31986L0363
L 221/43
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 24 юли 1986 година
относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху храните от животински произход
(86/363/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Асамблеята (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че растениевъдството и животновъдството са от съществено значение за Общността;
като има предвид, че продукцията от тези дейности бива постоянно засягана от влиянието на вредни организми и плевели;
като има предвид необходимостта от защита на растенията, растителните продукти и добитъка от тези организми с цел не само предотвратяване намаляване на добива, но и повишаване на селскостопанската производителност;
като има предвид, че един от най-важните методи за защита на растенията, растителните продукти и добитъка от влиянието на тези вредни организми е използването на химически пестициди;
като има предвид обаче, че тези пестициди оказват не само благоприятен ефект върху растениевъдството и животновъдството, тъй като представляват токсични вещества или препарати с опасни странични ефекти;
като има предвид, че голям брой такива пестициди и техните метаболити или разпадни продукти могат да окажат вредно въздействие върху потребителите на продуктите от животински произход;
като има предвид, че тези пестициди и замърсителите, които могат да ги съпровождат, могат да представляват опасност за околната среда и косвено да окажат неблагоприятно влияние върху хората посредством продукти от животински произход;
като има предвид, че за да се справят с тази опасност държавите-членки вече са определили максимално допустими количества за някои видове пестицидни остатъци в и по хранителни продукти от животински произход;
като има предвид, че съществуващите различия между държавите-членки по отношение на максимално допустимите количества пестицидни остатъци могат да допринесат за създаването на пречки в търговията, като по този начин възпрепятстват свободното движение на стоки в Общността;
като има предвид, че поради тази причина като първа стъпка следва да бъдат определени максимално допустими количества за някои органохлорни съединения в месото и месните продукти, в млякото и млечните продукти, като тези количества следва да бъдат спазвани при пускането на такива продукти в обращение;
като има предвид освен това, че спазването на максимално допустимите количества ще осигури свободното движение на стоките и надлежната здравна защита на потребителите;
като има предвид, че паралелно с това на държавите-членки следва да се осигури възможност да разрешават мониторинга на количествата пестицидни остатъци в храните от животински произход, които са произвеждани и консумирани на тяхна територия, посредством система за мониторинг и съответни мерки за защита, които да са равностойни на тези, които произтичат от постановените количества;
като има предвид, че обикновено е достатъчно проверката на проби от прясно мляко или замразена сметана да се провежда в мандрата или преди продажба на крайния потребител; като има предвид, обаче, че държавите-членки следва да бъдат упълномощени да провеждат проверки на проби от прясно мляко и прясна сметана на по-ранен етап;
като има предвид, че не е необходимо настоящата директива да се прилага за продукти, които са предназначени за износ в трети страни;
като има предвид, че на държавите-членки следва да се разреши временно да понижат постановените количества, в случай че те неочаквано се окажат опасни за здравето на човека или за здравето на животните;
като има предвид, че в такива случаи е целесъобразно да се установява тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че за да гарантират изпълнението на настоящата директива при пускането в обращение на разглежданите хранителни продукти, държавите-членки следва да предвидят подходящи контролни мерки;
като има предвид, че следва да бъдат въведени общностни методи за вземане на проби и провеждане на анализи, които са предназначени да бъдат ползвани поне като референтни методи;
като има предвид, че методите за вземане на проби и провеждане на анализи са предмет от техническо и научно естество следва да бъдат определени посредством процедура, която включва тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че Директива 64/433/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно здравни проблеми, които засягат търговията с прясно месо в рамките на Общността (4), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85 (5), Директива 72/462/ЕИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно проблеми на здравната и ветеринарна инспекция при вноса на говеда и свине и на прясно месо от трети страни (6), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85, както и Директива 85/397/ЕИО на Съвета от 5 август 1985 г. относно здравни и проблеми на здравето на животните, които засягат търговията с термично обработено мляко в рамките на Общността (7), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85, постановяват както определянето на максимално допустими граници за пестициди по отношение на съответно прясно месо, което е изпращано от една държава-членка в друга, прясно месо, внасяно от трети страни, и термично обработено прясно мляко, което е изпращано от една държава-членка в друга, така и уреждането на изискваните методи за анализ; и като има предвид, че максималните остатъчни количества, постановени в настоящата директива, следва да бъдат приложими за целите на горепосочените три директиви;
като има предвид, че е целесъобразно държавите-членки да представят на Комисията годишни доклади с резултатите от приетите от тях контролни мерки с цел събиране на информация относно количествата на пестицидни остатъци за Общността като цяло;
като има предвид, че Съветът следва да преразгледа настоящата директива преди 30 юни 1991 г. с цел постигането на единна система на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се отнася до посочените в приложение I хранителни продукти от животински произход, доколкото тези продукти могат да съдържат остатъци от пестицидите, посочени в приложение II, и без да се засягат разпоредбите на Общността или националните разпоредби относно диетични или детски храни.
