32002L0066
L 192/47
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2002/66/EО НА КОМИСИЯТА
от 16 юли 2002 година
за изменение на приложенията към Директиви 76/895/EИО, 86/362/EИО, 86/363/EИО и 90/642/EИО на Съвета за определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху плодове и зеленчуци, зърнени култури, храни от животински произход и някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 76/895/EИО на Съвета от 23 ноември 1976 г. за определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху плодове и зеленчуци (1), последно изменена с Директива 2000/82/EО на Комисията (2), и по-специално член 5 от нея,
като взе предвид Директива 86/362/EИО на Съвета от 24 юли 1986 г. за определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху зърнени култури (3), последно изменена с Директива 2002/42/EО на Комисията (4), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 86/363/EИО на Съвета от 24 юли 1986 г. за определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху храни от животински произход (5), последно изменена с Директива 2002/42/EО, и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/EИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. за определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (6), последно изменена с Директива 2002/42/EО, и по-специално член 7 от нея,
като има предвид, че:
(1)
За зърнени култури и продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци, нивата на остатъците трябва да отразяват употребата на минимални количества пестициди, необходими за постигане на ефективна защита на растения, прилагани по такъв начин, че количеството остатъци да е практически възможно най-ниското и токсикологично допустимо, по-специално спрямо опазването на околната среда и защитата на здравето на потребителите по отношение на прогнозната допустима дневна доза (ДДД). За храни от животински произход нивата на остатъците трябва да отразяват консумацията от животните на зърнени култури и продукти от растителен произход, третирани с пестициди и, ако е целесъобразно, преките последствия от употребата на ветеринарни лекарства. Максималните нива на остатъци на Общността (МНО) представляват горната граница на количествата от такива остатъци, които могат да се открият в продуктите, когато производителите са спазвали добри селскостопански практики.
(2)
МНО за пестицидите трябва непрекъснато да се преразглеждат и могат да бъдат изменяни, за да се вземе предвид новата информация и данни. МНО трябва да се определят на границата на аналитично определяне, когато няма разрешени употреби.
(3)
Бяха приети решения от Комисията да не бъдат включвани активни вещества в приложение I към Директива 91/414/EИО на Съвета от 15 юни 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (7), последно изменена с Директива 2002/48/EО на Комисията (8) за: линдан (Решение 2000/801/EО на Комисията) (9), куинтоцин (Решение 2000/816/EО на Комисията) (10), перметрин (Решение 2000/817/EО на Комисията) (11), зинеб (Решение 2001/245/EО на Комисията) (12) и паратион (Решение 2001/520/EО на Комисията) (13). Съгласно тези решения продуктите за растителна защита, съдържащи тези активни вещества, вече не се разрешават за употреба в Общността. Поради това е необходимо да бъдат добавени всички остатъци от пестициди, произтичащи от употребата на тези продукти за растителна защита, към приложенията на Директиви 86/362/EИО, 86/363/EИО и 90/642/EИО, за да се позволи съответен надзор и контрол на забраната на тяхната употреба и за да се защити потребителят. Тъй като е невъзможно да се разграничи при рутинно наблюдение зинеб от други дитиокарбамати, не е възможно да се определят МНО за зинеб. За да се удовлетворят основателните очаквания за употреба на съществуващите запаси от пестициди, решенията на Комисията за невключване предоставиха гратисен период, така че е целесъобразно МНО, основаващи се на аргумента, че употребата на въпросното вещество не е разрешена в Общността, не следва да се прилагат до изтичането на гратисния период, прилаган за това вещество.
(4)
Максимални нива на остатъци вече са определени по отношение на линдан и паратион за някои продукти в приложение II към Директива 76/895/EИО (изменена с Директива 82/528/EИО на Комисията) (14), но настоящата директива позволява на държавите-членки да определят по-високи МНО. За да бъдат определени хармонизирани максимални количества на остатъци от пестициди за линдан и паратион във и върху плодове и зеленчуци на общностно равнище, е необходимо тези МНО да бъдат включени в Директива 90/642/EИО. Освен това МНО трябва да бъдат изменени с оглед оттеглянето на разрешителните на общностно равнище.
