32006R1848
L 355/56
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1848/2006 НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2006 година
относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационна система в тази област и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 595/91 на Съвета
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (EО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 42 от него,
след консултации с Европейски надзорен орган по защита на данните,
като има предвид, че:
(1)
Член 2 от Регламент (EО) № 1290/2005 определя два фонда за постигане на целите на Общата селскостопанска политика: Европейски фонд за гарантиране на земеделието, наричан по-нататък „ЕФГЗ“ и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони, наричан по-нататък „ЕЗФРСР“.
(2)
Член 9 от Регламент (EО) № 1290/2005 определя принципи при защитата на финансовите интереси на Общността и предоставяне на уверения относно управлението на фондовете на Общността.
(3)
В светлината на опита, придобит от Комисията и от държавите-членки, системата, предвидена в Регламент (ЕИО) № 595/91 на Съвета от 4 март 1991 г. относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационна система в тази област и за изменение на Регламент (ЕИО) № 283/72 (2), се коригира, с цел да се хармонизира нейното приложение в държавите-членки, да се засили кампанията срещу нередностите, да се усили ефикасността на системата за докладване на нередностите, да се отчете, че отделни случаи на нередности отсега нататък ще бъдат изяснени съгласно разпоредбите на членове 32 и 33 от Регламент (EО) № 1290/2005, и да покрие и ЕФГЗ и ЕЗФРСР от 1 януари 2007 г. нататък. В тази връзка се създава също и разпоредба, с цел в тази система да се включат нередности относно определени приходи, както е посочено в член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005.
(4)
Необходимо е да се уточни, че дефиницията за „нередност“, използвана за целите на настоящия регламент, е взета от член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (3).
(5)
Необходимо е да се определи термина „съмнение за измама“, като се вземе предвид дефиницията за измама, която се съдържа в Конвенцията за защита на финансовите интереси на Европейските общности, изготвена на базата на член K.3 от Договора за Европейски съюз (4).
(6)
Необходимо е да се уточни, че дефиницията за „първоначалното административно или съдебно решение“ е взета от член 35 от Регламент (EО) № 1290/2005.
(7)
Също така е необходимо да се определят термините „банкрут“ и „икономически оператор“.
(8)
С цел да се повиши добавената стойност на системата за докладване, задължението да се докладват случаи на съмнение за измама за целите на анализа на риска следва да бъде по-ясно определено и за тази цел качеството на информацията, която трябва да се доставя, следва да бъде по-внимателно определено.
(9)
С оглед установяване естеството на измамните практики и финансовите ефекти на нередностите и за да се извършва мониторинг върху възстановяването на неправилно изплатени суми, следва да се създаде разпоредба за нередности, които да се съобщават на Комисията най-малко всяко тримесечие; това съобщаване следва да бъде допълнено с информация за напредъка на юридически или административни процедури.
(10)
Комитетът е осведомен за цялостните резултати от докладването всяка година съгласно член 2, параграф 1 от Решение 94/140/EО на Комисията от 23 февруари 1994 г. за създаването на Експертен комитет за координиране на предотвратяването на измамите (5).
(11)
С цел да се улесни докладването, което се изисква да се извърши от всички държави-членки, и да се подобри работоспособността, е необходимо да се увеличи минималният предел, определен от гледна точка на сумата, засегната от нередността, над който нередностите трябва да бъдат докладвани от държавите-членки, и да се определят тези случаи, в които няма задължение за докладване.
(12)
За държавите-членки извън еврозоната се определят курсове на преизчисление.
(13)
Трябва да се отчетат задълженията, които произтичат от Регламент (EО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (6) и Директива 95/46/EО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (7).
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за земеделските фондове,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
Настоящият регламент се прилага за разходи съгласно Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в съответствие съответно с член 3, параграф 1 и член 4 от Регламент (EО) № 1290/2005.
Регламентът също се прилага в случаи, където плащането на определени приходи по смисъла на член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005 не е извършено в съответствие с тези разпоредби.
Настоящият регламент не влияе на задълженията, които произлизат директно от прилагането на членове 32, 33 и 36 от Регламент (EО) № 1290/2005 и от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията (8).
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент:
1.
„нередност“ има значението, определено с член 1, параграф 2 от Регламент (EО, Евратом) № 2988/95, което означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Общността, в резултат на действие или бездействие от икономически оператор, което е имало или би имало за резултат нарушаването на общия бюджет на Общностите или на бюджетите, управлявани от тях, или посредством намаляването или загубата на приходи, произтичащи от собствени ресурси, които се събират направо от името на Общностите или посредством извършването на неоправдан разход.
2.