Член 2
1. По смисъла на настоящата директива „пестицидни остатъци“ означава остатъци от пестицидите и техните метаболити, както и продуктите от разпад и реакции, посочени в приложение II, които са налице в или върху продуктите по член 1.
2. По смисъла на настоящата директива „пускане в обращение“ означава предаването, срещу или без възнаграждение, на продуктите по член 1.
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че продуктите съгласно член 1 не представляват опасност за човешкото здраве като резултат от наличието на пестицидни остатъци от момента на пускането им в обращение.
2. Държавите-членки не могат да забраняват или възпрепятстват пускането в обращение на тяхна територия на продуктите, които са посочени приложение I, под предлог, че съдържат пестицидни остатъци, ако количеството на такива остатъци не надвишава максималните количества, посочени в приложение II.
Член 4
1. Държавите-членки постановяват, че продуктите, посочени в член 1, от момента на пускането им в обращение не могат да съдържат количества пестицидни остатъци, по-големи от посочените в приложение II.
2. Държавите-членки приемат всички необходими мерки, за да гарантират, най-малкото чрез вземане на проби за проверка, съблюдаването на максимално допустимите количества, установени в съответствие с параграф 1.
Член 5
1. В случай на продукти по член 1, които са различни внесените от трети страни или предназначени за други държави-членки продукти, държавите-членки могат, чрез дерогация от член 4, да продължат да прилагат системата за мониторинг на пестицидни остатъци, която вече е в сила на тяхна територия, заедно с всякакви други мерки, с цел да се гарантира постигането на ефект, който е равностоен на установените в приложение II количества на пестицидни остатъци, и за да се направи оценка на общото за тяхното население излагане на тези остатъци чрез храната, независимо от източника им. Такива мерки включват редовни представителни изследвания на количествата на тези пестицидни остатъци в типичната за населението храна.
2. Държавите-членки уведомяват останалите държави-членки и Комисията относно прилагането на параграф 1.
Член 6
Независимо от разпоредбите на член 4 в случаите на продукти съгласно приложение I, попадащи в позиция № 04.01 от Общата митническа тарифа, постановеното вземане на проби за проверка се провежда в мандрата или, ако продуктите не са доставени в мандра - на мястото на доставка за потребителя. Независимо от това държавите-членки имат право да постановят вземането на проби за проверка от момента на пускане в обращение на продуктите.
Член 7
Държавите-членки изготвят доклад за Комисията преди 1 август всяка година относно резултатите от официалните проверки, мониторинга и други мерки, които са приети през последната година съгласно член 4 и, когато е приложимо, член 5.
Член 8
1. Методите за вземане на проби и анализ, които са необходими за провеждане на проверките, мониторинга и други мерки, които са предвидени в член 4 и, когато е приложимо, член 5, се определят в съответствие с процедурата съгласно член 12. Наличието на методи за анализ на Общността, които са предназначени за ползване в случаи на спор, не възпрепятства ползването от страна на държавите-членки на други научно валидни методи, които са способни да доведат до сравними резултати.
2. Държавите-членки уведомяват останалите държави-членки и Комисията относно ползването на други методи в съответствие с параграф 1.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат, без да се засягат мерките на ветеринарната инспекция на Общността за проверка на пестицидни остатъци в продуктите съгласно член 1, и по-специално мерките, приети съгласно директиви 64/433/ЕИО, 72/462/ЕИО и 85/397/ЕИО.
