32005R2075
L 338/60
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2075/2005 НА КОМИСИЯТА
от 5 декември 2005 година
относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската Общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за консумация от човека (1), и по-специално точки 9 и 10 от член 18 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (2), Регламенти (ЕО) № 854/2004 и (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, упражняван с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството за храненето и храните на животните и правилата за опазване здравето и благосъстоянието на животните (3) определят здравните правила и изисквания по отношение на храните от животински произход и изисквания официален контрол.
(2)
В допълнение към тези правила, за трихинела следва да бъдат определени по-специфични изисквания. Месо от домашни прасета, диви свине, коне и други животински видове, може да бъде заразено с нематоди от рода Trichinella. Потреблението на месо, заразено с трихинела може да причини сериозно заболяване при хората. Следва да бъдат поставени мерки за предотвратяване заболяване при хората, причинено от потреблението на месо, заразено с трихинели.
(3)
На 22 ноември 2006 г. Научният комитет по ветеринарните мерки, свързани с общественото здраве, прие становище относно трихинелоза, епидемиология, методи за откриване и производство на свине, свободни от трихинели. На 1 декември 2004 г., Научният форум по биологични опасности (Biohaz) към Европейския орган по безопасност на храните прие становище относно удобството и подробности на методите за замразяване за позволяване потреблението от хора на месо, заразено с трихинели или цистицерки. На 9 и 10 март 2005 г. Biohaz прие становище по оценка на риска на ревизирана инспекция на животни за клане в области с ниско преобладаване на трихинела.
(4)
Директива на Съвета 77/96/ЕИО от 21 декември 1976 г. относно изследванията за трихинели (trichinella spiralis) при вноса от трети страни на прясно месо от домашни свине (4) беше отменена с Директива 2004/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно отмяна на някои директиви, отнасящи се до хигиената на храните и здравните условия при производството и пускане на пазара на някои продукти от животински произход, предназначени за консумация от човека, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО и 92/118/ЕИО на Съвета и на Решение 95/408/ЕО на Съвета (5).
(5)
Различни лабораторни методи са одобрени за откриването на трихинела в прясно месо. Методът на магнитен разбъркващ уред за сборна проба се препоръчва като надежден метод за рутинна употреба. Размерът на пробата за анализ на паразити следва да бъде увеличен, ако пробата не може да бъде събрана на предпочитаните места и ако типът животно или животинският вид е с по-голям риск от заразяване. Трихинелоскопското изследване не открива некапсулирани видове трихинела, инфектиращи домашни и горски животни и хора и вече не е подходящо като метод за откриване за стандартна употреба. Трихинелоскопският метод следва да се използва само при изключителни обстоятелства за изследването на малък брой животни, заклани за седмица, при уславие че са взети мерки от оператора от сектора на храните за преработка на месото по такъв начин, че то да е напълно безопасно за консумация. Въпреки това методът следва да бъде заменен от по-надежден метод за откриване в рамките на преходен период.
Други методи, като например серологични тестове, могат да бъдат полезни за целите на мониторинга, след като тестовете бъдат потвърдени от референтната лаборатория на Общността, веднага след като такава лаборатория бъде посочена от Комисията. Серологичните тестове не са подходящи за откриване на нахлуването на трихинели при отделни животни, предназначени за консумация от човека.
(6)
Замразяването на месото при специфични условия може да убие всички съществуващи паразити, но някои видове трихинели при дивеч и коне са устойчиви на замразяването, извършено с използването на препоръчаното съчетание от температура и време.
(7)
Стопанствата следва да бъдат официално признати от компетентния орган като свободни от трихинела при условие че са спазени определени условия. Прасета за угояване, идващи от такива стопанства, следва да бъдат изключени от проверката за трихинела. Категориите стопанства следва да бъдат официално признати от компетентния орган като свободни от трихинела при условие че са спазени определени условия. Такова признаване следва да намали броя на проверките по места, които се извършват от компетентния орган, но е възможно само в държави-членки с история на много слабо преобладаване на болестта.
(8)
Редовен мониторинг на домашни прасета, диви свине, коне и лисици или на други животни индикатори, е важно средство за оценяване на промените в преобладаването на болестта. Резултатите от такъв мониторинг следва да бъдат съобщени в годишен доклад в съответствие с Директива 2003/99/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 г. относно мониторинга на зоонозите и заразните агенти, причиняващи зоонози (6).
(9)
Регламент (ЕО) № 853/2004 не се прилага за дивеч или месо от дивеч, директно доставено на крайния потребител или до местно предприятие за търговия на дребно, което директно доставя на крайния потребител. Поради това приемането на национални мерки за намаляване риска от достигане на месо от диви свине, заразено с трихинели, до крайния потребител, следва да бъде отговорност на държавите-членки.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определение
За целите на настоящия Регламент „Трихинелоза“ е всеки нематод, който принадлежи към вида на рода на Трихинелоза.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА КОМПЕТЕНТНИТЕ ОРГАНИ И НА ОПЕРАТОРИТЕ В СЕКТОРА НА ХРАНИТЕ
Член 2
Вземане на проби от трупове
1. От трупове от домашни свине систематично се вземат проби в кланиците като част от следкланичен преглед.
