32006R1301
L 238/13
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1301/2006 НА КОМИСИЯТА
от 31 август 2006 година
за определяне на общи правила за управление на тарифните квоти за внос на земеделски продукти, които се управляват чрез система на лицензии за внос
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1784/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (1), и по-специално член 9, параграф 2 и член 12, параграф 1 от него, и съответните членове на други регламенти за общата организация на пазарите на земеделски продукти,
като има предвид, че:
(1)
Общността е поела задължението да отвори тарифни квоти за внос на определени земеделски продукти. В някои случаи вносът на продукти в рамките на тези тарифни квоти за внос е обект на система на лицензии за внос.
(2)
Регламент (ЕО) № 3290/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. относно адаптациите и преходните мерки, необходими в сектор земеделие с цел прилагане на споразуменията, сключени по време на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори (2), както и различните споразумения, сключени между Общността и определени трети страни и решения на Съвета за откриване на тарифни квоти за внос на автономна основа, предвиждат различни начини на управление по отношение на тарифните квоти за внос, които са обект на система на лицензии за внос.
(3)
С цел да се опрости и подобри ефективността и полезността на механизмите за управление и контрол, следва да се определят общи условия за управлението на тарифните квоти за внос, които са обект на система на лицензии за внос и които трябва да бъдат управлявани чрез използването на метод, съгласно който лицензиите се разпределят съразмерно с общите заявени количества (оттук нататък наричан „метод на едновременна проверка“), или метод на внос, основаващ се на документи, които да бъдат издадени от трети страни. Тези разпоредби трябва да съдържат също така правила за подаването на заявления и лицензии, които следва да се прилагат, когато е необходимо, в допълнение или чрез дерогация от определени разпоредби на Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията от 9 юни 2000 г. относно определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии и сертификати за предварително фиксиране за селскостопански продукти (3).
(4)
Следва да се открие един-единствен период на годишните квоти за внос по отношение на всички тарифни квоти за внос, които попадат в обхвата на настоящия регламент. Въпреки това, в някои случаи, може да е необходимо да се предвидят подпериоди в рамките на периода на годишните квоти за внос.
(5)
Опитът показва, че е необходимо да се включат разпоредби, които да възпират представянето на неточни документи. Следователно трябва да се установи система на санкции и да се определят случаите, при които няма да се прилагат санкции.
(6)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (4) се прилага за управлението на тарифните мерки. Съгласно член 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (5) Регламент (ЕИО) № 2454/93 се прилага, без да се засягат специфични разпоредби, определени в други области. Такива специфични разпоредби има за управлението на тарифните квоти за внос на земеделски продукти, управлявани чрез система за лицензии за внос. Въпреки това, с цел да се подобри контролът, следва да се прилагат правилата на Общността за надзор, определени в член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
(7)
Що се отнася до метода на едновременна проверка, следва да се определят подробни правила, които да включват подаването на заявления за лицензии и необходимата информация. В тази връзка, с оглед да се подобрят мерките за контрол, трябва да се включи разпоредба за заявителите, която да гласи, че те могат да подават не повече от едно заявление за лицензия за внос за един и същи пореден номер на квотата по отношение на даден период или подпериод на тарифната квота за внос, в зависимост от случая. Освен това тези заявления следва да се подават само в държава-членка, в която заявителят е установен и регистриран за целите на ДДС.
(8)
Трябва да се определят разпоредби, уреждащи издаването на лицензии за внос. Лицензиите следва да се издават след период, който е достатъчен за оценка на подадените заявления за лицензии. Въпреки това, ако количествата, обхванати от заявленията за лицензии, превишават наличните количества за съответния период на тарифните квоти за внос, разпределянето подлежи, в случаите когато това е целесъобразно, на прилагането на коефициент на разпределение. След като е приложен този коефициент, въпреки всичко резултатът може да е необходимо да се коригира, що се касае до десетичните точки, с цел да се осигури, че няма да се превиши наличното количество.
(9)
Следва да се включи разпоредба, която да гласи, че периодът на валидност на лицензиите за внос се определя от регламенти на Комисията, уреждащи съответната тарифна квота за внос. Въпреки това опитът сочи, че за да се осигури най-добра ефикасност на надзора на Общността, както е определено в член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93, с оглед на правилно управление на тарифните квоти за внос, трябва да се предвиди разпоредба лицензиите за внос да не бъдат валидни след последния ден от периода на тарифната квота за внос дори ако този ден е събота, неделя или обществен празник, чрез дерогация от член 3, параграф 4 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1182/71 на Съвета от 3 юни 1971 г. за определяне на правилата, приложими за срокове, дати и крайни срокове (6). Ако титулярът на лицензията за внос или лицето, на което тя се прехвърля, не са могли да използват лицензията поради наличие на форсмажорно обстоятелство, те трябва да имат само правото да подадат заявления пред компетентния орган на държавата-членка по издаване на лицензията тя да бъде отменена и, чрез дерогация от член 41 от Регламент (ЕО) № 1291/2000, да не искат да бъде удължаван периодът на валидност на лицензията след последния ден от периода на тарифната квота за внос.
