31997L0023
L 181/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 97/23/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ НА И СЪВЕТА
от 29 май 1997 година
относно сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка със съоръженията под налягане
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по специално член 100а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3), с оглед съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 4 февруари 1997 г.,
(1)
като имат предвид, че вътрешният пазар е зона без вътрешни граници, в която са осигурени свободно движение на стоки, хора, услуги и капитал;
(2)
като имат предвид, че съществува разлика в съдържанието и обхвата на действие на законовите, подзаконовите и административни разпоредби, в сила в държавите-членки с оглед безопасността и здравето на хората, и, когато е целесъобразно, на домашни животни или собственост, когато технически средства, работещи под налягане, не са обхванати от действието на настоящото законодателството на Общността; като имат предвид, че процедурите по сертифициране и инспекция на такива средства се различават в отделните държави-членки; като има предвид, че такива несъответствия могат да създадат пречки в търговията в рамките на Общността;
(3)
като имат предвид, че хармонизацията на националното законодателство е единственото средство за отстраняване на тези пречки към свободната търговия; като има предвид, че тази цел не може да се постигне със задоволителен резултат от отделните държави-членки; като имат предвид, че тази директива определя задължителни разпоредби за свободното движение на съоръженията, за които е приложима;
(4)
като имат предвид, че дадено съоръжение, което работи под налягане не повече от 0,5 бара, не представлява значителен риск, дължащ се на това налягане; като имат предвид, че не би трябвало да съществуват прегради за неговото свободно движение в рамките на Общността; като имат предвид, че тази директива се отнася само за съоръжения с максимално допустимо налягане PS, превишаващо 0,5 бара;
(5)
като имат предвид, че тази директива се отнася също и до функционални групи, съставени от няколко части съоръжения под налягане, които образуват едно неразделно и функциониращо цяло; като имат предвид, че тези функционални групи могат да варират от прости функционални групи като например тенджери под налягане до сложни функционални групи като тръбни бойлери; като имат предвид, че производителят би могъл да планира да пусне на пазара това съоръжение като функционална група, а не под формата на съставните си части, тогава тази функционална група трябва да отговаря на настоящата директива; като имат предвид, че от друга страна, настоящата директива не обхваща функционални групи от съоръжения под налягане на място и под отговорността на потребителя, както е случаят с индустриалните инсталации;
(6)
като имат предвид, че настоящата директива хармонизира националните разпоредби за рисковете, дължащи се на налягане, като имат предвид, че другите рискове, дължащи се на тези съоръжения, могат да попаднат в приложното поле на друга директива, която третира такива рискове; като имат предвид, че съоръженията под налягане могат да се включат сред продуктите в обхвата на друга директива, въз основа на член 100а от Договора; като имат предвид, че разпоредбите, изложени в някои от тези директиви, третират риска, дължащ се на високо налягане; като имат предвид, че тези разпоредби се считат за подходящи да осигуряват необходимата защита; като имат предвид, когато рискът, свързан с тези съоръжения, остава малък; като имат предвид, че в тази връзка има основание да се изключат тези съоръжения от обхвата на настоящата директива;
(7)
като имат предвид, че въпросът за съоръженията под налягане, включени в международните конвенции, транспортът и рискове, дължащи се на налягане, трябва във възможно най-кратки срокове се разгледат от предстоящите директиви на Общността, основани на тези конвенции или допълнения към съществуващите директиви; като имат предвид, че тези съоръжения са съответно изключени от обхвата на настоящата директива;
(8)
като имат предвид, че някои видове съоръжения под налягане, въпреки че имат максимално допустимото налягане PS по-високо от 0,5 бара, не представляват значителен риск, дължащ се на налягането, и следователно свободното движение в Общността на подобни съоръжения не би трябвало да се възпрепятства, ако то е законно произведено или пуснато на пазара в една държава-членка; като имат предвид, че не е необходимо за осигуряване свободно движение на тези съоръжения те да се включват в обхвата на настоящата директива; като имат предвид, че то е надлежно и изрично изключено от нейния обхват;
(9)
като имат предвид, че други съоръжения под налягане, предмет на максимално допустимо налягане по-високо от 0,5 бара и представляващи значителен риск, дължащ се на налягането, но с оглед на което са гарантирани свободно движение и подходящо ниво на безопасност, се изключват от обхвата на настоящата директива; като имат предвид, че такива изключвания, обаче, следва редовно да се проверяват с оглед да се установи дали е необходимо да се предприеме някакво действие на ниво Съюз;
(10)
като имат предвид, че регламентите за премахване на техническите бариери в търговията, трябва да следват новия подход, предвиден в резолюцията на Съвета от 7 май 1985 г. относно нов подход за техническа хармонизация и стандарти (4), което изисква дефиниция на основните изисквания за безопасност и други изисквания на обществото, без да се намаляват съществуващите доказани нива на защита в рамките на държавите-членки; като имат предвид, че тази резолюция предвижда много голям брой производства да бъдат обхванати от единна директива, с цел да се избегнат чести изменения и мултиплициране на директивите;
(11)
като имат предвид, че съществуващите директиви на Общността относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, отнасящи се до съоръженията под налягане, са направили положителни стъпки към премахване на бариерите в търговията в тази област; като имат предвид, че тези директиви обхващат само този раздел в незначителна степен; като имат предвид, че Директива 87/404/ЕИО на Съвета от 25 юни 1987 г. относно хармонизирането на законодателствата на държавите-членки, свързани с прости съоръжения под налягане (5), това е първият случай на приложение на новия подход в раздела на съоръженията под налягане; като имат предвид, че настоящата директива няма да се прилага в зоната, обхваната от Директива 87/404/ЕИО; като имат предвид, че не по-късно от три години след влизане в сила на настоящата директива, се направи преглед на приложението на Директива 87/404/ЕИО с оглед да се установи необходимостта от нейното включване към настоящата директива;
(12)
като имат предвид, че рамковата директива, Директива 76/767/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно общите разпоредби за уредите под налягане и методите за контрол на тези уреди (6) не е задължителна; като имат предвид, че тя предвижда процедура за двустранно признаване на тестовете и проверки на съоръженията под налягане, които не са работили задоволително, и следователно трябва да се заменят с ефективни мерки на Общността;
(13)
като имат предвид, че обхватът на настоящата директива трябва да се базира на една обща дефиниция на термина „съоръжения под налягане“, което да позволява техническото усъвършенстване на тези продуктите;
(14)
като имат предвид, че спазването на основните изисквания за безопасност е необходимо, за да се осигури безопасността на съоръженията под налягане; като имат предвид, че тези изисквания са разделени на общи и специфични изисквания, на които съоръженията под налягане трябва да отговарят; като имат предвид, че специфичните изисквания са предвидени за определен тип съоръжения под налягане; като имат предвид, че някои типове съоръжения под налягане в категориите III и IV трябва да са предмет на окончателна оценка, която да включва окончателна инспекция и тестове за доказателство;
(15)
като имат предвид, че държавите-членки трябва да могат да излагат произведените от тях съоръжения под налягане на търговски панаири, които все още не са в съответствие с изискванията на настоящата директива; като имат предвид, че по време на демонстрации трябва да се вземат необходимите мерки за безопасност, съгласно общите правила за безопасност на заинтересованата държава-членка за осигуряване безопасността на лицата;
(16)
като имат предвид, че да се улесни задачата за демонстриране на съгласуваност с основните изисквания, е полезно стандартите да са хармонизирани на европейско ниво, особено по отношение на проекта, производството и изпитването на съоръженията под налягане, съгласуваност, която дава възможност да се приеме, че продуктът отговаря на споменатите основни изисквания; като имат предвид, че стандартите, хармонизирани на европейско ниво, са изготвени от частни организации и трябва да запазят своя незадължителен статус; като имат предвид, че за тази цел Европейският комитет по стандартизация (CEN) и Европейският комитет по стандартизация в електротехниката (Сenelec) се признават за организации, компетентни да приемат хармонизираните стандарти, които следват общите насоки за сътрудничество между Комисията и тези два органа, подписани на 13 ноември 1984 г.;
(17)
като имат предвид, че за целите на настоящата директива, хармонизираният стандарт представлява техническа спецификация (европейски стандарт или документ за хармонизация), приет от един или друг от тези органи, или от двата, по искане на Комисията съгласно Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г. относно определяне на процедура за осигуряване на информация в сферата на техническите стандарти и наредби (7) и съгласно общите насоки, посочени по-горе; като имат предвид, че, по отношение на стандартизацията, е в полза на комисията да получи помощта на Комитета, учреден съгласно Директива 83/189/ЕИО; като имат предвид, че Комитетът, при необходимост, се консултира с технически експерти;
(18)
като имат предвид, че производството на съоръжения под налягане изисква използването на безопасни материали; като имат предвид, че в отсъствието на хармонизирани стандарти е необходимо да се определят характеристиките на материалите, които се използват многократно; като имат предвид, че тази дефиниция е установена от европейските одобрения за материалите, като тези одобрения са издадени от един от нотифицираните органи, специално създадени за тази цел; като имат предвид, че материалите, които отговарят на европейските одобрения, се счита, че изпълняват основните изисквания на настоящата директива;
(19)
като имат предвид, че с оглед естеството на рисковете, свързани с използването на съоръжения под налягане, е необходимо да се установят процедури за оценка на съответствието с основните изисквания на директивите; като имат предвид, че тези процедури трябва да се разделят според нивото на опасност, характерно за съоръженията под налягане; като имат предвид, че за всяка категория съоръжения под налягане трябва да има съответна процедура или избор между различни процедури с еднаква строгост; като имат предвид, че приетите процедури са в съгласие с изискванията на Решение 93/465/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 г. относно модулите в различните фази на процедурите по оценка на съответствието и правилата за поставянето и използването на маркировката СЕ, които са предвидени за използване в директивите за техническа хармонизация (8); като имат предвид, че подробностите, добавени към тези процедури, са оправдани от естеството на необходимото проверка за съоръжения под налягане;
(20)
като имат предвид, че държавите-членки трябва да са в позиция да упълномощават инспекторати за извършване на някои действия по оценка за съответствие в рамките на тази директива; като имат предвид, че за тази цел настоящата директива установява критерии за оторизиране на инспекторати от държавите-членки;
(21)
като имат предвид, че при условията, постановени в настоящата директива, някои процедури за оценка съответствие могат да изискват да се инспектира всяка част от съоръжения от нотифициран орган или служба за проверка но потребителите като част от окончателната оценка; като имат предвид, че в други случаи трябва да се изготви разпоредба, според която окончателната оценка може да се контролира от нотифициран орган посредством неочаквани посещения;
(22)
като имат предвид, че съоръженията под налягане, като общо правило, носят маркировката СЕ, прикрепена или от производителя или негов упълномощен представител, определен в Общността; предвид това, че маркировката СЕ означава, че съоръженията под налягане отговарят на условията на настоящата директива и на тези на други приложими директиви на Общността относно маркировката СЕ; като имат предвид, че на съоръженията под налягане, определени от настоящата директива, които представляват само незначителен риск поради налягане и за които процедурите за сертификат не са оправдани, няма да се прикрепя маркировката СЕ;
(23)
като имат предвид, че където е необходимо държавите-членки, както е постановено в член 100а от Договора, могат да вземат временни мерки за ограничаване или забрана върху пускането на пазара, използването и употребата на съоръжения под налягане в случаите, когато те представляват особен риск за безопасността на хората и, когато е целесъобразно, на домашните животни и собствеността, при условие че мерките са предмет на контролна процедура на Общността;
(24)
като имат предвид, че адресатите на каквото и да е решение, взето съгласно настоящата директива, трябва да са наясно с причините зад това решение и средствата за обжалване, налични за тях;
(25)
като имат предвид, че е необходимо да се установи преходна разпоредба, която да даде възможност съоръженията под налягане, произведени в съответствие с действащите национални уредби, които са в сила при влизането в сила на настоящата директива, да бъдат маркирани и да влезят в употреба;
(26)
като имат предвид, че изискванията, постановени в приложенията, трябва да са изготвени максимално ясно, което да позволи на всички потребители, включително малки и средни предприятия (МСП), да се съобразят лесно с тях;
(27)
като имат предвид, че споразумението за modus vivendi между Европейския парламент, Съвета и Комисията по отношение изпълнителните мерки за актове, приети съгласно процедурата, установена в член 189б от Договора, беше постигнато на 20 декември 1994 г. (9),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват и определения
1. Настоящата директива се прилага към проекта, производството и оценката за съответствие на съоръженията под налягане и функционални групи с максимално допустимо налягане PS по-голямо от 0,5 бара.