От всеки труп се събира проба и пробата се изследва за трихинела в лаборатория, определена от компетентния орган, като се използва един от следните методи за откриване:
а)
референтен метод на откриване, посочен в глава I на приложение I; или
б)
еквивалентен метод за откриване, посочен в глава II на приложение I.
2. До получаване на резултатите от изследването за трихинела и предвиждането на пълна проследяемост, операторът от сектор храни осигурява:
а)
такива трупове да могат да бъдат разрязани на максимум шест части в кланица или в транжорна на същото помещение като кланицата (помещението).
б)
чрез дерогация от буква а) и в следствие на одобрение от компетентния орган, такива трупове да могат да бъдат транжирани в транжорна, свързана с или отделена от кланицата, при условие че:
i)
процедурата е под наблюдение на компетентния орган;
ii)
труп или частите от него няма да бъдат изпратени до повече от една транжорна;
iii)
транжорната е разположена в рамките на територията на държавата-членка; и
iv)
в случай на положителен резултат, всички части ще бъдат обявени като неподходящи за консумация от човека.
3. От трупове на коне, диви свине и други видове животни, отглеждани във ферми, и диви животни, възприемчиви към заразяване с трихинели, системно се вземат проби в кланици или предприятия за обработка на дивеч, като част от следкланичен преглед.
Това вземане на проби не трябва да се извършва, когато компетентният орган, чрез оценка на риска, е установил, че рискът от заразяване с трихинела, особено в диви видове или видове, отглеждани във ферми, е незначителен.
Проба се събира от всеки труп и пробата се изследва в съответствие с приложение I и III в лаборатория, определена от компетентния орган.
Член 3
Дерогации
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1, месо от домашни свине, което е преминало замразяваща обработка в съответствие с приложение II под наблюдението на компетентния орган, се изключва от прегледа за трихинела.
2. Чрез дерогация от член 2, параграф 1, трупове и месо от домашни свине, които се отглеждат единствено за угояване и клане, се изключва от прегледа за трихинела, когато животните идват от:
а)
стопанство или категория стопанства, които са били официално признати от компетентния орган като свободни от трихинела в съответствие с процедурата, посочена в глава II на приложение IV;
б)
регион, в който рискът от трихинела при домашни свине е официално признат като незначителен след:
i)
изпращане на съобщение за тази цел от засегнатата държава-членка, заедно с начален доклад, съдържащ информацията, посочена в глава II, Г на приложение IV, до Комисията и останалите държави-членки; и
ii)
одобрение на региона като регион, който представлява незначителен риск за трихинела, в съответствие със следната процедура:
Останалите държави-членки имат три месеца от получаването на съобщението по (i) да изпратят писмени коментари до Комисията. Ако Комисията или държава-членка не повдигне възражения, регионът се признава като регион, представляващ незначителен риск за трихинела и домашни свине, идващи от този регион, се освобождават от изследването за трихинела по време на клане; Комисията публикува в интернет-страницата списъка на региони, признати като такива.
3. Когато компетентен орган изпълнява дерогацията, предвидена в параграф 2, засегнатата държава-членка предоставя годишен доклад на Комисията, съдържащ информацията по глава II, буква Г от приложение IV в съответствие с член 9, параграф 1 от Директива 2003/99/ЕО.
Когато държава-членка не успее да представи този годишен доклад или годишният доклад е незадоволителен за целите на настоящия член, дерогацията престава да бъде прилагана за тази държава-членка.
Член 4
Изследване за трихинела и прилагане на здравна маркировка
1. Трупове по член 2 или части от тях, с изключение на тези по член 2, параграф 2, буква б), не могат да напускат помещението, преди да се установи, че резултатът от изследването за трихинела е отрицателен.
По същия начин, други части от животното, предназначени за консумация от човека или за консумация от животни, които съдържат напречно набраздена мускулна тъкан, не могат да напускат помещенията, преди да се установи, че резултатът от изследването за трихинела е отрицателен.
2. Животински отпадъци и странични животински продукти, които не са предназначени за консумация от човека и не съдържат напречно набраздена мускулна тъкан, могат да напускат помещението, преди да са налице резултатите от изследването за трихинела.
Компетентният орган обаче може да изиска изследване за трихинела или да се извърши по-ранна обработката на странични животински продукти, преди да им се разреши да напуснат помещението.
3. Когато има процедура в кланицата за осигуряване на това, нито една част от изследваните трупове да не напуска помещението, докато се установи, че резултатът от изследването за трихинела е отрицателен и процедурата е формално одобрена от компетентния орган, здравната марка, предвидена в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 854/2004 може да бъде прилагана, преди да са налице резултатите от изследването за трихинела.
Член 5
Обучение
Компетентният орган осигурява, целият персонал, който е включен в изследването на проби за установяване на трихинела, да е подходящо обучен и участва в:
а)
програма за контрол на качеството на тестовете, използвани за установяване на трихинела; и
б)
редовна оценка на тестването, водене на записи и процедури за анализ, използвани в лабораторията.
Член 6
Методи за откриване
1. Методите на откриване, посочени в глава I и II на приложение I, се използват за изследване на проби, както е посочено в член 2:
а)
когато те представят основания за съмнение за заразяване с трихинела; или
б)
когато проби от същото стопанство са били преди това установени като положителни при използване на трихинелоскопския метод съгласно член 16, параграф 1.
