид, че при необходимост разследването може да бъде открито също и в резултат на писмена жалба от властите на договаряща се страна по Споразумението за корабостроене съгласно настоящия регламент и при условията на Споразумението за корабостроене;
(17)
като има предвид, че е необходимо да се определи по какъв начин на засегнатите страни ще бъдат предоставени сведенията, които властите изискват, и да им се предоставят повече възможности да представят всички релевантни доказателства и да защитят своите интереси; като има предвид, че е желателно също да се определят ясно правилата и процедурите, които ще се следват в течение на разследването и да се предвиди в частност, че заинтересованите страни трябва да се запознаят, да представят своята гледна точка и да предоставят сведенията в определените срокове, за да може те да бъдат взети предвид; като има предвид, че е целесъобразно също да се определят условията, в които една заинтересована страна може да има достъп до информация, предоставена от други заинтересовани страни, и да я коментира; като има предвид, че би било целесъобразно също да се установи сътрудничество между държавите-членки и Комисията по отношение събирането на информацията;
(18)
като има предвид, че е необходимо да се предвиди, че приключването на разследването, независимо дали ще се наложи или не такса за вредните практики при ценообразуването, ще настъпи най-късно след една година, считано от датата на началото на разследването или датата на доставка на кораба, в зависимост от случая; като има предвид, че разследванията или процедурите следва да бъдат приключени, когато обхватът на вредните практики при ценообразуването е сведен до минимум;
(19)
като има предвид, че разследването може да бъде приключено, без да се налага такса за вредните практики при ценообразуването, ако сделката за кораба, който е бил обект на действие, свързано с вредните практики при ценообразуването, е анулирана окончателно и безусловно или ако е била приета друга еквивалентна мярка; като има предвид, че е целесъобразно все пак да се отдели специално внимание на това, преследваната с настоящия регламент цел да не бъде засегната;
(20)
като има предвид, че налагането на такси при вредните практики при ценообразуването, които да съответстват на обхвата на вредните практики при ценообразуването, трябва да бъде приложено с решение върху корабостроителя, чиято продажба на кораб въз основа на вредна практика при ценообразуването е причинила вреда на промишлеността на Общността, когато всички условия, предвидени в настоящия регламент, са изпълнени; като има предвид, че следва да бъдат предвидени, уточнени и детайлизирани правила за прилагането на такова решение; включително всички необходими мерки за неговото действително изпълнение, в частност предприемането на ответни мерки, ако корабостроителят не изплати в предвидения срок таксите, дължими за вредните практики при ценообразуването;
(21)
като има предвид, че е необходимо да се предвидят точни правила по отношение отказа от правото на натоварване или разтоварване в пристанища на Общността на кораби, произведени от строителя, подложен на ответни мерки;
(22)
като има предвид, че задължението да изплатят такси за вредните практики при ценообразуването изтича само когато тази такса е била изцяло пратена или в края на периода, по време на който са се прилагали ответните мерки;
(23)
като има предвид, че нито една предприета по силата на настоящия регламент мярка не следва да се противопоставя на интереса на Общността;
(24)
като има предвид че при прилагането на настоящия регламент Общността трябва да си дава сметка за необходимостта от бързо и ефикасно действие;
(25)
като има предвид, че е необходимо да се предвиди, че редовно на някои етапи от разследването трябва да се осъществява консултация с консултативен комитет; като има предвид, че този комитет е съставен от представители на държавите-членки и от един представител на Комисията в качеството му на председател;
(26)
като има предвид, че е важно да се предвидят посещения за проверка на предоставените сведения, свързани с вредните практики при ценообразуването и вредата, като е разумно тези посещения да зависят от качеството на отговорите на получените въпросници;
(27)
като има предвид, че е необходимо да се предвиди, че когато страните не сътрудничат по удовлетворителен начин, да могат да бъдат използвани други сведения по смисъла на определенията и че тези сведения могат да бъдат по-неблагоприятни за въпросните страни, отколкото в случай, че са сътрудничили;
(28)
като има предвид, че следва да бъдат установени разпоредби, що се отнася до обработката на поверителните сведения, така че да се избегне разкриването на служебни тайни;
(29)
като има предвид, че е особено важно страните, които имат право на подобна обработка, да бъдат информирани правилно за най-съществените факти и съображения и че тази информация се използва, като се отчита процесът на взимане на решения в Общността, в срок, позволяващ на страните да защитят своите интереси,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Принципи и определения
1. Такса за вредни практики при ценообразуването може да се наложи на строител на кораб, предмет на вредни практики при ценообразуването, чиято продажба на купувач, различен от купувач от страната, от която произхожда корабът, причинява вреда.
2. Кораб се счита за предмет на вредни практики при ценообразуването, когато експортната цена на продадения кораб е по-ниска от сравнима цена, прилагана при нормална търговска операция за подобен кораб, продаден на купувач от страната износител.
3. По смисъла на настоящия регламент:
а)
терминът „кораб“ се възприема за всякакъв кораб за далечно плаване на собствен ход от 100 бруто регистър тона нагоре, използван за превоз на стоки или хора или за осигуряване на специализирана услуга (например ледоразбивач или кораб за драгажна дейност), както и всякакви влекачи с 365 kW и повече мощност;
б)
изразът „подобен кораб“ се възприема като кораб от същия тип, предназначен за същата цел, имащ приблизително същите размери като оценявания кораб и притежаващ много близки характеристики;
в)
изразът „същата обща категория кораб“ означава кораб от същия тип и предназначен за същата цел на ползване, но с достатъчно различни размери;
г)
понятието „продажба“ означава учредяването или прехвърлянето на право на собственост върху кораб, с изключение на правата на собственост, които са присъдени или придобити по смисъла единствено да послужат за обезпечение за обичаен търговски заем;
д)
изразът „право на собственост“ се възприема като всяко договорно право или право на собственост, позволяващо на бенефициер/ите на такива права да извличат печалба от експлоатацията на кораб по начин, сравним в съществена степен с такава, при която собственик може да извлече печалба. За да се определи дали такава съотносимост е налице, се отчитат, inter alia, следните елементи:
i)
условията и обстоятелствата на сделката;
ii)
действащите търговски практики в сектора;
iii)
ако корабът, обект на сделката, е интегриран в дейностите на бенефициента или бенефициентите и
iv)
ако фактически е вероятно притежателите на такива права да извлекат печалба и да поемат рискове, съответстващи на експлоатацията на кораба по време на значителна част от неговия живот на ползване;
е)
терминът „купувач“ означава всяко физическо лице или всяко дружество, които придобиват право на собственост, включително въз основа на договор за наем или на дългосрочен договор за беърбоут чартър, по повод първоначалното прехвърляне, извършено от строителя на плавателни съдове, пряко или непряко, включително физическо лице или дружество, което притежава или контролира купувач или дава инструкции на купувача. Физическо лице или дружество притежава купувача, когато има участие, надхвърлящо 50 % от неговия капитал. Физическо лице или дружество контролира купувач, когато правно или на практика е в състояние да упражнява принуда или да оказва въздействие върху купувача, което се предполага да е случаят, когато участието в капитала достига 25 %. Ако собствеността на един купувач е установена, се предполага, че не е налице различим контрол на дружеството, освен ако не се докаже противното. Може да има повече от един купувач за един кораб.
ж)
терминът „дружество“ означава всяко дружество или предприятие от гражданското или търговското право, включително кооперативните сдружения и другите юридически лица, зависещи от публичното или частното право, с изключение на тези, които са с нестопанска цел;
з)
изразът „договаряща се страна“ означава всяка трета страна, която е страна по Споразумението за корабостроене.
Член 2
Определяне на наличието на вредна практика при ценообразуването
1. Нормалната стойност е нормално основаваща се платената или предстояща да се плати цена в рамките на обичайната търговска практика за подобен кораб от независим купувач в страната износител.
2. Цените, прилагани между страни, които изглеждат сдружени или сключили помежду си споразумение за уреждане на компенсации, могат да бъдат смятани за цени, прилагани в рамките на обичайната търговска практика и да бъдат използвани за установяване на нормалната стойност, само ако е установено, че тези цени не са засегнати от това отношение.
3. Когато никаква продажба на подобни кораби не е извършвана в рамките на обичайната търговска практика, или когато заради особена пазарна ситуация, такива продажби не позволяват подходящо сравнение, нормалната цена на подобния кораб се изчислява на базата на цена на подобен кораб, прилагана в рамките на обичайната търговска практика, когато корабът е изнесен към подходяща трета страна при условие че тази цена е представителна. Ако не са налице продажби към подходяща трета страна или те не позволяват валидно сравнение, нормалната стойност на подобния кораб се изчислява на базата на производствената цена в страната на произход, увеличен с разумна сума за разходи по продажбата, административни разходи и други общи разходи, както и с маржа на печалбата.
4. Продажбите на подобни плавателни съдове на вътрешния пазар на страната износител или продажбите в трета страна на цени, по-ниски от общите производствени разходи (постоянни и променливи), увеличени с разходите за продажба, административните разходи и други общи разходи могат да се оценяват като непопадащи в рамките на обичайната търговска практика заради тяхната цена и могат да не бъдат вземани предвид при определянето на нормалната стойност, само ако е определено, че такива продажби се осъществяват на цени, които не позволяват покриването на всички разходи в разумен срок, като последният се оценява нормално на пет години.
5. Разходите нормално се изчисляват на базата на счетоводните документи на корабостроителя, който е обект на разследването, при условие че тези документи са издържани в съответствие със счетоводните принципи, общоприети в съответната страна и че е обозначено, че тези документи отразяват по обоснован начин разходите, свързани с производството и продажбата на оценявания кораб.
Отчитат се утвърдените доказателства, отнасящи се до точното разпределение на разходите при условие че е видно, че този тип разпределение е било използвано постоянно в миналото. При липса на по-подходящ метод се отдава предпочитание на система за разпределение на разходите, основаваща се на оборота. Освен ако това вече не е отразено при разпределението на разходите, визирани в настоящия параграф, разходите се уточняват по подходящ начин в зависимост от невъзобновяемите елементи на разходите, от които се ползва бъдещото и/или текущо производство и обстоятелствата, в които разходите са били засегнати от операциите по отпътуване.
6. Сумите, съответстващи на разходите по продажбата, на административните разходи и други общи разходи, както и на печалбите, се основават на реални данни, свързани с производството и продажбите, в рамките на нормалните търговски операции, на подобни кораби от строителя, обект на разследването. Когато тези суми не могат да бъдат така определени, те могат да се определят на базата:
а)
на средната сума, равняваща се на реалните разходи, които другите корабостроители от страната на произход са разходвали или получили по отношение на строителството и продажбата на подобни кораби на вътрешния пазар на тази страна;
б)
на реалните разходи, които въпросният корабостроител е разходвал или получил в рамките на обичайната търговска практика, що се отнася до строителството и продажбата на вътрешния пазар на страната на произход от същата обща категория кораби;
в)
на всякакъв друг разумен метод при условие че сумата, съответстваща на така установената печалба не надхвърля печалбата, нормално осъществена от други корабостроители при продажби на кораби от същата обща категория на вътрешния пазар на страната на произход.
От друга страна, печалбата, добавена към стойността на корабостроенето, се изчислява във всички случаи на базата на средната печалба, реализирана в рамките на разумен срок, който нормално не надхвърля шест месеца както преди, така и след продажбата, която е обект на разследването, и представлява разумна печалба в момента на каузалната печалба. При това изчисление се елиминира всяко нарушение, което би довело до неоснователна печалба в момента на продажбата.
7. Като се отчита дължината на срока между датата на договора и тази на доставка на корабите, нормалната стойност не включва действителните разходи, за които корабостроителят докаже, че са в резултат на форсмажорни обстоятелства и че чувствително превишават нарастването на разходите, които корабостроителят би могъл основателно да предвиди и да вземе предвид в момента, когато са били установени най-важните условия на продажбата.
8. В случай на продажби, осъществени от страни, които нямат пазарна икономика и в частност от тези, за които се прилага Регламент (ЕО) № 519/94 на Съвета от 7 март 1994 г. относно общия режим, валиден за вноса от някои трети страни и за отмяна на Регламенти (ЕИО) № 1765/82, (ЕИО) № 1766/82 и (ЕИО) № 3420/83 (4), нормалната стойност се определя на базата на цената или на стойността на строежа в трета страна с пазарна икономика на цена, прилагана от такава трета страна по отношение на други държави, в т.ч. Общността или, когато това не е възможно, на всяка друга разумна основа, в т.ч. ефективно платената цена или предстояща да се плати в Общността за подобен кораб, надлежно уточнена, ако е необходимо, за да се включи в нея разумен марж на печалбата.
Трета страна с подходяща пазарна икономика се избира на базата на основателни критерии, като се отчитат всяка надеждна информация налична в момента на избор. Отчитат се също и сроковете.
Страните в разследването се уведомяват бързо след началото на производството за избора на третата страна с пазарна икономика и разполагат с десет дни за представяне на техните коментари.
9. Експортната цена е реално платената или предстоящата да бъде платена цена за разглеждания кораб.
10. Когато няма експортна цена или когато е явно, че експортната цена не е надеждна поради съществуването на сдружение или на споразумение за уреждане на компенсации между корабостроителя и купувача или трети, експортната цена може да се определи на основата на цената, на която корабът е препродаден за първи път на независим купувач или, ако корабът не е препродаван на независим купувач или не е препродаван в страната, където е бил продаден първоначално, на всяка друга разумна основа.
В такива случаи уточненията се извършват, за да се отчетат всички разходи, в т.ч. таксите и данъците, произтекли между първоначалната продажба и препродажбата, и на маржа на печалбата, за да се установи надеждна експортна цена.
Разходите, заради които се извършва уточняване, включват нормално понесените от един купувач, но платени от всяка страна, която развива дейност във вътрешността или извън Общността и която изглежда, че е свързана със строителя или с купувача или е сключила с този строител или с този купувач споразумение за уреждане на компенсации, включващи главно следните елементи: обичаен транспорт, застраховка, поддръжка, разтоварване и допълнителни разходи; митнически сборове и други данъци, плащани в страната-вносител във връзка с покупката на кораба, както и разумен марж за разходите по продажбата, общите и административните разходи и печалбата.