2. По смисъла на настоящата директива:
2.1.
„Съоръжения под налягане“ са съдове, тръбопроводи, устройства за безопасност и устройства под налягане.
Когато е приложимо, към съоръженията се отнасят и елементи, присъединени към частите на съоръжението, подложени на налягане като фланци, щуцери, свързващи елементи, опори, транспортни уши и др.
2.1.1.
„Съд“ е затворена конструкция, проектирана и предназначена за съхраняване на флуиди под налягане, включително директно свързаните към нея приспособления, до точката за присъединяването ѝ с други съоръжения. Съдът може да има една или повече камери.
2.1.2.
„Тръбопровод“ е свързани помежду си тръбни елементи, които са предназначени за пренос на флуиди и които са неразделна част от система под налягане; тръбопроводите включват тръби или система от тръби, тръбни елементи, фитинги, компенсатори, гъвкави тръби и други елементи, устойчиви на налягане; към тръбопроводите се отнасят топлообменните апарати за охлаждане или нагряване на въздух, съставени от тръби.
2.1.3.
„Устройства за безопасност“ са устройства, предназначени да предпазят съоръжението от превишаване на налягането над допустимата стойност, включващи:
-
устройства за непосредствено ограничаване на налягането - предпазни клапани, предпазни устройства с разрушаващи се елементи, прегъваеми пръти, управляеми защитни системи за понижаване на налягането, и
-
ограничителни устройства, които задействат приспособления за корекция или осигуряват изключването или изключването и блокирането, такива като превключватели, задействани от налягането, температурата и нивото на флуида, и измервателни устройства за контрол и регулиране, свързани с безопасността.
2.1.4.
„Устройства под налягане“ са елементите с технологична функция, затворената конструкция на които е подложена на налягане.
2.1.5.
„Функционална група“ е съвкупност от съоръжения под налягане, свързани от производителя им и функциониращи като едно цяло.
2.2.
„Налягане“ е налягането в съоръжението, отнесено към атмосферното, т.е. манометрично налягане; налягането при вакуум се означава с отрицателна стойност.
2.3.
„Максимално допустимо налягане (PS)“ е максималното налягане, определено от производителя, за което е проектирано съоръжението.
Определя се в място, указано от производителя; това място трябва да бъде в точката на присъединяване на устройствата за безопасност и/или ограничителните устройства или най-високата точка на съоръжението, или, ако това не е приложимо, в която и да е друга точка.
2.4.
„Минимална/максимална допустима температура (TS)“ е определената минимална/максимална температура, за която е проектирано съоръжението, приета от производителя.
2.5.
„Обем (V)“ е вътрешният обем на всяка камера, включително обемът на щуцерите до първата връзка или заваръчен шев, без обема на постоянните вътрешни елементи.
2.6.
„Номинален размер (DN)“ е числената стойност на размера, който е общ за всички елементи в тръбна система, различни от елементите, които се означават чрез външния диаметър или диаметъра на резбата; за удобство тази стойност е закръглено число, използвано за означаване на диаметъра, което е приблизително свързано с производствените размери; означава се с DN, следвано от число.
2.7.
„Флуиди“ са чисти газове, течности и пари, както и техните смеси; флуидите могат да съдържат и суспензия от твърди вещества.
2.8.
„Неразглобяеми съединения“ са тези съединения, които не могат да бъдат разглобени без разрушаване.
2.9.
„Европейско одобрение за материалите“ е технически документ, в който се определят характеристиките на материалите, които са предназначени за многократна употреба при производството на съоръжения под налягане, които не са обхванати от хармонизиран стандарт.
3. Следното се изключва от обхвата на настоящата директива:
3.1.
тръбопроводи, състоящи се от една или повече тръби, за транспортиране на флуиди или вещества от или към една инсталация, включително крайната спирателна арматура и принадлежащите им съоръжения. Това изключение не се прилага към стандартните съоръжения под налягане в станции за намаляване на налягането или в компресорни станции;
3.2.
тръбопроводи за снабдяване, разпределяне и отвеждане на вода и съоръженията към тях - напорни тръбопроводи във водни електрически централи, водонапорни галерии и шахти и съоръженията към тях;
3.3.
съоръжения, които обхваща Директива 87/404/ЕИО относно простите съдове под налягане;
3.4.
съоръжения, които обхваща Директива 75/324/ЕИО от 20 май 1975 г. на Съвета относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, свързани с аерозолни опаковки (10).
3.5.
съоръжения, предназначени за функционирането на превозни средства, определени от следните директиви и техните приложения:
-
Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета (11),
-
Директива 74/150/ЕИО на Съвета от 4 март 1974 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки за типовото одобрение на колесни селскостопански и горскостопански трактори (12),
-
Директива 92/61/ЕИО на Съвета от 30 юни 1992 г. относно типовото одобрение на двуколесни и триколесни моторни превозни средства (13);
3.6.
съоръжения, класифицирани като не по-високо от категория I според член 9 от настоящата директива и обхванато от следните директиви:
-
Директива 89/392/ЕИО на Съвета от 14 юни 1989 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на машините (14),
-
Директива 95/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 1995 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с асансьорите (15),
-
Директива 73/23/ЕИО на Съвета от 19 февруари 1973 г. относно хармонизирането на законодателствата на държавите-членки във връзка с електрически съоръжения, предназначени за използване в определени граници на напрежението (16),
-
Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно медицинските изделия (17),
-
Директива 90/396/ЕИО на Съвета от 29 юни 1990 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка със съоръженията, изгарящи газово гориво (18),
-
Директива 94/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 март 1994 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на съоръженията и защитните системи, предназначени за използване в потенциално експлозивна атмосфера (19).
3.7.
съоръжения, предмет на член 223, параграф 1, буква б) от Договора;
3.8.
съоръжения, специално разработени за използване в ядрената техника, при повреда на които могат да се отделят радиоактивни продукти;
3.9.
съоръжения за контрол, използвани при проучване и добив на нефт, природен газ и геотермална енергия, както и в подземни хранилища, предназначени за поддържане и/или контрол на налягането в сондажите; към съоръженията се отнася колонната глава (фонтанна арматура), превенторите за предотвратяване на фонтаниране, тръбопроводи и сборни колектори (манифолди) и съоръженията към тях.
3.10.
съоръжения и машини с вътрешни пространства, за които определянето на размерите, изборът на материал и производствените правила се основават главно на изисквания за достатъчна якост, устойчивост и стабилност, за да издържат на статични и динамични работни натоварвания или други работни характеристики и при които налягането не е определящ фактор при проектирането. Тези съоръжения могат да включват:
-
двигатели, включително турбини и двигатели с вътрешно горене,
-
парни машини, парни или газови турбини, турбогенератори, компресори, помпи и задвижващите им механизми;
3.11.
доменни пещи с инсталации за охлаждане на пещта, рекуператори, прахоуловители, инсталации за очистване на доменен газ, вагрянки с охлаждане на пещта, газови преобразуватели и леярски кофи за топене, претопяване, обезгазяване и леене на стомана и цветни метали;
3.12.
корпуси на електрически съоръжения за високо напрежение - превключватели, разединители, управляващи уреди, трансформатори и ротационни машини;
3.13.
тръби под налягане за трансмисионни системи например за електрозахранване и телефонни кабели;
3.14.
плавателни средства, ракети, въздухоплавателни средства или подвижни плаващи съоръжения и съоръжения под налягане, предназначени за вграждане в тях или за тяхното задвижване;
3.15.
съоръжения под налягане, изработени от еластична обвивка, като пневматични гуми, въздушни възглавници, топки за игра, надуваеми лодки и др.;
3.16.
изпускателни и всмукателни шумозаглушители;
3.17.
бутилки или кутии за газирани напитки, предназначени за крайно потребление;
3.18.
съдове, конструирани за транспорт и разпределение на напитки с PS-V не повече от 500 бара-L и максимално допустимо налягане ненадвишаващо 7 бара;
3.19.
съоръжения, които са обхванати от ADR (20), RID (21), IMDG (22) и Конвенцията ICAO (23);
3.20.
нагревателни елементи и тръбопроводи в инсталации за нагряване на вода;
3.21.
съдове за течности с максимално налягане на газовете над течността до 0,5 бара;
Член 2
Надзор над пазара
1. Държавите-членки вземат всички мерки, необходими да гарантират това, че съоръженията под налягане и функционалните групи, посочени в член 1, могат да бъдат пуснати на пазара и да влязат в действие само ако са правилно инсталирани и поддържани и са използвани по предназначение, и не застрашават здравето и безопасността на хората и, когато е целесъобразно, на домашните животни или собствеността.
2. Разпоредбите на настоящата директива не засягат правото на държавите-членки да постановят, като надлежно отчитат разпоредбите на Договора, такива изисквания, които се считат за необходими, и да осигурят така че хората, и в частност работниците, са защитени по време на използване на съоръженията под налягане или на посочените функционални групи, при условие че това не означава модифициране на тези съоръжения или функционални групи по начин, който не е определен от настоящата директива.
3. На търговски панаири, изложения, демонстрации и т.н. държавите-членки не трябва да спират от показване съоръжения под налягане или функционални групи, определени от член 1, които не са в съответствие с условията на настоящата директива, при положение че един видим знак ясно показва тяхното несъответствие и тяхната негодност за продаване до привеждането им в съответствие от страна на производителя или негов представител, установен в границите на Общността. По време на демонстрации трябва да се вземат подходящи мерки за сигурност съгласно изискванията, определени от компетентните власти на заинтересованите държави-членки, с оглед осигуряване безопасността на лицата.
Член 3
Технически изисквания
1. Съоръженията под налягане, третирани в 1.1, 1.2, 1.3 и 1.4, трябва да отговарят на основните изисквания, изложени в приложение I:
1.1.
Съдове, с изключение на тези посочените в 1.2, за:
а)
съдове за сгъстени, втечнени или разтворени под налягане газове, пари или течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура е по-голямо от 0,5 бара над нормалното атмосферно налягане, (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато обемът на съда е по-голям от 1 l и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 25 или когато максималното допустимо налягане е над 200 бара (приложение II, таблица 1),
-
за флуиди от група 2, когато обемът на съда е по-голям от 1 l и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 5 или когато максималното допустимо налягане е по-голямо от 1 000 бара, както и всички преносими пожарогасители и бутилките за апаратите за изкуствено дишане (приложение II, таблица 2);
б)
съдове за течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура не надвишава с повече от 0,05 МРа нормалното атмосферно налягане (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато обемът на съда е по-голям от 1 l и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 20 или когато максималното допустимо налягане е над 50 МРа (приложение II, таблица 3),
-
за флуиди от група 2, когато максималното допустимо налягане е над 1 МРа и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 1 000 или когато максималното допустимо налягане е над 100 МРа (приложение II, таблица 4).
1.2.
съоръжения под налягане с обем над 2 l, застрашени от прегряване чрез нагряване с пламък или по друг начин, за производство на пара или гореща вода с температура над 110 °C, както и всички тенджери под налягане (приложение II, таблица 5).
1.3.
Тръбопроводи за:
а)
сгъстени, втечнени или разтворени под налягане газове, пари или течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура е по-голямо с 0,05 МРа над нормалното атмосферно налягане (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 25 mm (приложение II, таблица 6),
-
за флуиди от група 2, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 32 mm и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и номиналния диаметър в милиметри е по-голямо от числото 100 (приложение II, таблица 7);
б)
течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура не надвишава с повече от 0,05 МРа нормалното атмосферно налягане (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 25 mm и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и номиналния диаметър в милиметри е по-голямо от числото 200 (приложение II, таблица 8),
-
за флуиди от група 2, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 200 mm и максималното допустимо налягане е над 1 МРа и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и номиналния диаметър в милиметри е по-голямо от числото 500 (приложение II, таблица 9).
1.4.
Устройствата за безопасност и устройствата под налягане, предназначени за съоръжения, третирани от раздели 1.1, 1.2 и 1.3, включително и там, където такива съоръжения са част от функционална група.
2. Функционалните групи, дефинирани от член 1, раздел 2.1.5, които включват най-малко една част от съоръжения под налягане, обхванати от раздел 1 от настоящия член и, които са изброени в раздели 2.1, 2.2 и 2.3 от настоящия член, трябва да отговарят на изискванията, изложени в приложение I.