(10)
Следва да се определят също така и правилата, които са приложими за срока от време, в рамките на който да се представи доказателство, че лицензиите са били използвани.
(11)
От гледна точка на правилното управление на тарифните квоти за внос Комисията трябва своевременно да получава необходимата информация.
(12)
За системата на управление трябва да се установят общи условия, основаващи се на документи, издавани от трети страни, например лицензии за износ.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на съответните управителни комитети,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 1
Обхват и определение
1. Без да се засягат дерогациите, определени в регламенти на Комисията, специфични за определени квоти, настоящият регламент определя общи правила за управлението на тарифни квоти за внос, управлявани чрез система на лицензии за внос и чието управление се включва в обхвата на общата организация на даден пазар.
Настоящият регламент не се прилага за тарифните квоти за внос, включени в приложение I.
2. Регламенти на Комисията, уреждащи дадена тарифна квота за внос, която се управлява от система на лицензии за внос и чието управление не се включва в обхвата на общата организация на даден пазар, могат да предвиждат настоящият регламент да се прилага за тази тарифна квота за внос.
3. Регламент (ЕО) № 1291/2000 се прилага за лицензии за внос, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
4. За целите на настоящия регламент „тарифна квота за внос“ означава определено количество стоки, които могат да се внасят по време на ограничен период от време, които подлежат на пълно (цялостно суспендиране) или частично заобикаляне на ставките (частично суспендиране) на обичайно приложимите мита.
Член 2
Период на тарифната квота за внос
1. Тарифните квоти за внос се откриват за период от 12 последователни месеца, оттук нататък наричан „период на тарифната квота за внос“.
2. Периодът на тарифната квота за внос може да бъде разделен на няколко подпериода.
Член 3
Санкции
1. Когато се установи, че документ, представен от заявителя за даването на права, произтичащи от регламенти на Комисията, уреждащи дадена квота за внос, предоставя невярна информация, и когато съответната невярна информация е решаваща за даването на това право, компетентните органи на държавата-членка:
а)
не допускат заявителят да внася стоки в рамките на съответната тарифна квота за внос за целия период на тарифната квота, по време на който е направена констатацията, и;
б)
изключват заявителят от системата за прилагане на лицензии за съответната тарифна квота за внос по време на следващия период на тарифна квота за внос.
Въпреки това букви а) и б) от първа алинея не се прилагат, ако заявителят докаже, така че да удовлетвори компетентния орган, че ситуацията, упомената в първа алинея, не се дължи на груба небрежност от негова страна или че тя се дължи на непреодолима сила или очевидна грешка.
2. Ако заявителят съзнателно представи неверен документ, както е посочено в параграф 1, този заявител трябва да:
а)
не бъде допуснат да внася стоки в рамките на съответната тарифна квота за внос за целия период на тарифната квота, по време на който е направена констатацията, и;
б)
бъде изключен от системата за прилагане на лицензии за съответната тарифна квота за внос по време на следващите два периода на тарифна квота за внос.
3. Когато вносът вече е бил осъществен преди да се направи констатацията, упомената в параграфи 1 или 2, трябва да се възстановят всички недължими финансови изгоди, произтичащи от него.
4. При условията на член 6 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (7), санкциите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, не засягат каквито и да е допълнителни санкции съгласно други разпоредби на Общността или националното право.
Член 4
Общностен надзор
По искане на Комисията държавите-членки изпращат до нея подробни данни за количествата продукти, допуснати за свободно обращение, в рамките на тарифните квоти за внос през месеците, посочени от Комисията, в съответствие с член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
Член 5
Заявители
Заявителите, при подаване на първото им заявление за даден период на тарифна квота за внос, подават до компетентните органи на държавата-членка, в която са установени и в която са регистрирани за целите на ДДС, заявлението, посочено в член 6, параграф 1, придружено от доказателство, че по времето, когато се подава първото им заявление, те са участвали в търговия с трети страни с продукти, обхванати от съответната обща организация на пазара:
-
през 12-месечния период непосредствено преди времето на заявлението, и
-
през 12-месечния период непосредствено преди 12-месечния период, упоменат в първото тире.