11. Пристъпва се към справедливо сравнение между експортната цена и нормалната стойност. Това сравнение се прави на същия етап от търговията и за същите продажби, извършени на възможно най-близките дати, като по този начин се имат предвид нормално продажбите, осъществени в трите месеца, предхождащи или следващи продажбата, която е обект на разследването, или, при липса на такива продажби, в подходящ период. Във всеки случай според особеностите се отчитат разликите, засягащи сравнимостта на цените, в т.ч. разликите, свързани с условията на продажба, с договорените санкции, с облагането, с етапа на търговия, с количествата и с физическите характеристики, и с всички други разлики, за които е било също показано, че засягат сравнимостта на цените. Когато в случаите, визирани в параграф 10, е била засегната сравнимостта на цените, нормалната цена се установява при еквивалентен етап от търговията на експортната цена, изчислен когато са отчетени надлежно елементите, които настоящият параграф позволява да се вземат предвид. Избягва се повторението на уточненията, особено когато става дума за различия, отнасящи се до отстъпки и за договорени санкции. Когато сравняването на цените изисква преизчисляване на валути, това преизчисляване се извършва при използване на обменния курс в сила на датата на продажбата, с изключение на случаите когато продажба на чужда валута в същото време на пазарите е пряко свързана с оценяваната продажба за износ, се използва обменен курс за срочна продажба. По смисъла на настоящата разпоредба, датата на продажбата е тази, на която са фиксирани най-важните условия на продажбата, т.е. обикновено датата на договора. Все пак, ако най-важните условия на продажба се променят чувствително на друга дата, обменният курс, който се взема предвид, е действащият на датата на промяната. В подобен случай подходящите уточнения се извършват така че да се вземе предвид всякакъв възможен неблагоразумен ефект върху маржа на вредните практики при ценообразуването, който може да се отдаде единствено на промените в обменния курс между първата дата на продажбата и датата, когато е настъпила промяната.
12. Под условие за съществените разпоредби, уреждащи справедливо сравнение, съществуването на вредните практики при ценообразуването нормално се установява на базата на сравнение на нормалната средно претеглена стойност със средно претеглената величина на цените от всички продажби или чрез сравнение на нормалните индивидуални стойност и индивидуалните експортни цени, сделка по сделка. Все пак една нормална стойност, установена на средно претеглена величина, може да бъде сравнена с цените на всички индивидуални продажби, ако конфигурацията на експортните цени се различава чувствително между различните купувачи, региони или периоди и ако специфичните методи, уточнени в първото изречение на настоящия параграф не биха позволили да бъде отразено в пълна степен прилагането на вредна практика при ценообразуването.
13. Обхватът на вредната практика при ценообразуването е сумата, с която нормалната стойност надхвърля експортната цена. Когато обхватът на вредната практика при ценообразуването варира, може да бъде установен средно претеглен марж на цената.
Член 3
Определяне на наличието на вреда
1. За нуждите на настоящия регламент терминът „вреда“ се възприема, освен ако не е определено друго, като съществена вреда, причинена на промишлеността на Общността, като заплаха за съществена вреда за промишлеността на Общността или като съществено забавяне при създаването на такава промишленост на Общността и се тълкува съобразно разпоредбите на настоящия член.
2. Определянето на наличието на вреда се основава на положителни доказателства и съдържа обективно проучване: а) на ефекта от продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност за подобните кораби на пазара на Общността и б) на посрещането на тази продажба от промишлеността на Общността.
3. Що се отнася до ефекта върху цените от продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, се изследва дали е имало за извършената продажба на цена, по-ниска от нормалната стойност, значително подценяване на цената по отношение на цените на подобни плавателни съдове от промишлеността на Общността или дали тази продажба има, по друг начин, за цел да свие чувствително цените или да възпрепятства в значителна степен нарастването на цените, които без това обстоятелство биха се постигнали. Един-единствен или няколко от тези фактори не представляват непременно база за окончателно решение.
4. Когато продажбите на кораби, произхождащи от повече от една страна, са едновременно обект на разследвания за действия, свързани с вредните практики при ценообразуването, ефектите на тези продажби могат да бъдат цел на кумулативна оценка само: а) ако маржът на вредната практика при ценообразуването, установена в отношение с покупките, произхождащи от всяка страна, надхвърля минималното равнище по смисъла на член 7, параграф 3, и б) ако кумулативна оценка на ефектите от продажби е подходяща, като се отчитат условията на конкуренция между плавателните съдове, продадени от строителите извън Общността на купувача и условията на конкуренция между тези кораби и подобни кораби от Общността.
5. Изследването на влиянието от продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, върху съответната промишленост на Общността, съдържа оценка на всички фактори и съществени икономически показатели, които влияят върху ситуацията на това производство, в т.ч. фактът, когато дадено производство не е преодоляло изцяло ефектите от прилагане на дъмпинг в миналото, на вредната практика при ценообразуването или на субсидията, действителния обхват на вредната практика при ценообразуването, ефективното и потенциално намаление на продажбите, на производството, на пазарния дял, на производителността, на рентабилността на инвестициите или на използването на капацитета; факторите, които влияят върху цените в Общността, негативните, действителни и потенциални ефекти върху паричния поток, стоковите запаси, заетостта, заплатите, икономическия ръст, способността за мобилизиране на капитали или на инвестиции. Този списък не е изчерпателен и един или няколко от тези фактори не представляват непременно база за окончателно решение.
6. Трябва да бъде показано посредством всички релевантни доказателства във връзка с параграф 2, че продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, причинява или е причинила вреда по смисъла на настоящия регламент. В този случай, това налага доказването, че равнищата на цените, визирани в параграф 3, имат отражение върху промишлеността на Общността по смисъла на параграф 5 и че това отражение е такова, че може да бъде оценено като сериозно.
7. Познатите фактори, различни от продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, които в същия момент причиняват вреда на промишлеността на Общността, също се изучават така че вредата, причинена от тези различни фактори не се приписва на продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, по смисъла на параграф 6. Факторите, които могат да бъдат оценени като във връзка с това, включват, между другото, обема и цените на извършените продажби на цени, не по-ниски от нормалната стойност, от строители от страни, различни от тези на страната износител, договарянето на искането или промените на конфигурацията на потреблението, ограничителните търговски действия на строителите от трети страни и от Общността и конкуренцията между същите тези строители, развитието на техниката, както и резултатите от износа и производителността на промишлеността на Общността.
8. Ефектът от продажбите на цена, по-ниска от нормалната стойност, се оценява по отношение строителството на подобни плавателни съдове в Общността, когато наличните данни позволяват да се идентифицира това строителство на базата критерии като действията по строителството, продажбите и печалбите на строителите. Ако не е възможно да се идентифицира поотделно това строителство, ефектите от продажбите на цена по-ниска от нормалната стойност се оценяват чрез изучаване на строителството на групата или на най-тясната гама от кораби, включително подобни кораби, за която или за който могат да бъдат предоставени необходимите сведения.
9. Определението, водещо до заключение за заплаха от съществена вреда, се основава на факти, а не само на твърдения, предположения или на далечни възможности. Промяната на обстоятелствата, която би създала ситуация, при която продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, би причинила вреда, трябва да бъде ясно предвидима и неминуема.
За да се определи наличието на заплаха от съществена вреда, е целесъобразно да се вземат предвид, между другото, и фактори като:
а)
достатъчния и свободно разполагаем капацитет на строителя или неминуемото и съществено нарастване на капацитета на строителя, отбелязваща вероятността за съществено нарастване на продажбите на цени, по-ниски от нормалната стойност, като се отчита наличието на други пазари на износ, които могат да погълнат допълнителния износ; и
б)
дали износът на кораби на цени, които биха могли да намалят чувствително цените или да възпрепятстват в забележима степен нарастването на тези цени би допринесъл за нарастването на търсенето на нови покупки от други страни.
Никой от тези фактори не представлява необходимата база за окончателно решение, но съвкупността от взетите предвид фактори трябва да доведе до заключение, че други продажби на цена, по-ниска от нормалната стойност, са неминуеми и че ще настъпи съществена вреда, ако не бъдат взети защитни мерки.
Член 4
Определение за производство на Общността
1. По смисъла на настоящия регламент като „производство на Общността“ се възприема съвкупността от строителите в Общността, способни да построят подобен кораб с инсталациите си в момента или да адаптират тези инсталации в желано време, за да построят подобен кораб, или тези измежду тях, чийто капацитет на строителство на подобен кораб представляват преобладаваща част, по смисъла на член 5, параграф 6, от общия капацитет на Общността за построяване на подобен кораб. Все пак, когато строителите са свързани с разглеждания строител, с износителите или с купувачите или самите те са купувачи на кораб, продаван на цена, за която се претендира, че е свързана с вредните практики при ценообразуването, изразът „производство на Общността“ може да се тълкува като означаващ останалите строители.
2. По смисъла на параграф 1, строителите се смятат за свързани с разглеждания строител, с износителите или с купувачите, само: а) ако един от тях, пряко или непряко, контролира другия, или б) ако и двамата, пряко или непряко, са контролирани от трети, или в) ако, заедно, пряко или непряко, те контролират трети, при условие че има основания да се вярва или да се подозира, че ефектът от тези връзки е такъв, че разглежданият строител има поведение, различно от това на несвързаните строители. По смисъла на настоящия параграф, единият ще се счита за контролиращ другия, когато първият е в състояние, правно или на практика, да осъществява принуда или оказва въздействие върху втория.
3. Разпоредбите на член 3, параграф 8 се прилагат за настоящия член.
Член 5
Започване на процедура
1. С изключение на разпоредбите на параграф 8, разследване, което има за цел определяне на наличието, на степента и на ефекта от всякакви предполагаеми вредни практики при ценообразуването, започва въз основа на подадена жалба, представена в писмена форма от всяко физическо или юридическо лице или всяко сдружение, което няма правосубектност и действа от името на промишлеността на Общността.
Жалбата може да бъде адресирана до Комисията или до държава-членка, която я предава на последната. Комисията изпраща на държавите-членки копие от всяка жалба, която получава. Жалбата се счита за депозирана на първия работен ден, следващ този на нейното получаване в Комисията чрез препоръчано писмо или това на доставянето на обратната разписка от Комисията.
Когато, при липса на жалба, държава-членка притежава достатъчно доказателства за вредна практика при ценообразуването и за произтичаща от това вреда за производството на Общността, тя предава незабавно въпросните доказателства на Комисията.
2. Жалбата по смисъла на параграф 1 се депозира:
а)
най-късно шест месеца, след като жалбоподателят е разбрал или е следвало да разбере за продажбата на кораба:
-
когато жалбоподателят е бил поканен да отправи оферта в рамките на открита тръжна процедура или на всякаква друга тръжна процедура,
-
когато жалбоподателят действително е отправил оферта, и
-
тази оферта на жалбоподателя е отговаряла в най-важната си част на изискваните условия;
б)
най-късно десет месеца, считани от момента, когато жалбоподателят е разбрал или е следвало да разбере за продажбата на плавателния съд при липса на покана за отправяне на оферта, при условие че обявление за намерение за участие, съдържащо информация, която жалбоподателят може основателно да предостави за идентифициране на съответната сделка, е било известено на Комисията или на държава-членка най-малко шест месеца, считани от този момент.
В никакъв случай една жалба не се депозира след повече от шест месеца след датата на доставката на кораба.
Може да се счита, че продажбата на кораба е била известна на жалбоподателя, считано от датата, на която в международната търговска преса са били публикувани фактът на сключване на договора и достатъчно обща информация относно кораба.
По смисъла на настоящия член „открита тръжна процедура“ е търг, при който потенциалният купувач призовава за отправяне на оферта най-малкото всички строители, които той счита за, че са в състояние да построят въпросният кораб.
3. Жалба по смисъла на параграф 1 съдържа доказателства за:
а)
наличие на вредна практика при ценообразуването;
б)
наличие на вреда;
в)
наличие на причинна връзка между продажбата на цена, предмет на вредните практики при ценообразуването и предполагаемата вреда; и
г)
i)
че ако продаденият плавателен съд е дал повод за открита тръжна процедура, жалбоподателят е бил поканен да отправи оферта на въпросния пазар, че той действително е отправил такава и че тя е отговаряла във висока степен на поставените условия (дата на доставка и технически спецификации); или
ii)
че, ако плавателният съд е бил продаден чрез друга тръжна процедура и жалбоподателят е бил поканен да отправи оферта за въпросния пазар, той е действително е отправил такава и че тя е отговаряла на поставените условия; или
iii)
че, при липса на покана за отправяне на оферта, различни от тези в рамките на открита тръжна процедура, жалбоподателят е бил в състояние да построи въпросния кораб и че ако е знаел или е следвало да знае за предвидената продажба, той е положил явни усилия за сключването на продажба с купувача съобразно спецификациите на разглежданата оферта. Може да се счита, че жалбоподателят е известен за предложената продажба, ако се докаже, че същественото мнозинството от участниците в съответното производството, са положили усилия пред купувача, за да отменят договора за продажба на разглеждания кораб или че общи информации за предложената покупка биха могли да бъдат получени от търговски посредници, финансисти, класификационни дружества, наемодатели, професионални сдружения или други общности, участващи нормално в операциите по строителство на плавателни съдове, с които жалбоподателят е имал редовни контакти или делови отношения.