2.1.
Функционални групи за производство на пара или гореща вода с температура над 110 °C, които включват поне едно съоръжение под налягане, нагрявано с пламък или по друг начин и застрашено от прегряване.
2.2.
Функционални групи, различни от тези посочени в раздел 2.1, ако производителят възнамерява да ги пуска на пазара и да ги пуска в действие като цяло съоръжение.
2.3.
Функционалните групи за производство на топла вода с температура до 110 °C, зареждани ръчно с твърдо гориво, когато произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от цифрата 5, трябва да отговарят на основните изисквания, посочени в точки 2.10, 2.11, 3.4, 5, буква а) и 5, буква г) от приложение I.
3. Съоръжения под налягане и/или функционални групи под или равни на границите, определени в раздели 1.1, 1.2 и 1.3 и раздел 2, трябва да се конструират и произведат съгласно стабилната инженерна практика на държавите-членки, за осигуряване безопасно използване. Съоръженията под налягане и/или функционалните групи трябва да се придружават от съответните инструкции за употреба и трябва да носят маркировка, която да позволява идентифициране на производителя или негов упълномощен представител, установен в Общността. Такова съоръжение и/или функционална група не трябва да носи маркировка СЕ, съгласно посочената в член 15.
Член 4
Свободно движение
1.1. Държавите-членки не забраняват, ограничават или препятстват, на основание на рискове, дължащи се на налягане, пускането на пазара или в действие, при условия, определени от производителя на съоръжения под налягане или функционални групи, посочени в член 1, които спазват настоящата директива и носят СЕ маркировка, сочеща, че са преминали оценка за стандарт съгласно член 10.
1.2.
Държавите-членки не забраняват, ограничават или препятстват, на основание рискове, дължащи се на налягане, пускането на пазара или в действие на съоръжения под налягане или функционални групи, които спазват член 3, параграф 3.
2. Държавите-членки могат да изискват, до степен необходима за безопасността и правилното ползване на съоръженията под налягане и функционалните групи, информацията, посочена в приложение I, раздели 3.3 и 3.4, да бъде предоставена на официалния(те) език(ци) на Общността, които може да са определени съгласно Договора от държавата-членка, в която съоръженията или функционалните групи достигат до крайния потребител.
Член 5
Презумпция за съответствие
1. Държавите-членки приемат съоръженията за налягане и частите към тях, носещи знака на ЕО, съгласно член 15, и Декларацията на ЕО за съответствие, съгласно приложение VII, като съответстващи на всички разпоредби на тази директива, включително оценката за съответствие, съгласно член 10.
2. Съоръжения под налягане и функционални групи, които съответстват на националните стандарти, транспониращи хармонизираните стандарти, референтните номера, на които са публикувани в Официален вестник на Европейските общности, се счита, че отговарят на основните изисквания, посочени в член 3. Държавите-членки публикуват референтните номера на националните стандарти, които са посочени по-горе.
3. Държавите-членки гарантират, че са взети подходящи мерки, така че двете страни на производството да имат принос на национално ниво в процеса на подготовка и наблюдаване на хармонизираните стандарти.
Член 6
Комитет по техническите стандарти и разпоредби
Когато държава-членка или Комисията счита, че стандартите, посочени в член 5, параграф 2, не отговарят напълно на основните изисквания, предвидени в член 3, заинтересованата държава-членка или Комисията информира Временния комитет, създаден съгласно член 5 от Директива 83/189/ЕИО, като излага причините за това. Комитетът спешно представя становище.
Като взима предвид становището на Комитета, Комисията уведомява държавите-членки, за това дали тези стандарти следва да се изтеглят от публикациите, посочени в член 5, параграф 2.
Член 7
Комитет за съоръженията под налягане
1. Комисията може да вземе всякакви мерки, които счита за необходими, за изпълнение на следните разпоредби:
Когато държава-членка счита, че от много сериозни съображения за безопасност,
-
част или серия от съоръжения, посочени в член 3, параграф 3, следва да бъдат предмет на разпоредбите съгласно член 3, параграф 1, или
-
функционални групи или серия от функционални групи, посочени в член 3, параграф 3, следва да бъдат предмет на разпоредбите съгласно член 3, параграф 2, или
-
част или серия от съоръжения под налягане трябва да се класифицират чрез отпадане в друга категория от приложение II,
тя представя надлежно обоснована молба до Комисията с молба да вземе необходимите мерки. Тези мерки се приемат съгласно процедурата, изложена в параграф 3.
2. Комисията се подпомага от постоянен комитет, наречен по-долу „Комитет“, съставен от представители, назначени от държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
Комитетът изготвя свой процедурен правилник.
3. Представителят на Комисията представя на Комитета проект на мерките, които следва да се вземат съобразно параграф 1. Комитетът представя становището си върху проекта в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на случая, при необходимост, чрез гласуване.
Становището се записва в протокола; в допълнение, всяка държава-членка има право да поиска позицията ѝ да бъде отразена в протокола.
Комисията се съобразява със становището на Комитета. Тя информира Комитета за начина, по който е отчетено неговото становище.
4. Комитетът може след това да проучи всякакъв друг въпрос, свързан с изпълнението и практическото приложение на настоящата директива, и повдигнат от неговия председател или по собствена инициатива, или по молба на държава-членка.
Член 8
Предпазна клауза
1. Ако държава-членка установи, че съоръжения под налягане или функционални групи, посочени в член 1, носещи маркировката СЕ и използвани в съответствие с предназначението им, са способни да застрашат безопасността на хората и, когато е целесъобразно, на домашните животни или собствеността, тя взима всички необходими мерки, тези съоръжения или функционални групи да бъдат изтеглени от пазара, да забрани пускането им на пазара, пускането им в действие или да ограничи свободното им движение.
Държавата-членка незабавно информира Комисията за всяка подобна мярка, като посочва причините за нейното решение, и по-специално, когато несъответствието се дължи на:
а)
неудовлетворяване на основните изисквания, предвидени в член 3;
б)
неправилно приложение на стандартите, предвидени в член 5, параграф 2;
в)
слабости в стандартите, предвидени в член 5, параграф 2;
г)
слабости в европейското одобрение на материалите за съоръжения под налягане, предвидени в член 11.
2. Комисията се консултира незабавно със заинтересованите страни. Когато Комисията счита, след направените консултации, че мярката е оправдана, тя незабавно информира държавата-членка, която е поела инициативата, и другите държави-членки.
Когато Комисията счита, след това консултиране, че мярката е неоправдана, тя незабавно информира за това държавата-членка, която е поела инициативата, и производителя или негов упълномощен представител, установен в Общността. Ако решението, предвидено в параграф 1, се основава на слабост в стандартите на Европейското одобрение за материалите и ако държавата-членка, която е взела решението, поддържа своята позиция, Комисията информира незабавно Комитета, както е посочено в член 6, с оглед започване на процедура съгласно първия параграф от член 6.
3. Когато съоръжения под налягане или функционални групи, които не отговарят на стандартите, а носят маркировката СЕ, компетентната държава-членка предприема действие, срещу лицето(лицата), което е поставило маркировката СЕ, и информира за това Комисията и другите държави-членки.
4. Комисията гарантира държавите-членки да бъдат информирани за развитието и изхода на тази процедура.
Член 9
Класификация на съоръженията под налягане
1. Съоръженията под налягане, предвидени в член 3, параграф 1, се класифицират по категории в съответствие с приложение II и съгласно възходяща степен на опасност.
За целта на тази класификация флуидите се разделят в две групи, съгласно 2.1 и 2.2.
2.1
Група 1 включва опасни флуиди. „Опасен флуид“ е вещество или препарат, който е предмет на дефинициите в член 2, параграф 2 от Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 г. относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби във връзка с класификацията, опаковането и етикетирането на опасните вещества (24).
Група 1 включва флуиди, определени като:
-
експлозивни,
-
изключително запалими,
-
силно запалими,
-
запалими (където максималната допустима температура е над температурата на запалване),
-
силно токсични,
-
токсични,
-
оксидиращи.
2.2.
Група 2 включва всички други флуиди, които не са предвидени в 2.1
3. Категорията на съдове, които имат две или повече камери, се определя според камерата, която е от най-високата категория. Когато в една камера се съдържат различни флуиди, категорията ѝ се определя според флуида, изискващ най-висока категория.
Член 10
Оценка за съответствие
1.
1.1.
Преди пускането на пазара на съоръжения под налягане производителят трябва да е подложил всяка част от съоръжения на процедури за оценка на стандарта, описани в приложение III, съгласно условията, дадени в настоящия член.
1.2.
Процедурите за оценката на съответствие с оглед поставяне на маркировка СЕ се определят от категорията, както е дефинирано в член 9, в който съоръженията са класифицирани.
1.3.
Процедурата за оценка за съответствие, които се прилагат за различните категории, са, както следва:
-
категория I
Модул А
-
категория II
Модул А1
Модул D1
Модул Е1
-
категория III
Модули В1 + D
Модули B1 + F
Модули B + E
Модули В + С1
Модул Н
-
категория IV
Модули B + D
Модули B + F
Модул G
Модул Н1
1.4.
Съоръженията под налягане трябва да се подложат на една от процедурите за оценка на съответствие, като тя може да се избира от производителя от тези, установени за категорията, в която те са класифицирани. Производителят може също да избере да прилага една от процедурите, която се отнася за по-висока категория, ако има такава.
1.5.
В рамките на процедурите за проверка на качеството на съоръженията от категории III и IV, изложени в член 3, раздел 1.1, буква а), раздел 1.1, буква б) първо тире и раздел 1.2, нотифицираният орган, когато прави внезапни проверки, взима пробни образци на съоръженията под налягане от производствените помещения или складовете, за да извърши или осигури извършването на крайното оценяване съгласно приложение I, раздел 3.2.2. В тази връзка производителят информира нотифицирания орган за производствената си програма. Нотифицираният орган прави най-малко две проверки през първата година от производството. Честотата на последващите проверки се определя от нотифицирания орган въз основа на критериите, определени в раздел 4.4 на съответните модули.
1.6.
В случай на производство на единични съдове и съоръжения от категория III, посочени в член 3, раздел 1.2, съгласно процедурата на модул Н, нотифицираният орган извършва или е възлага извършването на окончателната оценка, както е посочено в приложение I, раздел 3.2.2, за всяка единица. За тази цел производителят съобщава на нотифицирания орган предвидената производствена програма.
2. Функционални групи, посочени в приложение 3, параграф 2, са предмет на процедура за обща оценка на съответствие, която включва:
а)
оценяване на всяко от съоръженията под налягане, от които е изградена функционалната група, и посочено в член 3, параграф 1, и за което не е била приложена процедура за оценяване на съответствието и няма отделна маркировка CE; оценяването се извършва по процедура в зависимост от категорията на всяко отделно съоръжение;
б)
оценяване вграждането на различните елементи на функционалната група, както е посочено в раздели 2.3, 2.8 и 2.9 в приложение I; процедурата за оценяване се определя от съоръжението от най-високата категория, като се изключват устройствата за безопасност;
в)
оценяване защитата на функционалната група срещу превишаване на допустимите работни параметри съгласно раздели 2.10 и 3.2.3 от приложение I; процедурата за оценяване се извършва, като се има предвид съоръжението от най-високата категория, което трябва да бъде защитено.
3. Като изключение от параграфи 1 и 2 компетентните власти могат, когато е оправдано, да разрешат пускане на пазара и пускане в действие на територията на заинтересованата държава-членка на отделни части от съоръжения под налягане и функционални групи съгласно член 1, параграф 2, по отношение на които процедурите от параграфи 1 и 2 от настоящия член не са приложени и използването на които е в интерес на експериментирането.
4. Протоколите и кореспонденцията, свързани с оценката на съответствие, се изготвят на официалния език (езици) на Общността, които могат да бъдат определени в съответствие с Договора от държавата-членка, в която органът, отговорен за провеждането на тези процедури, е установен, или на език, приет от този орган.
Член 11
Европейско одобрение на материалите
1. Европейско одобрение на материалите, както е определено от член 1, раздел 2.9, се издава по искане на един или повече производители на материали или съоръжения от един от нотифицираните органи съгласно член 12, специално създаден за тази цел. Нотифицираният орган определя и осъществява или организира осъществяването на съответни инспекции и тестове за определяне съответствието на видовете материали със съответните изисквания на настоящата директива; в случай, че се признае безопасността на материалите за използване преди 29 ноември 1999 г., нотифицираният орган отчита съществуващите данни, когато удостоверява такова съответствие.