Доказателство за търговия с трети страни се представя специално посредством митнически документи за допускане за свободно обращение, надлежно заверени от митническите органи и които посочват съответния заявител като получател на стоките, или посредством митнически документ за износ, надлежно заверен от митническите органи.
Митническите агенти или представители не подават заявления за лицензии за внос в рамките на квотите, които се включват в обхвата на настоящия регламент.
ГЛАВА II
МЕТОД НА ЕДНОВРЕМЕННА ПРОВЕРКА
Член 6
Заявления за лицензии за внос и лицензии за внос
1. Заявителите за лицензии за внос не трябва да подават повече от едно заявление за лицензия за внос за един и същи пореден номер на квотата по отношение на даден период или подпериод на тарифна квота за внос. Когато заявителят подаде повече от едно заявление, нито едно от заявленията му не е допустимо.
2. Съгласно член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 се внася гаранция. Гаранцията се освобождава по отношение на количествата, обхванати от заявленията, за които не може да бъде издадена друга лицензия, в допълнение на прилагането на коефициента на разпределение, посочен в член 7, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Когато се счита за необходимо за управлението на дадена тарифна квота за внос, в регламенти на Комисията, уреждащи тази квота, могат да се предвидят допълнителни условия. По-специално те могат да предвиждат прилагането на система, съгласно която квотите се управляват чрез предоставяне на права на внос като първа стъпка и издаване на лицензии за внос като втора.
Параграфи 1, 2 и 5 от настоящия член, член 5, член 7, параграф 1, втора алинея, член 7, параграфи 2 и 4 и член 11, параграф 1, буква а) се прилагат mutatis mutandis, когато се използва система за предоставяне на права на внос.
4. Клетка 20 от заявлението за лицензия за внос и лицензиите за внос съдържа поредния номер на тарифната квота за внос, упоменат в параграф 1.
5. Заявлението за лицензия за внос не може да се отнася, по период или подпериод на тарифната квота за внос, за количество, което превишава количеството или, в зависимост от случая, границата, определена от регламенти на Комисията, уреждащи тарифната квота за внос за този период или подпериод на тарифната квота за внос.
6. Заявленията за лицензии за внос се подават през период, определен от регламенти на Комисията, уреждащи въпросната тарифна квота за внос. Този период може да предхожда периода или подпериода на тарифната квота за внос.
7. Количествата се посочват върху заявленията за лицензии за внос с тегло, обем в цели единици или на парчета, но не и фракции от тях.
Член 7
Издаване на лицензии за внос
1. Лицензиите за внос се издават в рамките на определен срок, посочен от регламенти на Комисията, уреждащи въпросната тарифна квота за внос, при условията на мерките, приети от Комисията съгласно параграф 2.
Лицензии се издават за всички заявления, подадени съгласно съответните разпоредби и съобщени на Комисията съгласно член 11, параграф 1, буква a). Лицензии за внос не се издават за количества, които не са били съобщени.
2. Когато информацията, съобщена от държавите-членки съгласно член 11, показва, че количествата, обхванати от заявленията за лицензии, превишават наличните количества за периода или подпериода на тарифната квота за внос, Комисията определя коефициент на разпределение, който държавите-членки прилагат за количествата, обхванати от всяко заявление за лицензия.
Коефициентът на разпределение се изчислява, както следва:
((налично количество/заявено количество) × 100) %
Когато е приложимо, Комисията коригира този коефициент, за да гарантира, че наличните количества за периода или подпериода на тарифната квота за внос не могат в никакъв случай да бъдат превишавани.
3. Лицензии за внос се издават за количествата, обхванати от заявленията за лицензии, умножени по коефициента на разпределение, посочен в параграф 2.
Сумата, получена в резултат на прилагането на коефициента на разпределение, се намалява чрез закръгляване до най-близката единица.
4. Количествата, които не са разпределени или не са използвани по време на подпериода на тарифна квота за внос, се определят на базата на информацията, предоставена от държавите-членки в съответствие с член 11. Тези количества автоматично се прибавят към следващия подпериод за преразпределение.
Въпреки това към следващия период на тарифна квота за внос не се прехвърлят никакви количества.
Член 8
Срок на валидност на лицензиите за внос
Лицензиите за внос, издадени в съответствие с член 7, са валидни за срок на валидност, определен от регламенти на Комисията, уреждащи въпросните тарифни квоти за внос. При всички случаи лицензиите за внос не са валидни след последния ден на периода на тарифната квота за внос. Член 3, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 1182/71 не се прилага.