„икономически оператор“ има значението, определено с член 1a, точка 2 от Регламент (ЕО) № 1681/94 на Комисията (9), което е всяко физическо или юридическо лице, или друг правен субект, който извлича полза от финансиране от ЕФГЗ или ЕЗФРСР, с изключение на държавите-членки, които изпълняват техните прерогативи като публичен орган или получават такава помощ, или които трябва да плащат определен приход по смисъла на член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005;
3.
„първоначалното административно или съдебно решение“ има значението, определено в член 35 от Регламент (EО) № 1290/2005, което означава първата писмена оценка от компетентен орган, направена или по административен, или по съдебен ред, която съдържа заключение въз основа на действителните факти, че е извършена нередност, без да се засяга възможността това заключение впоследствие да бъде коригирано или оттеглено в резултат на развитие в хода на административната или съдебната процедура;
4.
„съмнение за измама“ има смисъла, определен с член 1a, точка 4 от Регламент (EО) № 1681/94, което означава нередност, която е била предмет на първоначално решение по административен или съдебен ред, което дава основание за завеждане на дела на национално равнище, с цел да се установи наличието на умишлено деяние, по-специално измама, както е по член 1, параграф 1, буква a) от Конвенцията от 26 юли 1995 г. относно защита на финансовите интереси на Европейските общности, създадена на базата на член K.3 от Договора за Европейски съюз;
5.
„банкрут“ означава производство по несъстоятелност по смисъла на член 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета (10).
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ ЗА ДОКЛАДВАНЕ
Член 3
Тримесечен отчет
1. Най-късно в рамките на два месеца след края на всяко тримесечие държавите-членки докладват на Комисията всички нередности, които са били предмет на първоначално административно или съдебно решение. За всяка нередност държавите-членки представят данни за:
a)
засегнатите организации от общия пазар, засегнатите сектори и продукти;
б)
естеството на нередовните разходи;
в)
разпоредбата на Общността, която е била нарушена;
г)
датата и източника на първата писмена информация, водеща до съмнение, че е била извършена нередност;
д)
използваните практики при извършване на нередността;
е)
където е целесъобразно, дали практиката се квалифицира като съмнение за измама;
ж)
начинът, по който е била разкрита нередността;
з)
където е целесъобразно, включените държави-членки и третите страни;
и)
периодът или моментът, в който е извършена нередността;
й)
националните власти или органи, които са изготвили официалния доклад за нередността, и органите, отговорни за последващите административни и/или юридически последици;
к)
датата, на която е издадено първичното административно или юридическо решение;
л)
самоличностите на включените физически и/или юридически лица или на други правни субекти, които са участвали в извършването на нередността, освен там, където тази информация е неуместна за целите на борбата с нередностите при естеството на въпросната нередност;
м)
общият размер на разходите за действие по въпроса и, където е целесъобразно, разпределение на съфинансирането между помощта от Общността, частни и други помощи;
н)
сумата, засегната от нередността, и, където е целесъобразно, нейното разпределение между общностни, национални, частни и други помощи; където не е извършено друго плащане на лицата и/или други лица, определени съгласно точка l, сумите, които би трябвало да са платени погрешно, са имали нередност, която не е била установена;
о)
преустановяването на плащания, където е приложимо, и възможностите за възстановяване;
п)
само в случая на нередности, свързани с ЕЗФРСР, ARINCO или CCI (общ идентификационен код), номера на засегнатата програма.
2. Чрез дерогация от параграф 1 не е необходимо да бъдат докладвани следните случаи:
-
случаи, където нередността се състои само от неизпълнението на частично или пълно извършване на операция, съфинансирана от ЕЗФРСР или субсидирана съгласно EФГЗ, вследствие на фалита на крайния бенефициер или крайния получател; нередности преди фалит и случаи на съмнение за измама трябва да бъдат докладвани,
-
случаи, които са сведени до вниманието на административния орган чрез крайния бенефициер или крайния получател доброволно и преди откриването от съответния орган, независимо дали преди, или след плащането на публичната помощ,
-
случаи, когато административният орган открие грешка по отношение на годността на финансираните разходи и поправи грешката преди плащането на обществената помощ.
3. Когато някоя от информацията по параграф 1 от настоящия член, и по-специално тази, засягаща практиките, приети при извършването на нередността, и начинът, по който това е разкрито, не е налице, държавите-членки, доколкото е възможно, предоставят липсващата информация, когато изпращат последващи съобщения на Комисията за нередности.
4. Ако национални разпоредби предвиждат поверителността на разследванията, съобщаването на информацията е подчинено на разрешение от компетентния съд.
Член 4
Специални случаи
Всяка държава-членка незабавно докладва на Комисията и, където е необходимо, на другите засегнати държави-членки, всички нередности, които са открити или се предполага, че са настъпили, когато има опасност, че:
a)
те могат много бързо да имат отражение извън нейната територия; или
б)
те показват, че е извършена нова злоупотреба.