2. Всички положителни проби се изпращат до националната референтна лаборатория или референтната лаборатория на Общността за определяне на включените видове трихинела.
Член 7
Планове за извънредни ситуации
Компетентните органи на държавите-членки подготвят план за извънредни ситуации до 31 декември 2006 г., очертаващ всички действия, които трябва да се предприемат когато пробите по член 2 и 16 са положително тествани за трихинела. Планът включва подробности, които покриват:
а)
проследяване на заразения труп (трупове) и части от него, съдържащ мускулна тъкан;
б)
мерки за действие с заразения труп (трупове) и части от него;
в)
проучване на източника на заразяване и всякакво разпространение сред дивите животни;
г)
всякакви мерки, които трябва да се вземат на ниво търговия на дребно и потребители;
д)
мерки, които трябва да се вземат там, където заразеният труп не може да бъде идентифициран в кланицата;
е)
установяване на включените видове трихинела.
Член 8
Официално признаване на свободни от трихинела стопанства
Компетентният орган може официално да признае стопанства или категории стопанства за свободни от трихинела, когато отговарят на следните изисквания:
а)
в случай на стопанства, изискванията, определени в глава I и глава II, букви А, Б и Г от приложение IV;
б)
в случай на категории стопанства, изискванията определени в глава II, букви В и Г от приложение IV;
Член 9
Задължение за информиране от страна на операторите от сектор храни
Операторите от сектор храни на стопанства, признати за свободни от трихинела, информират компетентния орган за всяко изискване, както е определено в глава I и глава II, буква Б от приложение IV, което повече не се изпълнява, или за всяка друга промяна, която би могла да промени статута на стопанствата като свободни от трихинела.
Член 10
Проверка на стопанства, свободни от трихинела
Компетентният орган осигурява, периодично да се извършват проверки на стопанства, признати като свободни от трихинела.
Честотата на проверките е на база на риска, като се отчита историята и преобладаването на болестта, предишни установявания, географския район, местната възприемчива дива среда, животновъдните практики, ветеринарното наблюдение и съгласието на фермерите.
Компетентният орган осигурява, всички разплодни свине и нерези, идващи от стопанства, свободни от трихинела, да бъдат изследвани в съответствие с член 2, параграф 1.
Член 11
Мониторингови програми
Компетентният орган изпълнява мониторингова програма, покриваща домашни свине, коне и други животински видове, възприемчиви към трихинела, които идват от стопанства или категории стопанства, признати за свободни от трихинела или от региони, където рискът от трихинела при домашни свине е признат за незначителен, с цел да се потвърди, че животните са действително свободни от трихинела.
Честотата на тестването, броят на животните, които се изследват и планът за вземане на проби, са определени в мониторинговата програма. Във връзка с това пробите от месо се събират и изследват за наличие на паразити на трихинела в съответствие с глава I или II от приложение I.
Мониторинговата програма може да включва серологични методи като допълнително средство, след като даден подходящ тест е потвърден от референтната лаборатория на Общността.
Член 12
Оттегляне на официалното признаване за стопанствата, свободни от трихинела или региони с незначителен риск
1. Когато домашни свине или други животински видове, податливи на заразяване с трихинела, от стопанство, официално признато за свободно трихинела, дадат положителен тест за трихинелоза, компетентният орган незабавно:
а)
оттегля официалното признаване на стопанството като свободно от трихинела;
б)
изследва всички домашни свине по време на клане в съответствие с член 2, параграф 1 и извършва серологичен тест на всички животни, съмнителни за трихинела в стопанството, след като даден подходящ тест бъде потвърден от референтната лаборатория на Общността.
в)
проследява и изследва всички разплодни животни, които пристигат в стопанството и, доколкото е възможно, всички, които са напуснали стопанството най-малко през последните шест месеца преди положителните резултати; във връзка с това, проби от месо се събират и изследват за наличие на паразити на трихинела, като се използват методите за откриване по глава I и II от приложение I; серологичен тест може да бъде използван, след като даден подходящ тест е потвърден от референтната лаборатория на Общността;
г)
доколкото е приложимо, проучва разпространението на паразити в резултат от разпределението на месо от домашни свине, заклани в периода преди положителния резултат;
д)
информира Комисията и останалите държави-членки;
е)
инициира епидемиологично проучване за изясняване на причината за разпространението;
ж)
увеличава честотата на тестването и обхвата на мониторинговата програма, предвидена в член 11;
з)
взема необходими мерки там, където заразен труп не може да бъде идентифициран в кланицата, включително чрез:
i)
увеличаване размера на всяка проба месо, събрана за изследването на съмнителен труп; или
ii)
обявяване на труповете за неподходящи за консумация от човека; и
iii)
вземане на подходящи мерки за обезвреждането на съмнителни трупове или части от тях и на тези с положителен резултат от теста.
2. Компетентният орган оттегля официалното признаване на стопанства или категории стопанства като свободни от трихинела, когато:
i)
някое от изискванията, определени в глава I или II от приложение IV вече не се изпълнява;
ii)
серологични резултати или лабораторни данни в резултат на вземането на проби от заклани свине показват, че стопанството или категории стопанства вече не могат да бъдат считани за свободни от трихинела.
3. Когато информацията от мониторинговата програма или мониторинговата програма за дивите животни показва, че един регион вече не може да бъде считан за регион, в който рискът за трихинела при домашни свине е признат за незначителен, Комисията заличава региона от списъка и информира останалите държави-членки.
