РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 9 септември 2009 година
относно дерогация от правилата за произход, определени с Решение 2001/822/ЕО на Съвета, по отношение на захарта от Нидерландските Антили
(нотифицирано под номер C(2009) 6739)
(2009/699/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Решение 2001/822/ЕО на Съвета от 27 ноември 2001 г. за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейската общност („Решение за отвъдморско асоцииране“) (1), и по-специално член 37 от приложение III към него,
като има предвид, че:
(1)
Приложение III към Решение 2001/822/ЕО се отнася до определението на понятието „продукти с определен произход“ и методите на административно сътрудничество. В член 37 от него се предвижда, че дерогации от тези правила за произход могат да се приемат в случаите, когато това се налага от развитието на съществуващи производства или създаването на нови производства в дадена държава или територия. В посочения член се определят също така правилата, които се прилагат за всяко искане за удължаване на срока.
(2)
През 2002 г. Нидерландия поиска дерогация за период от пет години от правилото за произход по отношение на годишното количество от 3 000 тона захар от държави извън Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, внасяна от Колумбия в Нидерландските Антили за преработка и последващ износ в Европейската общност. На 10 януари 2003 г. бе прието Решение 2003/34/ЕО на Комисията (2), с което се отказва предоставянето на поисканата дерогация. Посоченото решение бе отменено с решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 22 септември 2005 г. (3) Вследствие на това с писмо от 18 януари 2006 г. Комисията потвърди, че искането се счита за прието така, както е отправено в първоначалното искане, така че срокът на действие на дерогацията трябваше да изтече на 31 декември 2007 г. В споменатото писмо Комисията поиска да бъде редовно уведомявана от компетентните органи за внасяните и изнасяните по силата на дерогацията количества.
(3)
На 2 юни 2009 г. Нидерландия от името на Нидерландските Антили поиска нова дерогация от правилата за произход, определени в приложение III към Решение 2001/822/ЕО, за периода от 7 август 2009 г. до 31 декември 2010 г. На 22 юни 2009 г. от Нидерландските Антили бе предоставена допълнителна информация. Искането включва както удължаване на срока на предишната дерогация, за която искането бе подадено през 2002 г., така и самостоятелна нова дерогация. Двете заедно се отнасят за общо годишно количество от 7 500 тона захарни продукти с произход от трети държави, преработвани в Нидерландските Антили за износ в Общността.
(4)
От поисканото годишно количество от 7 500 тона се падат 3 000 тона на удължаване на срока на дерогацията, поискана през 2002 г., и 4 500 тона - на новото искане за дерогация. И за двете количества поисканата дерогация се отнася за разрешаване на използването на сурова захар от трети държави с цел да бъде ароматизирана, оцветявана, смилана и преработвана в захарни бучки в Нидерландските Антили, като с това ѝ се придава произход от OCT (отвъдморските страни и територии).
(5)
Искането се базира както на изисквания за качество, тъй като АКТБ захарта от Карибския регион не отговаря на критериите за производство на висококачествена захар, предназначена за потребителите в Общността, така и на изисквания за наличност, тъй като има постоянен недостиг от АКТБ захар от Карибския регион вследствие на климатичните условия. Освен това държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн все по-често изнасят продукцията си на захар директно в Съединените щати и Общността, а в Общността не се произвежда сурова тръстикова захар, която се използва за крайния продукт. Затова ще бъде оправдано Нидерландските Антили да си осигурят сурова захар от съседни трети държави, които не спадат към държавите от АКТБ, ОСТ или Общността.
(6)
Що се отнася до искането за допълнителен период за дерогацията, за която искането бе подадено през 2002 г. и която е валидна до 31 декември 2007 г. за 3 000 тона захарни продукти за 2009 и за 2010 г., в член 37, параграф 2 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО се предвижда, че за исканията за удължаване на срока се прилагат същите правила, които се прилагат и за нови дерогации. Освен това предоставянето на удължаване на срока логически предполага, че такова удължаване е тясно свързано с условията на предишната дерогация.
(7)
Удължаване на срока на дерогацията предполага също така, че такова искане се подава преди или малко след крайната дата на съответната дерогация. Но в случая между края на предишната дерогация и искането за удължаване на срока е изминал значителен период от време. Освен това настоящото положение на пазара е претърпяло сериозни промени след подаването на искането през 2002 г., но искането за удължаване на срока е основано върху същите елементи както предишната дерогация. Въпреки че предишната дерогация изисква от компетентните органи да информират Комисията за внасяните и изнасяните по силата на дерогацията количества, Комисията не е получила изискваната информация, а и в искането за удължаване на срока съответните данни не са посочени. Поради това Комисията не е в състояние правилно да оцени действителното използване на предишната дерогация.