Това съобщение по-специално дава подробна информация за нарушението и за другите държави-членки или засегнати трети страни.
Член 5
Допълнителен доклад
1. В допълнение към информацията по член 3, параграф 1 държавите-членки информират Комисията възможно най-скоро, но в рамките на два месеца след края на всяко тримесечие, с препращане към предишен доклад, изготвен съгласно член 3, за детайли относно започването или изоставянето на процедури за налагане на административни или наказателни санкции, свързани с обявените нередности, както и за основните резултати от тези процедури. Тази информация също посочва характера на прилаганите санкции и/или дали въпросните санкции са свързани с прилагането на законодателство на Общността, и/или национално законодателство, включително препращане към общностните и/или национални правила, в които са определени санкциите.
2. При изрично искане на Комисията държавите-членки, в рамките на два месеца след получаване на това искане, предоставят на Комисията цялата съответна информация по отношение на извършения напредък - особено за започване, изоставяне и приключване - в процедурите, свързани с възстановяването на неправилно изплатени суми в специфичен случай или група от случаи.
Член 6
Правило de minimis
1. Когато нередностите са свързани със суми, по-малки от 10 000 EUR при финансиране в Общността, държавите-членки не изпращат информацията, предвидена в членове 3 и 5, до Комисията, освен ако последната не го изисква изрично.
2. За прилагане на прага, определен в параграф 1:
-
държавите-членки, които не са част от еврозоната прилагат същия обменен курс като този, по който са извършвали плащанията на бенефициерите или са получили приходи в съответствие с Регламент (EО) № 2808/98 на Комисията (11) и сектора на земеделско законодателство,
-
в случаи, различни от тези в първо тире, по-специално за операции, за които действителен случай не е бил определен чрез секторно земеделско законодателство, прилаганият обменен курс е предпоследният обменен курс, определен от Европейската централна банка преди месеца, по отношение на който разходите или определените приходи са били декларирани пред Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (12).
Член 7
Форма на съобщението
Информацията, изисквана съгласно членове 3, 4 и член 5, параграф 1, се изпраща, когато това е възможно, с електронни средства, чрез сигурна връзка, като се използва модула, предвиден от Комисията за целта, и формата, предвидена от Комисията.
ГЛАВА III
СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 8
Сътрудничество с държавите-членки
1. Комисията подържа подходящи контакти със засегнатите държави-членки за целите на допълване на информацията, представена относно нередностите съгласно член 3, относно процедурите по член 5, и по-специално относно възможността за възстановяване.
2. Без да се засягат тези контакти, когато естеството на нередността е такова, че да се предположи, че би могло да има еднакви или подобни практики в повече от една държава-членка, въпросът се поставя пред Комитета съгласно член 2, параграф 1 от Решение 94/140/EО (наричан по-нататък Cocolaf) или пред неговите работни групи, както е посочено в член 3, параграф 3 от посоченото решение.
3. Освен това, Комисията организира срещи от информативно естество на общностно равнище за подходящите представители на държавите-членки, с цел да прегледа с тях информацията, получена съгласно членове 3, 4 и 5 и параграф 1 от настоящия член, по-специално по отношение на уроците, които да се научат оттам във връзка с нередности, превантивни мерки и съдебни процедури. Комисията осведомява Cocolaf за тази дейност и го консултира относно всякакви предложения, които тя възнамерява да представи за предотвратяване на нередности.
4. По искане на държава-членка или съгласно разпоредбите, определени в параграф 3, Комисията и държавите-членки се консултират взаимно, където е подходящо, в рамките на Cocolaf или друг компетентен орган, за целите на запълването на всякакви празноти, които стават видими по време на прилагането на текущите разпоредби на Общата селскостопанска политика и които увреждат финансовите интереси на Общността.
Член 9
Обобщителен доклад
Всяка година Комисията информира Cocolaf за реда на големината на сумите, включени в нередностите, които са били разкрити, и за различните категории нередности, разбити по тип и с излагане на броя на нередностите във всяка категория.
ГЛАВА IV
ИЗПОЛЗВАНЕ И ОБРАБОТКА НА ИНФОРМАЦИЯТА
Член 10
Използване на информацията
Без да се засяга член 11, Комисията може да използва всяка информация от общ или оперативен характер, предавана от държавите-членки в съответствие с настоящия регламент, за представяне на анализ на риска, използвайки подкрепата на информационна технология, и може, на базата на получената информация, да издава доклади и да развива системи, служещи за по-ефикасно идентифициране на риска.