(5)
Максималните нива на остатъци в Общността и нивата, препоръчани от Кодекс алиментариус, са определени и оценени по сходни процедури. Съществуват ограничен брой максимални нива на остатъци в Кодекса за линдан, куинтоцин, перметрин и паратион. Те бяха отчетени при определянето на максимални нива на остатъци в настоящата директива. МНО на Кодекса, които ще бъдат препоръчани за оттегляне в близко бъдеще, не бяха взети предвид. МНО на Кодекса за линдан 0,1 мг/кг (яйца) и 0,7 мг/кг (птиче месо) са ГСОНП (гранични стойности на остатъци от неизвестен произход). Тези МНО не са определени на нивото, което би било резултат от текущата употреба на продукти за растителна защита, а отчитат факта, че предишната употреба на веществата е довела до остатъци, които могат да бъдат считани за замърсители. МНО, основани на МНО от Кодекса, след като бяха оценени в светлината на риска за потребителите, не беше установен риск при използването на токсикологични параметри, базирани на изследванията, с които Комисията разполага. ДДД за линдан е 0,001 мг/кг тт/ден (ССПО , 1997), като не се счита за необходима критична референтна доза, ДДД за паратион е 0,004 мг/кг тт/ден (ССПО, 1995), КРД е 0,01 мг/кг тт/ден (ССПО, 1995), ДДД за параметрин е 0,05 мг/кг тт/ден (ССПО, 1999), КРД не се счита за необходима, ДДД за куинтоцин е 0,01 мг/кг тт/ден (ССПО, 1995), КРД не се счита за необходима.
(6)
Общността уведоми Световната търговска организация за проекта на директива на Комисията, а получените коментари бяха взети предвид при окончателния вариант на директивата. МНО за специфични комбинации пестициди/култури, използвани в трети страни, могат да бъдат разглеждани от Комисията въз основа на предадени приемливи данни (15).
(7)
Предвидените в настоящата директива мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
В приложение II към Директива 76/895/EИО рубриките, отнасящи се до линдан и паратион, се заличават.
Член 2
В част А на таблицата от приложение II към Директива 86/362/EИО се добавят рубрики за следните остатъци от пестициди:
„Остатъци от пестициди
Максимални нива (мг/кг)
Линдан
0,01 (16) зърнени храни
Куинтоцин (сума от куинтоцин и пентахлоро-анилин, изразен като куинтоцин)
0,02 (16) зърнени храни
Перметрин (сума от изомери)
0,05 (16) зърнени храни
Паратион
0,05 (16) зърнени храни
Член 3
Добавят се рубрики за следните остатъци от пестициди към таблицата в част А на приложението към Директива 86/363/EИО:
Остатъци от пестициди
Максимално ниво (мг/кг)
На мазнини, съдържащи се в месо, месни заготовки, карантия и животински мазнини, изброени в приложение I с кодове по КН 0201, 0202, 0203, 0204, 0205 00 00, 0206, 0207, ex 0208, 0209 00, 0210, 1601 00 и 1602(i) (iv)
За сурово краве мляко и пълномаслено краве мляко изброени в приложение I с код по КН 0401; за останалите храни с кодове по КН 0401, 0402, 0405 00, 0406 в съответствие със (ii) (iv)
На пресни яйца с черупки, в птичи яйца и яйчни жълтъци, изброени в приложение I с кодове по КН 0407 00 и 0408(iii) (iv)
„Линдан
Птиче месо 0,7 (17)
Други 0,2 (18)
0,001 (19)
0,1 (17)
Куинтоцин
0,01 (19)
0,01 (19)
0,01 (19)
Паратион
0,05 (19)
0,05 (19)
0,05 (19)
Член 4
В таблицата от приложение II към Директива 90/642/EИО рубриките за остатъци от пестициди, които фигурират в приложението към настоящата директива, се добавят или изменят.
Член 5
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
1.
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 30 ноември 2002 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2.
Те прилагат тези разпоредби от 1 декември 2002 г. за линдан, куинтоцин и перметрин и от 1 май 2003 г. за паратион.