Ако срокът на валидност на лицензия за внос приключва на последния ден от съответния период на тарифна квота за внос, една от заверките, включени в приложение II към настоящия регламент, се вписва в клетка 24 на лицензията за внос при нейното издаване.
При случая, упоменат във втори параграф от настоящия този член, чрез дерогация от член 41 от Регламент (ЕО) № 1291/2000, срокът на валидност на лицензията в никакъв случай не се удължава след последния ден от периода на тарифната квота за внос.
Член 9
Мито
Митото, определено от регламенти на Комисията, уреждащи съответната тарифна квота за внос, се вписва в клетка 24 от лицензията за внос, като се използва едно от примерните вписвания, изброени в приложение III.
Член 10
Доказателство за използването на лицензиите
Член 35, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 не се прилага за лицензии за внос, които се включват в обхвата на настоящия регламент.
Член 11
Съобщения до Комисията
1. Държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
общите количества, включително съобщенията за липса на данни, които да бъдат съобщени, обхванати от заявленията за лицензии в рамките на определен период, фиксиран от регламенти на Комисията, уреждащи съответната тарифна квота за внос, след крайната дата за подаване на заявления;
б)
за количествата, включително съобщенията за липса на данни, които да бъдат съобщени, обхванати от лицензиите за внос, които те са издали;
в)
за количествата, включително съобщенията за липса на данни, които да бъдат съобщени, обхванати от неизползвани или частично използвани лицензии за внос и съответстващи на разликата между количествата, вписани на гърба на лицензиите за внос и количествата, за които те са били издадени.
Информацията, упомената в букви б) и в), се съобщава най-късно в рамките на два месеца от изтичането на срока на валидност на съответните лицензии.
2. Съобщенията, упоменати в параграф 1, се правят по електронен път, като се използва формата, предоставена на държавите-членки от Комисията.
3. Съобщенията, включително съобщенията за липса на данни, които да бъдат съобщени, се изпращат най-късно до 13.00 ч. (брюкселско време) на посочената дата. За целите на съобщенията до Комисията съгласно настоящия член, когато се прави позоваване на работни дни в регламент на Комисията, уреждащ дадена тарифна квота за внос, то следва да се счита като позоваване на работни дни за Комисията по смисъла на член 2 от Регламент (ЕИО) № 1182/71.
ГЛАВА III
МЕТОД НА УПРАВЛЕНИЕ, ОСНОВАВАЩ СЕ НА ДОКУМЕНТИ, ИЗДАДЕНИ ОТ ТРЕТИ СТРАНИ
Член 12
Общи принципи
Когато тарифна квота за внос се управлява чрез използването на метод, основаващ се на документ, издаден от трета страна, то този документ се представя на компетентния издаващ орган на държавата-членка заедно със заявлението за лицензия за внос, за което се отнася документът. Оригиналът на документа се съхранява от компетентния орган.
Член 13
Заявления за лицензии за внос, лицензии за внос и съобщения
Член 6, параграфи 2, 3 и 4, членове 8, 9 и 10, член 11, параграф 1, букви б) и в), член 11, параграфи 2, 3 и, когато е приложимо, член 11, параграф 1, буква a), се прилагат mutatis mutandis, когато се използва методът на управление, основаващ се на документи, издадени от трети страни.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага по отношение на лицензии за внос за периоди на тарифни квоти за внос, считано от 1 януари 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 31 август 2006 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 1301/2006 DELLA COMMISSIONE
del 31 agosto 2006
recante norme comuni per la gestione dei contingenti tariffari per l’importazione di prodotti agricoli soggetti a un regime di titoli di importazione
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 1784/2003 del Consiglio, del 29 settembre 2003, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), in particolare l’articolo 9, paragrafo 2, e l’articolo 12, paragrafo 1, nonché le corrispondenti disposizioni degli altri regolamenti che istituiscono organizzazioni comuni dei mercati dei prodotti agricoli,
considerando quanto segue:
(1)
La Comunità si è impegnata ad aprire contingenti tariffari per l’importazione di taluni prodotti agricoli. In alcuni casi, le importazioni effettuate nell’ambito di tali contingenti tariffari sono soggette a un regime di titoli di importazione.