Член 11
Обработка на информацията
1. Информация, съобщена или получена в каквато и да е форма съгласно настоящия регламент, е служебна тайна и се защитава по същия начин, както подобна информация се защитава от националното законодателство на държавата-членка, която я е получила, и от съответстващите разпоредби, прилагани към институциите на Общността. Държавите-членки и Комисията вземат всички необходими предпазни мерки, за да гарантират, че тази информация остава поверителна.
2. Информацията по параграф 1 по-специално не може да се разкрива на лица, различни от тези в държавите-членки или в рамките на институциите на Общността, чиито задължения изискват те да имат достъп до нея, освен ако държавата-членка, която я представя, не се е съгласила изрично.
В допълнение тази информация може да не се използва за цели, различни от тези, предвидени в настоящия регламент, освен ако властите, които са я предоставили, не са дали тяхното изрично съгласие, и при условие че разпоредбите, които са в сила в държавата-членка, в която е разположен органът, който я е получил, не забранява такова съобщаване или употреба.
3. Комисията и държавите-членки гарантират при обработката на лични данни съгласно настоящия регламент, че Общността и националните разпоредби за защитата на личните данни, и по-специално тези, определени в Директива 95/46/EО, и, когато е приложимо, в Регламент (EО) № 45/2001, се спазват.
Параграфи 1 и 2 не засягат правата на достъп до данните, както е предвидено в Директива 95/46/EО и Регламент (EО) № 45/2001, при условията, предвидени в тях.
4. Параграфи 1-3 не възпрепятстват употребата на информация, получена съгласно настоящия регламент, при жалби пред съд или впоследствие заведени дела от Общността или от държавите-членки по отношение на възстановяването на сумите, предмет на нередността, извършването на проверки след предполагаеми нередности или налагането на административни мерки, административни наказания или наказателни санкции за нередности. Компетентният орган на държавата-членка, която е представила тази информация, се информира за тази употреба.
5. Когато държава-членка нотифицира Комисията, че физическо или юридическо лице, чието име е било съобщено на Комисията съгласно настоящия регламент, бъде доказано, че не участва в нередност, доказано с допълнително разследване, Комисията незабавно информира за този факт всички, за които е разкрито това име съгласно настоящия регламент. Тогава това лице престава да бъде третирано заради по-ранното обявяване като лице, включено във въпросната нередност.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Отмяна
1. Регламент (ЕИО) № 595/91 се отменя, считано от 1 януари 2007 г.
2. Позоваванията на Регламент (ЕИО) № 595/91 се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и се четат съобразно таблицата на съответствието, съдържаща се в приложението.
Член 13
Преходни разпоредби
1. Държавите-членки представят на Комисията информацията по член 5 от настоящия регламент за нередности, съобщени преди 1 януари 2007 г. съгласно Регламент (ЕИО) № 595/91, които все още са следени от техните органи.
2. За тези случаи с финансово влияние, по-малко от 10 000 EUR, държавите-членки могат да предоставят едно-единствено крайно съобщение.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2006 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 1848/2006 DELLA COMMISSIONE
del 14 dicembre 2006
relativo alle irregolarità e al recupero delle somme indebitamente pagate nell'ambito del finanziamento della politica agricola comune nonché all'instaurazione di un sistema d'informazione in questo settore e che abroga il regolamento (CEE) n. 595/91 del Consiglio
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 1290/2005 del Consiglio, del 21 giugno 2005, relativo al finanziamento della politica agricola comune (1), in particolare l'articolo 42,
dopo aver consultato il garante europeo della protezione dei dati,
considerando quanto segue:
(1)
L'articolo 2 del regolamento (CE) n. 1290/2005 costituisce due fondi per conseguire gli obiettivi della politica agricola comune: il Fondo europeo agricolo di garanzia (di seguito «FEAGA») e il Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (di seguito «FEASR»).
(2)
L'articolo 9 del regolamento (CE) n. 1290/2005 stabilisce i principi che disciplinano la tutela degli interessi finanziari della Comunità e le garanzie relative alla gestione dei Fondi comunitari.
(3)
Alla luce dell'esperienza acquisita dalla Commissione e dagli Stati membri, è necessario adeguare il dispositivo istituito dal regolamento (CEE) n. 595/91 del Consiglio, del 4 marzo 1991, relativo alle irregolarità e al recupero delle somme indebitamente pagate nell'ambito del finanziamento della politica agricola comune nonché all'instaurazione di un sistema d'informazione in questo settore e che abroga il regolamento (CEE) n. 283/72 (2), al fine di armonizzarne l'applicazione negli Stati membri, rafforzare la lotta contro le irregolarità, potenziare l'efficacia del dispositivo di comunicazione delle irregolarità, tener conto del fatto che d'ora in poi i singoli casi di irregolarità verranno liquidati conformemente alle disposizioni degli articoli 32 e 33 del regolamento (CE) n. 1290/2005 e includere tanto il FEAGA che il FEASR a decorrere dal 1o gennaio 2007. A tal fine, occorre inoltre stabilire disposizioni per includere nel dispositivo di comunicazione le irregolarità concernenti entrate con destinazione specifica, ai sensi dell'articolo 34, paragrafo 1, lettere b) e c) del regolamento (CE) n. 1290/2005.