4. Жалбата съдържа информация, която е основателно да се предостави на разположение на жалбоподателя във връзка със следното:
а)
идентичността на жалбоподателя и описание на обема и на стойността на строителството в Общността на подобен кораб от жалбоподателя. Когато една жалба е представена в писмена форма от името на промишлеността на Общността, тя уточнява производството, от чието име е представена, като дава списък на всички строители в Общността, известни с уменията си да построят подобен кораб, и в случай че е възможно, описание на обема и на стойността на построяването в Общността на подобен кораб, която представляват тези строители;
б)
пълно описание на кораба, за който се предполага, че е обект на вредната практика при ценообразуването, имената на въпросните страни или страни на произход или износителки, самоличността на всеки известен износител или чуждестранен строител, и самоличността на купувача на разглеждания кораб;
в)
цените, на които тези кораби се продават на вътрешния пазар на страната или на страните на произход или износителки (или, при необходимост, сведения за цените, на които такъв кораб се продава от страната или страните на произход или износителки на една или повече трети страни или на стойността на построяване на кораба) и информация относно експортната цена или, при липса на друга възможност, за цените, на които такъв кораб е препродаден за първи път на независим купувач;
г)
сведения за ефекта от продажбата на цена, предмет на вредни практики върху цените на подобен кораб на пазарите на Общността и приемането на продажбата от промишлеността на Общността, показана чрез факторите и съществените показатели, които влияят на положението на тази промишленост, такива, каквито са изброени в член 3, параграфи 3 и 5.
5. Комисията изучава във възможната степен точността и адекватността на доказателствата, предоставени в жалбата, за да определи има ли достатъчни доказателства за оправдаване на откриването на разследването.
6. Разследване се открива съгласно параграф 1 само когато е било определено на базата на изучаване на степента на подкрепа или на противопоставяне на изразената жалба от корабостроители от Общността, способни да построят подобния кораб, когато жалбата е била представена от промишлеността на Общността или от нейно име. Жалбата се счита за депозирана от промишлеността на Общността или от нейно име, ако е подкрепена от корабостроителите в Общността, чийто колективен капацитет за строителство на подобен кораб представлява повече от 50 % от общия капацитет за строителство на подобен кораб на промишлеността на Общността, изразяващ своята подкрепа или противопоставянето си на жалбата. Въпреки това, разследване не започва, когато корабостроителите в Общността, подкрепящи изрично жалбата, представляват по-малко от 25 % от общия капацитет на корабостроителите, способни да построят подобния кораб.
7. Властите избягват, освен ако е било взето решение за откриване на разследване, да оповестят жалбата, имаща за предмет начало на разследване. Въпреки това, преди да се пристъпи към началото на разследване, правителството на съответната страна-износителка бива информирано за това.
8. Ако при специални обстоятелства властите решат да започнат разследване, без да са получили писмена жалба от промишлеността на Общността или от нейно име, те пристъпват към такава само ако притежават достатъчни доказателства за наличието на вредната практика при ценообразуването, на вреда и на причинна връзка и че е достатъчно ясно, че член на промишлеността на Общността, субект на вредни практики отговаря на критериите, визирани в параграф 3, буква г) от настоящия член, за да оправдае началото на такова разследване.
При необходимост разследване може да бъде започнато въз основа на жалба, представена в писмена форма от властите на една от договарящите се страни. Такава жалба следва да бъде подкрепена от достатъчни доказателства, показващи, че кораб е или е бил продаден на цена, свързана с вредните практики при ценообразуването и че продажбата, за която е налице претенция, на купувач от Общността на цена, по-ниска от нормалната стойност, причинява или е причинила вреда на националната промишленост на съответната договаряща се страна.
9. Доказателствата, отнасящи се до вредните практики при ценообразуването, както и до вредата, се разглеждат едновременно, за да се реши дали да започне разследване или не. Жалба бива отхвърлена, когато доказателствата, отнасящи се до вредна практика при ценообразуването или до вредата, са недостатъчни, за да се оправдае разглеждането на случая.
10. Жалбата може да бъде оттеглена преди започване на разследването, в който случай тя се счита, че не е била депозирана.
11. Без да нарушава разпоредбите на член 15, параграф 2, когато в резултат на консултациите, е видно, че са налице достатъчни доказателства за оправдаване на откриването на процедура, Комисията открива тази процедура в срок от четиридесет и пет дни, считани от депозирането на жалбата или в случай на откриване на разследване съгласно параграф 8, най-късно през шестте месеца, след като продажбата на кораба е станала известна или е следвало да стане известна, и да обяви откриването в Официален вестник на Европейските общности. Когато са били представени недостатъчни доказателства, жалбоподателят, в резултат на консултациите, бива уведомен за това в срок от четиридесет и пет дни, следващи датата, на която жалбата е била депозирана пред Комисията.
12. Съобщението за откриване на процедурата обявява започването на разследване, посочва името и страната на корабостроителя и на купувача или купувачите, както и описание на разглеждания кораб, предоставя резюме на получената информация и предвижда, че всяка полезна информация трябва да бъде съобщавана на Комисията; установява срока, в който заинтересованите страни могат да се запознаят, да представят своите гледни точки в писмена форма и да съобщят информации, ако тези гледни точки и тази информация трябва да бъдат взети предвид в рамките на разследването; уточнява също и срока, в който заинтересованите страни могат да поискат да бъдат изслушани от Комисията съгласно член 6, параграф 5.
13. Комисията осведомява износителя, купувача или купувачите на кораба, както и представителните сдружения на корабостроителите, износителите или купувачите, за които е явно, че са засегнати, и а представителите на страната, чийто кораб е обект на разследването, и жалбоподателите за започването на процедура и, като полага дължимата грижа за защита на поверителната информация, предоставя пълния текст на писмената жалба, получена съгласно параграф 1, на износителя и на властите на страната износител, и, по тяхно искане, на другите заинтересовани страни.
Член 6
Разследване
1. Вследствие започването на процедура Комисията, в сътрудничество с държавите-членки и при необходимост - властите на третите страни, започва разследване на ниво на Общността. Това разследване обхваща едновременно вредна практика при ценообразуването и вредата.
2. Получателите на използваните в едно разследване за вредна практика при ценообразуването въпросници разполагат с най-малко тридесет дни за отговор. Срокът за износителите започва да тече считано от датата на получаване на въпросника, който се счита за получен през седемте дни, следващи датата, на която е бил изпратен на износителя или предаден на акредитирания дипломатически представител на страната износител. Може да се допусне продължение на срока от тридесет дни, като се отчита установеният за разследването срок и под резерва, че засегнатата страна посочи валидна причина в смисъл на особени обстоятелства, за да се получи такова продължение.
3. Комисията може да поиска от властите на третите страни при необходимост, както и на държавите-членки, да ѝ предоставят сведения, в които случаи държавите-членки взимат всички необходими предпоставки за изпълняване на тези искания. Те съобщават на Комисията от поисканите сведения, както и резултатът от целия обем извършени проверки, контрол или разследвания. Когато сведенията представляват общ интерес или когато тяхното предоставяне е било поискано от държава-членка, Комисията ги предава на държавите-членки, при условие че не са имали поверителен характер, в който случай се изпраща резюме, което няма поверителен характер.
4. Комисията може да поиска от властите на трети страни, при необходимост, както и от държавите-членки, да извършат всички проверки и целия необходим контрол, главно от корабостроителите на Общността и да се осъществяват разследвания в трети страни, при условие че засегнатите предприятия дадат своето съгласие и че правителството на въпросната страна е било официално нотифицирано и не е изразило несъгласие. Държавите-членки предприемат всички необходими разпоредби, за да дадат ход на исканията на Комисията. Служителите на Комисията могат, по нейно искане или на държава-членка, да подпомогнат служителите на държавите-членки в изпълнение на техните функции. Същевременно, служителите на Комисията могат да подпомагат служителите на властите на трети страни в изпълнение на техните функции, ако Комисията и нейните власти постигнат съгласие за това.
5. Заинтересованите страни, които са известени съгласно член 5, параграф 12, биват изслушани, ако в срока, установен в станови щето, публикувано в Официален вестник на Европейските общности, те са отправили искане за това в писмена форма, като са показали, че са действително заинтересовани страни, които е възможно да бъдат засегнати от резултата от процедурата и че са налице особени причини да бъдат изслушани.
6. По тяхно искане, се предоставят възможности на корабостроителя, на купувача/ите, на представителите на правителството на страната износител, на жалбоподателите и на другите заинтересовани страни, които са били известени съгласно член 5, параграф 12, да срещнат страните, имащи противоположни интереси, за да се позволи изразяването на противоположни мнения и на евентуални опровержения. Предоставянето тези възможности трябва да отчита необходимостта да се защитят поверителният характер на сведенията, както и съгласието на страните. Никоя страна не е задължена да присъства на среща и отсъствието на една страна не накърнява нейната кауза. Предоставените устно сведения по силата на настоящия параграф се взимат предвид в случай, че впоследствие са потвърдени в писмена форма.
7. Жалбоподателите, корабостроителят, купувачът или купувачите и другите засегнати страни, които са известени съгласно член 5, параграф 12, както и представителите на страната износител, могат при подаване на писмена молба да се запознаят с всички предоставени сведения от всяка страна по разследването, освен вътрешните документи, установени от властите на Общността или на държавите-членки, доколкото тези сведения са съществени за защитата на техните интереси и не са поверителни по смисъла на член 13, както и се използват в разследването. Тези страни могат да отговорят на тези сведения и техните коментари се вземат под внимание съобразно това доколко те са достатъчно прецизни в отговорите си.
8. С изключение на обстоятелствата, предвидени в член 12, точността на сведенията, предоставени от заинтересованите страни, върху които се основават заключенията, се проверява, доколкото това е възможно.
9. В процедурите, изискващи сравнение на цените, на които един подобен кораб е бил доставен, разследването може да бъде приключено в срок най-късно от една година, считано от датата на началото му.
В процедурите, в които се строи подобният кораб, разследването приключва най-късно след една година, считано от доставката на въпросния кораб.
Разследванията, довеждащи до включването на производствената цена, приключват в срок от една година, считано от тяхното начало или от доставката на кораба, като последната дата е последваща първата.
Тези срокове се преустановяват, докато се прилага член 15, параграф 2.
Член 7
Прекратяване на процедурата без определяне на мерки; налагане и събиране на такси за вредна практика при ценообразуването
1. Когато жалбата е оттеглена, процедурата може да бъде прекратена.
2. Когато след консултации никаква мярка не се оказва необходима и ако не е било изразено никакво възражение в рамките на консултативния комитет, разследването или процедурата е прекратена. Във всички други случаи Комисията предлага незабавно на Съвета доклад за резултатите от консултациите, както и предложение за прекратяване на процедурата. Процедурата се счита за прекратена, ако в срок от един месец Съветът, с квалифицирано мнозинство, не е взел друго решение.
3. Процедурата се прекратява незабавно, когато е било установено, че обхватът на вредната практика при ценообразуването в процент спрямо експортната цена е по-малък от 2 %.
4. Когато от окончателна констатация на фактите става ясно че има вредна практика при ценообразуването, в резултат на това вреда, на корабостроителя се налага такса за вредна практика при ценообразуването от страна Съвета, с обикновено мнозинство по предложение на Комисията, представена след консултация с консултативния комитет. Сборът от такси за вредни практики при ценообразуването е равен на обхвата на установените вредни практики при ценообразуването. Съветът се произнася най-късно в срок от тридесет работни дни след получаването на предложението. Комисията предприема необходимите мерки за прилагането на решението на Съвета, в частност за събиране на таксата за вредни практики при ценообразуването.
5. Корабостроителят плаща такса за вредна практика при ценообразуването в срок от сто и осемдесет дни, считани от деня, когато е бил нотифициран за налагането на таксата, като за тази цел нотифицирането ще се счита за получено след една седмица, считано от момента когато то е било изпратено на корабостроителя. Комисията може да предостави на корабостроителя основателно удължен срок, за да получи плащането, ако корабостроителят предостави доказателство, че плащането в срока от 180 дни ще го направи неплатежоспособен или ще бъде несъвместимо с реорганизация под юридически контрол, в който случай може да бъде изискано изплащане на лихвите върху всяка неизплатена част от таксата при процент, еквивалентен на доходността на вторичния пазар за ценните книжа в средносрочен план, изразен в екю, на борсата в Люксембург плюс 50 базисни пункта.
Член 8
Други алтернативни мерки
След консултации в консултативния комитет, разследването може да бъде прекратено без налагане на такса за вредна практика при ценообразуването, ако корабостроителят анулира окончателно и безусловно продажбата на кораба, предмет на вредните практики при ценообразуването, или се съобразява с алтернативна еквивалентна мярка, приета от Комисията.
Продажбата се смята за анулирана, само когато е сложен край на всички договорни отношения между заинтересовани от разглежданата продажба страни, когато продажната цена във връзка с продажбата е изплатена и всички права върху съответния кораб или върху части от него са били възстановени на корабостроителя.
Член 9
Ответни мерки - отказ от права на натоварване и разтоварване
1. В случай, че съответният корабостроител не плати такса за вредни практики при ценообразуването, наложена по силата на член 7, Комисията, след консултации с консултативния комитет, налага на построените от разглеждания корабостроител кораби ответни мерки под формата на отказ от права на натоварване и разтоварване.
2. Решението, въвеждащо ответните мерки, влиза в сила тридесет дни след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности и се отменя, когато корабостроителят изплати напълно таксите за вредни практики при ценообразуването. Ответната мярка се налага върху всички кораби, поръчани в период от четири години, считано от влизането в сила на решението. Тя се прилага за всеки кораб през период от четири години, считани от неговата доставка. Тези периоди могат да бъдат намалявани само в резултат и съобразно резултатите на международна процедура на уреждане на споровете, засягащи наложените ответни мерки.
Корабите, за които са отказани права за натоварване и разтоварване, се уточняват с решение, което трябва да бъде прието от Комисията и публикувано в Официален вестник на Европейските общности.
3. Митническите власти на държавите-членки не разрешават натоварването и разтоварването на кораби, на които са отказани права за натоварване и разтоварване.
Член 10
Консултации
1. Предвидените в настоящия регламент консултации се провеждат в рамките на консултативен комитет, съставен от представители на всяка държава-членка и председателстван от представител на Комисията. Консултациите се провеждат незабавно или по искане на държава-членка, или по инициатива на комисията, и във всеки случай след период, позволяващ да се спазят установените в настоящия регламент срокове.