3.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 юли 2002 година.
Direttiva 2002/66/CE della Commissione
del 16 luglio 2002
recante modifica degli allegati delle direttive 76/895/CEE, 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE del Consiglio, che fissano le quantità massime di residui di antiparassitari rispettivamente sugli e negli ortofrutticoli, sui e nei cereali, sui e nei prodotti alimentari di origine animale e su e in alcuni prodotti di origine vegetale, compresi gli ortofrutticoli
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 76/895/CEE del Consiglio, del 23 novembre 1976, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari consentite sugli e negli ortofrutticoli(1), modificata da ultimo dalla direttiva 2000/82/CE della Commissione(2), in particolare l'articolo 5,
vista la direttiva 86/362/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari sui e nei cereali(3), modificata da ultimo dalla direttiva 2002/42/CE della Commissione(4), in particolare l'articolo 10,
vista la direttiva 86/363/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari sui e nei prodotti alimentari di origine animale(5), modificata da ultimo dalla direttiva 2002/42/CE, in particolare l'articolo 10,
vista la direttiva 90/642/CEE del Consiglio, del 27 novembre 1990, che fissa le percentuali massime di residui di antiparassitari su e in alcuni prodotti di origine vegetale, compresi gli ortofrutticoli(6), modificata da ultimo dalla direttiva 2002/42/CE, in particolare l'articolo 7,
considerando quanto segue:
(1) Per quanto riguarda i cereali e i prodotti di origine vegetale, inclusi gli ortofrutticoli, le quantità di residui dovrebbero dipendere dall'uso di quantità minime di antiparassitari necessarie per ottenere un'efficace protezione delle piante, applicate in modo tale che al contempo la quantità di residui risulti la minima possibile e accettabile dal punto di vista tossicologico, in particolare per la protezione dell'ambiente e dei consumatori in termini di quantità stimata assunta con la dieta alimentare. Per quanto riguarda i prodotti alimentari di origine animale, le quantità di residui dovrebbero dipendere dal consumo, da parte degli animali, di cereali e di prodotti di origine vegetale trattati con antiparassitari tenendo conto anche, se del caso, delle conseguenze dirette dell'uso di medicinali veterinari. Le quantità massime di residui comunitarie rappresentano il limite superiore per i quantitativi di tali residui che possono essere contenuti nei prodotti alimentari quando i produttori hanno rispettato le buone pratiche agricole.
(2) Le quantità massime di residui di antiparassitari devono essere riesaminate periodicamente e possono essere modificate per tener conto di nuovi dati al riguardo. Le quantità massime di residui dovrebbero essere fissate al limite inferiore di determinazione analitica nel caso in cui non vi sono utilizzazioni autorizzate.
(3) La Commissione ha deciso di non includere nell'elenco delle sostanze attive dell'allegato I della direttiva 91/414/CEE del Consiglio, del 15 giugno 1991, relativa all'immissione in commercio dei prodotti fitosanitari(7), modificata da ultimo dalla direttiva 2002/48/CE della Commissione(8), le sostanze lindano [decisione 2000/801/CE(9)], quintozene [decisione 2000/816/CE(10)], permetrin [decisione 2000/817/CE(11)], zineb [decisione 2001/245/CE(12)] e paration [decisione 2001/520/CE(13)]. Queste decisioni stabiliscono che l'impiego di prodotti fitosanitari contenenti tali sostanze non è più autorizzato nella Comunità. È pertanto necessario includere tutti i residui di antiparassitari derivanti dall'uso dei suddetti prodotti fitosanitari negli allegati delle direttive 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE affinché il divieto del loro impiego possa essere adeguatamente sorvegliato e il consumatore sia tutelato. Poiché non è possibile distinguere, nei controlli usuali, lo zineb da altri ditiocarbammati, non è possibile stabilire quantità massime di residui per lo zineb. Per tener conto delle legittime aspettative riguardo allo smaltimento delle scorte esistenti di antiparassitari, le decisioni di non iscrizione adottate dalla Commissione prevedevano una fase transitoria ed è opportuno che le quantità massime di residui basate sulla premessa che l'uso delle sostanze corrispondenti non è autorizzato nella Comunità non siano applicabili prima del termine del periodo transitorio stabilito per ciascuna sostanza.