2. Преди издаването на Европейско одобрение за материалите нотифицираният орган информира държавите-членки и Комисията, като им изпраща подходящата информация. В срок от три месеца държавата-членка може да отнесе въпроса до Постоянния комитет според предвиденото в член 5 от Директива 83/189/ЕИО, като представя причините за това. В такъв случай Комитетът спешно представя становище.
Нотифицираният орган издава Европейско одобрение за материали, като взима предвид, когато е целесъобразно, становището на Комитета и представените коментари.
3. Копие от Европейското одобрение за материалите на съоръжения под налягане се изпраща до държавите-членки, нотифицираните органи и Комисията. Комисията публикува и актуализира списък на европейски одобрения за материали в Официален вестник на Европейските общности.
4. Материалите, използвани за производството на съоръжения под налягане, които отговарят на Европейските одобрения за материали, справките за които са публикувани в Официален вестник на Европейските общности, се приемат за съответстващи с приложимите основни изисквания на приложение I.
5. Нотифицираният орган, издал Европейското одобрение за материали за съоръжения под налягане, оттегля това одобрение, ако констатира, че то не е трябвало да бъде издавано или ако типът материали е обхванат от хармонизиран стандарт. Органът незабавно уведомява другите държави-членки, нотифицираните органи и Комисията за всяко оттегляне на одобрение.
Член 12
Нотифицирани органи
1. Държавите-членки нотифицират до Комисията и другите държави-членки органите, които са назначили за извършване на процедурите по член 10 и член 11, заедно със специфичните задачи, за осъществяването на които тези органи са определени, както и идентификационните номера, определени предварително за тях от Комисията.
Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности списък на нотифицираните органи заедно с техните идентификационни номера и задачата, за която са нотифицирани. Комисията осигурява актуализирането на този списък.
2. Държавите-членки прилагат критериите, изложени в приложение IV, за определяне на органите. Органите, които отговарят на критериите, постановени в съответните хармонизирани стандарти, се счита, че отговарят на съответните критерии в приложение IV.
3. Държава-членка, която е нотифицирала органа, трябва да оттегли тази нотификация, ако тя констатира, че органът повече не отговаря на критериите по параграф 2.
Тя своевременно информира останалите държави-членки и Комисията за всяко оттегляне на нотификация.
Член 13
Признати организации - трети страни
1. Държавите-членки нотифицират Комисията и другите държави-членки за организации - трети страни, които те са признали за целите на задачите от приложение I, раздели 3.2.2. и 3.1.3.
Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности списък на признатите организации и задачите, за които те са признати. Комисията осигурява актуализирането на този списък.
2. Държавите-членки прилагат критериите, изложени в приложение IV, за признаване на организации. Организациите, които отговарят на критериите, постановени от съответните хармонизирани стандарти, се приемат като изпълняващи съответните критерии от приложение IV.
3. Държава-членка, която е признала една организация, трябва да оттегли признаването си, ако се окаже, че тази организация вече не отговаря на критериите, изложени в параграф 2.
Тя трябва своевременно да информира другите държави-членки и Комисията за всяко такова оттегляне на признаване.
Член 14
Инспекторати на потребителя
1. Чрез дерогация от разпоредбите, свързани със задачите, изпълнявани от нотифицираните органи, държавите-членки могат да разрешават на своя територия пускането на пазара и пускането в действие на съоръжения под налягане или функционални групи, посочени в член 1, чието съответствие с основните изисквания е оценено от потребителския инспекторат, създаден в съответствие с критериите по параграф 8.
2. Когато една държава-членка е определила потребителски инспекторат в съгласие с критериите, изложени в този член, той не може въз основа на рискове, дължащи се на налягане, да забрани, ограничи или възпрепятства пускането на пазара или пускането в действие, при условията предвидени в настоящия член, на съоръжения под налягане или функционални групи, чието съответствие е оценено от потребителски инспекторат, определен от друга държава-членка съгласно критериите, определени в този член.
3. Съоръжения под налягане и функционални групи, съответствието на които е оценено от потребителския инспекторат, не носят маркировката СЕ.
4. Съоръженията под налягане и функционалните групи могат да се използват само на места, ръководени от група, част от която представлява споменатия инспекторат. Групата трябва да прилага обща политика за безопасност с оглед техническите спецификации за проектиране, производство, инспекция, поддръжка и използване на съоръжения под налягане и функционални групи.
5. Потребителските инспекторати действат изключително за групата, от която те са част.
6. Процедурите за оценка на съответствието, които се прилагат от потребителските инспекторати, са модули А1, С1, F и G, както е описано в приложение III.
7. Държавите-членки информират другите държави-членки и Комисията за това, кои потребителски инспекторати са упълномощили, какви са задачите, за които те са определени, и, за всеки инспекторат, списък на местата, които изпълняват условията на параграф 4.
8. При определяне на потребителските инспекторати държавите-членки прилагат критериите, изброени в приложение V, и осигуряват групата, част от която е този инспекторат, да спазва критериите, посочени във второто изречение на параграф 4.
9. Държава-членка, която е упълномощила потребителски инспекторат, оттегля това разрешение, ако се окаже, че потребителският инспекторат вече не отговаря на критериите на параграф 8. Тя информира другите държави- членки и Комисията.
10. Ефектът на настоящия член се наблюдава от Комисията и се оценява три години след датата, определена в член 20, параграф 3. За тази цел държавите-членки изпращат до Комисията всяка полезна информация за изпълнението на този член. При необходимост оценката се придружава от предложение за изменение на директивата.
Член 15
Маркировка СЕ
1. Маркировката СЕ се състои от инициалите „СЕ“ съгласно модела в приложение VI.
Маркировката СЕ се придружава от номер за идентификация, както е посочено в член 12, параграф 1, на нотифицирания орган, свързан с етапа на контрол на производството.
2. Маркировката СЕ се прикрепва на видно място, чете се лесно и не може да се заличава във всяка
-
част от съоръжение под налягане, посочено в член 3, параграф 1, или
-
функционална група, посочена в член 3, параграф 2,
която е завършена или е в състояние да позволи заключителна оценка, както е описано в раздел 3.2 от приложение I.
3. Не е необходимо маркировката СЕ да се прикрепя към всяка отделна част на съоръжения под налягане, която формира функционална група, както е посочено в член 3, параграф 2. Отделните части на съоръжения под налягане, които вече носят маркировката СЕ, когато се включат в функционална група, продължат да носят тази маркировка.
4. Когато съоръжения под налягане или функционална група са предмет на други директиви, засягащи други аспекти, които предвиждат поставяне на маркировка СЕ, последните посочват, че за съоръженията под налягане или функционалната група се приема, че отговарят на разпоредбите на тези други директиви.
Ако една или повече от тези директиви позволяват на производителя, през преходен период, да избере кой режим да прилага, тогава маркировката СЕ посочва съответствие само с директивите, които производителят прилага. В такъв случай данните в споменатите директиви, публикувани в Официален вестник на Европейските общности, трябва да се дадат в документите, съобщенията или инструкциите, изисквани от директивите и придружаващи съоръжението под налягане или функционалната група.
5. Забранява се поставянето на маркировки СЕ върху съоръженията под налягане или функционалните групи, които могат да подведат трети лица по отношение на значението и формата на маркировката СЕ. Всяка друга маркировка може да се прикрепя върху съоръжения под налягане или функционални групи, при условие че не е намалена видимостта и четливостта на маркировката СЕ.
Член 16
Ненадлежно поставяне на маркировка СЕ
Без да се засяга член 8:
а)
когато една държава-членка установи, че маркировката СЕ е поставена ненадлежно, производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, е задължен да приведе продукта в съответствие с разпоредбите относно маркировка СЕ и да преустанови нарушението при условията, наложени от държавата-членка;
б)
ако това несъответствие продължава да съществува, държавата-членка трябва да вземе всички подходящи мерки за ограничаване или забрана пускането на пазара на въпросния продукт, или да осигури изтеглянето му от пазара, съгласно процедурите, установени в член 8.
Член 17
Държавите-членки вземат подходящи мерки за поощряване на властите, които отговарят за изпълнение на настоящата директива, да сътрудничат една с друга и да осигуряват една на друга и на Комисията информация, която да подпомага функционирането на настоящата директива.
Член 18
Решения, водещи до отказ или ограничение
Всяко решение, взето съгласно настоящата директива, което ограничава пускането на пазара и пускането в действие, или изисква изтегляне от пазара на съоръжения под налягане или функционални групи, трябва да заяви точните основания на които се базира. Това решение се съобщава на заинтересованото лице, което в същото време се информира за правните средства за защита срещу него, съгласно действащото законодателство в заинтересованата държава-членка и сроковете, в които тези средства трябва да бъдат упражнени.
Член 19
Отмяна
Член 22 от Директива 76/767/ЕИО спира да се прилага, считано от 29 ноември 1999 г., по отношение на съоръженията под налягане и функционалните групи, предмет на настоящата директива.
Член 20
Транспониране и преходни разпоредби
1. Държавите-членки приемат и обнародват преди 29 май 1999 г. необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат мерките, посочени в първата алинея, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Методите на позоваване се определят от държавите-членки.
Държавите-членки прилагат тези разпоредби считано от 29 ноември 1999 г.
2. Държавите-членки предоставят на Комисията текста на разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
3. Държавите-членки трябва да разрешат пускането на пазара на съоръжения под налягане и функционални групи, които отговарят на действащата нормативна уредба на тяхна територия към датата на прилагане на настоящата директива, до 29 май 2002 г. и да позволят такива съоръжения и функционални групи да се употребяват след тази дата.
Член 21
Адресати на директивата
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 29 май 1997 година.