(2)
Il regolamento (CE) n. 3290/94 del Consiglio, del 22 dicembre 1994, relativo agli adattamenti e alle misure transitorie necessarie nel settore dell’agricoltura per l’attuazione degli accordi conclusi nel quadro dei negoziati commerciali multilaterali dell’Uruguay Round (2), nonché vari accordi conclusi tra la Comunità e alcuni paesi terzi e le decisioni del Consiglio recanti apertura dei contingenti tariffari di importazione a titolo autonomo prevedono metodi di gestione differenti per i contingenti tariffari soggetti a un regime di titoli di importazione.
(3)
Al fine di semplificare e incrementare l’efficacia e l’utilità dei dispositivi di gestione e di controllo, è opportuno stabilire modalità comuni per la gestione dei contingenti tariffari soggetti a un regime di titoli di importazione, i quali devono essere gestiti secondo un metodo di assegnazione dei titoli in proporzione ai quantitativi complessivamente richiesti (di seguito «metodo dell’esame simultaneo») o un metodo di importazione basato su documenti rilasciati dai paesi terzi. Tali disposizioni devono altresì disciplinare la presentazione delle domande e dei titoli, eventualmente a complemento o in deroga a talune disposizioni del regolamento (CE) n. 1291/2000 della Commissione, del 9 giugno 2000, che stabilisce le modalità comuni di applicazione del regime dei titoli di importazione, di esportazione e di fissazione anticipata relativi ai prodotti agricoli (3).
(4)
Occorre stabilire un unico periodo contingentale annuale per tutti i contingenti di importazione che rientrano nel campo di applicazione del presente regolamento. Tuttavia, in alcuni casi può essere necessario suddividere il periodo contingentale annuale in sottoperiodi.
(5)
L’esperienza dimostra la necessità di adottare disposizioni che dissuadano dal presentare documenti inesatti. Occorre pertanto stabilire un idoneo regime sanzionatorio e definire i casi in cui non devono essere irrogate sanzioni.
(6)
Il regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione, del 2 luglio 1993, che fissa talune disposizioni di applicazione del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio che istituisce il codice doganale comunitario (4) si applica alla gestione delle misure tariffarie. In applicazione dell’articolo 1 del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che istituisce il codice doganale comunitario (5), il regolamento (CEE) n. 2454/93 si applica fatte salve le disposizioni specifiche adottate in altri settori. Esistono effettivamente disposizioni specifiche per la gestione dei contingenti tariffari per l’importazione di prodotti agricoli soggetti a un regime di titoli di importazione. Tuttavia, ai fini di un controllo più efficace, si devono applicare le norme sulla sorveglianza comunitaria di cui all’articolo 308 quinquies del regolamento (CEE) n. 2454/93.
(7)
Per quanto riguarda il metodo dell’esame simultaneo, occorre adottare modalità di applicazione relative alla presentazione delle domande di titoli e alle informazioni necessarie. A questo proposito, ai fini di un migliore controllo, è opportuno disporre che il richiedente non possa presentare più di una domanda di titolo di importazione per lo stesso numero d’ordine del contingente in un dato periodo o sottoperiodo contingentale, a seconda dei casi. Inoltre, le domande di titoli devono essere presentate soltanto nello Stato membro in cui il richiedente è stabilito ed è iscritto nel registro dell’IVA.
(8)
Occorre adottare disposizioni sul rilascio dei titoli di importazione. I titoli devono essere rilasciati dopo un congruo periodo di valutazione delle domande presentate. Tuttavia, se i quantitativi oggetto delle domande di titoli superano i quantitativi disponibili per il periodo contingentale di cui trattasi, si dovrà eventualmente applicare un coefficiente di attribuzione. Dopo l’applicazione di detto coefficiente, può essere necessario arrotondare il risultato al decimale affinché non venga superato il quantitativo disponibile.
(9)
La durata di validità dei titoli di importazione deve essere fissata dai regolamenti della Commissione relativi ai contingenti tariffari di cui trattasi. L’esperienza dimostra tuttavia che, ai fini di un’efficienza ottimale della sorveglianza comunitaria di cui all’articolo 308 quinquies del regolamento (CEE) n. 2454/93 e di una gestione oculata dei contingenti tariffari, è opportuno disporre che i titoli di importazione non siano più validi dopo l’ultimo giorno del periodo contingentale, anche se questo è un sabato, una domenica o un giorno festivo, in deroga all’articolo 3, paragrafo 4, del regolamento (CEE, Euratom) n. 1182/71 del Consiglio, del 3 giugno 1971, che stabilisce le norme applicabili ai periodi di tempo, alle date e ai termini (6). Il titolare o il cessionario di un titolo di importazione che non ha potuto utilizzare il titolo stesso per cause di forza maggiore deve essere autorizzato a chiedere l’annullamento del titolo all’autorità competente dello Stato membro che lo ha rilasciato, ma non potrà chiedere, in deroga all’articolo 41 del regolamento (CE) n. 1291/2000, la proroga della durata di validità del titolo oltre l’ultimo giorno del periodo contingentale.