Член 9
1. В случай че държава-членка счете, че установеното в приложение II максимално количество застрашава здравето на човека и следователно налага вземането на спешни мерки, държавата-членка има право временно да понижи количеството за своята територия. В такъв случай тя незабавно уведомява останалите държави-членки и Комисията за взетите мерки, като прилага заявление с причините за последните.
2. При възникване на обстоятелствата, предвидени в параграф 1, съгласно процедурата по член 13 се решава дали предвидените в приложение II максимално допустими количества следва да бъдат променени. До вземането на решение съгласно горепосочената процедура от страна на Съвета или Комисията, държавата-членка може да запази приетите и прилагани от нея мерки.
Член 10
Без да се засягат разпоредбите на член 9, Съветът приема, по предложение на Комисията, изменения на максимално допустимите количества, установени в приложение II, като резултат на развитие в областта на научните и техническите познания, като заседава при наличието на квалифицирано мнозинство.
Член 11
Съветът, като действа единодушно по предложение на Комисията, приема посредством директиви всеки нов списък от продукти или всеки нов списък от пестицидни остатъци в и върху продуктите съгласно член 1 и максималните стойности на тези остатъци.
Член 12
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Постоянния фитосанитарен комитет, наричан по-нататък „Комитетът“, от неговия председател или по негова собствена инициатива, или по искане на държава-членка.
2. В рамките на Комитета, претеглянето на гласовете на държавите-членки се определя съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията предоставя проект на мерките, които предстои да бъдат приети. Комитетът представя своето становище относно тези мерки в рамките на срока, определен от председателя, като отчита спешността на разглежданите мерки. Становището се представя при наличието на мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема и прилага незабавно мерките, ако те са в съответствие със становището на Комитета. В случай че мерките не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова не е представено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за вземането на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на срок от три месеца от датата на отнасяне на въпроса до Съвета последният не е приел никакви мерки, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против тях.
Член 13
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Комитета от неговия председател по негова собствена инициатива или по искане на държава-членка.
2. Претеглянето на гласовете на държавите-членки в рамките на Комитета се определя съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията представя проект на мерките, които предстои да бъдат приети. Комитетът представя своето становище в срок от два дни. Становището се представя при наличието на мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема и прилага незабавно мерките, ако те са в съответствие със становището на Комитета. Ако мерките не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова не е представено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за предприеманe на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на срок от 15 дни от датата на отнасяне на въпроса до Съвета, последният не е приел мерки, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против тях.
Член 14
Настоящата директива не се прилага за продуктите съгласно член 1, ако е възможно да се установи най-малкото чрез съответните доказателства, че те са предназначени за износ в трети страни.
Член 15
С цел подобряване системата на Общността, която се въвежда с настоящата директива, Съветът, въз основа на доклад от Комисията, по възможност съпроводен от подходящи предложения, преразглежда настоящата директива най-късно до 30 юни 1991 г.
Член 16
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 30 юни 1988 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 24 юли 1986 година.
*****
DIRETTIVA DEL CONSIGLIO
del 24 luglio 1986
che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari sui e nei prodotti alimentari di origine animale
(86/363/CEE)
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare gli articoli 43 e 100,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che la produzione vegetale e animale rivestono grande importanza nella Comunità;
considerando che il rendimento di tale produzione è costantemente compromesso da organismi nocivi e malerbe;
considerando che è assolutamente necessario proteggere i vegetali, i prodotti vegetali ed il bestiame dagli effetti di questi organismi, non solo per evitare una diminuzione delle rese, ma anche per accrescere la produttività dell'agricoltura;
considerando che l'impiego di antiparassitari chimici è uno dei mezzi più importanti per proteggere i vegetali, i prodotti vegetali e il bestiame dall'azione di detti organismi;
considerando tuttavia che tali antiparassitari, trattandosi in generale di sostanze tossiche o di preparati con effetti secondari pericolosi, non hanno soltanto incidenze favorevoli sulla produzione vegetale ed animale;