(4) L'allegato II della direttiva 76/895/CEE [modificata dalla direttiva 82/528/CEE della Commissione(14)] ha fissato precedentemente le quantità massime di residui di lindano e di paration per alcuni prodotti alimentari, ma questa direttiva consente agli Stati membri di fissare quantità massime di residui superiori. Per stabilire quantità massime di residui armonizzate di lindano e di paration sugli e negli ortofrutticoli a livello comunitario è necessario iscrivere queste quantità massime di residui nella direttiva 90/642/CEE. Inoltre, esse devono essere modificate in modo da riflettere la revoca dell'autorizzazione a livello comunitario.
(5) Le quantità massime di residui comunitarie e i valori raccomandati dal Codex Alimentarius sono stabiliti e valutati in base a procedure simili. Il Codex stabilisce alcune quantità massime di residui per il lindano, il quintozene, il permetrin e il paration che sono state prese in considerazione per la fissazione delle quantità massime di residui nella presente direttiva. Le quantità massime di residui del Codex la cui revoca sarà raccomandata nel prossimo futuro non sono state prese in considerazione. Le quantità massime di residui del Codex per il lindano di 0,1 mg/kg (uova) e 0,7 mg/kg (carne di pollame) sono quantità massime di residui estranei. Queste quantità massime non sono fissate al livello che risulterebbe dall'utilizzazione attuale di prodotti fitosanitari, ma tengono conto del fatto che utilizzazioni delle sostanze in passato hanno lasciato residui che possono essere considerati contaminanti. Le quantità massime di residui basate su quelle del Codex sono state esaminate alla luce dei rischi per i consumatori e ne è risultato che non presentano rischi utilizzando i valori tossicologici basati sugli studi di cui dispone la Commissione. La dose giornaliera ammissibile (DGA) per il lindano è 0,001 mg/kg di peso corporeo (JMPR 1997) e non si ritiene necessaria una dose acuta di riferimento; la DGA per il paration è 0,004 mg/kg di peso corporeo (JMPR 1995) e la dose acuta di riferimento è 0,01 mg/kg di peso corporeo (JMPR 1995); la DGA per il permetrin è 0,05 mg/kg di peso corporeo (JMPR 1999) e non si ritiene necessaria una dose acuta di riferimento; la DGA per il quintozene è 0,01 mg/kg di peso corporeo (JMPR 1995) e non si ritiene necessaria una dose acuta di riferimento.
(6) La Comunità ha notificato all'Organizzazione mondiale del commercio il progetto di direttiva della Commissione e ha tenuto conto delle osservazioni pervenute nell'approntare la versione definitiva della direttiva. La Commissione potrebbe esaminare, in base a dati accettabili che le saranno presentati(15), quantità massime di residui per specifiche combinazioni antiparassitario/coltura utilizzate in paesi terzi.
(7) Le misure previste dalla presente direttiva sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Nell'allegato II della direttiva 76/895/CEE, le voci relative a lindano e paration sono soppresse.
Articolo 2
Nella tabella di cui all'allegato II, parte A, della direttiva 86/362/CEE del Consiglio, sono aggiunte le seguenti voci relative ai residui di antiparassitari:
Articolo 3
Nella tabella di cui all'allegato II, parte A, della direttiva 86/363/CEE sono aggiunte le seguenti voci relative ai residui di antiparassitari:
Articolo 4
Nella tabella di cui all'allegato II della direttiva 90/642/CEE del Consiglio sono aggiunte o modificate le voci relative ai residui di antiparassitari come indicato nell'allegato della presente direttiva.
Articolo 5
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
1. Gli Stati membri adottano e pubblicano le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 30 novembre 2002. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
2. Essi applicano dette disposizioni dal 1o dicembre 2002 per il lindano, il quintozene e il permetrin e dal 1o maggio 2003 per il paration.
3. Quando gli Stati membri adottano dette disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva oppure sono corredate di un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità del riferimento sono stabilite dagli Stati membri.
Articolo 6
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, il 16 luglio 2002.