DIRETTIVA 97/23/CE DEL PARLAMENTO E EUROPEO DEL CONSIGLIO del 29 maggio 1997 per il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri in materia di attrezzature a pressione
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 100 A,
viste le proposte della Commissione (1),
visto il parere del Comitato economico e sociale (2),
deliberando secondo le procedure di cui all'articolo 189 B del trattato (3), visto il testo approvato dal Comitato di conciliazione il 4 febbraio 1997,
(1) considerando che il mercato interno comporta uno spazio senza frontiere interne nel quale è assicurata la libera circolazione delle merci, delle persone, dei servizi e dei capitali;
(2) considerando che vi sono differenze di contenuto e di campo d'applicazione delle disposizioni legislative, regolamentari e amministrative in vigore negli Stati membri in materia di salute e di sicurezza delle persone e, se del caso, degli animali domestici e dei beni riguardanti attrezzature a pressione non disciplinate dalla vigente legislazione comunitaria; che le procedure di certificazione e di ispezione per tali attrezzature differiscono da uno Stato membro all'altro; che tali divergenze sono tali da costituire un ostacolo agli scambi all'interno della Comunità;
(3) considerando che l'armonizzazione delle disposizioni legislative nazionali costituisce l'unico mezzo per rimuovere tali ostacoli agli scambi; che tale obiettivo non può essere raggiunto in modo soddisfacente dai singoli Stati membri; che la presente direttiva stabilisce unicamente i requisiti indispensabili al fine di garantire la libera circolazione degli apparecchi ai quali essa si applica;
(4) considerando che le attrezzature sottoposte a una pressione inferiore o pari a 0,5 bar non presentano rischi significativi connessi alla pressione; che la loro libera circolazione nella Comunità non può quindi essere ostacolata; che la presente direttiva si applica pertanto alle attrezzature sottoposte a una pressione massima ammissibile PS superiore a 0,5 bar;
(5) considerando che la presente direttiva riguarda anche gli insiemi composti da varie attrezzature a pressione montate per costituire un tutto integrato e funzionale; che tali insiemi possono andare da un insieme semplice quale una pentola a pressione fino a insiemi complessi come una caldaia tubolare ad acqua; che, qualora il fabbricante di un insieme destini quest'ultimo a essere commercializzato e messo in servizio in quanto tale - e non gli elementi costitutivi non montati - tale insieme deve essere conforme alla presente direttiva; che invece la presente direttiva non comprende il montaggio di attrezzature a pressione effettuato in loco dall'utilizzatore, sotto la responsabilità di quest'ultimo, come gli impianti industriali;
(6) considerando che la presente direttiva armonizza le disposizioni nazionali per quanto concerne il rischio derivante dalla pressione; che, pertanto, gli altri rischi che possono presentare tali attrezzature sono contemplati, se del caso, da altre direttive al riguardo; che tuttavia attrezzature a pressione possono essere incluse in prodotti oggetto di altre direttive adottate in base all'articolo 100 A; che le disposizioni previste da talune di queste direttive riguardano il rischio derivante dalla pressione; che dette disposizioni sono considerate sufficienti per un'adeguata prevenzione dei rischi derivanti dalla pressione che le attrezzature in questione presentano ove il loro livello di rischio sia modesto; che occorre pertanto escludere tali attrezzature dal campo d'applicazione della presente direttiva;
(7) considerando che per le attrezzature a pressione contemplate in convenzioni internazionali i rischi connessi con il trasporto, nonché il rischio dovuto alla pressione, saranno trattati quanto prima in future direttive comunitarie basate su dette convenzioni o complemento delle direttive esistenti; che pertanto tali attrezzature sono escluse dal campo d'applicazione della presente direttiva;
(8) considerando che talune attrezzature a pressione, anche se sottoposte a una pressione massima ammissibile PS superiore a 0,5 bar, non presentano rischi significativi derivanti dalla pressione; che pertanto non si dovrebbero frapporre ostacoli alla libera circolazione di attrezzature siffatte che siano state legalmente fabbricate o commercializzate in uno Stato membro; che non è necessario, per assicurarne la libera circolazione, includerle nel campo d'applicazione della presente direttiva; che di conseguenza ne sono state espressamente escluse;
(9) considerando che sono escluse dal campo di applicazione della presente direttiva altre attrezzature a pressione, sottoposte a una pressione massima ammissibile superiore a 0,5 bar e soggette a un rischio rilevante derivante dalla pressione, per le quali sono comunque garantiti la libera circolazione e un adeguato livello di sicurezza; che tali deroghe dovrebbero tuttavia essere riesaminate periodicamente onde accertare l'eventuale necessità di avviare azioni a livello dell'Unione;
(10) considerando che le normative che mirano ad eliminare gli ostacoli tecnici agli scambi devono seguire la nuova strategia definita nella risoluzione del Consiglio, del 7 maggio 1985, relativa ad una nuova strategia in materia di armonizzazione tecnica e normalizzazione (4), che richiede una definizione dei requisiti essenziali in materia di sicurezza ed altri requisiti della società che non riducano i livelli giustificati di protezione esistenti all'interno degli Stati membri; che tale risoluzione stabilisce che un'unica direttiva disciplini un numero molto vasto di prodotti onde evitare frequenti modifiche e la proliferazione di direttive;
(11) considerando che le direttive comunitarie esistenti sul ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri in materia di attrezzature a pressione hanno consentito di orientarsi verso l'eliminazione degli ostacoli agli scambi in questo settore; che le suddette direttive disciplinano tale settore soltanto in minima parte; che la direttiva 87/404/CEE del Consiglio, del 25 giugno 1987, relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri in materia di recipienti semplici a pressione (5), è il primo caso in cui viene applicata la nuova strategia in un settore delle attrezzature a pressione; che la presente direttiva non si applica al settore disciplinato dalla direttiva 87/404/CEE; che l'applicazione della direttiva 87/404/CEE sarà riesaminata non oltre 3 anni dall'entrata in vigore della presente direttiva per valutare l'eventuale necessità di una sua integrazione nella presente direttiva;
(12) considerando che la direttiva quadro 76/767/CEE del Consiglio, del 27 luglio 1976, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alle disposizioni comuni agli apparecchi a pressione ed ai metodi di controllo di questi apparecchi (6), ha carattere non obbligatorio; che essa stabilisce una procedura per il riconoscimento bilaterale delle prove e delle certificazioni delle attrezzature a pressione che non si è rivelata soddisfacente e che deve essere pertanto sostituita da misure comunitarie efficaci;
(13) considerando che il campo di applicazione della presente direttiva deve fondarsi su una definizione generale di «attrezzatura a pressione» per tener conto dello sviluppo tecnico dei prodotti;
(14) considerando che, al fine di garantire la sicurezza delle attrezzature a pressione, è essenziale la conformità con i requisiti essenziali di sicurezza; che detti requisiti si suddividono in requisiti generali e specifici che le attrezzature a pressione devono soddisfare; che i requisiti specifici, in particolare, devono tenere conto di tipi di attrezzature a pressione; che alcuni tipi di attrezzature a pressione delle categorie III e IV debbono essere soggetti ad una valutazione finale comprendente un'ispezione finale e prove;
(15) considerando che gli Stati membri dovrebbero essere in grado di permettere, in occasione di fiere commerciali, la presentazione di attrezzature a pressione non ancora conformi ai requisiti della presente direttiva; che nel corso delle dimostrazioni debbono essere prese le misure di sicurezza adeguate per garantire la sicurezza delle persone, in applicazione delle norme generali di sicurezza dello Stato membro interessato;
(16) considerando che, al fine di facilitare il compito di provare la conformità con i requisiti essenziali, sono utili norme armonizzate a livello europeo, in particolare per quanto riguarda la progettazione, la fabbricazione e le prove delle attrezzature a pressione, e che la suddetta conformità lascia presumere che il prodotto soddisfi i suddetti requisiti essenziali; che le norme armonizzate a livello europeo sono elaborate da organismi privati e devono conservare il loro carattere non obbligatorio; che a tal fine il comitato europeo di normalizzazione (CEN) e il comitato europeo di coordinamento delle norme elettrotecniche (Cenelec) sono riconosciuti come gli organismi competenti per l'adozione di norme armonizzate che seguano gli orientamenti generali per la cooperazione tra la Commissione e tali organismi, firmati il 13 novembre 1984;
(17) considerando che, ai fini della presente direttiva, per norma armonizzata s'intende una specifica tecnica (norme europee o documenti di armonizzazione) adottata da uno dei due, o da entrambi gli organismi citati in precedenza su invito della Commissione a norma della direttiva 83/189/CEE del Consiglio, del 28 marzo 1983, che prevede una procedura d'informazione nel settore delle norme e delle regolamentazioni tecniche (7), e in base ai suddetti orientamenti generali; che, in materia di questioni normative, sarebbe opportuno che la Commissione sia coadiuvata dal comitato istituito dalla direttiva 83/189/CEE; che, se del caso, quest'ultimo si avvale della consulenza di esperti tecnici;
(18) considerando che la fabbricazione di attrezzature a pressione esige l'impiego di materiali sicuri; che in mancanza di norme armonizzate è utile definire le caratteristiche dei materiali destinati ad un uso ripetuto; che tale definizione è attuata mediante approvazioni europee di materiali rilasciate da uno degli organismi notificati specialmente designati per questo compito; che si presume che i materiali conformi a siffatta approvazione rispettino i requisiti essenziali della presente direttiva;
(19) considerando che, data la natura dei rischi determinati dall'impiego delle attrezzature a pressione, è necessario stabilire procedure relative alla valutazione della conformità con i requisiti di base delle direttive; che tali procedure devono essere concepite tenendo conto del livello di pericolo caratteristico delle attrezzature a pressione; che pertanto ad ogni categoria di attrezzature a pressione deve essere attribuita una procedura adeguata o una selezione di procedure diverse ma ugualmente rigorose; che le procedure adottate sono conformi alla decisione 93/465/CEE del Consiglio, del 22 luglio 1993, concernente i moduli relativi alle diverse fasi delle procedure di valutazione della conformità e le norme per l'apposizione e l'utilizzazione della marcatura CE di conformità, da utilizzare nelle direttive di armonizzazione tecnica (8); che i particolari aggiunti alle suddette procedure sono giustificati dalla natura della verifica richiesta per le attrezzature a pressione;
(20) considerando che gli Stati membri dovrebbero essere in grado di autorizzare gli ispettorati degli utilizzatori a svolgere compiti definiti per valutare la conformità nel quadro della presente direttiva; che, a tal fine, la direttiva definisce i criteri per l'autorizzazione di detti ispettorati da parte degli Stati membri;
(21) considerando che, in base alle condizioni stabilite dalla presente direttiva, talune procedure per la valutazione della conformità possono richiedere che ciascun elemento sia ispezionato e verificato da un organismo notificato o un ispettorato d'uso nel quadro della valutazione finale dell'attrezzatura a pressione; che in altri casi occorrerebbe prendere misure per assicurare che la valutazione finale possa essere verificata da un organismo notificato per mezzo di visite effettuate senza preavviso;
(22) considerando che, in generale, le attrezzature a pressione recheranno la marcatura CE apposta dal fabbricante o dal suo mandatario stabilito nella Comunità; che la marcatura CE significa che le attrezzature a pressione sono conformi alle disposizioni della presente direttiva e di altre direttive comunitarie applicate che prevedono l'apposizione della marcatura CE; che la marcatura CE non sarà apposta alle attrezzature a pressione di cui alla presente direttiva che implicano solo un rischio minimo connesso alla pressione e per le quali non si giustifica pertanto alcuna procedura di certificazione;
(23) considerando che, a norma dell'articolo 100 A del trattato, gli Stati membri possono adottare misure provvisorie per limitare o vietare l'immissione in commercio, la messa in servizio e l'impiego di attrezzature a pressione qualora esse presentino un rischio particolare per la sicurezza delle persone e, se del caso, degli animali domestici o dei beni, purché tali misure siano sottoposte a una procedura comunitaria di controllo;
(24) considerando che i destinatari di qualsiasi decisione presa nell'ambito della presente direttiva devono essere consapevoli dei motivi alla base della decisione e dei mezzi di ricorso disponibili;
(25) considerando che è necessaria una disposizione transitoria che consenta di commercializzare e mettere in servizio le attrezzature a pressione fabbricate in base alle norme nazionali in vigore alla data di messa in applicazione della presente direttiva;
(26) considerando che i requisiti previsti negli allegati devono essere resi il più possible chiari in modo da consentire a qualsiasi utente, comprese le piccole e medie imprese (PMI), di rispettarli il più facilmente possibile;
(27) considerando che il 20 dicembre 1994 è stato raggiunto un accordo su un modus vivendi tra il Parlamento europeo, il Consiglio e la Commissione sulle misure di esecuzione degli atti emanati secondo la procedura di cui all'articolo 189 B del trattato (9),
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1 Campo d'applicazione e definizioni
1. La presente direttiva si applica alla progettazione, fabbricazione e valutazione di conformità delle attrezzature a pressione e degli insiemi sottoposti ad una pressione massima ammissibile PS superiore a 0,5 bar.
2. Ai fini dalla presente direttiva, valgono le seguenti definizioni:
2.1. Per «attrezzature a pressione» si intendono recipienti, tubazioni, accessori di sicurezza ed accessori a pressione.
Se del caso, le attrezzature a pressione comprendono elementi annessi a parti pressurizzate, quali flange, raccordi, manicotti, supporti, alette mobili, ecc.
2.1.1. Per «recipiente» si intende un alloggiamento progettato e costruito per contenere fluidi pressurizzati; esso comprende gli elementi annessi diretti sino al dispositivo previsto per il collegamento con altre attrezzature. Un recipiente può essere composto di uno o più scomparti.
2.1.2. Per «tubazioni» si intendono i componenti di una conduttura destinati al trasporto dei fluidi, allorché essi sono collegati al fine di essere inseriti in un sistema a pressione. Le tubazioni comprendono in particolare un tubo o un insieme di tubi, condotti, accessori, giunti a espansione, tubi flessibili o altri eventuali componenti sottoposti a pressione; gli scambiatori di calore costituiti da tubi per il raffreddamento o il riscaldamento di aria sono parificati alle tubazioni.
2.1.3. Per «accessori di sicurezza» si intendono i dispositivi destinati alla protezione delle attrezzature a pressione contro il superamento dei limiti ammissibili. Questi dispositivi comprendono:
- dispositivi per la limitazione diretta della pressione, quali valvole di sicurezza, dispositivi a disco di rottura, barre di schiacciamento, dispositivi di sicurezza pilotati (CSPRS) e
- dispositivi di limitazione che attivino i sistemi di regolazione o che chiudano o che chiudano e disattivino l'attrezzatura, come i commutatori attivati dalla pressione, dalla temperatura o dal livello del fluido e i dispositivi di «misurazione, controllo e regolazione per la sicurezza (SRMCR)».
2.1.4. Per «accessori a pressione» si intendono dispositivi aventi funzione di servizio e i cui alloggiamenti sono sottoposti a pressione.
2.1.5. Per «insiemi» si intendono varie attrezzature a pressione montate da un fabbricante per costituire un tutto integrato e funzionale.
