32002R1030
L 157/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1030/2002 НА СЪВЕТА
от 13 юни 2002 година
относно единния формат на разрешенията за пребиваване за гражданите на трети страни
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, точка 3 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
Амстердамският договор, който визира постепенно установяване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, предоставя на Комисията право на съвместна инициатива при приемане на необходимите мерки за постигане на хармонизирана политика в областта на имиграцията.
(2)
Планът за действие, приет от Съвета и Комисията във връзка с оптималните условия за изпълнение разпоредбите на Амстердамския договор относно установяването на пространство на свобода, сигурност и правосъдие (3), предвижда (параграф 38, буква в), ii) регламентиране на процедурата за издаване от държавите-членки на визи и документи за дългосрочно пребиваване.
(3)
На срещата си в Тампере на 15-16 октомври 1999 г. Съветът подчерта необходимостта от хармонизирана имиграционна политика предвид разпоредбите на Договора, които са свързани с влизането и пребиваването на граждани на трети страни.
(4)
Съвместно действие 97/11/ПВР на Съвета (4) за единните разрешителни за пребиваване потвърди необходимостта от единен формат за документите, издавани от държавите-членки на граждани на трети страни. Следователно е подходящо Съвместно действие 97/11/ПВР да бъде заменено с акт на Общността.
(5)
От основно значение е този единен формат на документа за пребиваване да съдържа всички необходими данни и да отговаря на много високи технически стандарти, особено по отношение на гаранциите срещу подправяне и фалшифициране. Това ще бъде принос към превантивните мерки спрямо нелегалната имиграция и пребиваването с нередовни документи и борбата срещу тях. Форматът трябва да бъде пригоден за използване от всички държави-членки и да съдържа хармонизирани, разпознаваеми навсякъде и видими с просто око елементи за сигурност.
(6)
С оглед по-високата защитеност на документите за пребиваване срещу подправяне и фалшифициране, държавите-членки и Комисията ще разглеждат периодично и системно промените, които благодарение на технологичното развитие могат да бъдат внесени в обезопасяването на документа, по-специално новите биометрични елементи.
(7)
Настоящият регламент предвижда само спецификации без поверителен характер. Те трябва да бъдат допълнени от други спецификации, които трябва да останат в тайна с оглед предотвратяване на риска от подправяне и фалшифициране, както и да не съдържат лични данни, нито позоваване на тях. Редно е Комисията да определи тези допълнителни технически спецификации със съдействието на комитета, учреден съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета от 29 май 1995 г. за определяне на единен формат за визи (5). В това отношение е важно да не се допуска непоследователност на разпоредби по отношение на разрешителните за пребиваване предвид решенията на Съвета от 17 декември 1997 г. и 8 юни 2001 г.
(8)
За да се гарантира, че въпросната информация ще остане известна само на необходимия кръг лица, от централно значение е всяка държава-членка да възложи отпечатването на единните документи за пребиваване на един-единствен орган, като си запазва правото да го смени при нужда. По съображения за сигурност всяка държава-членка следва да информира Комисията и останалите държави-членки за определения от нея орган.
(9)
Държавите-членки прилагат необходимите мерки, които са съгласувани с Комисията, за да гарантират, че личните данни се обработват при степен на защита, която съответства на изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6).
(10)
Мерките, които са необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да съответстват на Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., относно установяване на реда и условията за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).
(11)
Настоящият регламент не засяга правомощията на държавите-членки да признават държави или териториални единици, респективно издадените от техните власти паспорти и други документи за самоличност или за пътуване.
(12)
Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и следователно не е обвързана с него и не го прилага. Настоящият регламент предвижда доразвиване достиженията на правото от Шенген в приложение на разпоредбите на дял IV, трета част от Договора за създаване на Европейската общност и предвид това Дания, позовавайки се на член 5 от Протокола, ще реши дали да транспонира настоящия регламент в националното си законодателство в шестмесечен срок след приемането му от Съвета.
(13)
По отношение на Република Исландия и Кралство Норвегия настоящият регламент доразвива достиженията на правото на ЕС от Шенген в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на Споразумението между Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на тези две държави при изпълнението, прилагането и развиването на достиженията на правото от Шенген (8).