considerando che molti dei suddetti antiparassitari o dei loro metaboliti o prodotti di degradazione possono avere effetti nocivi sui consumatori dei prodotti di origine vegetale e animale;
considerando che tali antiparassitari e gli eventuali contaminanti che li accompagnano possono costituire un pericolo per l'ambiente e colpire indirettamente l'uomo attraverso i prodotti di origine animale;
considerando che, per fronteggiare tali pericoli, diversi Stati membri hanno già fissato quantità massime per taluni residui di antiparassitari sui e nei prodotti di origine animale;
considerando che le disparità fra gli Stati membri circa le quantità massime ammissibili per i residui di antiparassitari possono contribuire alla creazione di ostacoli agli scambi e quindi intralciare la libera circolazione delle merci all'interno della Comunità;
considerando che per tal motivo occorre fissare in una prima fase quantità massime per taluni clororganici nella carne e nei prodotti carnei e nel latte e nei prodotti lattiero-caseari, da osservarsi al momento dell'immissione in circolazione dei suddetti prodotti;
considerando inoltre che il rispetto delle quantità massime permetterà di assicurare la libera circolazione delle merci e l'adeguata protezione della salute dei consumatori;
considerando che, nel contempo, conviene autorizzare gli Stati membri ad ammettere il controllo delle quantità degli antiparassitari dei prodotti alimentari di origine animale prodotti e consumati sul loro territorio mediante un sistema di controllo e relative misure che diano una protezione equivalente a quella che risulta dalle quantità fissate;
considerando che di norma è sufficente applicare un campionamento a sondaggio al latte a alla crema di latte freschi alla latteria o quando vengono messi in vendita al consumatore finale; che gli Stati membri devono tuttavia essere autorizzati ad applicare ad uno stadio anteriore il controllo per campionamento del latte e della crema di latte freschi;
considerando che non è necessario applicare la presente direttiva ai prodotti destinati all'esportazione verso i paesi terzi;
considerando che conviene consentire che gli Stati membri riducano temporaneamente le quantità stabilite se costatano che esse sono inaspettatamente pericolose per la salute degli uomini o degli animali;
considerando che occorre stabilire in questo caso una stretta collaborazione tra gli Stati membri e la Commissione nell'ambito del comitato fitosanitario permanente;
considerando che, per garantire il rispetto della presente direttiva al momento dell'immissione in circolazione degli alimenti in questione, gli Stati membri devono prevedere adeguate misure di controllo;
considerando che occorre stabilire metodi comunitari di campionamento e di analisi, da utilizzare almeno come metodi di riferimento;
considerando che i metodi di campionamento e di analisi sono di carattere tecnico e scientifico e vanno stabiliti mediante una procedura che istituisca una stretta collaborazione tra gli Stati membri e la Commissione nell'ambito del comitato fitosanitario permanente;
considerando che la direttiva 64/443/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1964, relativa a problemi sanitari in materia di scambi intracomunitari di carni fresche (1), modificata da ultimo dal regolamento (CEE) n. 3768/86 (2), la direttiva 72/462/CEE del Consiglio, del 12 dicembre 1972, relativa a problemi sanitari e di polizia sanitaria all'importazione di animali delle specie bovina e suina e di carni fresche in provenienza dai paesi terzi (3), modificata da ultimo dal regolamento (CEE) n. 3768/85, e la direttiva 85/397/CEE del Consiglio, del 5 agosto 1985, concernente i problemi sanitari e di polizia sanitaria negli scambi intracomunitari di latte trattato termicamente (4), modificata dal regolamento (CEE) n. 3768/85, prevedono la fissazione di limiti ammessi per gli antiparassitari per quanto concerne rispettivamente le carni fresche spedite da uno Stato membro in un altro, carni fresche importate da paesi terzi e il latte trattato termicamente spedito da uno Stato membro in un altro e l'adozione dei necessari metodi d'analisi; che le quantità massime di residui di antiparassitari previste nella presente direttiva devono applicarsi del pari per quanto riguarda le tre direttive precitate;
considerando che conviene che gli Stati membri presentino ogni anno una relazione alla Commissione sui risultati delle loro misure di controllo, in modo da rendere possibile la raccolta di informazioni sulle quantità di residui di antiparassitari per l'insieme della Comunità;
considerando che occorre che il Consiglio riesamini la presente direttiva entro il 30 giugno 1991, allo scopo di arrivare ad un sistema uniforme comunitario,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
La presente direttiva riguarda i prodotti alimentari d'origine animale indicati nell'allegato I, qualora questi prodotti alimentari possano contenere residui di antiparassitari elencati nell'allegato II e fatte salve le disposizioni comunitarie o nazionali riguardanti gli alimenti dietetici o per bambini.