2. Комитетът се свиква от неговия председател. Той съобщава на държавите-членки възможно най-бързо цялата релевантна информация.
3. Ако е необходимо консултациите могат да се проведат единствено в писмена форма; в този случай Комисията информира държавите-членки и определя срок, в който те могат да изразят своето становище или да поискат устна консултация, която председателят организира, при условие че тази устна консултация би могла да се проведе в определен период от време, позволяващ да се спазят установените с настоящия регламент срокове.
4. Консултациите обхващат главно:
а)
наличието на вредни практики при ценообразуването и методите, позволяващи определянето на обхвата на вредните практики;
б)
наличието и степента на вреда;
в)
причинната връзка между продажбата на цена, предмет на вредни практики при ценообразуването и вредата;
г)
мерките, които, с оглед обстоятелствата, са подходящи за премахване на последиците от вредните практики при ценообразуването, както и средствата за прилагане на тези мерки.
Член 11
Посещения за проверка
1. Когато счете това за необходимо, Комисията извършва посещения, за да проучи протоколите на износителите, на корабостроителите, на търговските оператори, на служителите, на производителите, на професионалните сдружения и организации, и да провери предоставените сведения, отнасящи се до вредните практики при ценообразуването и вредата. При липса на подходящ отговор в нужното време не може да се извърши посещение за проверка.
2. При необходимост Комисията може да пристъпи към разследване в трети страни, при условие че получи съгласието на съответните дружества и че нотифицира представителите на правителството на въпросната страна, и последната не се е противопоставила. След като получи съгласието на въпросните дружества, Комисията следва да съобщи на властите на страната износител имената и адресите на дружествата, които ще бъдат посетени, както и съгласуваните дати.
3. Съответните дружества биват информирани за характера на информацията, която ще се проверява, и за всички сведения, които ще се предоставят по време на посещенията за проверка, като това не изключва отправянето на искания по време на проверките и на други уточнения, като се отчита получената информация.
4. По време на осъщественото разследване по силата на параграфи 1, 2 и 3 Комисията се подпомага от служители на държавите-членки, които са поискали това.
Член 12
Липса на сътрудничество
1. Когато една заинтересована страна откаже достъп до необходимата информация или не я предостави по предвидените от настоящия регламент начини и срокове, или възпрепятства забележимо разследването, могат да бъдат установени предсрочни или окончателни, положителни или отрицателни, заключения на базата на наличните данни. Ако се установи, че засегната страна е предоставила невярна или подвеждаща информация, тази информация не се взима под внимание и може да се прибегне да наличните факти. Заинтересованите страни следва да бъдат информирани за последиците от неоказването на сътрудничество.
2. Непредоставянето на отговор на информационен носител не се оценява като отказ от сътрудничество при условие че засегнатата страна покаже, че представянето на отговора в поисканите форми би могло да причини неоснователна тежест или неоснователни допълнителни разходи.
3. Когато представената от засегна страна информация не е най-добрата от всякаква гледна точка, тя не следва да бъде пренебрегвана заради това, при условие че евентуалните недостатъци не са такива, че предизвикват недължими затруднения при установяването на разумно коректни заключения и че информацията се предоставя в нужното време, че тя подлежи на контрол и че страната е действала по най-добрия възможен начин.
4. Ако доказателствата или информацията не се приемат, страната, която ги е съобщила, бива незабавно информирана за причините за тяхното отхвърляне и ѝ се предоставя възможност да представи допълнителни обяснения в установения срок. Ако тези обяснения не бъдат оценени като достатъчни, причините за отхвърлянето на доказателствата или на разглежданите сведения се съобщават и посочват в заключения, които се публикуват.
5. Ако заключенията, включително тези, които засягат нормалната стойност, се основават на разпоредбите на параграф 1, включително на предоставената в жалбата информация, когато това е възможно и с оглед на сроковете за разследването, тази информация трябва да се провери с препращане на други налични независими източници, като публикуваните списъци на цените, официалната статистика за продажбите и на митническите документи или с позоваване на сведенията, получени от други засегнати страни в рамките на разследването.
6. Ако една засегната страна не сътрудничи или сътрудничи само частично и поради това съществена информация бива задържана, това може да доведе до по-неблагоприятен резултат за въпросната страна, отколкото ако тя е сътрудничила.
Член 13
Поверително третиране
1. Всяка информация от поверителен характер (например защото разкриването ѝ би облагодетелствало по значителен начин конкурент или би имало значително неблагоприятен ефект за лицето, което е предоставило информацията, или за този, от когото тя е получена) или която се предоставя поверително от страните в едно разследване, и, на базата на изложение на валидните причини, се третира като поверителна.
2. Заинтересованите страни, които предоставят поверителна информация, се задължават да предоставят обобщения с неповерителен характер. Тези обобщения са достатъчно изчерпателни, за да позволяват да се възприеме обосновано същността на съобщената поверителна информация. В изключителни случаи дадените страни могат да посочат, че тези информации не могат да бъдат обобщени. В такива случаи трябва да бъдат изложени причините, поради които не може да се представи обобщение.
3. Ако се счете, че дадена молба за поверително третиране не е оправдана и че лицето, което е предоставило информацията, не желае тя да бъде оповестявана, нито разрешава разкриването ѝ в общи линии или в обобщение, информацията може да бъде отхвърлена, освен когато се покаже убедително от подходящи източници, че информацията е точна. Молбите за поверително третиране не могат да бъдат произволно отхвърляни.
4. Настоящият член не препятства разкриването от властите на Общността на обща информация, главно на мотиви, на базата на които са били взети решения по силата на настоящия регламент, нито разкриването на доказателства, на базата на които властите на Общността се основават в необходимата степен при излагането на тези мотиви по време на съдебни производства. Такова разкриване трябва да отчита законния интерес на заинтересованите страни техните служебни тайни да не бъдат разкрити.
5. Съветът, Комисията и държавите-членки или техни служители следва да не разкриват всякаква получена информация при прилагането на настоящия регламент, за която лицето, което я е предоставило, е поискало поверително третиране, когато не са получили специално разрешение от страна на доставчика. Обменената между Комисията и държавите-членки информация, информацията, отнасяща се до консултациите, организирани съгласно член 10 или на вътрешни документи, изготвени от властите на Общността или на нейните държави-членки, не се разкриват, освен ако тяхното разкриване е изрично предвидено от настоящия регламент.
6. Получената съгласно настоящия регламент информация се използва само за целта, за която е била поискана.
Член 14
Информация за страните
1. Жалбоподателите, строителят, износителят, купувачът или купувачите, както и техните представителни организации и представители на страната износител, могат да поискат да бъдат информирани за детайлите, съдържащи най-важните факти и съображения, на базата на които е предвидено да се препоръча налагането на такса за вредни практики при ценообразуването или прекратяване на разследване или на процедура без налагане на такса.
2. Молбите за заключителна информация, предвидени в параграф 1, се адресират в писмена форма до Комисията и следва да бъдат получени в установения от последната срок.
3. Заключителната информация се предоставя в писмена форма. Тя се предоставена, като се отчита необходимостта да се защити поверителната информация, възможно най-скоро и обикновено най-късно един месец преди окончателното решение или предаването от Комисията на предложение за окончателно решение съгласно член 7. Когато Комисията не е в състояние да съобщи някои факти и съображения в този момент, това се прави възможно най-скоро след това. Информацията не препятства всяко последващо решение, което може да бъде взето от Комисията или от Съвета и когато това решение се основава на различни факти и съображения, последните трябва да бъдат съобщени възможно най-скоро.
4. Забележките, направени след предоставянето на заключителната информация могат да бъдат взимани предвид, само ако те са получени в срок, който Комисията трябва да установи за всеки случай, но който не е по-малък от десет дни, като надлежно се отчита спешния характер на сделката.
Член 15
Заключителни разпоредби
1. Настоящият регламент не изключва прилагането на:
а)
специални правила, предвидени в сключените споразумения между Общността и третите страни;
б)
специални мерки, при условие че те не противоречат на договорените задължения в рамките на Споразумението за корабостроене.
2. Разследване при прилагане на настоящия регламент не се извършва, нито се налагат или поддържат мерки, доколкото такива мерки биха противоречали на задълженията, произтичащи за Общността от Споразумението за корабостроене или на всякакво друго релевантно международно споразумение.
Никоя разпоредба от настоящия регламент не следва да пречи на това Общността да изпълнява задълженията си съгласно разпоредбите на Споразумението за корабостроене, засягащи уреждането на спорове.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент се прилага от датата на влизане в сила на Споразумението за корабостроене (5).
Той не се прилага за корабите, които са предмет на договор, подписан преди влизането в сила на Споразумението за корабостроене, с изключение на корабите, предмет на договор след 21 декември 1994 г. и които трябва да бъдат доставени след повече от пет години след датата на договора. Тези кораби са предмет на настоящия регламент, освен ако корабостроителят докаже, че отлагането на датата на доставката се е дължало на обичайни търговски причини, а не е имало за цел избягване прилагането на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 януари 1996 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 385/96 DEL CONSIGLIO del 29 gennaio 1996 relativo alla difesa contro le pratiche di prezzi pregiudizievoli nella vendita di navi
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 113,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
(1) considerando che i negoziati multilaterali tenuti nell'ambito dell'Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico hanno condotto alla conclusione, in data 21 dicembre 1994, dell'accordo relativo alle normali condizioni di concorrenza nell'industria della costruzione e della riparazione navale commerciale (in appresso «accordo sulla costruzione navale»);
(2) considerando che nell'ambito dell'accordo sulla costruzione navale è stato riconosciuto che le particolari caratteristiche delle transazioni relative all'acquisto di navi rendono impraticabile l'applicazione di dazi antidumping e compensativi a norma dell'articolo VI dell'accordo generale sulle tariffe doganali e sul commercio (GATT) 1994, dell'accordo sulle sovvenzioni e sulle misure compensative e dell'accordo sull'attuazione dell'articolo VI del GATT 1994 allegato all'accordo che istituisce l'Organizzazione mondiale del commercio; che l'esigenza di predisporre efficaci strumenti di difesa nei confronti delle vendite di navi a prezzi inferiori al valore normale tali da provocare pregiudizio ha condotto all'elaborazione di un codice relativo alle pratiche di determinazione di prezzi pregiudizievoli nell'industria della costruzione navale, il quale, con i principi di base, costituisce l'allegato III dell'accordo sulla costruzione navale (in appresso «codice dei prezzi pregiudizievoli»);
(3) considerando che il testo del codice dei prezzi pregiudizievoli si basa essenzialmente sull'accordo relativo all'applicazione dell'articolo VI del GATT 1994, con alcune divergenze giustificate dal carattere specifico delle transazioni relative all'acquisto di navi; che è opportuno trasporre, per quanto possibile, i termini del codice dei prezzi pregiudizievoli nella legislazione comunitaria, in base al testo del regolamento (CE) n. 384/96 del Consiglio, del 22 dicembre 1995, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (3);
(4) considerando la significativa importanza dell'accordo OCSE relativo alle normali condizioni di concorrenza nell'industria della costruzione e della riparazione navale commerciale nonché delle disposizioni legislative che ne derivano per il diritto comunitario;
(5) considerando che, al fine di mantenere l'equilibrio tra diritti e obblighi derivanti dall'accordo sulla costruzione navale, la Comunità deve intervenire nei confronti delle vendite di navi a prezzi inferiori al valore normale che cagionano un pregiudizio all'industria comunitaria;
(6) considerando che, nei confronti dei costruttori navali delle Parti dell'accordo sulla costruzione navale, la vendita di una nave può essere soggetta ad un'inchiesta della Comunità soltanto quando l'acquirente della nave è comunitario e purché non si tratti di una nave militare;
(7) considerando che è opportuno fissare norme chiare e circostanziate sul calcolo del valore normale, precisando che, per quanto possibile, tale calcolo dovrebbe essere basato su una vendita rappresentativa di una nave simile effettuata nel corso di normali operazioni commerciali nel paese esportatore; che conviene definire le circostanze nelle quali si può considerare che una vendita sul mercato interno, essendo stata effettuata in perdita, non può essere presa in considerazione e che quindi è possibile fare ricorso alla vendita di una nave simile a un paese terzo oppure al valore normale costruito; che è inoltre opportuno prendere disposizioni adeguate per la ripartizione dei costi, anche per la fase di avviamento; che è inoltre necessario, per il calcolo del valore normale, indicare il metodo da applicare per determinare gli importi delle spese generali, amministrative e di vendita e il margine di profitto da inserire in tale valore;
(8) considerando che, per poter applicare correttamente il nuovo strumento di lotta contro le pratiche di prezzi pregiudizievoli, la Commissione deve prendere tutte le disposizioni necessarie per verificare in grandi conglomerati o holding dei paesi terzi la fondatezza delle imputazioni contabili in sede di stima della struttura del costo di produzione;
(9) considerando che, per determinare il valore normale relativo ai paesi che non hanno un'economia di mercato, conviene dettare le regole per la scelta di un appropriato paese terzo ad economia di mercato da utilizzare a tale scopo e, qualora non sia possibile trovare un paese terzo adatto, stabilire che il valore normale può essere determinato su qualsiasi altra base equa;
(10) considerando che è opportuno definire il prezzo all'esportazione ed elencare gli adeguamenti che possono essere applicati nei casi in cui si ritiene necessario ricostruire il prezzo rispetto al primo prezzo sul mercato libero;
(11) considerando che, ai fini di un equo confronto tra il prezzo all'esportazione e il valore normale, è consigliabile elencare i fattori, incluse le clausole penali del contratto, che possono incidere sui prezzi e sulla loro comparabilità;