(4)
È necessario specificare che la definizione di «irregolarità» utilizzata ai fini del presente regolamento è tratta dall'articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE, Euratom) n. 2988/95 del Consiglio, del 18 dicembre 1995, relativo alla tutela degli interessi finanziari delle Comunità (3).
(5)
È necessario definire il concetto di «sospetto di frode», tenendo conto della definizione di frode figurante nella Convenzione elaborata in base all'articolo K.3 del trattato sull'Unione europea relativa alla tutela degli interessi finanziari delle Comunità europee (4).
(6)
È necessario precisare che la definizione di «primo verbale amministrativo o giudiziario» è tratta dall'articolo 35 del regolamento (CE) n. 1290/2005.
(7)
È inoltre necessario definire i termini «fallimento» e «operatore economico».
(8)
Per aumentare il valore aggiunto del dispositivo di comunicazione, dovrebbe essere stabilito con maggiore chiarezza l'obbligo di riferire i casi di sospetta frode ai fini dell'analisi del rischio; a tal fine occorre definire più precisamente le informazioni da fornire.
(9)
Agli effetti dell'accertamento della natura delle pratiche fraudolente e delle incidenze finanziarie delle irregolarità, nonché della sorveglianza del recupero delle somme indebitamente pagate, occorre stabilire l'obbligo di comunicare le irregolarità alla Commissione con cadenza almeno trimestrale e di integrare tale comunicazione con informazioni sull'iter delle procedure giudiziarie o amministrative.
(10)
Il comitato di cui all'articolo 2, paragrafo 1, della decisione 94/140/CE della Commissione che istituisce il comitato consultivo per il coordinamento nel settore della lotta contro le frodi (5) è informato una volta l'anno dei risultati complessivi delle comunicazioni di irregolarità.
(11)
Per semplificare la presentazione obbligatoria di comunicazione da parte degli Stati membri e per aumentarne l'efficienza, è necessario innalzare la soglia minima, definita in termini di somma interessata dall'irregolarità, al di sopra della quale gli Stati membri devono segnalare le irregolarità, nonché stabilire in quali casi non vi è obbligo di segnalazione.
(12)
Occorre stabilire i tassi di conversione per gli Stati membri che non fanno parte della zona euro.
(13)
È necessario tener conto degli obblighi derivanti dal regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 18 dicembre 2000, concernente la tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento dei dati personali da parte delle istituzioni e degli organismi comunitari, nonché la libera circolazione di tali dati (6) e dalla direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 ottobre 1995, relativa alla tutela delle persone fisiche con riguardo al trattamento dei dati personali, nonché alla libera circolazione di tali dati (7).
(14)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato dei Fondi agricoli,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Campo di applicazione
Il presente regolamento si applica alle spese a titolo del Fondo europeo agricolo di garanzia (FEAGA) e al Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR), conformemente, rispettivamente, all'articolo 3, paragrafo 1 e all'articolo 4 del regolamento (CE) n. 1290/2005.
Esso si applica inoltre nei casi in cui il versamento delle entrate con destinazione specifica ai sensi dell'articolo 34, paragrafo 1, lettere b) e c) del regolamento (CE) n. 1290/2005 non è stato effettuato conformemente a dette disposizioni.
Il presente regolamento lascia impregiudicati gli obblighi derivanti direttamente dall'applicazione degli articoli 32, 33 e 36 del regolamento (CE) n. 1290/2005 e del regolamento (CE) n. 885/2006 (8).