(14)
Съгласно член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и на Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство съобщава с писмо от 3 юли 2001 г. своето желание да участва в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(15)
По силата на член 1 от споменатия Протокол Ирландия не участва в приемането на настоящия регламент, следователно неговите разпоредби не се прилагат в Ирландия, без това да засяга член 4 от Протокола,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯТ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Документите за пребиваване, които се издават от държавите-членки на граждани на трети страни, са изготвени по единен формат и предоставят достатъчно място за вписване на данните, които са посочени в приложението. Този формат може да се използва под формата на стикер или на отделен документ. Всяка държава-членка може да добави, в съответно предвиденото за целта място в единния формат, информация относно вида на документа и правното положение на заинтересованото лице, по-специално дали то има разрешително за работа.
2. За целите на настоящия регламент изброените по-долу термини се разбират, както следва:
а)
„разрешение за пребиваване“ означава всяко разрешение, което е издадено от органите на държава-членка и позволява на гражданин на трета страна да пребивава на нейната територия, с изключение на:
i)
визи;
ii)
разрешения, които са издавани за времето на проверката по подадено заявление за пребиваване или молба за убежище;
iii)
разрешителните за пребиваване до шест месеца, които са издадени от държави-членки, които не прилагат разпоредбите на член 21 от Конвенцията за прилагане на Шенгенското споразумение от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, на Федерална република Германия и на Френската република, относно постепенното премахване на контрола по общите граници (9);
б)
„гражданин на трета страна“ означава лице, което не е гражданин на Европейския съюз по смисъла на член 17, параграф 1 от Договора.
Член 2
1. В съответствие с указаната в член 7, параграф 2 процедура, към единния формат се въвеждат допълнителни технически спецификации във връзка със:
а)
допълнителните елементи и изисквания за сигурност, включително и засилени превантивни стандарти за защита от подправяне и фалшификация;
б)
техническите способи и условия относно начина на попълване;
в)
другите условия, които трябва да се спазват при попълване на единното разрешително за пребиваване.
2. Цветовото оформление на единното разрешително за пребиваване може да бъде изменяно по реда на член 7, параграф 2.
Член 3
Посочените в член 2 спецификации са поверителни и не се публикуват. Съобщават се единствено на органите, които са посочени от държавите-членки за отпечатване, както и на лицата, които са надлежно упълномощени от тях или от Комисията.
Всяка държава-членка възлага отговорността за отпечатване на единното разрешително само на един орган и съобщава името му на Комисията и останалите държави-членки. Един и същ орган може да бъде определен от две или повече държави-членки. Всяка държава-членка има възможност да промени определения орган, за което съответно информира Комисията и останалите държави-членки.
Член 4
Без да се засягат правилата за защита на данните, получателите на разрешителното за пребиваване имат право да проверяват вписаните в него лични данни и съответно да поискат поправяне или заличаване в случай на нужда.
Документът не съдържа машинночетима информация, с изключение на случаите, които са посочени в приложението към настоящия регламент, или когато тя вече фигурира в съответния пътен документ.
Член 5
Настоящият регламент не се прилага за граждани на трети страни, които са:
-
членове на семействата на граждани на Европейския съюз, които упражняват правото си на свободно движение,
-
граждани на държавите от Европейското обединение за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство, както и членове на техните семейства, които упражняват правото си на свободно движение в съответствие с посоченото споразумение,
-
граждани на трети страни, които са освободени от задължението за виза и притежават разрешително за пребиваване до три месеца.
Член 6
Необходимите за въвеждането на настоящия регламент мерки се предприемат в съответствие с процедурата по член 7, параграф 2.
Член 7
1. Комисията се подпомага от комитета, който е създаден по член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1683/95.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат разпоредбите на членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът по член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се определя на два месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 8
Настоящият регламент не засяга правомощията на държавите-членки във връзка с признаването на държави или териториални единици и издадените от техните власти паспорти и други документи за самоличност или за пътуване.
Член 9
Държавите-членки издават единните разрешителни за пребиваване по описания в член 1 формат не по-късно от една година след приемането на допълнителните елементи и изисквания за сигурност по член 2, параграф 1, буква а).