4. След оттеглянето на признаването стопанствата могат да бъдат признати за официално свободни от трихинела отново, след като идентифицираните проблеми бъдат разрешени и изискванията, определени в глава II, буква А на приложение IV, бъдат изпълнени така че да удовлетворят компетентния орган.
ГЛАВА III
ВНОС
Член 13
Здравни изисквания при внос
Месо от животински видове, което може да е носител на трихинела, съдържащо напречно набраздена мускулатура и идващо от трета страна, може да бъде внасяно в Общността само ако е било изследвано за трихинела в тази трета страна преди износ.
Такова изследване се извършва в съответствие с член 2 върху целия труп или при невъзможност, на всяка половинка кланичен труп, четвъртинка, част или разфасовка от него.
Член 14
Дерогации от член 13
1. Месо от домашни свине може да бъде внасяно, без да е преминало изследването по член 13, при условие че идва от стопанство в трета страна, която е била призната от Общността като официално свободна от трихинела в съответствие с член 12 от Регламент (ЕО) № 854/2004 на базата на молба от компетентния орган на тази страна, придружена от доклад до Комисията, предоставящ доказателства, че са спазени изискванията, посочени в глава I на приложение IV.
2. Месо от домашни свине може да бъде внасяно, без да е преминало изследването по член 13, при условие че е преминало през замразяване в съответствие с приложение II, извършено под наблюдението на компетентния орган в третата страна.
Член 15
Документи
Здравният сертификат, придружаващ вноса на месо съгласно член 13, се потвърждава със заявление от официалния ветеринарен лекар в смисъл, че:
а)
месото е било изследвано в третата страна на произход в съответствие с член 13; или
б)
месото отговаря на изискванията, посочени в член 14, параграф 1 или 2.
Този документ придружава месото в оригинал, освен ако не е разрешено изключение в съответствие с член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 854/2004.
ГЛАВА IV
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 16
Преходни разпоредби
1. Държавите-членки мога да разрешат трихиноскопския метод, посочен в глава III на приложение I, да бъде използван за домашни свине и диви свине в изключителни случаи до 31 декември 2009 г., когато:
а)
е необходимо единичните трупове съгласно член 2 да бъдат изследвани индивидуално в предприятие, което коли не повече от 15 домашни свине на ден или 75 домашни свине на седмица, или подготвя за предлагане не повече от 10 диви свине на ден; и
б)
методите за откриване, посочени в глава I и II на приложение I, не са достъпни.
2. Когато се използва трихиноскопският метод, компетентният орган осигурява:
а)
месото да бъде маркирано със здравна марка, която е видимо различна от здравната марка по член 5, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 853/2004, и месото да бъде доставено директно до крайния потребител или до предприятия за търговия на дребно, които директно доставят до крайния потребител; и
б)
месото не се използва за производството на продукти, при което производственият процес не убива трихинела.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 20-тия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2006 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 5 декември 2005 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 2075/2005 DELLA COMMISSIONE
del 5 dicembre 2005
che definisce norme specifiche applicabili ai controlli ufficiali relativi alla presenza di Trichine nelle carni
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 854/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 aprile 2004, che stabilisce norme specifiche per l'organizzazione di controlli ufficiali sui prodotti di origine animale destinati al consumo umano (1), in particolare l'articolo 18, punti 9 e 10,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 853/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 aprile 2004, che stabilisce norme specifiche in materia di igiene per gli alimenti di origine animale (2), il regolamento (CE) n. 854/2004 e il regolamento (CE) n. 882/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 aprile 2004, relativo ai controlli ufficiali intesi a verificare la conformità alla normativa in materia di mangimi e di alimenti e alle norme sulla salute e sul benessere degli animali (3), definiscono le norme sanitarie e i requisiti relativi agli alimenti di origine animale, nonché gli opportuni controlli ufficiali.
(2)
Oltre a queste disposizioni, occorre definire requisiti più specifici per quanto riguarda le Trichine. Le carni di suini domestici, cinghiali, equidi e altre specie animali possono essere infestate da nematodi del genere Trichinella. Il consumo di carni infette da Trichine può causare l'insorgenza di gravi patologie nell'uomo. Occorre quindi adottare misure di prevenzione delle patologie causate dal consumo di carni contaminate da Trichine.
(3)
Il 22 novembre 2001, il comitato scientifico per le misure veterinarie collegate alla sanità pubblica ha adottato un parere sulla trichinellosi, sull'epidemiologia, sui metodi di individuazione e sulla produzione di suini esenti da Trichine. Il 1o dicembre 2004, il gruppo di esperti sui rischi biologici (BIOHAZ) dell'Autorità europea per la sicurezza alimentare ha adottato un parere sull'opportunità e sui particolari relativi a metodi di congelazione che permettono il consumo umano di carni contaminate da Trichine o Cysticercus. Il 9 e 10 marzo 2005, BIOHAZ ha adottato un parere sulla valutazione del rischio nell'ambito di un'ispezione riveduta degli animali macellati in zone con bassa presenza di Trichine.