Articolo 2
1. Ai sensi della presente direttiva, sono « residui di antiparassitari » i resti di questi ultimi e dei prodotti della loro metabolizzazione, degradazione o reazione enumerati nell'allegato II, presenti sui o nei prodotti di cui all'articolo 1.
2. Ai sensi della presente direttiva, per « immissione in circolazione » si intende qualsiasi consegna a titolo oneroso o gratuito dei prodotti di cui all'articolo 1.
Articolo 3
1. Gli Stati membri vigilano affinché i prodotti di cui all'articolo 1, fin dalla loro immissione in circolazione, non costituiscano un pericolo per la salute umana a motivo della presenza di residui di antiparassitari.
2. Gli Stati membri non possono vietare o ostacolare l'immissione in circolazione, nel loro territorio, dei prodotti di cui all'articolo 1, a motivo della presenza di residui di antiparassitari, se la quantità di questi residui non eccede le quantità massime fissate nell'allegato II.
Articolo 4
1. Gli Stati membri prescrivono che i prodotti di cui all'articolo 1 non possono contenere, fin dalla loro immissione in circolazione, quantità di residui di antiparassitari superiori alle quantità massime fissate nell'allegato II.
2. Gli Stati membri adottano le disposizioni necessarie per assicurare, mediante controlli effettuati almeno a sondaggio, il rispetto delle quantità massime fissate conformemente al paragrafo 1.
Articolo 5
1. Nel caso dei prodotti menzionati all'articolo 1, diversi da quelli importati da un paese terzo o destinati a un altro Stato membro, gli Stati membri, in deroga dell'articolo 4, possono continuare ad applicare un sistema già in vigore nel loro territorio, che permetta di sorvegliare la presenza di residui di antiparassitari e possono adottare congiuntamente ogni altra misura affinché sia assicurato un effetto equivalente alle quantità di residui di antiparassitari fissati nell'allegato II e per valutare l'esposizione dietetica totale della loro popolazione a questi residui, indipendentemente dalla loro provenienza. Queste misure comprendono indagini regolari e rappresentative sulle quantità di tali residui di antiparassitari in regimi alimentari tipo.
2. Gli Stati membri informano gli altri Stati membri e la Commissione su ogni applicazione del paragrafo 1.
Articolo 6
Fatto salvo l'articolo 4, per i prodotti elencati nell'allegato I della voce 04.01 della tariffa doganale comune, il campionamento a sondaggio previsto è effettuato presso la latteria o, se i prodotti non sono consegnati ad una latteria, nel punto di consegna ai consumatori. Tuttavia, gli Stati membri possono altresì prevedere che il campionamento a sondaggio di tali prodotti sia effettuato non appena essi vengono immessi in circolazione per la prima volta.
Articolo 7
Gli Stati membri presentano alla Commissione, prima del 1o agosto di ogni anno, una relazione sui risultati dei controlli ufficiali, sulla sorveglianza esercitata e sulle altre misure adottate ai sensi degli articoli 4 e, se del caso, 5 nel corso dell'anno precedente.
Articolo 8
1. I modi di prelievo dei campioni e i metodi di analisi necessari al controllo, alla sorveglianza e alle altre misure previste dall'articolo 4, ed eventualmente dall'articolo 5, sono determinati secondo la procedura prevista dall'articolo 12. La sussistenza di metodi di analisi comunitari, da usare in caso di contestazione, non esclude il ricorso da parte degli Stati membri ad altri metodi scientificamente validi che consentano di giungere a risultati comparabili.
2. Gli Stati membri comunicano agli altri Stati membri ed alla Commissione gli altri metodi utilizzati conformemente al paragrafo 1.
3. L'applicazione dei paragrafi 1 e 2 non pregiudica le misure comunitarie di ispezione veterinaria per il controllo dei residui di antiparassitari nei prodotti di cui all'articolo 1, in particolare le misure adottate conformemente alle direttive 64/433/CEE, 72/462/CEE e 85/397/CEE.