(12) considerando che è auspicabile stabilire orientamenti chiari e particolareggiati sui fattori che sono pertinenti al fine di determinare se la vendita a prezzi pregiudizievoli abbia causato un pregiudizio grave oppure minacci di cagionare un pregiudizio; che, per dimostrare che il prezzo della vendita in oggetto è responsabile del pregiudizio subito dall'industria comunitaria, occorre tener conto dell'incidenza di altri fattori e in particolare delle condizioni di mercato nella Comunità;
(13) considerando che è opportuno definire il termine «industria comunitaria» in riferimento alla capacità di costruire una nave simile e stabilire che le parti collegate agli esportatori possono essere escluse da tale industria, definendo il termine «collegati»;
(14) considerando che è necessario stabilire le condizioni procedurali e sostanziali per la presentazione di una denuncia contro prezzi pregiudizievoli, precisando in quale misura la denuncia debba essere sostenuta dall'industria comunitaria e le informazioni relative all'acquirente della nave, ai prezzi pregiudizievoli, al pregiudizio e al nesso di causalità che devono essere comunicate; che conviene inoltre specificare le procedure di rigetto delle denunce oppure di apertura dei procedimenti;
(15) considerando che, qualora l'acquirente della nave venduta a prezzi pregiudizievoli sia stabilito nel territorio di un'altra Parte contraente dell'accordo sulla costruzione navale, la denuncia può contenere anche la richiesta che le autorità di tale parte contraente inizino un'inchiesta; che tale richiesta viene opportunamente trasmessa alle autorità del paese terzo;
(16) considerando che, secondo i casi, un'inchiesta può essere aperta in seguito ad una denuncia scritta presentata dalle autorità di una parte contraente dell'accordo sulla costruzione navale, in conformità del presente regolamento e alle condizioni dell'accordo sulla costruzione navale;
(17) considerando che è necessario stabilire le modalità secondo le quali si comunicano alle parti interessate le informazioni richieste dalle autorità e sono ad esse accordate ampie possibilità di presentare tutti gli elementi di prova pertinenti e di difendere i loro interessi; che è inoltre opportuno fissare chiaramente le norme e le procedure da seguire durante l'inchiesta, precisando che le parti interessate devono manifestarsi, presentare le loro osservazioni e comunicare le informazioni pertinenti entro termini precisi, affinché le osservazioni e i dati comunicati possano essere presi in considerazione; che è inoltre opportuno fissare a quali condizioni le parti interessate possono avere accesso alle informazioni comunicate dalle altre parti e presentare le loro osservazioni in merito; che gli Stati membri e la Commissione dovrebbero collaborare riguardo alla raccolta di informazioni;
(18) considerando che è necessario prevedere la chiusura dei procedimenti, con o senza l'imposizione di un diritto, normalmente entro un anno a decorrere dall'inizio dell'inchiesta oppure dalla data di consegna della nave, secondo il caso; che le inchieste o i procedimenti devono essere chiusi quando il margine di prezzo pregiudizievole è irrilevante;
(19) considerando che l'inchiesta può essere chiusa senza l'imposizione di diritti per pratiche di prezzi pregiudizievoli se la vendita della nave a tali prezzi è definitivamente e incondizionatamente annullata oppure se è accettato un provvedimento di riparazione alternativo; che viene presa in particolare considerazione l'esigenza di evitare di pregiudicare la realizzazione delle finalità del presente regolamento;
(20) considerando che deve essere imposto mediante decisione, il pagamento di diritti per un importo pari al margine di prezzo pregiudizievole, nei confronti di un costruttore navale la cui vendita di una nave a tali prezzi abbia cagionato pregiudizio all'industria comunitaria, qualora siano soddisfatte tutte le condizioni previste dal presente regolamento; che devono essere previste norme precise e particolareggiate per l'applicazione di tale decisione, incluse tutte le misure necessarie ai fini dell'effettiva esecuzione, in particolare l'attuazione di contromisure qualora il costruttore navale non versi entro i termini i diritti dovuti per il prezzo pregiudizievole;
(21) considerando che è necessario stabilire norme precise per il rifiuto dei diritti di carico e di scarico nei porti comunitari alle navi costruite dal costruttore navale soggetto alla contromisura;
(22) considerando che l'obbligazione di versare i diritti dovuti per il prezzo pregiudizievole si estingue unicamente con il pagamento dell'intero importo oppure alla scadenza delle contromisure applicate;
(23) considerando che tutte le azioni intraprese in base al presente regolamento non devono essere in contrasto con l'interesse della Comunità;
(24) considerando che la Comunità, quando agisce in forza del presente regolamento, deve tener conto dell'esigenza di interventi rapidi ed efficaci;
(25) considerando che è necessario prevedere che il comitato consultivo deve essere regolarmente sentito in determinate fasi dell'inchiesta; che il comitato deve essere costituito da rappresentanti degli Stati membri ed essere presieduto da un rappresentante della Commissione;
(26) considerando che è opportuno che possano essere svolte visite di verifica per controllare le informazioni presentate in materia di prezzi pregiudizievoli e di pregiudizio, ancorché tali visite dovrebbero essere condizionate dal ricevimento di adeguate risposte ai questionari;
(27) considerando che è necessario stabilire che nei confronti delle parti che non collaborano in misura sufficiente possano essere usate ai fini delle risultanze altre informazioni e che queste possano essere meno favorevoli per dette parti;
(28) considerando che occorre provvedere al trattamento di informazioni riservate per evitare di divulgare i segreti d'impresa;
(29) considerando che è essenziale stabilire che le parti aventi diritto a tale trattamento possano essere correttamente informate dei fatti e delle considerazioni principali e ciò, tenuto conto del processo di formazione delle decisioni nella Comunità, in tempo utile affinché le parti possano difendere i loro interessi,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Principi e definizioni
1. Al costruttore di una nave per la quale sia stato fissato un prezzo pregiudizievole e la cui vendita ad un acquirente di un paese diverso da quello di cui la nave è originaria causi un pregiudizio può essere imposto il pagamento di diritti per pratiche di prezzi pregiudizievoli.
2. Si ritiene che per una nave sia stato fissato un prezzo pregiudizievole quando il prezzo all'esportazione della nave venduta è inferiore ad un prezzo comparabile di una nave simile venduta ad un acquirente del paese esportatore nell'ambito di normali operazioni commerciali.
3. Ai fini del presente regolamento,
a) per «nave» se intende una nave d'alto mare a propulsione autonoma, di almeno 100 t, adibita al trasporto di merci o persone oppure all'effettuazione di servizi specializzati (per esempio rompighiaccio e draghe) e un rimorchiatore di almeno 365 kW;
b) per «nave simile» si intende una nave dello stesso tipo, avente la stessa utilizzazione, approssimativamente le stesse dimensioni e caratteristiche molto simili a quelle della nave in esame;
c) per «stessa categoria generale di navi» si intendono le navi dello stesso tipo e aventi la stessa utilizzazione, ma di dimensioni sensibilmente diverse;
d) per «vendita» si intende la costituzione o il trasferimento di una situazione giuridica di proprietà rispetto a una nave, qualora detta situazione non sia stata costituita o acquisita unicamente a fini di garanzia di un normale prestito commerciale;
e) per «situazione giuridica di proprietà» si intende qualsiasi situazione giuridica di natura obbligatoria o reale che consente al titolare di trarre vantaggio dall'esercizio della nave in modo sostanzialmente analogo a quello del proprietario. Per stabilire se esiste un'analogia sostanziale di questo tipo, vengono esaminati i seguenti elementi:
i) le condizioni e le circostanze dell'atto;
ii) le pratiche commerciali nel settore industriale in questione;
iii) se la nave oggetto dell'atto è integrata nelle attività del titolare;
iv) se in pratica il titolare può trarre vantaggio dall'esercizio della nave ed assumere i relativi rischi per una parte significativa della vita economica della nave;
f) per «acquirente» si intende qualsiasi persona o società che acquisisce una situazione proprietaria, anche con un contratto di locazione o di locazione a scafo nudo, in collegamento con il primo trasferimento dal costruttore, direttamente o indirettamente, compresa una persona o una società che detiene un acquirente o ne ha il controllo o è in grado di impartirgli istruzioni. Una persona o una società detiene un acquirente quando ha una partecipazione superiore al 50 %. Una persona o una società controlla l'acquirente quando, di diritto o di fatto, può imporgli limitazioni oppure orientamenti. In presenza di una partecipazione del 25 %, il controllo si ritiene esistente. Se la detenzione dell'acquirente è provata, si presume che non esista un controllo distinto, salvo contrario accertamento. Una nave può avere più di un acquirente;
g) per «società» si intende qualsiasi tipo di società o impresa, costituita a norma del diritto civile o commerciale, incluse le cooperative e altre persone giuridiche, di diritto pubblico o privato, comprese quelle senza fini di lucro;
h) per «parte contraente» si intende qualsiasi paese terzo parte dell'accordo sulla costruzione navale.
Articolo 2
Determinazione del prezzo pregiudizievole
A. Valore normale
1. Il valore normale è di norma basato sul prezzo pagato o pagabile, nel corso di normali operazioni commerciali, per una nave simile da un acquirente indipendente nel paese esportatore.
2. I prezzi praticati tra le parti apparentemente associate oppure vincolate da un accordo di compensazione possono essere considerati come propri di normali operazioni commerciali e possono quindi essere utilizzati per stabilire il valore normale unicamente qualora sia dimostrato che tale rapporto non incide sui prezzi.
3. Quando, nel corso di normali operazioni commerciali, non vi sono vendite di navi simili, oppure se tali vendite, a causa di una particolare situazione di mercato, non permettono un valido confronto, il valore normale della nave simile è calcolato in base al prezzo di una nave simile esportata, nel corso di normali operazioni commerciali, in un paese terzo appropriato, a condizione che tale prezzo sia rappresentativo. In mancanza di tali vendite a qualsiasi paese terzo appropriato oppure se non è possibile fare un equo confronto, il valore normale della nave simile è determinato in base al costo di produzione nel paese d'origine, maggiorato di un congruo importo per le spese generali, amministrative e di vendita e per il profitto.
4. Le vendite delle navi simili sul mercato interno del paese esportatore oppure destinate ad un paese terzo che sono effettuate a prezzi inferiori ai costi di produzione unitari (fissi e variabili), con l'aggiunta delle spese generali, amministrative e di vendita, possono essere considerate come non eseguite nell'ambito di normali operazioni commerciali a causa del prezzo e quindi si può non tenerne conto ai fini della determinazione del valore normale, soltanto se tali vendite sono avvenute a prezzi che non consentono di coprire tutti i costi entro un congruo termine, normalmente di cinque anni.
5. I costi sono di norma calcolati in base ai documenti contabili tenuti dal costruttore navale sottoposto all'inchiesta, a condizione che tali documenti siano conformi ai principi contabili generalmente riconosciuti nel paese interessato e che sia dimostrato che essi esprimono adeguatamente i costi di produzione e le spese di vendita della nave in esame.
Sono presi in considerazione tutti gli elementi di prova comunicati sulla corretta ripartizione dei costi, a condizione che sia dimostrato che tali metodi sono stati sempre utilizzati. In mancanza di un metodo più appropriato, la ripartizione dei costi è fatta di preferenza in funzione del volume d'affari. Se l'adeguamento non è già previsto nel sistema di ripartizione di cui al presente paragrafo, i costi sono opportunamente adeguati per tener conto delle voci di spesa straordinarie attinenti alla produzione attuale e/o futura.
6. Gli importi relativi alle spese generali, amministrative e di vendita e ai profitti sono basati su dati effettivi attinenti alla produzione e alla vendita delle navi simili, nel corso di normali operazioni commerciali, da parte del costruttore navale soggetto all'inchiesta. Se non è possibile determinare tali importi in base ai dati suddetti, possono essere utilizzati i seguenti elementi:
a) la media ponderata degli importi effettivi determinati per altri costruttori navali del paese d'origine riguardo alla produzione e alla vendita di navi simili sul mercato interno di tale paese;
b) gli importi effettivamente sostenuti dal costruttore navale in questione sul mercato interno del paese d'origine, nel corso di normali operazioni commerciali, per la produzione e la vendita di navi appartenenti alla stessa categoria generale;
c) qualunque altro metodo appropriato, a condizione che l'importo del profitto così determinato non superi quello normalmente realizzato da altri costruttori navali per la vendita, sul mercato interno del paese d'origine, di navi appartenenti alla stessa categoria generale; e,
inoltre, il profitto aggiunto nel calcolo del valore costruito si basa in tutti i casi sul profitto medio realizzato in un congruo periodo di tempo, normalmente di sei mesi prima e dopo la vendita in esame e deve esprimere un equo profitto al momento di tale vendita. Per tale calcolo deve essere eliminata qualsiasi distorsione che possa alterare il risultato.
7. In considerazione del lungo intervallo che intercorre tra la conclusione del contratto e la consegna della nave, un valore normale non comprende i costi effettivi per i quali il costruttore navale può dimostrare che sono dovuti a forza maggiore e che superano sensibilmente l'incremento dei costi che il costruttore avrebbe potuto prevedere e prendere in considerazione al momento in cui sono state fissate le condizioni concrete di vendita.
8. Nel caso di vendite da paesi non retti da un'economia di mercato, in particolare da quelli cui si applica il regolamento (CE) n. 519/94 del Consiglio, del 7 marzo 1994, relativo al regime comune applicabile alle importazioni da alcuni paesi terzi e che abroga i regolamenti (CEE) n. 1765/82, (CEE) n. 1766/82 e (CEE) n. 3420/83 (4), il valore normale è determinato in base al prezzo o al valore costruito in un paese terzo ad economia di mercato oppure al prezzo per l'esportazione da tale paese terzo ad altri paesi, compresa la Comunità oppure, qualora ciò non sia possibile, su qualsiasi altra base equa, compreso il prezzo realmente pagato o pagabile nella Comunità per una nave simile, se necessario debitamente adeguato per includere un equo margine di profitto.
Un paese terzo ad economia di mercato viene opportunamente selezionato, tenendo debitamente conto di tutte le informazioni attendibili di cui si disponga al momento della scelta. Si deve inoltre tener conto dei termini.
Le parti coinvolte nell'inchiesta sono informate subito dopo l'apertura dell'inchiesta in merito al paese terzo ad economia di mercato che si prevede di utilizzare e hanno dieci giorni di tempo per presentare le loro osservazioni.