(4)
La direttiva 77/96/CEE del Consiglio, del 21 dicembre 1976, concernente la ricerca delle Trichine nelle importazioni dai paesi terzi di carni fresche provenienti da animali domestici della specie suina (4), è stata abrogata dalla direttiva 2004/41/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 aprile 2004, che abroga alcune direttive recanti norme sull'igiene dei prodotti alimentari e le disposizioni sanitarie per la produzione e la commercializzazione di determinati prodotti di origine animale destinati al consumo umano e che modifica le direttive 89/662/CEE e 92/118/CEE del Consiglio e la decisione 95/408/CE del Consiglio (5).
(5)
Sono stati approvati vari metodi di laboratorio per l'individuazione delle Trichine nelle carni fresche. Il metodo basato sull'utilizzazione di un agitatore magnetico nella digestione artificiale di campioni aggregati viene raccomandato come metodo affidabile per un uso corrente. Le dimensioni del campione per l'analisi dei parassiti devono essere aumentate qualora sia impossibile prelevare lo stesso nel sito di predilezione e il tipo o la specie di animale siano esposti ad un rischio più elevato di infezione. L'esame trichinoscopico non individua le specie di Trichinella non incistate che contaminano gli animali domestici, gli animali selvatici e l'uomo e pertanto non è più idoneo come metodo di individuazione d'uso corrente. Si dovrebbe far ricorso al metodo trichinoscopico soltanto in circostanze eccezionali, per l'esame di un numero ridotto di animali macellati settimanalmente, purché l'operatore del settore alimentare adotti misure di trattamento delle carni che ne garantiscano la sicurezza totale e l'idoneità al consumo. Il metodo dovrebbe tuttavia essere sostituito da un metodo di individuazione più affidabile, dopo un opportuno periodo di transizione. Altri metodi, quali quelli basati su test sierologici, possono rivelarsi utili ai fini di un monitoraggio, una volta convalidati da un laboratorio comunitario di riferimento, non appena il laboratorio in questione sia stato designato dalla Commissione. I test sierologici non sono adatti all'individuazione di una contaminazione da Trichinella nei singoli animali destinati al consumo umano.
(6)
La congelazione delle carni in determinate condizioni specifiche può sopprimere tutti i parassiti presenti, ma alcune specie di Trichinella presenti nella selvaggina e nei cavalli resistono alla congelazione eseguita secondo criteri combinati di temperatura e durata conformi alle raccomandazioni.
(7)
Le aziende esenti da Trichine devono essere riconosciute ufficialmente come tali dalla competente autorità, purché siano rispettate determinate condizioni specifiche. I suini da ingrasso provenienti da dette aziende dovrebbero essere dispensati dagli esami destinati all'individuazione di Trichine. Alcune categorie di aziende dovrebbero essere riconosciute quali ufficialmente esenti da Trichine dall'autorità competente, purché siano rispettate condizioni specifiche. Questo riconoscimento dovrebbe ridurre il numero delle ispezioni in loco da parte dell'autorità competente, ma è possibile soltanto negli Stati membri nei quali sia dimostrabile nel tempo una bassa incidenza della contaminazione.
(8)
Il controllo regolare dei suini domestici, dei cinghiali, dei cavalli e delle volpi o di altri animali qualificati come indicatori costituisce un importante strumento di valutazione dell'evoluzione della prevalenza della contaminazione. I risultati del monitoraggio devono essere inseriti in una relazione annuale conformemente alla direttiva 2003/99/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 novembre 2003, sulle misure di sorveglianza delle zoonosi e degli agenti zoonotici (6).
(9)
Il regolamento (CE) n. 853/2004 non si applica alla selvaggina o alle carni di selvaggina fornite direttamente al consumatore finale o a dettaglianti locali che forniscono direttamente il consumatore finale. Spetta quindi agli Stati membri adottare misure nazionali per limitare il rischio che carni di cinghiale contaminate da Trichine raggiungano il consumatore finale.
(10)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Definizione
Ai fini del presente regolamento, per «Trichina» si intende qualsiasi nematode appartenente alle specie del genere Trichinella.
CAPO II
OBBLIGHI DELLE AUTORITÀ COMPETENTI E DEGLI OPERATORI DEL SETTORE ALIMENTARE
Articolo 2
Prelievo di campioni dalle carcasse
1. Si prelevano sistematicamente campioni dalle carcasse di suini domestici, nei mattatoi, nell'ambito degli esami post mortem.
Al fine di individuare la presenza di Trichine, in un laboratorio designato dall'autorità competente viene prelevato un campione da ciascuna carcassa, utilizzando uno dei seguenti metodi:
a)
metodo di rilevamento di riferimento, di cui all'allegato I, capitolo I; ovvero
b)
metodo di individuazione equivalente descritto nell'allegato I, capitolo II.
2. In attesa dei risultati dell'esame per l'individuazione della presenza di Trichine, e purché la piena tracciabilità sia garantita dall'operatore del settore alimentare,
a)
le carcasse in questione possono essere sezionate in sei parti al massimo, nel mattatoio o in un laboratorio di sezionamento situato negli stessi locali del mattatoio («locali»);
b)
in deroga a quanto indicato alla lettera a) e previa approvazione dell'autorità competente, le carcasse in questione possono essere sezionate in un laboratorio di sezionamento annesso o distinto dal mattatoio, a condizione che:
i)
la procedura sia effettuata sotto il controllo dell'autorità competente,
ii)
la carcassa o le parti di carcassa siano destinate ad un unico laboratorio di sezionamento,
iii)
il laboratorio di sezionamento si trovi nel territorio dello Stato membro e
iv)
in caso di risultati positivi tutte le parti siano dichiarate inadatte al consumo umano.