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
1)
«irregolarità»: un'irregolarità ai sensi dell'articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE, Euratom) n. 2988/95, ossia qualsiasi violazione di una disposizione del diritto comunitario derivante da un'azione o un'omissione di un operatore economico che abbia o possa avere come conseguenza un pregiudizio al bilancio generale delle Comunità, attraverso la diminuzione o la soppressione di entrate provenienti da risorse proprie percepite direttamente per conto delle Comunità, ovvero attraverso l'imputazione al bilancio comunitario di una spesa indebita;
2)
«operatore economico»: un operatore ai sensi dell'articolo 1 bis, punto 2, del regolamento (CE) n. 1681/94 della Commissione (9), ossia qualsiasi soggetto che beneficia di un intervento del FEAGA o del FEASR, ad eccezione degli Stati membri nell'esercizio delle loro prerogative di diritto pubblico, ovvero che riceve tale sostegno, o che deve versare un'entrata con destinazione specifica ai sensi dell'articolo 34, paragrafo 1, lettere b) e c) del regolamento (CE) n. 1290/2005;
3)
«primo verbale amministrativo o giudiziario»: un primo verbale amministrativo o giudiziario ai sensi dell'articolo 35 del regolamento (CE) n. 1290/2005, ossia la prima valutazione scritta stilata da un'autorità competente, amministrativa o giudiziaria, che in base a fatti concreti accerta l'esistenza di un'irregolarità, ferma restando la possibilità di rivedere o revocare tale accertamento alla luce degli sviluppi del procedimento amministrativo o giudiziario;
4)
«sospetto di frode»: ai sensi dell'articolo 1 bis, punto 4, del regolamento (CE) n. 1681/94, un'irregolarità oggetto di un primo verbale amministrativo o giudiziario che dà luogo, a livello nazionale, all'avvio di un procedimento volto a determinare l'esistenza di un comportamento intenzionale, in particolare di una frode ai sensi dell'articolo 1, paragrafo 1, lettera a), della Convenzione del 26 luglio 1995 elaborata in base all'articolo K.3 del trattato sull'Unione europea relativa alla tutela degli interessi finanziari delle Comunità europee;
5)
«fallimento»: la procedura di insolvenza ai sensi dell'articolo 2, lettera a), del regolamento (CE) n. 1346/2000 del Consiglio (10).
CAPO II
OBBLIGHI IN MATERIA DI COMUNICAZIONE
Articolo 3
Comunicazione trimestrale
1. Entro e non oltre i due mesi successivi alla fine di ogni trimestre, gli Stati membri comunicano alla Commissione tutte le irregolarità che hanno formato oggetto di un primo verbale amministrativo o giudiziario. Per ciascuna irregolarità, essi specificano:
a)
le organizzazioni comuni di mercato, i settori e i prodotti in causa;
b)
la natura della spesa irregolare;
c)
la disposizione comunitaria che è stata violata;
d)
la data e la fonte della prima informazione scritta che lascia presumere che sia stata commessa un'irregolarità;
e)
le pratiche impiegate per commettere l'irregolarità;
f)
se del caso, se la pratica dà adito ad un sospetto di frode;
g)
il modo in cui l'irregolarità è stata scoperta;
h)
se del caso, gli Stati membri ed i paesi terzi interessati;
i)
il momento o il periodo in cui è stata commessa l'irregolarità;
j)
le autorità o enti nazionali che hanno stilato la relazione ufficiale sull'irregolarità e le autorità responsabili del seguito amministrativo e/o giudiziario;
k)
la data alla quale è stato redatto il primo verbale amministrativo o giudiziario sull'irregolarità;
l)
l'identità delle persone fisiche e/o giuridiche implicate o di altri soggetti che hanno partecipato all'esecuzione dell'irregolarità, tranne qualora tale indicazione sia irrilevante ai fini della lotta contro le irregolarità, data la natura dell'irregolarità medesima;
m)
l'importo totale della spesa relativa all'operazione in causa nonché, se del caso, la ripartizione del cofinanziamento a titolo di contributo comunitario, nazionale, privato o altro;
n)
l'importo interessato dall'irregolarità nonché, se del caso, la ripartizione a titolo di contributo comunitario, nazionale, privato o altro; nei casi in cui non siano stati effettuati versamenti alle persone e/o agli altri soggetti di cui alla lettera l), gli importi che sarebbero stati versati indebitamente se l'irregolarità non fosse stata scoperta;
o)
la sospensione dei versamenti, se applicabile, e le possibilità di recupero;
p)
soltanto per le irregolarità concernenti il FEASR, il numero ARINCO o CCI (codice comune di identificazione) del programma interessato.
2. In deroga alle disposizioni del paragrafo 1, l'obbligo di comunicazione non si applica ai casi seguenti:
-
casi in cui l'irregolarità consiste esclusivamente nella mancata esecuzione, parziale o totale, di un'operazione cofinanziata dal FEASR o sovvenzionata a titolo del FEAGA a causa del fallimento del beneficiario finale o del destinatario finale; tuttavia, devono essere comunicate le irregolarità che precedono un fallimento e i casi di sospetta frode,
-
casi segnalati spontaneamente dal beneficiario finale o dal destinatario finale all'autorità amministrativa prima che l'autorità competente li scopra, prima o dopo il versamento del contributo pubblico,
-
casi in cui l'autorità amministrativa rileva un errore relativo all'ammissibilità della spesa finanziata e lo rettifica prima del versamento del contributo pubblico.
3. Qualora non siano disponibili alcune delle informazioni di cui al paragrafo 1, in particolare quelle relative alle pratiche seguite per commettere l'irregolarità ed al modo in cui l'irregolarità è stata scoperta, gli Stati membri le completano nella misura del possibile all'atto di successive comunicazioni di irregolarità alla Commissione.