Articolo 9
1. Qualora uno Stato membro ritenga che una quantità massima fissata nell'allegato II presenti un pericolo per la salute umana e quindi richieda un'azione rapida, esso può ridurla provvisoriamente per il proprio territorio. In questo caso, esso comunica senza indugio agli altri Stati membri e alla Commissione le misure adottate corredandole di una relazione sulle motivazioni.
2. Qualora si verifichi la situazione di cui al paragrafo 1, viene deciso, secondo la procedura prevista dall'articolo 13, se le quantità massime fissate nell'allegato II debbano essere modificate. Fino a quando il Consiglio o la Commissione non adotteranno in proposito una decisione secondo la suddetta procedura, lo Stato membro può mantenere le misure da esso poste in applicazione.
Articolo 10
Fatto salvo l'articolo 9, le modifiche delle quantità massime fissate nell'allegato II a causa dell'evoluzione delle conoscenze scientifiche o tecniche sono adottate dal Consiglio che delibera a maggioranza qualificata su proposta della Commissione.
Articolo 11
Il Consiglio, deliberando all'unanimità su proposta della Commissione, adotta mediante direttive eventuali nuovi elenchi di prodotti o eventuali nuovi elenchi di residui di antiparassitari sui e nei prodotti di cui all'articolo 1, nonché le relative quantità massime.
Articolo 12
1. Nei casi in cui si fa riferimento alla procedura definita nel presente articolo, il comitato fitosanitario permanente, in appresso denominato « comitato », è immediatamente consultato dal suo presidente, su iniziativa di quest'ultimo o su richiesta di uno Stato membro.
2. Ai voti degli Stati membri è attribuita, in sede di comitato, la ponderazione di cui all'articolo 148, paragrafo 2, del trattato. Il presidente non partecipa al voto.
3. Il rappresentante della Commissione presenta un progetto delle misure da adottare. Il comitato esprime il suo parere su tali misure entro un termine che il presidente può fissare in base all'urgenza dei problemi in esame. Esso si pronuncia a maggioranza di cinquantaquattro voti.
4. Se dette misure sono conformi al parere del comitato, la Commissione le adotta e provvede alla loro immediata applicazione. Se non sono conformi al parere del comitato o in mancanza di parere, la Commissione presenta senza indugio al Consiglio una proposta relativa alle misure da adottare. Il Consiglio adotta tali misure a maggioranza qualificata.
Se il Consiglio non ha adottato alcuna misura entro tre mesi dalla data di presentazione, la Commissione adotta le misure da essa proposte, sempre che il Consiglio non si sia pronunciato a maggioranza semplice contro le suddette misure.
Articolo 13
1. Nei casi in cui si fa riferimento alla procedura definita nel presente articolo, il comitato è immediatamente consultato dal suo presidente, su iniziativa di quest'ultimo o su richiesta di uno Stato membro.
2. Ai voti degli Stati membri è attribuita, in sede di comitato, la ponderazione prevista all'articolo 148, paragrafo 2, del trattato. Il presidente non partecipa al voto.
3. Il rappresentante della Commissione presenta un progetto delle misure da adottare. Il comitato esprime il suo parere su tali misure entro due giorni. Esso si pronuncia a maggioranza di cinquantaquattro voti.
4. Se dette misure sono conformi al parere del comitato, la Commissione le adotta e provvede alla loro immediata applicazione. Se non sono conformi al parere del comitato o in mancanza di parere, la Commissione presenta senza indugio al Consiglio una proposta relativa alle misure da adottare. Il Consiglio adotta tali misure a maggioranza qualificata.
Se il Consiglio non ha adottato alcuna misura entro quindici giorni dalla data di presentazione, la Commissione adotta le misure da essa proposte, sempre che il Consiglio non si sia pronunciato a maggioranza semplice contro le suddette misure. Articolo 14
La presente direttiva non si applica ai prodotti di cui all'articolo 1 per i quali è provato, almeno mediante un'indicazione adeguata, che sono destinati all'esportazione verso paesi terzi.
Articolo 15
Il Consiglio, in base ad una relazione della Commissione, eventualmente corredata delle opportune proposte, ed al massimo entro il 30 giugno 1991, riesamina la presente direttiva al fine di perfezionare il regime comunitario da essa stabilito.
Articolo 16
Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative regolamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva al più tardi al 30 giugno 1988. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 17
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 24 luglio 1986.