2.2. Per «pressione» si intende: la pressione riferita alla pressione atmosferica, vale a dire pressione relativa; il vuoto è di conseguenza indicato con un valore negativo.
2.3. Per «pressione massima ammissibile (PS)» si intende: la pressione massima per la quale l'attrezzatura è progettata, specificata dal fabbricante.
Essa è definita in un punto specificato dal fabbricante. Si tratta del punto in cui sono collegati gli organi di protezione o di sicurezza della parte superiore dell'attrezzatura o, se non idoneo, di qualsiasi altro punto specificato.
2.4. Per «temperatura minima/massima ammissibile (TS)» si intendono: le temperature minime/massime per le quali l'attrezzatura è progettata, specificate dal fabbricante.
2.5. Per «volume (V)» si intende: il volume interno di uno scomparto, compreso il volume dei raccordi alla prima connessione ed escluso il volume degli elementi interni permanenti.
2.6. Per «dimensione nominale (DN)» si intende: la designazione numerica della dimensione comune a tutti i componenti di un sistema di tubazione diversi dai componenti indicati dai diametri esterni o dalla filettatura. Si tratta di un numero arrotondato per fini di riferimento e non è in stretta relazione con le dimensioni di fabbricazione. È contrassegnata dalle iniziali DN seguite da un numero.
2.7. Per «fluidi» si intendono: i gas, i liquidi e i vapori allo stato puro nonché le loro miscele. Un fluido può contenere una sospensione di solidi.
2.8. Per «giunzioni permanenti» si intendono: le giunzioni che possono essere disgiunte solo con metodi distruttivi.
2.9. Per «approvazione europea di materiali» si intende: un documento tecnico che definisce le caratteristiche dei materiali destinati ad un impiego ripetuto per la fabbricazione di attrezzature a pressione, che non hanno formato oggetto di una norma armonizzata.
3. Sono escluse dal campo di applicazione della presente direttiva:
3.1. Le condotte comprendenti una tubazione o un sistema di tubazioni per il trasporto di qualsiasi fluido o sostanza verso un impianto o a partire da esso (in mare aperto o sulla terra ferma), a partire da, ed ivi compreso l'ultimo organo di isolamento situato nel perimetro dell'impianto, ivi comprese tutte le attrezzature collegate specificamente concepite per la condotta. Non sono invece escluse le attrezzature a pressione standard, quali quelle delle cabine di salto di pressione e delle centrali di spinta.
3.2. Reti per la raccolta, la distribuzione e il deflusso di acqua e relative apparecchiature, nonché canalizzazioni per acqua motrice come condotte forzate, gallerie e pozzi in pressione per impianti idroelettrici ed i relativi accessori specifici.
3.3. Le attrezzature di cui alla direttiva 87/404/CEE, per quanto riguarda i recipienti semplici a pressione.
3.4. Le attrezzature di cui alla direttiva 75/324/CEE del Consiglio, del 20 maggio 1975, per il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative agli aerosol (10).
3.5. Le attrezzature destinate al funzionamento dei veicoli definiti nelle seguenti direttive e nei relativi allegati:
- 70/156/CEE del Consiglio, del 6 febbraio 1970, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative all'omologazione dei veicoli a motore e dei loro rimorchi (11);
- 74/150/CEE del Consiglio, del 4 marzo 1974, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative all'omologazione dei trattori agricoli o forestali a ruote (12);
- 92/61/CEE del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativa all'omologazione dei veicoli a motore a due o tre ruote (13).
3.6. Le attrezzature appartenenti al massimo alla categoria I a norma dell'articolo 9 della presente direttiva e contemplate da una delle seguenti direttive:
- direttiva 89/392/CEE del Consiglio, del 14 giugno 1989, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alle macchine (14);
- direttiva 95/16/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 giugno 1995, per il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative agli ascensori (15);
- direttiva 73/23/CEE del Consiglio, del 19 febbraio 1973, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative al materiale elettrico destinato ad essere adoperato entro taluni limiti di tensione (16);
- direttiva 93/42/CEE del Consiglio, del 14 giugno 1993, concernente i dispositivi medici (17);
- direttiva 94/396/CEE del Consiglio, del 29 giugno 1990, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri in materia di apparecchi a gas (18);
- direttiva 94/9/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 marzo 1994, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative agli apparecchi e sistemi di protezione destinati a essere utilizzati in atmosfera potenzialmente esplosiva (19);
3.7. Le attrezzature di cui all'articolo 223, paragrafo 1, lettera b) del trattato.
3.8. Le attrezzature progettate specificamente per usi nucleari le quali, in caso di guasto, possono provocare emissioni di radioattività.
3.9. Le attrezzature per il controllo dei pozzi nell'industria dell'esplorazione ed estrazione del petrolio, del gas o geotermica nonché nello stoccaggio sotterraneo, e previste per contenere e/o controllare la pressione del pozzo. Sono compresi la testa pozzo (albero di Natale), gli otturatori di sicurezza (BOP), le tubazioni e i collettori nonché le loro attrezzature a monte.
3.10. Le attrezzature di cui fanno parte alloggiamenti o meccanismi in cui il dimensionamento, la scelta dei materiali, le norme di costruzione sono motivati essenzialmente da criteri di resistenza, rigidità e stabilità nei confronti degli effetti operativi statici e dinamici o per altri criteri legati al loro funzionamento e per le quali la pressione non costituisce un fattore significativo a livello di progettazione, quali:
- i motori, comprese le turbine e i motori a combustione interna;
- le macchine a vapore, le turbine a gas o a vapore, i turbogeneratori, i compressori, le pompe e gli attuatori.
3.11. Gli altiforni, compresi i sistemi di raffreddamento dei forni, i dispositivi di recupero dell'aria calda, di estrazione delle polveri e dispositivi di lavaggio dei gas di scarico degli altiforni e cubilotti per la riduzione diretta, compreso il sistema di raffreddamento del forno, i convertitori a gas e i recipienti per la fusione, la rifusione, la degassificazione e la colata di acciaio e di metalli non ferrosi.
3.12. Gli alloggiamenti per apparecchiature ad alta tensione come interruttori, dispositivi di comando, trasformatori e macchine rotanti.
3.13. Gli alloggiamenti pressurizzati che avvolgono gli elementi dei sistemi di trasmissione quali cavi elettrici e telefonici.
3.14. Navi, razzi, aeromobili o unità mobili off-shore, nonché le attrezzature espressamente destinate ad essere installate a bordo di questi veicoli o alla loro propulsione.
3.15. Le attrezzature a pressione composte di un involucro leggero, ad esempio i pneumatici, i cuscini d'aria, le palle e i palloni da gioco, le imbarcazioni gonfiabili e altre attrezzature a pressione analoghe.
3.16. I silenziatori di scarico e di immissione.
3.17. Le bottiglie o lattine per bevande gassate, destinate al consumo finale.
3.18. I recipienti destinati al trasporto ed alla distribuzione di bevande con un PS 7V non superiore a 500 bar 7L e una pressione massima ammissibile non superiore a 7 bar.
3.19. Le attrezzature contemplate nelle convenzioni ADR (20), RID (21), IMDG (22) e OACI (23).
3.20. I termosifoni e i tubi negli impianti di riscaldamento ad acqua calda.
3.21. I recipienti destinati a contenere liquidi con una pressione gassosa al di sopra del liquido non superiore a 0,5 bar.
Articolo 2 Vigilanza sul mercato
1. Gli Stati membri adottano tutte le misure necessarie affinché le attrezzature a pressione e gli insiemi di cui all'articolo 1 possano essere commercializzati e messi in servizio soltanto se non pregiudicano la sicurezza e la salute delle persone ed eventualmente degli animali domestici o dei beni, quando siano debitamente installati, mantenuti in efficienza ed utilizzati conformemente alla loro destinazione.
2. Le disposizioni della presente direttiva non pregiudicano la facoltà degli Stati membri di prescrivere, nel rispetto delle disposizioni del trattato, i requisiti che essi ritengono necessari per garantire la protezione delle persone e in particolare dei lavoratori in occasione dell'uso delle attrezzature a pressione o degli insiemi in questione, sempre che ciò non implichi loro modifiche rispetto alla presente direttiva.
3. Gli Stati membri non impediscono, segnatamente in occasione di fiere, esposizioni e dimostrazioni, la presentazione di attrezzature a pressione o di insiemi, quali definiti all'articolo 1, che non sono conformi alle disposizioni della presente direttiva, purché un cartello visibile indichi chiaramente la non conformità, nonché l'impossibilità di acquistare dette attrezzature prima che siano rese conformi dal fabbricante o dal suo mandatario stabilito nella Comunità. Al momento della dimostrazione, in base ai requisiti stabiliti dalle competenti autorità dello Stato membro interessato, devono essere prese le misure di sicurezza adeguate per assicurare la sicurezza delle persone.
Articolo 3 Requisiti tecnici
1. Le attrezzature a pressione indicate ai punti 1.1, 1.2, 1.3 e 1.4 devono soddisfare i requisiti essenziali stabiliti nell'allegato I:
1.1. Recipienti, ad eccezione di quelli di cui al punto 1.2, destinati a:
a) gas, gas liquefatti, gas dissolti sotto pressione, vapori e liquidi la cui tensione di vapore alla temperatura massima ammissibile è superiore di almeno 0,5 bar alla pressione atmosferica normale (1013 mbar) entro i seguenti limiti:
- per i fluidi del gruppo 1, quando il volume è superiore a 1 litro e il prodotto PS 7V è superiore a 25 bar 7L, nonché quando la pressione PS è superiore a 200 bar (allegato II, tabella 1);
- per i fluidi del gruppo 2, quando il volume è superiore a 1 litro e il prodotto PS 7V è superiore a 50 bar 7L, nonché quando la pressione PS è superiore a 1 000 bar, nonché per tutti gli estintori portatili e le bombole per apparecchi respiratori (allegato II, tabella 2);
b) liquidi con una tensione di vapore alla temperatura massima ammissibile inferiore o pari a 0,5 bar oltre la pressione atmosferica normale (1 013 mbar), entro i seguenti limiti:
- per i fluidi del gruppo 1, quando il volume è superiore a un litro e il prodotto PS 7V è superiore a 200 bar 7L, nonché quando la pressione PS è superiore a 500 bar (allegato II, tabella 3);
- per i fluidi del gruppo 2, quando la pressione PS è superiore a 10 bar e il prodotto PS 7V è superiore a 10 000 bar 7L, nonché quando la pressione PS è superiore a 1 000 bar (allegato II, tabella 4).
1.2. Attrezzature a pressione a focolare o altro tipo di riscaldamento, con rischio di surriscaldamento, destinate alla generazione di vapore o acqua surriscaldata a temperature superiori a 110 °C, quando il volume è superiore a 2 litri, nonché tutte le pentole a pressione (allegato II, tabella 5).
1.3. Tubazioni destinate a:
a) gas, gas liquefatti, gas dissolti sotto pressione, vapori e liquidi la cui tensione di vapore alla temperatura massima ammissibile è superiore di 0,5 bar alla pressione atmosferica normale (1 013 mbar), entro i seguenti limiti:
- per i fluidi del gruppo 1, quando la DN è superiore a 25 (allegato II, tabella 6);
- per i fluidi del gruppo 2, quando la DN è superiore a 32 e il prodotto PS 7DN è superiore a 1 000 bar (allegato II, tabella 7);
b) liquidi con una tensione di vapore alla temperatura massima ammissibile inferiore o pari a 0,5 bar oltre la pressione atmosferica normale (1 013 mbar), entro i seguenti limiti:
- per i fluidi del gruppo 1, quando la DN è superiore a 25 e il prodotto PS 7DN è superiore a 2 000 bar (allegato II, tabella 8);
- per i fluidi del gruppo 2, quando il PS è superiore a 10 bar, la DN è superiore a 200 e il prodotto PS 7DN è superiore a 5 000 bar (allegato II, tabella 9);
1.4. Accessori di sicurezza e accessori a pressione destinati ad attrezzature di cui ai punti 1.1, 1.2 e 1.3, anche quando tali attrezzature sono inserite in un insieme.
2. Gli insiemi di cui all'articolo 1, punto 2.1.5 comprendenti almeno un'attrezzatura a pressione di cui al punto 1 del presente articolo ed indicati ai punti 2.1, 2.2 e 2.3 del presente articolo devono soddisfare i requisiti essenziali enunciati nell'allegato I.