(8)
На този фон поисканото удължаване на срока не отговаря на критериите, които играеха роля за предишната дерогация, за която искането бе подадено през 2002 г., следователно Комисията не може да разреши удължаването на срока.
(9)
Поисканата нова дерогация от правилата за произход, определени в приложение III към Решение 2001/822/ЕО, за количеството 4 500 тона на продукти, попадащи под кодове по КН 1701 99 10 и 1701 91 00, е оправдана в съответствие с член 37, параграфи 1 и 7 от посоченото приложение, по-специално що се отнася до развитието на съществуващо местно производство и ползите за местната заетост и икономика. Тъй като дерогацията се предоставя за продукти, изискващи действителна обработка, и добавената към суровата захар стойност представлява най-малко 45 % от крайния продукт, тя ще спомогне за развитието на съществуващото производство.
(10)
В член 6 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО се определят периодите и количествените граници, за които временно може да се позволи кумулация на произход и които са съвместими с целите на организацията на общия пазар на Общността, като се държи надлежна сметка за легитимните интереси на операторите от ОСТ. При изпълнение на определени условия относно количествата, наблюдението и продължителността, дерогацията следва да се предостави в границите на квотата за годишна кумулация, посочена в член 6, параграф 4 от приложение III, която възлиза на 14 000 тона за 2009 г. и 7 000 тона за 2010 г. За 2009 г. дерогацията следва да се предостави за 4 439,024 тона захар, за които Нидерландските Антили са получили лицензии за внос. За 2010 г. дерогацията следва да се предостави за тези количества, за които Нидерландските Антили ще получат лицензии за внос на захар за 2010 година. Следователно при изпълнение на тези условия дерогацията не би причинила сериозни вреди на даден икономически сектор или на съществуващо производство в Общността.
(11)
Тъй като дерогацията е поискана за период от 7 август 2009 г., дерогацията следва да се предостави, считано от тази дата.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Отхвърля се подаденото на 2 юни 2009 г. от Нидерландия искане за удължаване на срока на дерогацията от Решение 2001/822/ЕО по отношение на правилата за произход за захар от Нидерландските Антили, за която бе подадено искане от Нидерландия на 4 октомври 2002 г.
Член 2
Чрез дерогация от приложение III към Решение 2001/822/ЕО захарни продукти, преработвани в Нидерландските Антили и попадащи под кодове по КН 1701 99 10 и 1701 91 00, се считат за продукти с произход от Нидерландските Антили, когато те се получават от захар, която е без произход, в съответствие с условията, посочени в членове 3, 4 и 5 от настоящото решение.
Член 3
Предоставената в член 2 дерогация се прилага за захарни продукти, внасяни в Общността от Нидерландските Антили в периода от 7 август 2009 г. до 31 декември 2010 в рамките на годишните количества за внос на захар за 2009 и 2010 г., определени в член 6, параграф 4 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО, и за които на Нидерландските Антили са предоставени лицензии за внос за захар.
Член 4
Митническите органи на Нидерландските Антили предприемат необходимите мерки за извършване на количествени проверки при износ на продуктите, посочени в член 2.
Всички сертификати за движение EUR.1, които те издават във връзка с посочените продукти, следва да съдържат препратка към настоящото решение.
Компетентните органи на Нидерландските Антили изпращат до Комисията на всяко тримесечие справка за количествата, по отношение на които са издадени сертификати за движение EUR.1 по силата на настоящото решение, както и серийните номера на споменатите сертификати.
Член 5
В клетка № 7 на сертификатите EUR.1, издадени съгласно настоящото решение, се записва един от следните текстове:
-
„Derogation - Decision 2009/699/EC“,
-
„Derogation - Decision 2009/699/CE“.
Член 6
Настоящото решение се прилага от 7 август 2009 г. до 31 декември 2010 г.
Член 7
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 9 септември 2009 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 9 settembre 2009
recante deroga alle norme di origine stabilite nella decisione 2001/822/CE del Consiglio per quanto riguarda lo zucchero importato dalle Antille olandesi
[notificata con il numero C(2009) 6739]
(2009/699/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la decisione 2001/822/CE del Consiglio, del 27 novembre 2001, relativa all’associazione dei paesi e territori d’oltremare alla Comunità europea («Decisione sull’associazione d’oltremare») (1), in particolare l’articolo 37 dell’allegato III,
considerando quanto segue:
(1)
L’allegato III della decisione 2001/822/CE riguarda la definizione della nozione di «prodotti originari» e di metodi di cooperazione amministrativa. L’articolo 37 stabilisce che si possono adottare deroghe a tali norme di origine laddove ciò sia giustificato dallo sviluppo di industrie esistenti o dalla creazione di nuove industrie in un paese o in un territorio. Lo stesso articolo stabilisce le regole applicabili alle richieste di proroga.