(10)
Occorre altresì determinare le norme applicabili al termine entro il quale deve essere fornita la prova dell’utilizzazione dei titoli.
(11)
Ai fini dell’oculata gestione dei contingenti tariffari, le informazioni pertinenti devono essere trasmesse alla Commissione in tempo utile.
(12)
Occorre stabilire modalità comuni per il sistema di gestione basato su documenti rilasciati dai paesi terzi, come i titoli di esportazione.
(13)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere dei comitati di gestione interessati,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
PRINCIPI GENERALI
Articolo 1
Campo di applicazione e definizioni
1. Fatte salve le deroghe disposte dai regolamenti comunitari relativi a taluni contingenti specifici, il presente regolamento reca norme comuni per la gestione dei contingenti tariffari di importazione soggetti a un regime di titoli di importazione e la cui gestione rientra nel campo di applicazione di una organizzazione comune di mercato.
Il presente regolamento non si applica ai contingenti tariffari elencati nell’allegato I.
2. I regolamenti della Commissione relativi a determinati contingenti tariffari soggetti a un regime di titoli di importazione e la cui gestione non rientra nel campo di applicazione di una organizzazione comune di mercato possono disporre che il presente regolamento si applichi ai rispettivi contingenti tariffari.
3. Salvo diversa disposizione del presente regolamento, ai titoli di importazione si applica il regolamento (CE) n. 1291/2000.
4. Ai fini del presente regolamento, per «contingente tariffario di importazione» si intende un determinato quantitativo di merci che può essere importato durante un periodo di tempo limitato in esenzione totale (sospensione totale) o parziale (sospensione parziale) dai normali dazi applicabili.
Articolo 2
Periodo contingentale
1. I contingenti tariffari di importazione sono aperti per un periodo di dodici mesi consecutivi (di seguito «periodo contingentale»).
2. Il periodo contingentale può essere suddiviso in più sottoperiodi.
Articolo 3
Sanzioni
1. Ove si constati che un documento presentato da un richiedente per l’attribuzione dei diritti derivanti da regolamenti della Commissione relativi ad un determinato contingente di importazione contiene informazioni inesatte e queste siano essenziali per l’attribuzione dei diritti, l’autorità competente dello Stato membro:
a)
vieta al richiedente di importare merci nell’ambito del contingente tariffario in questione per tutto il periodo contingentale nel corso del quale è stata rilevata l’inesattezza; e
b)
preclude al richiedente la possibilità di presentare domanda di titolo di importazione per il contingente tariffario in questione nel periodo contingentale successivo.
Tuttavia, le lettere a) e b) del primo comma non si applicano se il richiedente dimostra in modo probante all’autorità competente che la circostanza di cui al primo comma non è dovuta a negligenza grave da parte sua, ma è dovuta a forza maggiore o a errore palese.
2. Se un documento inesatto ai sensi del paragrafo 1 è presentato deliberatamente, al richiedente:
a)
è vietata l’importazione di merci nell’ambito del contingente tariffario in questione per tutto il periodo contingentale nel corso del quale è stata rilevata l’inesattezza e
b)
è preclusa la possibilità di presentare domanda di titolo di importazione per il contingente tariffario in questione nei due periodi contingentali successivi.
3. Se le importazioni hanno già avuto luogo prima dell’accertamento di cui al paragrafo 1 o 2, il lucro indebitamente ricavatone viene recuperato.
4. Fatto salvo l’articolo 6 del regolamento (CE, Euratom) n. 2988/95 del Consiglio (7), l’applicazione delle sanzioni di cui ai paragrafi 1 e 2 del presente articolo non osta ad ulteriori sanzioni in forza di altre disposizioni di diritto comunitario o nazionale.
Articolo 4
Sorveglianza della merce
Gli Stati membri trasmettono alla Commissione, su richiesta di quest’ultima, i dati relativi ai quantitativi di prodotti immessi in libera pratica nell’ambito dei contingenti di importazione durante i mesi indicati dalla Commissione, in conformità dell’articolo 308 quinquies del regolamento (CEE) n. 2454/93.