От тази дата настоящият регламент заменя Съвместно действие 97/11/ПВР по отношение на съответните държави-членки.
Включването на снимка по точка 14 от приложението към разрешителното за пребиваване, което е във формата на стикер, трябва да стане не по-късно от пет години след приемането на техническите спецификации, които са предвидени в член 2 за тази цел.
Въвеждането на новия формат не прави невалидни вече издадените по друг формат разрешителни за пребиваване, освен ако съответната държава-членка не реши друго.
Член 10
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Люксембург на 13 юни 2002 година.
Regolamento (CE) n. 1030/2002 del Consiglio
del 13 giugno 2002
che istituisce un modello uniforme per i permessi di soggiorno rilasciati a cittadini di paesi terzi
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 63, punto 3,
vista la proposta della Commissione(1),
visto il parere del Parlamento europeo(2),
considerando quanto segue:
(1) Il trattato di Amsterdam mira a istituire progressivamente uno spazio di libertà, sicurezza e giustizia e conferisce alla Commissione il diritto di iniziativa in vista dell'adozione di misure volte ad una politica armonizzata in materia di immigrazione.
(2) Il piano d'azione del Consiglio e della Commissione sul modo migliore per attuare le disposizioni del trattato di Amsterdam concernenti uno spazio di libertà, sicurezza e giustizia(3) prevede, alla misura 38, lettera c), punto ii), l'elaborazione di una normativa sulle procedure per il rilascio da parte degli Stati membri di visti e di permessi di soggiorno a lungo termine.
(3) Il Consiglio europeo di Tampere del 15 e 16 ottobre 1999 ha sottolineato la necessità di una politica armonizzata in materia di immigrazione, alla luce in particolare delle disposizioni del trattato relative all'ingresso e al soggiorno di cittadini di paesi terzi.
(4) L'azione comune 97/11/GAI del Consiglio(4) relativa a un modello uniforme per i permessi di soggiorno, conferma la necessità di armonizzare il modello dei permessi di soggiorno rilasciati dagli Stati membri a cittadini di paesi terzi. Di conseguenza, è opportuno che l'azione comune 97/11/GAI sia ormai sostituita da un atto della Comunità.
(5) È indispensabile che il modello uniforme per i permessi di soggiorno contenga tutte le informazioni necessarie e soddisfi elevati requisiti tecnici, in particolare per quanto attiene alle garanzie contro la contraffazione e la falsificazione. Ciò contribuirà alla prevenzione e alla lotta contro l'immigrazione clandestina e il soggiorno irregolare. Il modello dovrebbe inoltre essere idoneo all'uso in tutti gli Stati membri e presentare caratteristiche di sicurezza armonizzate universalmente riconoscibili, visibili a occhio nudo.
(6) Per rafforzare la protezione dei permessi di soggiorno contro la contraffazione e la falsificazione, gli Stati membri e la Commissione esaminano ad intervalli regolari, in considerazione dell'evoluzione tecnologica, i cambiamenti da introdurre negli elementi di sicurezza insiti nel permesso, in particolare l'integrazione e l'uso di nuovi elementi biometrici.
(7) Il presente regolamento definisce solo le caratteristiche del modello che non hanno carattere di segretezza. Esse dovrebbero essere integrate da altre prescrizioni che devono rimanere segrete onde evitare contraffazioni e falsificazioni e che non possono contenere dati personali o riferimenti agli stessi. La competenza ad adottare tali prescrizioni tecniche aggiuntive deve essere conferita alla Commissione, che è assistita dal comitato di cui all'articolo 6 del regolamento (CE) n. 1683/95 del Consiglio, del 29 maggio 1995, che istituisce un modello uniforme per i visti(5). A tale proposito occorre far sì che venga evitata ogni discontinuità con i permessi di soggiorno oggetto delle decisioni del Consiglio del 17 dicembre 1997 e dell'8 giugno 2001.
(8) Per limitare allo stretto necessario il numero delle persone cui sono comunicate le informazioni di cui trattasi, è altresì indispensabile che ogni Stato membro attribuisca ad un solo organismo il compito di stampare il modello uniforme per i permessi di soggiorno, fermo restando che gli Stati membri sono liberi, se necessario, di cambiare organismo. Per motivi di sicurezza, ogni Stato membro dovrebbe comunicare il nome dell'organismo competente alla Commissione e agli altri Stati membri.