3. Le carcasse di equidi, cinghiali e altre specie animali d'allevamento o selvatiche a rischio di contaminazione da Trichine sono sottoposte sistematicamente a campionamento nei mattatoi o negli stabilimenti di trattamento della selvaggina, nell'ambito dell'esame post mortem.
Il campionamento non va effettuato nel caso in cui le autorità competenti, a seguito di una valutazione del rischio, abbiano stabilito che sia trascurabile il rischio di contaminazione di una determinata specie di animali d'allevamento o selvatici.
Viene prelevato un campione da ciascuna carcassa e viene esaminato conformemente a quanto disposto negli allegati I e III, in un laboratorio designato dall'autorità competente.
Articolo 3
Deroghe
1. In deroga all'articolo 2, paragrafo 1, le carni di suini domestici sottoposte a trattamento di congelazione conformemente all'allegato II e sotto il controllo dell'autorità competente sono esenti dall'esame destinato ad individuare la presenza di Trichine.
2. In deroga all'articolo 2, paragrafo 1, le carcasse e le carni di suini domestici destinati esclusivamente all'ingrasso e alla macellazione sono esenti dall'esame destinato ad individuare la presenza di Trichine nel caso in cui gli animali provengano da:
a)
un'azienda o una categoria di aziende riconosciute ufficialmente dalle autorità competenti come esenti da Trichine, secondo la procedura indicata nell'allegato IV, capitolo II;
b)
una regione in cui sia stato giudicato ufficialmente trascurabile il rischio della presenza di Trichine nei suini domestici a seguito di:
i)
invio di una relativa notifica da parte dello Stato membro interessato nonché di una relazione iniziale contenente le informazioni di cui all'allegato IV, capitolo II, punto D, destinata alla Commissione e agli Stati membri; e
ii)
riconoscimento della regione in quanto regione che presenta un rischio trascurabile di presenza di Trichine, conformemente alla seguente procedura:
gli altri Stati membri dispongono di un termine di tre mesi a decorrere dalla ricezione della notifica di cui al punto i) per trasmettere osservazioni scritte alla Commissione. Qualora la Commissione o uno Stato membro non sollevino obiezioni, la regione viene riconosciuta come regione che presenta un rischio trascurabile di presenza di Trichine e i suini domestici provenienti dalle regione in questione sono dispensati dall'esame destinato ad individuare la presenza di Trichine al momento della macellazione.
La Commissione pubblica l'elenco delle regioni riconosciute come tali sul suo sito web.
3. Nel caso in cui un'autorità competente applichi la deroga di cui al paragrafo 2, lo Stato membro interessato presenta alla Commissione una relazione annuale contenente le informazioni di cui all'allegato IV, capitolo II, punto D, conformemente all'articolo 9, paragrafo 1, della direttiva 2003/99/CE.
Nel caso in cui uno Stato membro non presenti la relazione in questione, ovvero la relazione sia ritenuta non adeguata per quanto riguarda il presente articolo, la deroga cessa di essere applicata allo Stato membro in questione.
Articolo 4
Esame destinato a individuare la presenza di Trichine e apposizione del bollo sanitario
1. Le carcasse di cui all'articolo 2 o parti delle stesse, fatta eccezione per quelle di cui all'articolo 2, paragrafo 2, lettera b), non possono lasciare i locali prima che il risultato dell'esame destinato ad individuare la presenza di Trichine si riveli negativo.
Analogamente, altre parti dell'animale destinate al consumo umano o animale, che contengono tessuto muscolare striato, non sono autorizzate a lasciare i locali prima che i risultati dell'esame destinato ad individuare la presenza di Trichine siano negativi.
2. I rifiuti di origine animale e i sottoprodotti di origine animale non destinati al consumo umano e non contenenti muscoli striati possono lasciare i locali prima che siano disponibili i risultati destinati ad individuare la presenza di Trichine.
Le autorità competenti possono tuttavia richiedere un esame per individuare la presenza di Trichine o un trattamento preventivo dei sottoprodotti di origine animale prima di autorizzarli a lasciare i locali.
3. Allorquando nel mattatoio è adottata una procedura per garantire che nessuna parte delle carcasse esaminate lasci i locali prima che i risultati degli esami destinati ad individuare la presenza di Trichine siano disponibili e negativi, quando la procedura viene ufficialmente approvata dall'autorità competente, il bollo sanitario di cui all'articolo 5, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 854/2004 può essere apposto prima che siano disponibili i risultati dell'esame destinato ad individuare la presenza di Trichine.
Articolo 5
Formazione
Le autorità competenti dispongono che tutto il personale che partecipa all'esame dei campioni destinati ad individuare la presenza di sia adeguatamente formato e partecipi a:
Trichine
a)
un programma di controllo della qualità delle analisi utilizzate per individuare la presenza di Trichine;
b)
una valutazione regolare delle procedure di valutazione, di registrazione e di analisi utilizzate nel laboratorio.