2.1. Gli insieme previsti per la produzione di vapore o di acqua surriscaldata ad una temperatura superiore a 110 °C, contenenti almeno un'attrezzatura a pressione a focolare o altro tipo di riscaldamento, con rischio di surriscaldamento.
2.2. Gli insiemi diversi da quelli indicati al punto 2.1, allorché il fabbricante li destina a essere commercializzati e messi in servizio come insiemi.
2.3. In deroga alla frase introduttiva del paragrafo 2 gli insiemi previsti per la produzione di acqua calda ad una temperatura inferiore o pari a 110 °C, alimentati manualmente con combustibile solido, con un PS 7V superiore a 50 bar 7L debbono soddisfare i requisiti essenziali di cui ai punti 2.10, 2.11, 3.4, 5a) e 5d) dell'allegato I.
3. Le attrezzature a pressione e/o gli insiemi aventi caratteristiche inferiori o pari ai limiti fissati rispettivamente ai punti 1.1, 1.2 e 1.3 e al punto 2 devono essere progettati e fabbricati secondo una corretta prassi costruttiva in uso in uno degli Stati membri che assicuri la sicurezza di utilizzazione. Le attrezzature a pressione e/o gli insiemi devono essere corredati di sufficienti istruzioni per l'uso e recare marcature che consentano di individuare il fabbricante o il suo mandatario stabilito nella Comunità. Tali attrezzature e/o insiemi non devono recare la marcatura CE di cui all'articolo 15.
Articolo 4 Libera circolazione
1.1. Gli Stati membri non possono, per rischi dovuti alla pressione, vietare, limitare o ostacolare la commercializzazione o la messa in servizio, alle condizioni fissate dal fabbricante, di attrezzature o insiemi a pressione di cui all'articolo 1 che soddisfino le disposizioni della presente direttiva e che rechino la marcatura CE indicante che sono state sottoposte ad una valutazione di conformità a norma dell'articolo 10.
1.2. Gli Stati membri non possono, per rischi dovuti alla pressione, vietare, limitare o ostacolare la commercializzazione o la messa in servizio di attrezzature a pressione o di insiemi conformi alle disposizioni dell'articolo 3, paragrafo 3.
2. Gli Stati membri possono esigere, se necessario per un'utilizzazione corretta e sicura dell'attrezzatura a pressione e degli insiemi, che le informazioni di cui all'allegato I, punti 3.3 e 3.4 siano fornite nella o nelle lingue ufficiali delle Comunità che può/possono essere determinata/e in base al trattato dallo Stato membro in cui l'attrezzatura viene messa a disposizione dell'utilizzatore finale.
Articolo 5 Presunzione di conformità
1. Gli Stati membri presumono conformi alle disposizioni della presente direttiva, compresa la valutazione di conformità di cui all'articolo 10, le attrezzature a pressione e gli insiemi muniti della marcatura CE di cui all'articolo 15 e della dichiarazione CE di conformità di cui all'allegato VII.
2. Le attrezzature a pressione e gli insiemi conformi con le norme nazionali che recepiscono le norme armonizzate, i cui numeri di riferimento sono stati pubblicati nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, sono ritenute conformi ai requisiti essenziali di cui all'articolo 3. Gli Stati membri pubblicano i numeri di riferimento di dette norme nazionali.
3. Gli Stati membri si assicurano che siano prese le misure appropriate per permettere alle parti sociali di intervenire, a livello nazionale, nel processo di elaborazione e nel controllo delle norme armonizzate.
Articolo 6 Comitato per le norme e regolamentazioni tecniche
Se uno Stato membro o la Commissione ritengono che le norme di cui all'articolo 5, paragrafo 2 non soddisfino completamente i requisiti essenziali di cui all'articolo 3, lo Stato membro interessato o la Commissione interpellano il comitato permanente istituito dall'articolo 5 della direttiva 83/189/CEE, esponendo i loro motivi. Il comitato esprime un parere d'urgenza.
Tenuto conto del parere del suddetto comitato, la Commissione notifica agli Stati membri se le norme in questione devono essere ritirate o meno dalle pubblicazioni di cui all'articolo 5, paragrafo 2.
Articolo 7 Comitato «attrezzature a pressione»
1. La Commissione può adottare tutte le misure appropriate per l'attuazione delle disposizioni che seguono.
Se uno Stato membro ritiene che, per fondati motivi di sicurezza:
- ad un'attrezzatura a pressione o ad una famiglia di attrezzature a pressione di cui all'articolo 3, paragrafo 3 debbano essere applicate le disposizioni di cui all'articolo 3, paragrafo 1, o
- ad un insieme o ad una famiglia di insiemi di cui all'articolo 3, paragrafo 3 debbano essere applicate le disposizioni di cui all'articolo 3, paragrafo 2, o
- un'attrezzatura a pressione o una famiglia di attrezzature a pressione debbano essere classificati in deroga alle disposizioni dell'allegato II in un'altra categoria,
esso presenta una richiesta debitamente motivata alla Commissione invitandola ad adottare le misure necessarie. Dette misure sono adottate secondo la procedura di cui al paragrafo 3.
2. La Commissione è assistita da un comitato permanente composto da rappresentanti designati dagli Stati membri e presieduto da un rappresentante della Commissione, in prosieguo denominato «comitato».
Il comitato stabilisce il proprio regolamento interno.
3. Il rappresentante della Commissione sottopone al comitato un progetto delle misure da adottare a norma del paragrafo 1. Il comitato esprime il suo parere sul progetto entro un termine che il presidente può stabilire in funzione dell'urgenza della questione in esame, procedendo, se del caso, ad una votazione.
Il parere è iscritto a verbale; ciascuno Stato membro ha inoltre il diritto di chiedere che la sua posizione figuri nel suddetto verbale.
La Commissione tiene nella massima considerazione il parere espresso dal comitato. Essa lo informa del modo in cui ha tenuto conto del suo parere.
4. Il comitato può inoltre esaminare tutte le questioni inerenti all'attuazione e all'applicazione pratica della presente direttiva sollevate dal presidente stesso, di sua iniziativa o dietro richiesta di uno Stato membro.
Articolo 8 Clausola di salvaguardia
1. Uno Stato membro, qualora constati che un'attrezzatura a pressione o un insieme di cui all'articolo 1, munito della marcatura CE e utilizzato in conformità della destinazione, rischia di pregiudicare la sicurezza delle persone ed eventualmente degli animali domestici o dei beni, prende tutte le misure necessarie per ritirare dal mercato detta attrezzatura, vietarne la commercializzazione e la messa in servizio, oppure limitarne la libera circolazione.
Lo Stato membro informa immediatamente la Commissione della suddetta misura, motivando la decisione e precisando in particolare se la non conformità è dovuta:
a) al mancato rispetto dei requisiti essenziali di cui all'articolo 3;
b) ad un'errata applicazione delle norme di cui all'articolo 5, paragrafo 2;
c) ad una lacuna delle norme stesse di cui all'articolo 5, paragrafo 2;
d) ad una lacuna in un'approvazione europea dei materiali per attrezzature a pressione di cui all'articolo 11.
2. La Commissione consulta senza indugio le parti interessate. Se dopo la consultazione la Commissione constata che la misura è giustificata, essa ne informa immediatamente lo Stato membro che ha preso l'iniziativa nonché gli altri Stati membri.
Se la Commissione constata, dopo questa consultazione, che la misura è ingiustificata, essa ne informa immediatamente lo Stato membro che ha preso l'iniziativa nonché il fabbricante o il suo mandatario stabilito nella Comunità. Se la decisione di cui al paragrafo 1 è motivata da una lacuna delle norme o da una lacuna nelle approvazioni europee dei materiali, la Commissione ricorre senza indugio al comitato di cui all'articolo 6 se lo Stato membro che ha preso la decisione intende mantenerla ed avvia la procedura di cui all'articolo 6, primo comma.
3. Se un'attrezzatura a pressione o un insieme non conforme è munito della marcatura CE, lo Stato membro competente prende le misure appropriate nei confronti di chi ha apposto la marcatura CE e ne informa la Commissione e gli altri Stati membri.
4. La Commissione si accerta che gli Stati membri siano informati dello svolgimento e del risultato di questa procedura.
Articolo 9 Classificazione delle attrezzature a pressione
1. Le attrezzature a pressione di cui all'articolo 3, paragrafo 1 sono classificate per categoria, in base all'allegato II, secondo criteri di rischio crescente.
Ai fini di questa classificazione, i fluidi sono suddivisi in due gruppi, in base ai punti 2.1 e 2.2.
2.1. Il gruppo 1 comprende i fluidi pericolosi. Per fluidi pericolosi si intendono le sostanze o i preparati definiti all'articolo 2, paragrafo 2 della direttiva 67/548/CEE del Consiglio, del 27 giugno 1967, concernente il ravvicinamento delle disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative relative alla classificazione, all'imballaggio ed all'etichettatura delle sostanze pericolose (24).
Il gruppo 1 comprende i fluidi definiti:
- esplosivi,
- estremamente infiammabili,
- facilmente infiammabili,
- infiammabili (quando la temperatura massima ammissibile è superiore al punto di infiammabilità),
- altamente tossici,
- tossici,
- comburenti.
2.2. Il gruppo 2 comprende tutti gli altri fluidi non elencati al punto 2.1.
3. Allorché un recipiente è costituito da vari scomparti è classificato nella categoria più elevata di ciascuno dei singoli scomparti. Allorché uno scomparto contiene più fluidi è classificato in base al fluido che comporta la categoria più elevata.
Articolo 10 Valutazione di conformità
1.1. Prima dell'immissione sul mercato il fabbricante di attrezzature a pressione deve sottoporre ciascuna attrezzatura ad una procedura di valutazione di conformità, tra quelle descritte nell'allegato III e alle condizioni definite nel presente articolo.
1.2. Le procedure di valutazione di conformità da applicare per apporre la marcatura CE ad un'attrezzatura a pressione sono determinate in base alla categoria definita all'articolo 9 in cui è classificata l'attrezzatura.
1.3. Le procedure di valutazione di conformità da applicare per le diverse categorie sono le seguenti:
- categoria I
modulo A
- categoria II
modulo A1
modulo D1
modulo E1;
- categoria III
modulo B1 + D
modulo B1 + F
modulo B + E
modulo B + C1
modulo H
- categoria IV
modulo B + D
modulo B + F
modulo G
modulo H1
1.4. Le attrezzature a pressione devono essere sottoposte a una delle procedure di valutazione di conformità, a scelta del fabbricante, previste per la categoria in cui sono classificate. Il fabbricante può parimenti scegliere di applicare una delle procedure previste per una categoria superiore, laddove esista.
1.5. Nel quadro delle procedure per la garanzia della qualità nelle categorie III e IV di cui all'articolo 3, paragrafo 1.1, lettera a), paragrafo 1.1, lettera b), primo trattino e paragrafo 1.2, l'organismo notificato, quando svolge visite senza preavviso, preleva un campione dell'attrezzatura dai locali del fabbricante o dai locali di magazzinaggio al fine di compiere o di far compiere la valutazione finale di cui all'allegato I, paragrafo 3.2.2. A tal fine, il fabbricante informa l'organismo notificato del calendario previsto per la produzione. L'organismo notificato effettua almeno due visite durante il primo anno di produzione. La frequenza delle visite successive è determinata dall'organismo notificato sulla base dei criteri indicati nel punto 4.4 dei moduli pertinenti.
1.6. Nel caso di produzione in unico esemplare di recipienti e attrezzature della categoria III di cui all'articolo 3, paragrafo 1.2, in base alla procedura di cui al modulo H, l'organismo notificato compie o fa compiere la valutazione finale di cui all'allegato I, punto 3.2.2 per ciascun singolo esemplare. A tal fine, il fabbricante comunica il calendario di produzione previsto all'organismo notificato.
2. Gli insieme di cui all'articolo 3, paragrafo 2 sono sottoposti ad una procedura globale di valutazione di conformità che comprende:
a) la valutazione di conformità di ciascuna delle attrezzature a pressione costitutive dell'insieme e di cui all'articolo 3, paragrafo 1, che non sono ancora state oggetto di una distinta procedura di valutazione di conformità né di una separata marcatura CE; la procedura di valutazione è determinata in base alla categoria di ciascuna delle attrezzature;
b) la valutazione dell'integrazione dei diversi componenti dell'insieme in base ai punti 2.3, 2.8 e 2.9 dell'allegato I che viene determinata in funzione della categoria più elevata delle altre attrezzature interessate, senza tener conto degli accessori di sicurezza;
c) la valutazione della protezione dell'insieme, per evitare che vengano superati i limiti di esercizio ammissibili in base ai punti 2.10 e 3.2.3 dell'allegato I, che deve essere effettuata in funzione della più elevata categoria delle attrezzature da proteggere.