B. Prezzo all'esportazione
9. Il prezzo all'esportazione è il prezzo realmente pagato o pagabile per la nave in esame.
10. Quando non esiste un prezzo all'esportazione oppure quando il prezzo all'esportazione non è considerato attendibile a causa dell'esistenza di un rapporto d'associazione o di un accordo di compensazione tra il costruttore navale e l'acquirente o un terzo, il prezzo all'esportazione può essere costruito in base al prezzo al quale la nave è rivenduta per la prima volta ad un acquirente indipendente, ovvero, se la nave non viene rivenduta ad un acquirente indipendente o non viene rivenduta nello stato in cui è stata originariamente venduta, su qualsiasi altra base equa.
In questi casi, per stabilire un prezzo all'esportazione attendibile, sono applicati adeguamenti per tener conto di tutti i costi, compresi i dazi e le imposte, sostenuti tra la prima e la seconda transazione e dei profitti.
I costi per i quali sono applicati gli adeguamenti comprendono quelli normalmente a carico dell'acquirente, ma che sono sostenuti da qualsiasi parte operante all'interno o all'esterno della Comunità, che sia collegata al costruttore navale o all'acquirente oppure ad essi vincolata da un accordo di compensazione. Sono inclusi in tali costi trasporto normale, assicurazione, movimentazione, carico e scarico e spese accessorie; dazi doganali ed altre tasse pagabili nel paese importatore per l'acquisto della nave, nonché un margine adeguato per le spese generali, amministrative e di vendita e i profitti.
C. Confronto
11. Tra il valore normale e il prezzo all'esportazione deve essere effettuato un confronto equo, allo stesso stadio commerciale e prendendo in considerazione vendite realizzate in date per quanto possibile ravvicinate, ovvero le vendite eseguite entro tre mesi prima o dopo la vendita in esame oppure, in mancanza di tali vendite, entro un periodo ritenuto appropriato. Si tiene debitamente conto, valutando tutti gli aspetti dei singoli casi, delle differenze che incidono sulla comparabilità dei prezzi, comprese le differenze relative a condizioni e modalità di vendita, clausole penali, imposizione fiscale, stadio commerciale, quantitativi e caratteristiche fisiche, nonché di tutte le altre differenze, purché sia dimostrato che incidono sulla comparabilità dei prezzi. Quando, nei casi specificati nel paragrafo 10, i prezzi non sono comparabili, il valore normale è stabilito ad uno stadio commerciale equivalente a quello del prezzo all'esportazione costruito oppure, con gli adeguamenti opportuni, a norma del presente paragrafo. Nell'applicazione di adeguamenti deve essere evitata qualsiasi forma di duplicazione, in particolare per quanto riguarda gli sconti e le clausole penali.
Se il confronto tra i prezzi richiede una conversione valutaria, deve essere utilizzato il tasso di cambio della data di vendita. Tuttavia, nei casi in cui la vendita di valuta straniera sui mercati a termine sia direttamente collegata alla vendita in oggetto, si utilizza il tasso di cambio della vendita a termine. Ai fini della presente disposizione per «data della vendita» si intende la data alla quale sono stabilite le condizioni concrete di vendita, che normalmente coincide con la data del contratto. Se tuttavia la condizioni concrete di vendita sono sostanzialmente modificate ad un'altra data, si applica il tasso di cambio in vigore alla data della modifica. In tal caso vengono applicati opportuni adeguamenti per tener conto di eventuali effetti sul margine del prezzo pregiudizievole dovuti unicamente alle fluttuazioni dei tassi di cambio tra la data originale di vendita e la data della modifica.
D. Margine di prezzo pregiudizievole
12. Fatte salve le disposizioni pertinenti relative all'equo confronto, l'esistenza di margini di prezzo pregiudizievole è di norma accertata in base al confronto tra la media ponderata del valore normale e la media ponderata dei prezzi di tutte le vendite oppure in base al confronto tra i singoli valori normali e i singoli prezzi all'esportazione per ogni operazione. Il valore normale determinato in base alla media ponderata può tuttavia essere confrontato con i prezzi delle singole operazioni di vendita, se gli andamenti dei prezzi all'esportazione sono sensibilmente diversi in relazione a differenti acquirenti, regioni o periodi e se con i metodi specificati nella prima frase del presente paragrafo non è possibile valutare correttamente il margine di prezzo pregiudizievole.
13. Per margine di prezzo pregiudizievole si intende l'importo di cui il valore normale supera il prezzo all'esportazione. Quando i margini di prezzo pregiudizievole variano, può essere calcolata una media ponderata.
Articolo 3
Accertamento di un pregiudizio
1. Ai fini del presente regolamento si intende per pregiudizio, salvo altrimenti disposto, un pregiudizio grave, la minaccia di pregiudizio grave a danno dell'industria comunitaria, oppure un grave ritardo nella creazione di tale industria. Il termine è interpretato in conformità con le disposizioni del presente articolo.
2. L'accertamento di un pregiudizio si basa su prove positive e implica un esame obiettivo a) dell'effetto della vendita a un prezzo inferiore al valore normale sui prezzi delle navi simili sul mercato comunitario e b) dell'incidenza di tale vendita sull'industria comunitaria.
3. Per quanto riguarda l'effetto sui prezzi della vendita a un prezzo inferiore al valore normale, occorre esaminare se tale vendita è stata effettuata a un prezzo sensibilmente inferiore a quello delle navi simili dell'industria comunitaria oppure se tale vendita ha comunque l'effetto di deprimere notevolmente i prezzi o di impedire in misura notevole aumenti che altrimenti sarebbero intervenuti. Questi fattori, singolarmente o combinati, non costituiscono necessariamente una base di giudizio determinante.
4. Se le vendite di navi da più di un paese sono simultaneamente oggetto di inchieste in materia di prezzi pregiudizievoli, gli effetti di tali vendite possono essere valutati cumulativamente solo se è accertato che a) il margine di prezzo pregiudizievole stabilito per le navi acquistate da ciascun paese è superiore a quello minimo definito all'articolo 7, paragrafo 3 e che b) la valutazione cumulativa degli effetti delle vendite è opportuna alla luce delle condizioni della concorrenza tra le navi vendute da costruttori navali non comunitari all'acquirente e tra queste navi e le navi simili dell'industria comunitaria.
5. L'esame dell'incidenza della vendita ad un prezzo inferiore al valore normale sull'industria comunitaria interessata comprende una valutazione di tutti i fattori e indicatori economici pertinenti in rapporto con la situazione dell'industria, quali il fatto che l'industria non abbia ancora completamente superato le conseguenze di precedenti pratiche di dumping, di determinazione di prezzi pregiudizievoli o di sovvenzioni, l'entità del margine effettivo di prezzo pregiudizievole, la diminuzione reale e potenziale delle vendite, dei profitti, della produzione, della quota di mercato, della produttività, dell'utile sul capitale investito e dell'utilizzazione della capacità produttiva; i fattori che incidono sui prezzi nella Comunità, gli effetti negativi, reali e potenziali, sul flusso di cassa, sulle scorte, sull'occupazione, sui salari, sulla crescita e sulla capacità di ottenere capitali o investimenti. Detto elenco non è tassativo, né tali fattori, singolarmente o combinati, costituiscono necessariamente una base di giudizio determinante.
6. Deve essere dimostrato, in base a tutti gli elementi di prova, presentati in conformità con il paragrafo 2, che la vendita a un prezzo inferiore al valore normale causa o ha causato pregiudizio ai sensi del presente regolamento. In particolare, occorre dimostrare che i livelli dei prezzi individuati a norma del paragrafo 3 hanno sull'industria comunitaria gli effetti contemplati nel paragrafo 5 e che questa incidenza si manifesta in misura che può essere considerata grave.
7. Oltre alla vendita a un prezzo inferiore al valore normale, vengono esaminati i fattori noti che contemporaneamente causano pregiudizio all'industria comunitaria per evitare che il pregiudizio dovuto a tali fattori sia attribuito alla vendita suddetta a norma del paragrafo 6. I fattori che possono essere presi in considerazione a questo proposito comprendono, tra l'altro, il volume e i prezzi delle vendite di costruttori navali di altri paesi terzi non eseguite a prezzi inferiori al valore normale, la contrazione della domanda oppure le variazioni dell'andamento dei consumi, le restrizioni commerciali attuate da produttori di paesi terzi e comunitari e la concorrenza tra gli stessi, nonché gli sviluppi tecnologici e le prestazioni dell'industria comunitaria in materia di esportazioni e di produttività.
8. L'effetto della vendita a un prezzo inferiore al valore normale è valutato in relazione alla produzione dell'industria comunitaria delle navi simili quando i dati disponibili permettono di individuare distintamente tale produzione in base a criteri quali i processi di produzione, le vendite e i profitti dei produttori. Se non è possibile individuare separatamente tale produzione, gli effetti della vendita a un prezzo inferiore al valore normale sono valutati in relazione alla produzione del gruppo o della gamma di navi più ristretta possibile, comprendente la nave simile, per la quale possono essere ottenute le necessarie informazioni.
9. L'esistenza di una minaccia di un grave pregiudizio deve essere accertata sulla base di fatti e non di semplici asserzioni, congetture o remote possibilità. Il mutamento di circostanze atto a creare una situazione in cui la vendita a un prezzo inferiore al valore normale causerebbe un pregiudizio deve essere chiaramente prevedibile ed imminente.
Per accertare l'esistenza di una minaccia di grave pregiudizio, vengono presi in considerazione, tra l'altro, i seguenti fattori:
a) una sufficiente disponibilità di capacità da parte del costruttore navale, ovvero l'imminente e sensibile aumento della medesima, che denotino un probabile e sostanziale incremento delle vendite a un prezzo inferiore al valore normale, in considerazione della disponibilità di altri mercati d'esportazione con capacità residua di assorbimento;
b) il fatto che le navi siano esportate a prezzi tali da provocare una significativa diminuzione dei prezzi oppure impedirne gli aumenti che altrimenti si sarebbero verificati e tali da stimolare la domanda di ulteriori acquisti da altri paesi.
Nessuno dei fattori sopra elencati costituisce, di per sé, una base di giudizio determinante, ma in presenza di tutti i fattori considerati si può concludere che sono imminenti ulteriori vendite a un prezzo inferiore al valore normale dalle quali, se non venissero prese misure di difesa, deriverebbe un grave pregiudizio.
Articolo 4
Definizione di industria comunitaria
1. Ai fini del presente regolamento si intende per «industria comunitaria» il complesso dei produttori che possono produrre una nave simile con gli impianti disponibili oppure i cui impianti possono essere trasformati in tempo utile per costruire una nave simile oppure la parte dei produttori la cui capacità complessiva di produrre navi simili rappresenta una proporzione maggioritaria, a norma dell'articolo 5, paragrafo 6 della capacità comunitaria complessiva. Quando tuttavia i produttori sono collegati al costruttore navale, agli esportatori o agli acquirenti oppure sono essi stessi acquirenti della nave venduta a prezzi assertivamente pregiudizievoli, il termine «industria nazionale» si può riferire agli altri produttori.
2. Ai fini del paragrafo 1, si ritiene che i produttori siano collegati al costruttore navale, agli esportatori o agli acquirenti solo qualora a) uno di essi controlli l'altro in forma diretta o indiretta oppure b) entrambi siano controllati in forma diretta o indiretta da un terzo oppure c) insieme controllino in forma diretta o indiretta un terzo, a condizione che vi siano motivi per ritenere o sospettare che, a causa di tale rapporto, detto produttore sia indotto a comportarsi in modo diverso rispetto ai produttori non collegati. Ai fini del presente paragrafo, si ritiene che una parte controlli l'altra quando la prima è in grado, di diritto o di fatto, di imporre limitazioni od orientamenti alla seconda.
3. Al presente articolo si applicano le disposizioni dell'articolo 3, paragrafo 8.
Articolo 5
Apertura del procedimento
1. Salvo il disposto del paragrafo 8, l'inchiesta per determinare l'esistenza, il grado e l'effetto delle pretese pratiche di prezzi pregiudizievoli è aperta in seguito ad una denuncia scritta presentata da qualsiasi persona fisica o giuridica, nonché da qualsiasi associazione non avente personalità giuridica, che agisce per conto dell'industria comunitaria.
La denuncia può essere introdotta presso la Commissione o presso uno Stato membro che la fa pervenire alla Commissione. La Commissione invia agli Stati membri copia di ogni denuncia da essa ricevuta. La denuncia si considera presentata il primo giorno lavorativo successivo alla consegna alla Commissione per posta raccomandata oppure al rilascio di una ricevuta da parte della Commissione.
Uno Stato membro che, in mancanza di una denuncia, sia in possesso di elementi di prova sufficienti in relazione alle pratiche di prezzi pregiudizievoli o al pregiudizio che ne risulta per un'industria della Comunità comunica immediatamente tali elementi alla Commissione.
2. Una denuncia a norma del paragrafo 1 deve essere presentata
a) entro sei mesi a decorrere dal momento in cui il denunziante è stato o avrebbe dovuto essere informato della vendita della nave
- se il denunziante è stato invitato a presentare un'offerta per il contratto in oggetto in seguito ad una procedura multipla e aperta, oppure a qualsiasi altra procedura,
- se il denunziante ha effettivamente presentato un'offerta e
- se l'offerta del denunziante era sostanzialmente conforme alle specificazioni;
b) entro nove mesi a decorrere dal momento in cui il denunziante è stato o avrebbe dovuto essere informato della vendita della nave, in mancanza di un invito a presentare offerte, a condizione che una notifica dell'intenzione di presentare la denuncia, contenente le informazioni di cui il denunziante dispone per identificare la transazione in oggetto, sia stata presentata alla Commissione oppure a uno Stato membro entro sei mesi a decorrere dalla stessa data.
In ogni caso una denuncia deve essere presentata entro sei mesi dalla consegna della nave.