Articolo 5
Richiedenti
All’atto della prima domanda di titolo di importazione per un determinato periodo contingentale, il richiedente presenta all’autorità competente dello Stato membro in cui è stabilito e nel quale è iscritto nel registro dell’IVA la domanda di cui all’articolo 6, paragrafo 1, corredata della prova che, all’atto della presentazione della domanda, il richiedente ha operato nel commercio con paesi terzi dei prodotti contemplati dall’organizzazione comune di mercato di cui trattasi:
-
nel periodo di dodici mesi immediatamente precedente il momento della domanda, e
-
nel periodo di dodici mesi immediatamente precedente il periodo di dodici mesi di cui al primo trattino.
La prova del commercio con paesi terzi è costituita esclusivamente dai documenti doganali di immissione in libera pratica, debitamente vistati dalle autorità doganali e recanti un riferimento al richiedente in quanto destinatario, oppure dal documento doganale di esportazione debitamente vistato dalle autorità doganali.
Gli agenti doganali o i rappresentanti in dogana non possono presentare domanda di titoli di importazione nell’ambito dei contingenti che rientrano nel campo di applicazione del presente regolamento.
CAPO II
METODO DELL’ESAME SIMULTANEO
Articolo 6
Domanda di titolo di importazione e titolo di importazione
1. Il richiedente di un titolo di importazione non può presentare più di una domanda per lo stesso numero d’ordine del contingente in un dato periodo o sottoperiodo contingentale. Qualora un richiedente presenti più di una domanda, tutte le sue domande sono irricevibili.
2. Il richiedente costituisce una cauzione a norma dell’articolo 15, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1291/2000. La cauzione è svincolata relativamente ai quantitativi oggetto di domanda per i quali non è stato possibile rilasciare un titolo, previa applicazione del coefficiente di attribuzione di cui all’articolo 7, paragrafo 2, del presente regolamento.
3. Ulteriori condizioni, ritenute necessarie per la gestione di un determinato contingente di importazione, possono essere stabilite dal regolamento della Commissione relativo al contingente in questione. Può essere disposto, in particolare, che i contingenti vengano gestiti mediante un regime che preveda l’attribuzione di diritti di importazione in una prima fase e il successivo rilascio dei titoli di importazione in una seconda fase.
I paragrafi 1, 2 e 5 del presente articolo, l’articolo 5, l’articolo 7, paragrafo 1, secondo comma, l’articolo 7, paragrafi 2 e 4, e l’articolo 11, paragrafo 1, lettera a), si applicano, in quanto compatibili, in caso di applicazione di un regime di attribuzione di diritti di importazione.
4. La domanda di titolo e il titolo stesso recano, nella casella 20, il numero d’ordine del contingente di cui al paragrafo 1.
5. La domanda di titolo non può avere ad oggetto, per un determinato periodo o sottoperiodo contingentale, un quantitativo superiore, a seconda dei casi, al quantitativo o al massimale fissato dal regolamento della Commissione relativo al contingente tariffario in questione per il periodo o sottoperiodo considerato.
6. La domanda di titolo di importazione deve essere presentata nel periodo fissato dal regolamento della Commissione relativo al contingente in questione. Detto periodo può essere precedente al periodo o sottoperiodo contingentale.
7. Nella domanda di titolo, i quantitativi vanno indicati in peso, in volume, in unità intere o in pezzi, e non frazionati.
Articolo 7
Rilascio dei titoli di importazione
1. Fatte salve le misure adottate dalla Commissione in virtù del paragrafo 2, i titoli di importazione sono rilasciati entro un termine fissato dal regolamento della Commissione relativo al contingente in questione.
I titoli sono rilasciati per tutte le domande presentate in conformità con le pertinenti disposizioni e notificate alla Commissione ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 1, lettera a). Non vengono rilasciati titoli per quantitativi non notificati.
2. Se dalle informazioni comunicate dagli Stati membri ai sensi dell’articolo 10 risulta che i quantitativi oggetto delle domande di titoli superano i quantitativi disponibili per il periodo o sottoperiodo contingentale di cui trattasi, la Commissione fissa un coefficiente di attribuzione che lo Stato membro deve applicare ai quantitativi oggetto di ciascuna domanda di titolo.
Il coefficiente di attribuzione è calcolato come segue:
[(quantitativo disponibile/quantitativo richiesto) × 100] %
Se del caso, la Commissione adatta il coefficiente per assicurare che i quantitativi disponibili per il periodo o sottoperiodo contingentale in questione non vengano comunque superati.
3. I titoli di importazione sono rilasciati per i quantitativi oggetto delle domande di titoli, moltiplicati per il coefficiente di attribuzione di cui al paragrafo 2.