(9) Gli Stati membri, di concerto con la Commissione, dovrebbero attuare le misure necessarie a garantire che il trattamento dei dati personali rispetti il livello di protezione previsto dalla direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 ottobre 1995, relativa alla tutela delle persone fisiche con riguardo al trattamento dei dati personali, nonché alla libera circolazione di tali dati(6).
(10) Le misure necessarie all'attuazione del presente regolamento sono adottate secondo la decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l'esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione(7).
(11) Il presente regolamento lascia impregiudicata la competenza degli Stati membri in materia di riconoscimento di Stati o di entità territoriali, nonché di passaporti, documenti d'identità e di viaggio rilasciati dalle autorità degli stessi.
(12) A norma degli articoli 1 e 2 del protocollo sulla posizione della Danimarca allegato al trattato sull'Unione europea ed al trattato che istituisce la Comunità europea, la Danimarca non partecipa all'adozione del presente regolamento e non è quindi vincolata ad esso, né soggetta alla sua applicazione. Poiché il presente regolamento è inteso a sviluppare l'acquis di Schengen in applicazione delle disposizioni della terza parte, titolo IV, del trattato che istituisce la Comunità europea, a norma dell'articolo 5 del suddetto protocollo, la Danimarca deciderà se recepirlo o meno nella sua legislazione nazionale entro sei mesi dalla data di adozione del presente regolamento da parte del Consiglio.
(13) Per quanto concerne la Repubblica d'Islanda e il Regno di Norvegia, il presente regolamento costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell'acquis di Schengen, sviluppo che riguarda il settore di cui all'articolo 1, lettera B, della decisione 1999/437/CE del Consiglio, del 17 maggio 1999, relativa a talune modalità di applicazione dell'accordo concluso dal Consiglio dell'Unione europea con la Repubblica d'Islanda e il Regno di Norvegia sull'associazione di questi due Stati all'attuazione, all'applicazione e allo sviluppo dell'acquis di Schengen(8).
(14) A norma dell'articolo 3 del protocollo sulla posizione del Regno Unito e dell'Irlanda allegato al trattato sull'Unione europea e al trattato che istituisce la Comunità europea, il Regno Unito, con lettera del 3 luglio 2001, ha notificato che intende partecipare all'adozione e all'applicazione del presente regolamento.
(15) A norma dell'articolo 1 del suddetto protocollo, l'Irlanda non partecipa all'adozione del presente regolamento. Di conseguenza, fatto salvo l'articolo 4 del succitato protocollo, le disposizioni del presente regolamento non si applicano all'Irlanda,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. I permessi di soggiorno rilasciati dagli Stati membri a cittadini di paesi terzi hanno un modello uniforme e comprendono uno spazio riservato alle informazioni indicate nell'allegato. Il modello uniforme può essere utilizzato come autoadesivo o documento separato. Ciascuno Stato membro può aggiungere nello spazio del modello uniforme riservato a tal fine informazioni importanti riguardanti la natura del permesso e lo status giuridico della persona interessata, comprese le informazioni su un eventuale permesso di lavoro della stessa.
2. Ai fini del presente regolamento, si intende per:
a) "permesso di soggiorno", un'autorizzazione rilasciata dalle autorità di uno Stato membro che consente ad un cittadino di un paese terzo di soggiornare legalmente sul proprio territorio, fatta eccezione per:
i) visti;
ii) permessi rilasciati in attesa dell'esame di una domanda di permesso di soggiorno o di asilo;
iii) autorizzazioni rilasciate per soggiorni di durata inferiore ai sei mesi da Stati membri che non applicano le disposizioni dell'articolo 21 della convenzione di applicazione dell'accordo di Schengen del 14 giugno 1985 tra i governi degli Stati dell'Unione economica Benelux, della Repubblica federale di Germania e della Repubblica francese relativo all'eliminazione graduale dei controlli alle frontiere comuni(9);
b) "cittadino di un paese terzo", una persona che non è cittadino dell'Unione ai sensi dell'articolo 17, paragrafo 1, del trattato.