Articolo 6
Metodi di individuazione
1. Metodi di individuazione di cui all'allegato I, capitoli I e II, vengono utilizzati per esaminare i campioni di cui all'articolo 2 nei casi in cui
a)
vi sia motivo di sospettare una contaminazione da Trichine; ovvero
b)
campioni provenienti dalla stessa azienda siano risultati precedentemente positivi in base al metodo trichinoscopico di cui all'articolo 16, paragrafo 1.
2. Tutti i campioni positivi vengono inviati al laboratorio nazionale di riferimento o al laboratorio comunitario di riferimento al fine di identificare le specie di Trichine interessate.
Articolo 7
Piani d'emergenza
Le autorità competenti degli Stati membri definiscono un piano d'emergenza entro il 31 dicembre 2006, nel quale sono indicate tutte le misure da adottare nel caso in cui l'esame dei campioni di cui agli articoli 2 e 16 confermi la presenza di Trichine. Il piano in questione comprende i seguenti aspetti:
a)
tracciabilità della/e carcassa/e contaminata/e e parti delle stesse contenenti tessuto muscolare;
b)
misure destinate al trattamento della/e carcassa/e contaminata/e e delle relative parti;
c)
ricerca della fonte di contaminazione e di un'eventuale diffusione presso la fauna selvatica;
d)
qualsiasi altra misura da adottare a livello di commercianti al dettaglio o consumatori;
e)
misure da adottare nel caso in cui non sia possibile identificare nel mattatoio la carcassa contaminata;
f)
identificazione della specie di Trichinella interessata.
Articolo 8
Riconoscimento delle aziende ritenute ufficialmente esenti da Trichine
L'autorità competente può riconoscere alcune aziende o categorie di aziende come ufficialmente esenti da Trichine nel caso in cui siano rispettate le seguenti condizioni:
a)
nel caso di aziende, le prescrizioni di cui all'allegato IV, capitolo I e capitolo II, punti A, B e D;
b)
nel caso dei categorie di aziende, le prescrizioni di cui all'allegato IV, capitolo II, punti C e D.
Articolo 9
Obbligo d'informazione da parte degli operatori del settore alimentare
Gli operatori del settore alimentare delle aziende riconosciute come esenti da Trichine informano le autorità competenti nel caso in cui una delle condizioni indicate all'allegato IV, capitolo I e capitolo II, punto B, non sia più rispettata, ovvero nel caso in cui si siano verificati cambiamenti che abbiano potuto avere conseguenze a livello della qualifica dell'azienda come esente da Trichine.
Articolo 10
Ispezione delle aziende esenti da Trichine
L'autorità competente si assicura che le aziende dichiarate esenti da Trichine vengano sottoposte periodicamente ad ispezione.
La frequenza delle ispezioni si basa sul rischio, prendendo in considerazione i precedenti per quanto riguarda la contaminazione e la prevalenza della stessa, le rilevazioni precedenti, la zona geografica, la fauna selvatica locale interessata, le pratiche di allevamento, il controllo veterinario e la conformità degli allevatori.
L'autorità competente si assicura che tutte le scrofe e i verri provenienti da aziende esenti da Trichine siano esaminati conformemente alle disposizioni dell'articolo 2, paragrafo 1.
Articolo 11
Programmi di monitoraggio
Le autorità competenti attuano un programma di monitoraggio dei suini domestici, degli equidi e di altre specie animali sensibili alle Trichine provenienti da aziende o categorie di aziende riconosciute come esenti da Trichine, ovvero da regioni in cui il rischio di contaminazione dei suini domestici sia trascurabile, al fine di verificare che gli animali siano effettivamente esenti da Trichine.
Nel programma di monitoraggio figurano la frequenza dei test, il numero di animali da sottoporre a controllo e il piano di campionamento. A questo scopo, sono prelevati ed esaminati campioni di carni al fine di individuare la presenza di Trichine conformemente a quanto disposto all'allegato I, capitoli I o II.
Il programma di monitoraggio può comprendere, quale strumento supplementare, metodi sierologici, una volta convalidati dal laboratorio comunitario di riferimento.
Articolo 12
Ritiro della qualifica ufficiale di azienda esente da Trichine o di regioni con un livello di rischio trascurabile
1. Nel caso in cui suini domestici o altre specie animali a rischio di contaminazione da Trichinella, provenienti da un'azienda ritenuta ufficialmente esente da Trichine, risultino positivi al test di individuazione della presenza di Trichine, l'autorità competente deve immediatamente:
a)
ritirare la qualifica ufficiale di esente da Trichine dell'azienda;
b)
esaminare tutti i suini domestici al momento della macellazione, conformemente a quanto disposto all'articolo 2, paragrafo 1, ed effettuare un test sierologico su tutti gli animali a rischio di contaminazione da Trichinella presenti nell'azienda, non appena un test adeguato sia stato convalidato dal laboratorio comunitario di riferimento;
c)
rintracciare e sottoporre ad analisi tutti gli animali riproduttori arrivati nell'azienda e, nella misura del possibile, tutti quelli che hanno lasciato l'azienda nel corso dei sei mesi precedenti alla rilevazione positiva; a tale scopo verranno prelevati campioni di carne che saranno esaminati per individuare la presenza di Trichine, usando i metodi di individuazione che figurano all'allegato I, capitoli I e II; sarà possibile usare un test sierologico non appena un test adeguato verrà convalidato dal laboratorio comunitario di riferimento;
d)
nella misura del possibile, studiare la diffusione della contaminazione imputabile alla distribuzione delle carni di suini domestici macellati nel periodo precedente la rilevazione positiva;
e)
informare la Commissione e gli altri Stati membri;
f)
avviare un'indagine epidemiologica per individuare le cause della contaminazione;
g)
incrementare la frequenza delle analisi e la portata del programma di monitoraggio di cui all'articolo 11;
h)
adottare misure adeguate nel caso in cui non sia possibile identificare le carcasse contaminate nel mattatoio, tra cui:
i)
aumentare le dimensioni dei campioni di carni prelevati per le analisi delle carcasse sospette; ovvero
ii)
dichiarare le carcasse non adatte al consumo umano; e
iii)
adottare misure adeguate per l'eliminazione delle carcasse sospette e delle relative parti, nonché per quelle risultate positive ai test.