(2)
Nel 2002 i Paesi Bassi hanno chiesto una deroga alle norme di origine per quanto riguarda un quantitativo annuo di 3 000 tonnellate di zucchero non ACP, importato dalla Colombia nelle Antille olandesi, per la trasformazione e la successiva esportazione nella Comunità europea per un periodo di cinque anni. Il 10 gennaio 2003 è stata adottata la decisione 2003/34/CE della Commissione (2) con la quale si respinge la richiesta di deroga. Tale decisione è stata annullata dal tribunale di primo grado delle Comunità europee con sentenza del 22 settembre 2005 (3). Successivamente, con lettera del 18 gennaio 2006, la Commissione ha confermato che la richiesta doveva essere considerata accolta nella sua formulazione iniziale, pertanto la deroga era valida fino al 31 dicembre 2007. In tale lettera, la Commissione chiedeva di essere informata dalle autorità competenti circa le quantità importate ed esportate a norma di tale deroga.
(3)
Il 2 giugno 2009 i Paesi Bassi hanno chiesto, a nome delle Antille olandesi, una nuova deroga alle norme di origine di cui all’allegato III della decisione 2001/822/CE per il periodo dal 7 agosto 2009 al 31 dicembre 2010. Il 22 giugno 2009 le Antille olandesi hanno fornito ulteriori informazioni. La richiesta riguarda sia un’estensione della proroga precedente richiesta nel 2002 sia una nuova deroga separata. Complessivamente si tratta di un quantitativo annuo di 7 500 tonnellate di zucchero proveniente dai paesi terzi e trattato nelle Antille olandesi per poi essere esportato nella Comunità.
(4)
La quantità annua richiesta di 7 500 tonnellate corrisponde ad una quantità di 3 000 tonnellate in quanto estensione della richiesta presentata nel 2002 e di 4 500 tonnellate nell’ambito di una nuova richiesta di deroga. In entrambi i casi, la deroga richiesta consisterebbe nel consentire l’uso di zucchero grezzo originario da paesi terzi che verrebbe aromatizzato, colorato, lavorato e trasformato in zollette di zucchero nelle Antille olandesi e si vedrebbe attribuita l’origine PTOM (paesi e territori d’oltremare).
(5)
La richiesta è motivata da requisiti di qualità in quanto lo zucchero ACP dei Caraibi non soddisfa i criteri per la produzione di zucchero di elevata qualità destinati a clienti comunitari e dai limiti della disponibilità, essendo lo zucchero dei Caraibi costantemente soggetto a carenze a causa delle condizioni climatiche. Inoltre, sempre più, i paesi ACP esportano la loro produzione di zucchero direttamente negli Stati Uniti e nella Comunità. Inoltre la Comunità non produce zucchero di canna grezzo utilizzato per il prodotto finale. Pertanto è giustificato che le Antille olandesi si approvvigionino di zucchero grezzo nei paesi terzi vicini che non fanno parte dei paesi ACP, dei PTOM o della Comunità.
(6)
Per quanto riguarda la richiesta di estensione per il 2009 e il 2010 della proroga richiesta nel 2002 e valida fino al 31 dicembre 2007 concernente 3 000 tonnellate di prodotti del settore dello zucchero, l’articolo 37, paragrafo 2, dell’allegato III della decisione 2001/822/CE stabilisce che le regole che si applicano alle richieste di proroga sono le stesse che si applicano alla nuove domande di deroga. Inoltre la concessione di una proroga presuppone logicamente che esista un nesso stretto tra la proroga e le condizioni che hanno portato alla concessione della deroga precedente.
(7)
La proroga di una deroga implica, inoltre, che la domanda corrispondente sia presentata prima o subito dopo la data di scadenza della deroga interessata. In questo caso invece è trascorso un lasso di tempo considerevole tra la fine della deroga precedente e la richiesta di proroga della stessa. Questa è fondata sugli stessi elementi della richiesta precedente anche se la situazione del mercato è considerevolmente cambiata dal 2002. La deroga precedente imponeva alle autorità competenti di informare la Commissione sulle quantità importate ed esportate nell’ambito della deroga, ma la Commissione non ha mai ricevuto le informazioni richieste che non sono state riportate neanche nella richiesta di proroga. La Commissione non è pertanto in misura di valutare adeguatamente l’utilizzo effettivo della deroga precedente.