4. Se le disposizioni nazionali prevedono il segreto istruttorio la comunicazione delle suddette informazioni è subordinata all'autorizzazione dell'autorità giudiziaria competente.
Articolo 4
Casi particolari
Ogni Stato membro comunica immediatamente alla Commissione e, ove necessario, agli altri Stati membri interessati le irregolarità accertate o presumibilmente verificatesi, qualora tema che:
a)
possano avere molto rapidamente ripercussioni al di fuori del proprio territorio, o
b)
evidenzino l'impiego di una nuova pratica irregolare.
La comunicazione specifica in particolare la pratica irregolare e gli altri Stati membri o paesi terzi interessati.
Articolo 5
Relazione sul seguito dato
1. Oltre alle informazioni di cui all'articolo 3, paragrafo 1, gli Stati membri comunicano tempestivamente alla Commissione, e comunque entro i due mesi successivi alla fine di ogni trimestre, con riferimento ad ogni eventuale comunicazione trasmessa ai sensi dell'articolo 3, informazioni concernenti l'avvio o l'abbandono dei procedimenti di imposizione di sanzioni amministrative o penali relative alle irregolarità notificate nonché i risultati principali di tali procedimenti. Le informazioni precisano il tipo di sanzione applicata e/o se la sanzione in questione riguardi l'applicazione della normativa comunitaria e/o nazionale, e contengono un riferimento alle disposizioni comunitarie e/o nazionali che stabiliscono tali sanzioni.
2. Su richiesta esplicita della Commissione, gli Stati membri forniscono alla Commissione, entro i due mesi successivi al ricevimento della domanda, tutte le pertinenti informazioni sull'iter - segnatamente l'avvio, l'abbandono e la chiusura - dei procedimenti relativi al recupero delle eventuali somme versate indebitamente, per caso specifico o gruppo di casi.
Articolo 6
Regola de minimis
1. Se le irregolarità riguardano finanziamenti comunitari di importo inferiore a 10 000 EUR, gli Stati membri trasmettono alla Commissione le informazioni previste dagli articoli 3 e 5 solo ove quest'ultima le abbia espressamente richieste.
2. Ai fini dell'applicazione della soglia di cui al paragrafo 1:
-
gli Stati membri non appartenenti alla zona euro applicano lo stesso tasso di cambio che hanno utilizzato per i versamenti ai beneficiari o per la riscossione di entrate conformemente al regolamento (CE) n. 2808/98 (11) e alla normativa agricola settoriale,
-
nei casi diversi da quelli di cui al primo trattino, in particolare per le operazioni per le quali la normativa agricola settoriale non stabilisce un fatto generatore, il tasso di cambio applicabile è il penultimo tasso di cambio fissato dalla Banca centrale europea prima del mese in riferimento al quale la spesa o l'entrata con destinazione specifica è stata dichiarata alla Commissione conformemente al regolamento (CE) n. 883/2006 (12).
Articolo 7
Modello della comunicazione
Le informazioni richieste ai sensi degli articoli 3 e 4 e dell'articolo 5, paragrafo 1, sono trasmesse, ogniqualvolta è possibile, in formato elettronico, tramite un collegamento sicuro che utilizza il modulo fornito a tal fine dalla Commissione e secondo il modello fornito dalla Commissione.
CAPO III
COOPERAZIONE
Articolo 8
Cooperazione con gli Stati membri
1. La Commissione mantiene con gli Stati membri interessati i contatti necessari al fine di completare le informazioni fornite sulle irregolarità di cui all'articolo 3 e sulle procedure di cui all'articolo 5, in particolare sulle possibilità di recupero.
2. Prescindendo da tali contatti, qualora la natura della irregolarità lasci presumere che pratiche identiche o simili possano verificarsi in più Stati membri, viene adito il comitato di cui all'articolo 2, paragrafo 1 della decisione 94/140/CE (di seguito «Cocolaf») o i suoi gruppi di lavoro conformemente all'articolo 3, paragrafo 3, di tale decisione.
3. La Commissione organizza inoltre a livello comunitario riunioni d'informazione destinate ai rappresentanti interessati degli Stati membri per esaminare insieme le informazioni ottenute in base agli articoli 3, 4, 5 e al paragrafo 1 del presente articolo, con speciale riguardo agli insegnamenti da trarne quanto alle irregolarità, alle misure preventive e alle azioni giudiziarie. La Commissione tiene al corrente dei lavori il Cocolaf e lo consulta su ogni proposta che intende presentare in materia di prevenzione delle irregolarità.