Articolo 2
1. Ulteriori prescrizioni tecniche relative al modello uniforme per i permessi di soggiorno sono adottate secondo la procedura di cui all'articolo 7, paragrafo 2, con riferimento a:
a) elementi e requisiti di sicurezza complementari, comprese più efficaci norme di prevenzione contro il rischio di contraffazione e di falsificazione;
b) procedimenti e modalità tecniche da osservare per compilare il modello uniforme di permesso di soggiorno;
c) altre modalità da osservare per compilare il modello uniforme di permesso di soggiorno.
2. I colori del permesso di soggiorno di modello uniforme possono essere modificati secondo la procedura di cui all'articolo 7, paragrafo 2.
Articolo 3
Le prescrizioni di cui all'articolo 2 sono segrete e non sono pubblicate. Esse sono comunicate esclusivamente agli organismi designati dagli Stati membri per la stampa e alle persone debitamente autorizzate da uno Stato membro o dalla Commissione.
Ciascuno Stato membro designa un unico organismo responsabile della stampa del permesso di soggiorno di modello uniforme. Esso comunica il nome di tale organismo alla Commissione e agli altri Stati membri. Due o più Stati membri possono designare uno stesso organismo. Ogni Stato membro conserva la facoltà di cambiare l'organismo da esso designato. Esso ne informa la Commissione e gli altri Stati membri.
Articolo 4
Fatte salve norme in materia di protezione dei dati, le persone cui è stato rilasciato il permesso di soggiorno hanno il diritto di verificare i dati personali ivi riportati e, se del caso, di farli rettificare o sopprimere.
Il permesso di soggiorno non deve contenere alcuna informazione leggibile a macchina diversa da quelle previste nell'allegato del presente regolamento e da quelle indicate nel relativo documento di viaggio.
Articolo 5
Il presente regolamento non si applica ai cittadini di paesi terzi che siano:
- familiari di cittadini dell'Unione che esercitano il loro diritto alla libera circolazione,
- cittadini degli Stati membri dell'Associazione europea di libero scambio, parti dell'accordo sullo Spazio economico europeo e loro familiari che esercitano il diritto alla libera circolazione in virtù del suddetto accordo,
- cittadini di paesi terzi esenti dall'obbligo del visto e autorizzati a soggiornare in uno Stato membro per un periodo inferiore a tre mesi.
Articolo 6
Le misure necessarie per l'attuazione del presente regolamento sono adottate secondo la procedura di regolamentazione di cui all'articolo 7, paragrafo 2.
Articolo 7
1. La Commissione è assistita dal comitato di cui all'articolo 6, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1683/95.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applicano gli articoli 5 e 7 della decisione 1999/468/CE.
Il periodo di cui all'articolo 5, paragrafo 6, della decisione 1999/468/CE è fissato a due mesi.
3. Il comitato adotta il proprio regolamento interno.
Articolo 8
Il presente regolamento lascia impregiudicata la competenza degli Stati membri in materia di riconoscimento di Stati e di entità territoriali, nonché di passaporti, documenti d'identità o di viaggio rilasciati dalle autorità degli stessi.
Articolo 9
Gli Stati membri rilasciano permessi di soggiorno di modello uniforme di cui all'articolo 1 al più tardi un anno dopo l'adozione degli elementi e dei requisiti di sicurezza complementari di cui all'articolo 2, paragrafo 1, lettera a).
A decorrere da tale data il presente regolamento sostituisce, negli Stati membri interessati, l'azione comune 97/11/GAI.
L'integrazione della fotografia, di cui al punto 14 dell'allegato, nel permesso di soggiorno dei cittadini di paesi terzi in forma di autoadesivo ha luogo entro cinque anni dall'adozione delle prescrizioni tecniche previste per l'adozione della misura di cui all'articolo 2.
L'introduzione del modello uniforme per i permessi di soggiorno non pregiudica tuttavia la validità delle autorizzazioni già rilasciate tramite altri modelli, a meno che lo Stato membro interessato non disponga altrimenti.
Articolo 10
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile negli Stati membri in base al trattato che istituisce la Comunità europea.
Fatto a Lussemburgo, addì 13 giugno 2002.