Si presume che un costruttore sia informato della vendita al momento della pubblicazione della notizia della conclusione del contratto, con informazioni molto generiche sulla nave, nella stampa internazionale.
Ai fini del presente articolo si intende per «gara con procedura multipla e aperta» una gara in cui l'acquirente potenziale invita a presentare offerte almeno tutti i costruttori che, a sua conoscenza, possono costruire la nave in questione.
3. La denuncia di cui al paragrafo 1 deve contenere elementi di prova relativi ai seguenti elementi:
a) applicazione di prezzi pregiudizievoli;
b) esistenza di pregiudizio;
c) rapporto di causalità tra la vendita a prezzi pregiudizievoli e il pregiudizio asserito; e
d) i) il fatto che, se il contratto di vendita della nave è stato aggiudicato in seguito ad una procedura multipla e aperta, il denunziante è stato invitato a presentare un'offerta e che, in tal caso, l'offerta del denunziante era sostanzialmente conforme alle specificazioni (quali data di consegna e caratteristiche tecniche) oppure
ii) il fatto che, se il contratto di vendita della nave è stato aggiudicato in seguito ad un'altra procedura, il denunziante è stato invitato a presentare un'offerta e che l'offerta del denunziante era sostanzialmente conforme alle specificazioni, oppure
iii) il fatto che, in mancanza di un invito a presentare offerte diverso da una procedura multipla e aperta, il denunziante aveva la capacità di costruire la nave in questione e che, se il denunziante era stato informato o doveva essere informato dell'acquisto proposto, aveva evidentemente cercato di concludere il contratto di vendita con l'acquirente conformemente alle specificazioni dell'offerta. Si presume che il denunziante fosse informato o dovesse essere informato dell'acquisto proposto se è dimostrato che la maggior parte dell'industria pertinente aveva cercato di concludere il contratto di vendita per la nave in questione con il potenziale acquirente oppure se è dimostrato che informazioni generali sull'acquisto proposto potevano essere ottenute da intermediari, organismi finanziari, società di classificazione navale, noleggiatori, associazioni professionali oppure altri organismi che normalmente partecipano alle transazioni nel settore della costruzione navale e con i quali il denunziante ha regolari contatti o relazioni d'affari.
4. La denuncia deve contenere tutte le informazioni di cui il denunziante può disporre relativamente a quanto segue:
a) identità del denunziante con una descrizione del volume e del valore della produzione comunitaria della nave simile realizzata dal denunziante stesso; se viene presentata per conto dell'industria comunitaria, la denuncia scritta deve definire l'industria per conto della quale è presentata con un elenco di tutti i produttori comunitari aventi la capacità di costruire una nave simile e, per quanto possibile, con l'indicazione del volume e del valore della produzione comunitaria della nave simile attribuibile a tali produttori;
b) descrizione completa della nave assertivamente venduta a prezzi pregiudizievoli, nome del paese o dei paesi di origine o di esportazione, identità di ciascun esportatore o produttore noto dei paesi terzi e identità dell'acquirente della nave;
c) informazioni sui prezzi ai quali tali navi sono vendute nel mercato interno dei paesi di origine o di esportazione (oppure, secondo il caso, informazioni sui prezzi ai quali tali navi sono vendute dal paese o dai paesi di origine o di esportazione a un paese o a paesi terzi oppure sul valore costruito della nave), nonché informazioni sui prezzi all'esportazione oppure, secondo il caso, sul prezzo al quale la nave è rivenduta per la prima volta ad un acquirente indipendente;
d) l'effetto della vendita a prezzi pregiudizievoli sui prezzi della nave simile sul mercato comunitario e la conseguente incidenza di tale vendita sull'industria comunitaria, quale risulta dai fattori e dagli indicatori attinenti alle situazione dell'industria comunitaria, elencati all'articolo 3, paragrafo 3 e paragrafo 5.
5. La Commissione esamina, per quanto possibile, l'esattezza e l'adeguatezza degli elementi di prova contenuti nella denuncia per determinare se siano sufficienti per giustificare l'apertura di un'inchiesta.
6. Un'inchiesta può essere avviata a norma del paragrafo 1 unicamente se, previo esame del grado di sostegno o di opposizione alla denuncia espresso dai produttori comunitari aventi la capacità di costruire la nave simile, è stato accertato che la denuncia è presentata dall'industria comunitaria o per suo conto. La denuncia si considera presentata dall'industria comunitaria o per suo conto se è sostenuta dai produttori comunitari la cui capacità complessiva di produrre la nave simile supera il 50 % della capacità totale di produrre la nave simile attribuibile a quella parte dell'industria comunitaria che ha espresso sostegno od opposizione alla denuncia. L'inchiesta tuttavia non può essere aperta se i produttori comunitari che hanno espresso un chiaro sostegno alla denuncia rappresentano meno del 25 % della capacità totale dei produttori comunitari che possono produrre la nave simile.
7. Se non è stata presa la decisione di avviare l'inchiesta, le autorità evitano di divulgare la relativa denuncia. Tuttavia, prima di avviare l'inchiesta, esse ne informano il governo del paese esportatore interessato.
8. Qualora, in circostanze particolari, si decida di iniziare un'inchiesta senza aver ricevuto una denuncia scritta presentata dall'industria comunitaria o per suo conto, l'inchiesta può essere aperta unicamente se è giustificata da sufficienti elementi di prova dell'applicazione di prezzi pregiudizievoli, dell'esistenza del pregiudizio e del nesso di causalità e se un rappresentante dell'industria comunitaria assertivamente lesa soddisfa i criteri esposti nel paragrafo 3, lettera d).
Secondo il caso, l'inchiesta può essere avviata anche in seguito a una denuncia presentata dalle autorità di una Parte contraente. La denuncia deve essere sostenuta da sufficienti elementi di prova per dimostrare che la nave è oppure è stata venduta a prezzi pregiudizievoli e che l'asserita vendita a un acquirente comunitario a prezzi inferiori al valore normale provoca o ha provocato pregiudizio all'industria nazionale della Parte contraente interessata.
9. Ai fini della decisione relativa all'apertura di un'inchiesta si tiene conto simultaneamente degli elementi di prova dell'esistenza di prezzi pregiudizievoli e del pregiudizio. La denuncia viene respinta se gli elementi di prova relativi ai prezzi pregiudizievoli o al pregiudizio non sono sufficienti per giustificare l'inizio di un'inchiesta.
10. Una denuncia può essere ritirata prima dell'apertura dell'inchiesta e in tal caso è considerata come non presentata.
11. Salvo il disposto dell'articolo 15, paragrafo 2, se, previa consultazione, risulta che gli elementi di prova sono sufficienti a tal fine, la Commissione inizia il procedimento entro quarantacinque giorni a decorrere dalla data di presentazione della denuncia oppure, se l'inchiesta è stata aperta in conformità del paragrafo 8, entro sei mesi a decorrere dal momento in cui le parti interessate sono state informate o avrebbero dovuto essere informate della vendita della nave e pubblica un avviso nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Se gli elementi di prova presentati sono insufficienti, il denunziante ne è informato, previa consultazione, entro quarantacinque giorni a decorrere dalla data alla quale la denuncia è stata presentata alla Commissione.
12. L'avviso di apertura del procedimento annuncia l'inizio dell'inchiesta, indica il nome e il paese del costruttore navale e dell'acquirente o degli acquirenti, fornisce una descrizione della nave e un riassunto delle informazioni ricevute e dispone che tutte le informazioni pertinenti devono essere comunicate alla Commissione; l'avviso fissa inoltre i termini entro i quali le parti interessate possono manifestarsi, comunicare per iscritto le loro osservazioni e presentare le informazioni necessarie affinché tali osservazioni e informazioni possano essere prese in considerazione nel corso dell'inchiesta; l'avviso precisa inoltre il periodo entro il quale le parti interessate possono chiedere di essere sentite dalla Commissione conformemente all'articolo 6, paragrafo 5.
13. La Commissione informa l'esportatore, l'acquirente oppure gli acquirenti della nave e le associazioni rappresentative dei produttori, degli esportatori oppure degli acquirenti di tali navi notoriamente interessati, nonché i rappresentanti del paese la cui nave è soggetta all'inchiesta e i denunzianti in merito all'apertura del procedimento e, tenendo debitamente conto dell'esigenza di tutelare le informazioni riservate, fornisce il testo integrale della denuncia scritta ricevuta a norma del paragrafo 1 all'esportatore e alle autorità del paese esportatore, nonché, su loro richiesta, alle altre parti interessate implicate nell'inchiesta.
Articolo 6
L'inchiesta
1. Dopo l'apertura del procedimento, la Commissione, in collaborazione con gli Stati membri e, secondo il caso, con le autorità di paesi terzi, inizia l'inchiesta a livello comunitario. L'inchiesta riguarda tanto le pratiche di determinazione di prezzi pregiudizievoli quanto il pregiudizio, i cui aspetti sono esaminati simultaneamente.
2. Le parti che ricevono i questionari utilizzati nell'inchiesta in materia di prezzi pregiudizievoli hanno almeno trenta giorni di tempo per la risposta. Per gli esportatori il termine decorre dalla data di ricevimento del questionario, che a tal fine si considera ricevuto una settimana dopo la data di spedizione all'esportatore oppure di trasmissione alla competente rappresentanza diplomatica del paese esportatore. Il termine può essere prorogato, tenendo debitamente conto dei termini fissati per l'inchiesta e a condizione che le parti interessate abbiano validi motivi, connessi a circostanze particolari che li riguardino, per chiedere tale proroga.
3. La Commissione può chiedere alle autorità di paesi terzi, secondo il caso e agli Stati membri di fornirle informazioni e gli Stati membri prendono le disposizioni necessarie per soddisfare tali richieste. Essi comunicano alla Commissione le informazioni richieste, nonché i risultati delle verifiche, dei controlli o delle inchieste effettuati. Quando queste informazioni sono di interesse generale o sono richieste da uno Stato membro la Commissione le comunica agli Stati membri, a condizione che non siano riservate. Se le informazioni sono riservate è comunicato un riassunto non riservato.
4. La Commissione può chiedere alle autorità di paesi terzi, secondo il caso e agli Stati membri di svolgere le verifiche e i controlli necessari, segnatamente presso i produttori della Comunità e di effettuare inchieste in paesi terzi, a condizione che le imprese interessate siano d'accordo e che il governo del paese considerato sia stato ufficialmente informato e non abbia fatto obiezioni. Gli Stati membri prendono le disposizioni necessarie per soddisfare tali richieste della Commissione. Funzionari della Commissione possono, a richiesta di quest'ultima o di uno Stato membro, assistere gli agenti degli Stati membri nell'adempimento delle loro funzioni. Funzionari della Commissione possono inoltre assistere gli agenti delle autorità di paesi terzi nell'adempimento delle loro funzioni, previo accordo tra la Commissione e tali autorità.
5. Le parti interessate, che si sono manifestate in conformità con l'articolo 5, paragrafo 12, vengono sentite a condizione che, nel termine fissato dall'avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, presentino una domanda scritta nella quale dimostrino di essere parti in causa che potrebbero essere danneggiate dall'esito del procedimento e di avere particolari motivi per chiedere di essere sentite.
6. Il costruttore navale, l'acquirente o gli acquirenti, i rappresentanti del governo dei paesi esportatori, i denunzianti e le altre parti interessate che si siano manifestati a norma dell'articolo 5, paragrafo 12 e che ne facciano richiesta, hanno la possibilità di incontrarsi con le parti avverse, in modo che possano essere presentate le tesi opposte e le eventuali confutazioni. Nel concedere tale possibilità si deve tener conto della necessità di salvaguardare il carattere riservato delle informazioni, nonché delle esigenze delle parti. Nessuna parte è tenuta ad assistere ad un incontro e la sua assenza non produce effetti per essa lesivi. Le informazioni comunicate oralmente a norma del presente paragrafo sono prese in considerazione se sono successivamente ripresentate per iscritto.
7. I denunzianti, il costruttore navale, l'acquirente o gli acquirenti e le altre parti interessate che si sono manifestati a norma dell'articolo 5, paragrafo 12, nonché i rappresentanti del paese esportatore, che ne facciano richiesta per iscritto possono prendere conoscenza di tutte le informazioni fornite dalle parti interessate all'inchiesta, tranne i documenti interni preparati dalle autorità della Comunità o degli Stati membri, purché tali informazioni siano pertinenti per la tutela dei loro interessi, non siano riservate ai sensi dell'articolo 13 e siano utilizzate nell'inchiesta. Le parti possono rispondere presentando le loro osservazioni, che sono prese in considerazione, purché siano accompagnate da sufficienti elementi di prova.
8. Salvo nei casi di cui all'articolo 12, l'esattezza delle informazioni comunicate dalle parti interessate e sulle quali si basano le risultanze deve essere accertata con la massima accuratezza.
9. Per i procedimenti in cui viene effettuato un confronto tra i prezzi, quando è stata consegnata una nave simile, l'inchiesta deve essere conclusa entro un anno a decorrere dalla data dell'apertura.
Per i procedimenti in cui la nave simile è in costruzione, l'inchiesta si conclude entro un anno dalla data di consegna della nave simile.
Le inchieste nelle quali è necessario calcolare il valore normale devono essere chiuse entro un anno a decorrere dall'apertura oppure dalla consegna della nave, qualora quest'ultima data sia successiva.
Questi termini sono sospesi qualora si applichi l'articolo 15, paragrafo 2.
Articolo 7
Chiusura del procedimento senza l'istituzione di misure; imposizione e riscossione di diritti per le pratiche di prezzi pregiudizievoli
1. In caso di ritiro della denuncia il procedimento può essere chiuso.
2. Qualora, previa consultazione, non si ritengano necessarie misure di difesa e se in seno al comitato consultivo non sono state sollevate obiezioni, l'inchiesta o il procedimento sono chiusi. In tutti gli altri casi, la Commissione sottopone immediatamente al Consiglio una relazione sull'esito delle consultazioni e propone di chiudere il procedimento. Il procedimento si considera chiuso se nel termine di un mese il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, non ha deciso diversamente.