4. Qualora l'applicazione di disposizioni vigenti della politica agricola comune ponesse in rilievo lacune arrecanti pregiudizio agli interessi finanziari della Comunità, gli Stati membri si consultano per ovviare a tali lacune, a richiesta di uno di essi o della Commissione, alle condizioni di cui al paragrafo 3, se del caso in sede di Cocolaf o di qualsiasi altra istanza competente.
Articolo 9
Relazione di sintesi
La Commissione informa annualmente il Cocolaf dell'entità delle somme interessate dalle irregolarità scoperte e delle varie categorie di irregolarità, ripartite per tipo e con indicazione del numero per categoria.
CAPO IV
UTILIZZO E TRATTAMENTO DELLE INFORMAZIONI
Articolo 10
Utilizzo delle informazioni
Fatto salvo l'articolo 11, la Commissione può utilizzare qualsiasi informazione di carattere generale od operativo comunicata dagli Stati membri conformemente al presente regolamento per effettuare analisi di rischio, avvalendosi della tecnologia informatica, e può, sulla scorta delle informazioni ottenute, elaborare relazioni e mettere a punto sistemi atti ad individuare più efficacemente i rischi.
Articolo 11
Trattamento delle informazioni
1. Le informazioni, comunicate o acquisite ai sensi del presente regolamento, sotto qualsiasi forma, sono coperte dal segreto d'ufficio e beneficiano della protezione concessa ad informazioni dello stesso genere dalla legislazione nazionale dello Stato membro che le ha ricevute e dalle corrispondenti disposizioni che si applicano alle istituzioni comunitarie. Gli Stati membri e la Commissione prendono i necessari provvedimenti di sicurezza affinché sia garantita la riservatezza delle informazioni scambiate.
2. Le informazioni di cui al paragrafo 1 non possono, in particolare, essere rivelate a persone diverse da quelle che, negli Stati membri o nell'ambito delle istituzioni comunitarie, sono autorizzate a conoscerle in virtù delle loro funzioni, a meno che lo Stato membro che le ha comunicate abbia dato il suo consenso esplicito.
Inoltre, esse non possono essere utilizzate per fini diversi da quelli previsti dal presente regolamento, a meno che le autorità che le hanno fornite lo abbiano espressamente consentito e a condizione che le disposizioni vigenti nello Stato membro in cui ha sede l'autorità che le ha ricevute non si oppongano a tale comunicazione o utilizzazione.
3. Nel trattamento dei dati personali a norma del presente regolamento, la Commissione e gli Stati membri garantiscono che siano rispettate le disposizioni comunitarie e nazionali sulla protezione dei dati personali, in particolare quelle di cui alla direttiva 95/46/CE e, ove applicabile, del regolamento (CE) n. 45/2001.
Il disposto dei paragrafi 1 e 2 lascia impregiudicato il diritto di accesso della persona interessata a norma della direttiva 95/46/CE e del regolamento (CE) n. 45/2001, alle condizioni ivi stabilite.
4. Il disposto dei paragrafi 1 e 3 non osta a che le informazioni ottenute in applicazione del presente regolamento siano utilizzate in azioni giudiziarie o in procedimenti intentati successivamente dalla Comunità o dagli Stati membri in riferimento al recupero delle somme oggetto dell'irregolarità, all'esecuzione di controlli a seguito di presunte irregolarità o all'imposizione di provvedimenti amministrativi, o di sanzioni amministrative o penali per irregolarità. L'autorità competente dello Stato membro che ha fornito dette informazioni è informata dell'uso che ne viene fatto.
5. Qualora uno Stato membro notifichi alla Commissione che una persona fisica o giuridica, il cui nominativo le sia stato comunicato a norma delle disposizioni del presente regolamento, risulta, a seguito di un complemento di indagini, estranea ad irregolarità, la Commissione ne informa immediatamente coloro cui ha comunicato il nominativo ai sensi del presente regolamento. Tale persona non verrà più considerata implicata nell'irregolarità in questione sulla base della prima notifica.
CAPO V
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 12
Abrogazione
1. Il regolamento (CEE) n. 595/91 è abrogato a decorrere dal 1o gennaio 2007.
2. I riferimenti al regolamento (CEE) n. 595/91 devono intendersi come riferimenti fatti al presente regolamento secondo la tavola di concordanza di cui all'allegato.
Articolo 13
Disposizione transitoria
1. Gli Stati membri trasmettono alla Commissione le informazioni di cui all'articolo 5 del presente regolamento per le irregolarità comunicate anteriormente al 1o gennaio 2007 ai sensi del regolamento (CEE) n. 595/91 ancora in corso di esame da parte delle autorità nazionali.
2. Per i casi aventi incidenza finanziaria inferiore a 10 000 EUR gli Stati membri possono presentare un'unica comunicazione finale.
Articolo 14
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2007.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 14 dicembre 2006.