3. In deroga ai paragrafi 1 e 2 le autorità competenti possono, ove giustificato, consentire la commercializzazione e la messa in servizio, nel territorio dello Stato membro interessato, di attrezzature a pressione e di singoli insiemi di cui all'articolo 1, paragrafo 2, per i quali non siano state applicate le procedure previste ai paragrafi 1 e 2 del presente articolo e il cui uso sia nell'interesse della sperimentazione.
4. I documenti e la corrispondenza relativi alla valutazione di conformità sono redatti nella lingua o nelle lingue ufficiali della Comunità che può/possono essere determinata/e in base al trattato dallo Stato membro in cui è stabilito l'organismo responsabile dell'esecuzione di tali procedure o in una lingua accettata da tale organismo.
Articolo 11 Approvazione europea di materiali
1. L'approvazione europea di materiali di cui all'articolo 1, punto 2.9 è rilasciata, su richiesta di uno o più fabbricanti di materiali o attrezzature, da uno degli organismi notificati di cui all'articolo 12, specificamente designati per questo compito. L'organismo notificato definisce ed effettua o fa effettuare gli esami e le prove per certificare la conformità dei tipi di materiale con i requisiti corrispondenti della presente direttiva; nel caso di materiali riconosciuti di uso sicuro prima dell'entrata in applicazione del 29 novembre 1999 a norma della presente direttiva, l'organismo notificato tiene conto dei dati esistenti per certificare tale conformità.
2. Prima di rilasciare un'approvazione europea di materiali, l'organismo notificato ne informa gli Stati membri e la Commissione e comunica loro gli elementi pertinenti. Entro un termine di tre mesi uno Stato membro o la Commissione può rivolgersi al comitato permanente istituito dall'articolo 5 della direttiva 83/189/CEE ed esporre i propri motivi. In quest'ultimo caso il comitato esprime un parere d'urgenza.
L'organismo notificato rilascia l'approvazione europea di materiali tenendo conto, se del caso, del parere del suddetto comitato e delle osservazioni presentate.
3. Una copia dell'approvazione europea di materiali per attrezzature a pressione è trasmessa agli Stati membri, agli organismi notificati e alla Commissione. La Commissione provvede alla pubblicazione e all'aggiornamento dell'elenco delle approvazioni europee di materiali nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
4. I materiali utilizzati per la fabbricazione delle attrezzature a pressione, conformi alle approvazioni europee di materiali i cui riferimenti sono stati pubblicati nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, sono ritenuti conformi ai requisiti essenziali enunciati nell'allegato I.
5. L'organismo notificato che ha rilasciato l'approvazione europea di materiali per attrezzature a pressione revoca tale approvazione qualora constati che non avrebbe dovuto essere rilasciata o allorché il tipo di materiale è contemplato da una norma armonizzata. Esso informa immediatamente gli altri Stati membri, gli altri organismi notificati e la Commissione di ogni revoca di approvazione.
Articolo 12 Organismi notificati
1. Gli Stati membri notificano alla Commissione ed agli altri Stati membri gli organismi designati per espletare le procedure di cui agli articoli 10 e 11 e svolgere i compiti specifici per i quali sono stati designati, nonché i numeri di identificazione che sono stati loro attribuiti in precedenza dalla Commissione.
La Commissione pubblica nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee un elenco degli organismi notificati in cui figurano i loro numeri di identificazione, nonché i compiti per i quali sono stati notificati. Essa provvede all'aggiornamento di tale elenco.
2. Per la designazione degli organismi da notificare gli Stati membri applicano i criteri previsti nell'allegato IV. Gli organismi che soddisfano i criteri previsti dalle norme armonizzate pertinenti sono considerati rispondenti ai corrispondenti criteri di cui all'allegato IV.
3. Uno Stato membro che ha notificato un organismo revoca la notifica qualora constati che l'organismo non soddisfa più i criteri di cui al paragrafo 2.
Esso informa immediatamente la Commissione e gli altri Stati membri di ogni revoca di un'autorizzazione.
Articolo 13 Entità terze riconosciute
1. Gli Stati membri comunicano alla Commissione e agli altri Stati membri le entità terze che hanno riconosciuto per lo svolgimento dei compiti di cui ai punti 3.1.2 e 3.1.3 dell'allegato I.
La Commissione pubblica nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee un elenco delle entità riconosciute in cui figurano i compiti per i quali esse sono state riconosciute. Essa provvede all'aggiornamento di tale elenco.
2. Per il riconoscimento delle entità gli Stati membri applicano i criteri previsti nell'allegato IV. Le entità che soddisfano i criteri previsti dalle norme armonizzate pertinenti sono considerate rispondenti ai corrispondenti criteri di cui all'allegato IV.
3. Uno Stato membro che ha riconosciuto un'entità revoca tale autorizzazione qualora constati che l'entità non soddisfa più i criteri di cui al paragrafo 2.
Esso informa immediatamente la Commissione e gli altri Stati membri di ogni revoca di un'autorizzazione.
Articolo 14 Ispettorati degli utilizzatori
1. In deroga alle disposizioni relative ai compiti svolti degli organismi notificati, gli Stati membri possono autorizzare nel loro territorio la commercializzazione e la messa in servizio, da parte degli utilizzatori, di attrezzature a pressione o di insiemi di cui all'articolo 1, la cui conformità ai requisiti fondamentali sia stata valutata da un ispettorato degli utilizzatori designato in base ai criteri di cui al paragrafo 8.
2. Uno Stato membro che ha designato un ispettorato degli utilizzatori in base ai criteri indicati nel presente articolo non può, per rischi dovuti alla pressione, vietare, limitare o ostacolare la commercializzazione o la messa in servizio alle condizioni previste dal presente articolo, di attrezzature a pressione o di insiemi la cui conformità è stata valutata da un ispettorato degli utilizzatori designato da un altro Stato membro in base ai criteri indicati nel presente articolo.
3. Le attrezzature a pressione e gli insiemi la cui conformità è stata valutata da un ispettorato degli utilizzatori non possono recare la marcatura CE.
4. Le attrezzature a pressione o gli insiemi possono essere impiegati solo negli impianti gestiti dal gruppo di cui fa parte l'ispettorato. Il gruppo applica una politica comune di sicurezza per quanto riguarda le specifiche tecniche di progettazione, fabbricazione, controllo, manutenzione e uso delle attrezzature a pressione e degli insiemi.
5. Gli ispettorati degli utilizzatori lavorano esclusivamente per il gruppo di cui fanno parte
6. Le procedure applicabili per la valutazione di conformità da parte degli ispettorati degli utilizzatori sono i moduli A1, C1, F e G, descritti all'allegato III.
7. Gli stati membri comunicano agli Stati membri e alla Commissione i nomi degli ispettorati degli utilizzatori che hanno autorizzato, i compiti per i quali sono stati designati nonché, per ognuno di essi, l'elenco degli impianti che soddisfano le disposizioni del paragrafo 4.
8. Per la designazione degli ispettorati degli utilizzatori gli Stati membri applicano i criteri stabiliti nell'allegato V e si accertano che il gruppo di cui fa parte l'ispettorato applichi i criteri indicati nel punto 4, seconda frase.
9. Uno Stato membro che ha autorizzato un ispettorato degli utilizzatori, ove constati che questo non soddisfa più i criteri di cui al paragrafo 8, ritira l'autorizzazione e ne informa gli altri Stati membri e la Commissione.
10. La Commissione sorveglia le conseguenza dell'applicazione del presente articolo, che saranno oggetto di valutazione tre anni dopo la data di cui all'articolo 20, paragrafo 3. A tal fine gli Stati membri trasmettono alla Commissione ogni informazione utile riguardante l'attuazione del presente articolo. Tale valutazione sarà corredata, eventualmente, di ogni proposta di modifica della direttiva.
Articolo 15 Marcatura CE
1. La marcatura CE è costituita dalle iniziali CE secondo il simbolo grafico il cui modello figura nell'allegato VI.
La marcatura CE è seguita dal numero distintivo, di cui all'articolo 12, paragrafo 1, dell'organismo notificato implicato nella fase di controllo della produzione.
2. La marcatura CE deve essere apposta in modo visibile, facilmente leggibile e indelebile su ogni
- attrezzatura a pressione di cui all'articolo 3, paragrafo 1 o
- insieme di cui all'articolo 3, paragrafo 2,
completo o in uno stato che consenta la verifica finale quale descritta al punto 3.2 dell'allegato I.
3. Non è necessario apporre la marcatura CE su ciascuna della singole attrezzature a pressione che compongono un insieme di cui all'articolo 3, paragrafo 2. Le singole attrezzature a pressione recanti già la marcatura CE all'atto della loro incorporazione nell'insieme conservano tale marcatura.
4. Qualora le attrezzature a pressione o l'insieme siano disciplinati da altre direttive relative ad aspetti diversi e che prevedono l'apposizione della marcatura CE, questa indica ugualmente la presunta conformità delle attrezzature o dell'insieme alle disposizioni di queste altre direttive.
Tuttavia, nel caso in cui una o più direttive lascino al fabbricante la facoltà di scegliere il regime da applicare durante un periodo transitorio, la marcatura CE indica soltanto la conformità alle direttive applicate dal fabbricante. In tal caso, i riferimenti a queste direttive, pubblicate nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, devono essere riportati nei documenti, nelle avvertenze o nei fogli d'istruzione previsti dalle direttive stesse, che accompagnano le attrezzature a pressione e l'insieme.
5. È vietato apporre sulle attrezzature a pressione e sugli insiemi marcature che possano indurre in errore i terzi circa il significato ed il simbolo grafico della marcatura CE. Sulle attrezzature a pressione e sugli insiemi può essere apposto ogni altro marchio purché esso non limiti la visibilità e la leggibilità della marcatura CE.
Articolo 16 Irregolare apposizione della marcatura CE
Fatto salvo l'articolo 8:
a) ogni constatazione, da parte di uno Stato membro, di apposizione indebita della marcatura CE comporta per il fabbricante o il suo mandatario stabilito nella Comunità l'obbligo di conformare tale prodotto alle disposizioni sulla marcatura CE e di far cessare l'infrazione alle condizioni fissate da tale Stato membro;
b) nel caso in cui persista la non conformità, lo Stato membro deve adottare tutte le misure atte a limitare o vietare l'immissione del prodotto sul mercato o a garantirne il ritiro dal commercio secondo le procedure di cui all'articolo 8.
Articolo 17
Gli Stati membri adottano le misure idonee ad incoraggiare le autorità competenti per l'applicazione della presente direttiva a cooperare tra loro e a comunicare l'uno all'altro nonché alla Commissione i dati necessari ai fini del buon funzionamento della presente direttiva.
Articolo 18 Decisione che comporta un diniego o una limitazione
Qualsiasi decisione presa a norma della presente direttiva e che abbia come effetto di limitare la commercializzazione e la messa in servizio o che imponga il ritiro dal mercato di un'attrezzatura a pressione e di insiemi deve essere motivata in modo preciso. Essa è notificata senza indugio all'interessato, con l'indicazione dei procedimenti di ricorso previsti dalla legislazione in vigore nello Stato membro in questione e dei termini entro i quali tali ricorsi vanno promossi.
Articolo 19 Abrogazione
Le disposizioni dell'articolo 22 della direttiva 76/767/CEE non sono più applicate a decorrere dal 29 novembre 1999 per quanto riguarda le attrezzature a pressione e gli insiemi che rientrano nel campo d'applicazione della presente direttiva.
Articolo 20 Trasposizione e disposizioni transitorie
1. Gli Stati membri adottano e pubblicano anteriormente al 29 maggio 1999 le disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate da un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
Gli Stati membri applicano tali disposizioni a decorrere dal 29 novembre 1999.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
3. Gli Stati membri devono autorizzare la commercializzazione di attrezzature a pressione e insiemi rispondenti alla normativa in vigore nel loro territorio alla data di applicazione della presente direttiva fino al 29 maggio 2002 nonché la messa in servizio di tali attrezzature ed insiemi oltre tale data.
Articolo 21 Destinatari della direttiva
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 29 maggio 1997.