(8)
In questo contesto, la proroga richiesta non è conforme agli elementi alla base della deroga presentata nel 2002 e pertanto la Commissione non può concedere la proroga richiesta.
(9)
La nuova richiesta di deroga alle norme di origine di cui all’allegato III della decisione 2001/822/CE per una quantità di 4 500 tonnellate per i prodotti che rientrano nel codici NC 1701 99 10 e 1701 91 00 è giustificata dalle disposizioni dell’articolo 37, paragrafi 1 e 7, di tale allegato, in particolare per quanto riguarda lo sviluppo di un’industria locale esistente e i benefici per l’economia e l’occupazione locali. Visto che è concessa per prodotti che comportano una trasformazione vera e propria e che il valore aggiunto per lo zucchero grezzo equivale ad almeno il 45 % del valore del prodotto finito, la deroga contribuirà allo sviluppo di un’impresa esistente.
(10)
L’articolo 6 dell’allegato III della decisione 2001/822/CE fissa i periodi e i limiti quantitativi per i quali il cumulo di origine può essere temporaneamente consentito e che sono compatibili con gli obiettivi dell’organizzazione del mercato comune della Comunità, tenendo debitamente conto nel contempo degli interessi legittimi degli operatori PTOM. Fatto salvo il rispetto di alcune condizioni riguardanti i quantitativi, la sorveglianza e la durata, sarebbe opportuno concedere la deroga entri i limiti dei contingenti annuali di cumulo di cui all’articolo 6, paragrafo 4, dell’allegato III, che è pari a 14 000 tonnellate per il 2009 e 7 000 tonnellate per il 2010. Per il 2009 occorre garantire una deroga per 4 439,024 tonnellate di zucchero per le quali sono state concesse licenze di importazione alle Antille olandesi. Per il 2010 sarebbe opportuno concedere una deroga per le quantità previste dalle licenze di importazione per lo zucchero concesse alle Antille olandesi per tale anno. A queste condizioni, pertanto, la deroga non arrecherebbe un grave pregiudizio ad un settore economico o ad un’industria comunitaria.
(11)
Visto che si richiede una deroga a decorrere dal 7 agosto 2009, è opportuno concederla con effetto a partire da tale data.
(12)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato del codice doganale,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La domanda presentata il 2 giugno 2009 dai Paesi Bassi per ottenere una proroga della deroga alla decisione 2001/822/CE per quanto concerne le norme di origine per lo zucchero importato dalle Antille olandesi, per la quale i Paesi Bassi avevano presentato domanda il 4 ottobre 2002, è respinta.
Articolo 2
In deroga all’allegato III della decisione 2001/822/CE, i prodotti del settore degli zuccheri trasformati nelle Antille olandesi che rientrano nei codici NC 1701 99 10 e 1701 91 00 sono considerati originari delle Antille olandesi quando sono ottenuti a partire da zucchero non originario, conformemente agli articoli 3, 4 e 5 della presente decisione.
Articolo 3
La deroga di cui all’articolo 2 si applica ai prodotti del settore degli zuccheri che sono importati nella Comunità dalle Antille olandesi dal 7 agosto 2009 al 31 dicembre 2010 entro i limiti delle quantità annuali di importazione di zucchero per il 2009 e il 2010, di cui all’articolo 6, paragrafo 4, dell’allegato III, della decisione 2001/822/CE e per i quali sono state concesse alle Antille olandesi delle licenze di importazione per lo zucchero.
Articolo 4
La autorità doganali delle Antille olandesi adottano le misure necessarie per effettuare controlli quantitativi sulle esportazioni dei prodotti di cui all’articolo 2.
Tutti i certificati di circolazione EUR.1 rilasciati in relazione a tali prodotti devono recare un riferimento alla presente decisione.
Ogni tre mesi le autorità competenti delle Antille olandesi trasmettono alla Commissione un elenco dei quantitativi per i quali sono stati rilasciati certificati di circolazione EUR.1 in virtù della presente decisione e il numero d’ordine di detti certificati.
Articolo 5
Nella casella 7 dei certificati EUR.1 rilasciati a norma della presente decisione deve figurare una delle seguenti diciture:
-
«Derogation - Decision 2009/699/EC»,
-
«Dérogation - Décision 2009/699/CE».
Articolo 6
La presente decisione si applica dal 7 agosto 2009 al 31 dicembre 2010.
Articolo 7
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 9 settembre 2009.