3. I procedimenti sono immediatamente chiusi se si accerta che il margine di prezzo pregiudizievole è inferiore al 2 %, espresso in percentuale del prezzo all'esportazione.
4. Quando dalla constatazione definitiva dei fatti risulta l'esistenza di prezzi pregiudizievoli e di un conseguente pregiudizio, il Consiglio, deliberando a maggioranza semplice su proposta della Commissione, sentito il comitato consultivo, impone al costruttore navale il pagamento di diritti per pratiche di prezzi pregiudizievoli. L'ammontare dei diritti per pratiche di prezzi pregiudizievoli deve essere pari al margine di prezzo pregiudizievole accertato. Il Consiglio delibera entro trenta giorni lavorativi a decorrere dal ricevimento della proposta. La Commissione prende i provvedimenti necessari per l'esecuzione della decisione del Consiglio, in particolare per la riscossione dell'importo dovuto.
5. Il costruttore navale deve versare il diritto per pratiche di prezzi pregiudizievoli entro centottanta giorni dalla notifica, che a tal fine si considera ricevuta una settimana a decorrere dalla data d'invio al costruttore navale. La Commissione può accordare al costruttore una proroga sufficiente di tale termine se il costruttore dimostra che il pagamento entro centottanta giorni può provocare il fallimento oppure che è incompatibile con un'amministrazione controllata. In tal caso sulla quota non pagata maturano gli interessi, ad un tasso pari al rendimento sul mercato secondario delle obbligazioni in ECU a medio termine presso la borsa del Lussemburgo, più 50 punti di base.
Articolo 8
Provvedimenti di riparazione alternativi
L'inchiesta può essere chiusa senza l'imposizione di diritti per pratiche di prezzi pregiudizievoli, sentito il comitato consultivo, se il costruttore navale annulla definitivamente e incondizionatamente la vendita della nave a prezzi pregiudizievoli oppure si conforma alla misura alternativa equivalente accettata dalla Commissione.
Una vendita si considera annullata se tutti i rapporti contrattuali fra le parti sono risolti, tutti i corrispettivi pagati in relazione alla vendita sono restituiti e tutti i diritti sulla nave in oggetto oppure su parti di essa sono resi al costruttore navale.
Articolo 9
Contromisure; rifiuto dei diritti di carico e scarico
1. Qualora un costruttore interessato non versi i diritti dovuti a norma dell'articolo 7, la Commissione, sentito il comitato consultivo, può istituire contromisure, in forma di rifiuto di diritti di carico e scarico, nei confronti delle navi costruite dal costruttore navale in questione.
2. La decisione che istituisce le contromisure entra in vigore trenta giorni dopo la pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee e rimane in vigore in attesa del versamento del diritto da parte del costruttore navale. Le contromisure si applicano a tutte le navi oggetto di contratti conclusi in un periodo massimo di quattro anni a decorrere dalla data di entrata in vigore della decisione. Ogni nave è soggetta alle contromisure per un periodo massimo di quattro anni dopo la consegna. Tali periodi possono essere ridotti soltanto in seguito ad un procedimento internazionale di composizione delle controversie relativo alla contromisura istituita e in conformità dell'esito di tale procedimento.
Le navi soggette al rifiuto dei diritti di carico e di scarico sono designate con decisione adottata dalla Commissione e pubblicata nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
3. Le autorità doganali degli Stati membri non concedono l'autorizzazione di carico o di scarico alle navi cui sono stati rifiutati i diritti di carico e di scarico.
Articolo 10
Consultazioni
1. Le consultazioni previste dal presente regolamento si svolgono in seno ad un comitato consultivo, composto dai rappresentanti di ogni Stato membro e presieduto da un rappresentante della Commissione. Le consultazioni si svolgono immediatamente, a richiesta di uno Stato membro oppure per iniziativa della Commissione e comunque in tempo utile ai fini del rispetto dei termini fissati dal presente regolamento.
2. Il comitato si riunisce su convocazione del suo presidente. Questi comunica agli Stati membri, nel più breve tempo possibile, tutti gli elementi d'informazione utili.
3. Qualora sia necessario, si può procedere alle consultazioni con procedura scritta; in questo caso la Commissione informa gli Stati membri e fissa un termine entro il quale essi possono esprimere il loro parere o chiedere una consultazione orale. Il presidente prende le disposizioni necessarie per l'organizzazione della consultazione orale, a condizione che quest'ultima possa svolgersi in tempo utile ai fini del rispetto dei termini fissati dal presente regolamento.
4. Le consultazioni riguardano in particolare:
a) l'esistenza di prezzi pregiudizievoli e i metodi da utilizzare per stabilire il margine di prezzo pregiudizievole;
b) l'esistenza e l'entità del pregiudizio;
c) il nesso di causalità tra la vendita a prezzi pregiudizievoli e il pregiudizio;
d) le misure idonee, nel caso specifico, a porre rimedio agli effetti dei prezzi pregiudizievoli, nonché le modalità di applicazione di tali misure.
Articolo 11
Visite di verifica
1. La Commissione, se lo ritiene necessario, effettua visite per esaminare la documentazione contabile di esportatori, costruttori navali, operatori commerciali, agenti, produttori, associazioni e organizzazioni di categoria, allo scopo di verificare le informazioni comunicate in materia di determinazione di prezzi pregiudizievoli e di pregiudizio. In mancanza di una risposta adeguata e tempestiva la visita di verifica può non essere svolta.
2. Se necessario la Commissione può svolgere inchieste nei paesi terzi, a condizione di aver ottenuto l'accordo delle imprese interessate e in assenza di obiezioni dei rappresentanti governativi, formalmente avvisati, di detti paesi. Ottenuto l'accordo delle imprese interessate, la Commissione comunica alle autorità del paese esportatore i nomi e gli indirizzi delle imprese da visitare e le date concordate.
3. Le imprese interessate vengono informate sulla natura delle informazioni da verificare durante le visite e sugli ulteriori elementi da fornire, fermo restando che nel corso delle visite possono essere chiesti altri dati particolari, alla luce delle informazioni già ottenute.
4. Nelle inchieste svolte in conformità dei paragrafi 1, 2 e 3 la Commissione è assistita da agenti degli Stati membri che lo abbiano richiesto.
Articolo 12
Omessa collaborazione
1. Qualora una parte interessata rifiuti l'accesso alle informazioni necessarie oppure non le comunichi entro i termini fissati dal presente regolamento oppure ostacoli gravemente l'inchiesta, possono essere elaborate conclusioni provvisorie o definitive, affermative o negative, in base ai dati disponibili. Se si accerta che una parte interessata ha fornito informazioni false o fuorvianti, non si tiene conto di tali informazioni e possono essere utilizzati i dati disponibili. Le parti interessate vengono informate delle conseguenze dell'omessa collaborazione.
2. L'assenza di risposta su supporto informatico non viene considerata come una forma di omessa collaborazione, a condizione che la parte interessata dimostri che per presentare la risposta nella forma richiesta dovrebbe sostenere oneri supplementari o costi aggiuntivi eccessivi.
3. Le informazioni presentate da una parte interessata che non sono perfettamente conformi alle condizioni richieste non devono essere disattese, a condizione che le eventuali carenze non siano tali da provocare eccessive difficoltà per l'elaborazione di conclusioni sufficientemente precise e che le informazioni siano state presentate correttamente entro i termini fissati, siano verificabili e la parte interessata abbia agito con la migliore diligenza.
4. Se le informazioni o gli elementi di prova non sono accettati, la parte che li ha forniti viene immediatamente informata del motivo e ha la possibilità di dare ulteriori spiegazioni entro il termine specificato. Se le spiegazioni non sono considerate soddisfacenti, i motivi che hanno giustificato il rifiuto degli elementi di prova o delle informazioni vengono resi noti ed indicati nelle conclusioni pubblicate.
5. Se le conclusioni, comprese quelle relative al valore normale, sono elaborate in conformità delle disposizioni del paragrafo 1 e in particolare in base alle informazioni contenute nella denuncia, per quanto possibile e tenendo debitamente conto dei termini fissati per l'inchiesta, tali informazioni devono essere verificate in relazione ai dati disponibili provenienti da altre fonti obiettive, quali listini prezzi pubblicati, statistiche ufficiali sulle vendite e dichiarazioni doganali oppure in relazione alle informazioni ottenute da altre parti interessate nel corso dell'inchiesta.
6. L'esito dell'inchiesta per una parte interessata che non collabora oppure collabora solo in parte, impedendo in tal modo l'accesso ad informazioni pertinenti, può essere meno favorevole rispetto alle conclusioni che eventualmente sarebbero state raggiunte se la parte avesse collaborato.
Articolo 13
Trattamento riservato
1. Le informazioni di natura riservata (ad esempio perché la loro divulgazione implicherebbe un significativo vantaggio concorrenziale per un concorrente oppure danneggerebbe gravemente la persona che ha fornito l'informazione o la persona dalla quale l'ha ottenuta) oppure che sono comunicate a titolo riservato dalle parti interessate dall'inchiesta, per motivi debitamente giustificati, devono essere trattate come tali dalle autorità.
2. Alle parti interessate che comunicano informazioni riservate viene chiesto di presentare un riassunto non riservato, sufficientemente particolareggiato affinché la sostanza delle informazioni presentate a titolo riservato possa essere adeguatamente compresa. In circostanze eccezionali le parti possono precisare che tali informazioni non si prestano ad essere riassunte. In tal caso, vanno comunicati i motivi di tale impossibilità.
3. Se la domanda di trattamento riservato non è considerata giustificata e la parte che ha comunicato le informazioni non è disposta a renderle pubbliche, né ad autorizzarne la divulgazione in termini generici o sintetici, tali informazioni possono essere disattese, a meno che la loro esattezza sia adeguatamente dimostrata da fonti attendibili. Le domande di trattamento riservato non devono essere respinte arbitrariamente.
4. Il presente articolo non osta alla divulgazione da parte delle autorità comunitarie di informazioni generali ed in particolare dei motivi che hanno giustificato le decisioni prese in forza del presente regolamento, né alla divulgazione di elementi di prova su cui le autorità comunitarie si sono basate qualora ciò sia necessario per illustrare detti motivi nel corso di procedimenti giudiziari. Tale divulgazione deve tener conto del legittimo interesse delle parti a che i loro segreti d'impresa non siano rivelati.
5. Il Consiglio, la Commissione e gli Stati membri, nonché i loro agenti, sono tenuti a non divulgare, salvo esplicita autorizzazione della parte che le ha fornite, le informazioni ricevute in applicazione del presente regolamento per le quali è stato chiesto il trattamento riservato. Le informazioni scambiate tra la Commissione e gli Stati membri oppure le informazioni relative alle consultazioni svolte a norma dell'articolo 10 o i documenti interni preparati dalle autorità della Comunità o dagli Stati membri non sono divulgate, salvo diversa disposizione del presente regolamento.
6. Le informazioni ricevute in applicazione del presente regolamento possono essere utilizzate soltanto per lo scopo per il quale esse sono state richieste.
Articolo 14
Divulgazione di informazioni
1. I denunzianti, il costruttore navale, l'esportatore, l'acquirente o gli acquirenti della nave, le loro associazioni rappresentative e i rappresentanti del paese esportatore possono chiedere di essere informati degli elementi specifici dei principali fatti e considerazioni in base ai quali si intende raccomandare l'imposizione del pagamento di un diritto per prezzi pregiudizievoli oppure la chiusura di un'inchiesta o di un procedimento senza l'imposizione di un diritto.
2. Le domande di informazioni a norma del paragrafo 1 devono essere inviate alla Commissione per iscritto e devono pervenire entro i termini fissati dalla Commissione.
3. Le informazioni sono comunicate per iscritto. La comunicazione tiene debitamente conto dell'esigenza di tutelare le informazioni riservate, avviene il più rapidamente possibile e di norma entro un mese prima della decisione definitiva della Commissione o della presentazione di qualsiasi proposta di decisione definitiva, a norma dell'articolo 7. Eventuali fatti e considerazioni che la Commissione non può comunicare al momento della risposta sono resi noti successivamente il più rapidamente possibile. La divulgazione delle informazioni non pregiudica qualsiasi eventuale decisione della Commissione o del Consiglio, ma, qualora tale decisione si basi su fatti o considerazioni diversi, questi ultimi sono comunicati il più rapidamente possibile.
4. Le osservazioni presentate dopo l'informazione finale sono prese in considerazione unicamente se sono ricevute entro un termine fissato dalla Commissione, per ciascun caso, in funzione dell'urgenza della questione e comunque non inferiore a dieci giorni.
Articolo 15
Disposizioni finali
1. Il presente regolamento non osta all'applicazione:
a) di eventuali norme speciali stabilite da accordi conclusi tra la Comunità e i paesi terzi;
b) di misure speciali, purché non siano incompatibili con gli obblighi assunti a norma dell'accordo sulla costruzione navale.
2. Lo svolgimento delle inchieste a norma del presente regolamento e la decisione di imporre o di lasciare in vigore misure non possono essere in contrasto con gli obblighi assunti dalla Comunità a norma dell'accordo sulla costruzione navale oppure di qualsiasi altro accordo internazionale pertinente.
Il presente regolamento non impedisce alla Comunità di rispettare gli obblighi assunti a norma dell'accordo sulla costruzione navale in materia di composizione delle controversie.
Articolo 16
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Esso si applica dal giorno di entrata in vigore dell'accordo sulla costruzione navale (5).
Esso non è applicabile alle navi oggetto di un contratto concluso prima dell'entrata in vigore dell'accordo sulla costruzione navale, a eccezione delle navi oggetto di un contratto concluso dopo il 21 dicembre 1994 e la cui consegna è prevista oltre cinque anni dopo la data del contratto. Tali navi rientrano nel campo di applicazione del presente regolamento, salvo che il costruttore possa dimostrare che la proroga della data di consegna era dovuta a normali motivi commerciali e non aveva l'obiettivo di evitare l'applicazione del presente regolamento.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 29 gennaio 1996.