2. L'autorità competente revoca alle aziende o alle categorie di aziende il riconoscimento ufficiale di esenti da Trichine nel caso in cui:
i)
una delle condizioni di cui all'allegato IV, capitoli I o II, non sia più rispettata;
ii)
i risultati sierologici o i risultati delle analisi di laboratorio ottenuti a seguito di un campionamento dei suini macellati dimostrino che l'azienda o la categoria di aziende non possa più essere ritenuta esente da Trichine.
3. Quando, dalle informazioni ottenute dal programma di monitoraggio o dal programma di monitoraggio della fauna selvatica, risulti che una regione non può più essere considerata a rischio trascurabile di contaminazione da Trichinella nei suini domestici, la Commissione cancella dall'elenco la regione in questione ed informa gli altri Stati membri.
4. A seguito della revoca del riconoscimento, è possibile che le aziende ottengano nuovamente il riconoscimento ufficiale di aziende esenti da Trichine una volta che i problemi identificati siano stati risolti e siano rispettate le prescrizioni di cui all'allegato IV, capitolo II, parte A, con completa soddisfazione dell'autorità competente.
CAPO III
IMPORTAZIONI
Articolo 13
Condizioni sanitarie all'importazione
Le carni di specie animali che possono essere portatrici di Trichine, contenenti muscolatura striata e provenienti da un paese terzo, possono essere importate nella Comunità soltanto se, prima dell'esportazione, sono state sottoposte ad un esame per l'individuazione della presenza di Trichine nel paese terzo in questione.
L'esame in questione viene realizzato conformemente all'articolo 2 sull'intera carcassa o, qualora ciò non sia possibile, su ogni mezzana, quarto, parte o taglio della stessa.
Articolo 14
Deroghe all'articolo 13
1. Le carni di suini domestici possono essere importate senza essere state sottoposte all'esame di cui all'articolo 13, a condizione che provengano da un'azienda di un paese terzo che sia stato riconosciuto dalla Comunità come ufficialmente esente da Trichine, secondo quanto disposto all'articolo 12 del regolamento (CE) n. 854/2004, sulla base di una richiesta presentata dall'autorità competente del paese terzo in questione, corredata da una relazione destinata alla Commissione e contenente la dimostrazione che sono soddisfatte le prescrizioni di cui all'allegato IV, capitolo I.
2. Le carni di suini domestici possono essere importate senza essere state sottoposte all'esame di cui all'articolo 13, a condizione di essere state congelate secondo quanto disposto nell'allegato II e purché la procedura sia stata effettuata sotto il controllo dell'autorità competente del paese terzo.
Articolo 15
Documenti
Il certificato sanitario che accompagna le importazioni di carni di cui l'articolo 13 è corredato da una dichiarazione del veterinario ufficiale attestante quanto segue:
a)
le carni sono state esaminate nel paese terzo d'origine conformemente alle disposizioni dell'articolo 13; ovvero
b)
le carni sono conformi alle prescrizioni di cui all'articolo 14, paragrafi 1 o 2.
Il documento originale accompagna la partita, salvo il caso in cui sia stata concessa una deroga conformemente a quanto disposto all'articolo 14, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 854/2004.
CAPO IV
DISPOSIZIONI TRANSITORIE E FINALI
Articolo 16
Disposizioni transitorie
1. Lo Stato membro può, in casi eccezionali, autorizzare il ricorso al metodo trichinoscopico illustrato nell'allegato I, capitolo III, per suini domestici e cinghiali, fino al 31 dicembre 2009, nei casi in cui:
a)
carcasse singole, di cui all'articolo 2, devono essere sottoposte ad esame individuale presso uno stabilimento che non macella più di quindici suini domestici al giorno o settantacinque suini domestici alla settimana, o che non prepara per l'immissione sul mercato più di dieci cinghiali; e
b)
i metodi di individuazione di cui all'allegato I, capitoli I e II, non sono disponibili.
2. Nel caso in cui venga utilizzato il metodo trichinoscopico, l'autorità competente provvede affinché:
a)
le carni rechino un bollo sanitario chiaramente diverso da quello di cui all'articolo 5, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (CE) n. 853/2004 e le carni siano fornite direttamente al consumatore finale o a un dettagliante che fornisce direttamente il consumatore finale; nonché
b)
le carni non siano utilizzate per la produzione di prodotti secondo modalità di elaborazione che non sopprimono le Trichine.
Articolo 17
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2006.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 5 dicembre 2005.