Il risultato ottenuto in seguito all’applicazione del coefficiente di attribuzione viene arrotondato all’unità inferiore.
4. I quantitativi non attribuiti o non utilizzati in un dato sottoperiodo contingentale vengono determinati in base alle informazioni fornite dagli Stati membri ai sensi dell’articolo 11 e sono automaticamente aggiunti al sottoperiodo successivo per essere ridistribuiti.
Nessun quantitativo può essere tuttavia trasferito al periodo contingentale successivo.
Articolo 8
Durata di validità dei titoli di importazione
I titoli di importazione rilasciati in conformità dell’articolo 7 restano validi per un periodo fissato dai regolamenti della Commissione relativi ai contingenti tariffari in questione. In ogni caso, i titoli di importazione non sono più validi dopo l’ultimo giorno del periodo contingentale. Non si applica il disposto dell’articolo 3, paragrafo 4, del regolamento (CEE) n. 1182/71.
Se la durata di validità di un titolo di importazione scade l’ultimo giorno del periodo contingentale, nella casella 24 del titolo viene apposta, all’atto del rilascio, una delle diciture figuranti nell’allegato II del presente regolamento.
Nel caso di cui al secondo comma del presente articolo, in deroga all’articolo 41 del regolamento (CE) n. 1291/2000, la durata di validità del titolo non può essere comunque prorogata oltre l’ultimo giorno del periodo contingentale.
Articolo 9
Dazio doganale
Il dazio doganale fissato dai regolamenti della Commissione relativi al contingente tariffario in questione è indicato nella casella 24 del titolo di importazione, unitamente a una delle diciture che figurano nell’allegato III.
Articolo 10
Prova dell’utilizzazione dei titoli
Ai titoli di importazione che rientrano nel campo di applicazione del presente regolamento si applica il disposto dell’articolo 35, paragrafo 6, del regolamento (CE) n. 1291/2000.
Articolo 11
Comunicazioni alla Commissione
1. Gli Stati membri comunicano alla Commissione quanto segue:
a)
i quantitativi globali, compresi quelli negativi, che formano oggetto delle domande di titoli nell’arco di un periodo fissato dai regolamenti della Commissione relativi ai contingenti tariffari in questione, dopo la scadenza del termine ultimo per la presentazione delle domande;
b)
i quantitativi, compresi quelli negativi, che formano oggetto dei titoli rilasciati;
c)
i quantitativi, compresi quelli negativi, che formano oggetto di titoli di importazione inutilizzati o parzialmente utilizzati, corrispondenti alla differenza fra i quantitativi imputati sul retro dei titoli e i quantitativi per i quali questi ultimi sono stati rilasciati.
Le informazioni di cui alle lettere b) e c) sono comunicate al più tardi nei due mesi successivi alla scadenza della durata di validità dei titoli in questione.
2. Le comunicazioni di cui al paragrafo 1 sono trasmesse per via elettronica mediante il modulo che la Commissione mette a disposizione degli Stati membri.
3. Tutte le comunicazioni, comprese quelle negative, devono essere inviate entro e non oltre le ore 13:00 (ora di Bruxelles) del giorno indicato. Ai fini delle comunicazioni alla Commissione di cui al presente articolo, il riferimento ai giorni lavorativi contenuto in un regolamento della Commissione relativo a un determinato contingente di importazione si intende come riferimento ai giorni lavorativi della Commissione ai sensi dell’articolo 2 del regolamento (CEE) n. 1182/71.
CAPO III
METODO DI GESTIONE BASATO SU DOCUMENTI RILASCIATI DAI PAESI TERZI
Articolo 12
Principi generali
Se un contingente tariffario di importazione è gestito secondo un metodo basato su un documento rilasciato da un paese terzo, tale documento deve essere presentato all’organismo dello Stato membro competente per il rilascio del titolo, unitamente alla domanda di titolo cui si riferisce il documento. L’originale del documento è conservato presso l’organismo competente.
Articolo 13
Domanda di titolo di importazione, titolo di importazione e comunicazioni
L’articolo 6, paragrafi 2, 3, e 4, gli articoli 8, 9 e 10, l’articolo 11, paragrafo 1, lettere b) e c), l’articolo 11, paragrafi 2 e 3 e, se del caso, l’articolo 11, paragrafo 1, lettera a), si applicano in quanto compatibili in caso di applicazione del metodo basato su documenti rilasciati dai paesi terzi.
CAPO IV
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 14
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica ai titoli di importazione per i periodi contingentali decorrenti dal 1o gennaio 2007.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 31 agosto 2006.