31960R0011
P 052/1121
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ № 11 НА СЪВЕТА
относно премахване на дискриминацията при определяне на транспортните тарифи и условия в изпълнение на член 79, параграф 3 от Договора за създаване на Европейската икономическа общност
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 79 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет,
като има предвид, че член 79, параграф 3 изисква от Съвета да определи правила за премахване, по отношение на транспорта в рамките на Общността, на формите на дискриминация посочени в член 79, параграф 1;
като има предвид, че подобно премахване изисква въвеждането на забрана за гореспоменатите форми на дискриминация, включително и определянето чрез тарифи, или по друг начин, на цени на превозите и условия, които при прилагането им представляват дискриминация;
като има предвид, че е възможно да се извършват проверки на прилаганите цени на превози и съответни условия за тях, както и да се открива наличието на дискриминация, само ако превозвачите и представителите им отговарящи за превозите на товари се задължат да предоставят необходимата информация под формата на транспортни документи, позволяващи бързи и своевременни проверка;
като има предвид, че за да се гарантира спазване на настоящите разпоредби следва да се приеме система от наказания, като тези наказания следва да подлежат на обжалване пред Съда на Европейските общности, който разполага с неограничена юрисдикция, предвидена в член 172 от Договора,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Разпоредбите на настоящия регламент се прилагат за превозите на всички видове товари по железопътната, шосейната и вътрешноводната мрежи, в рамките на Общността, с изключение на товарите описани в приложения I и III от Договора за създаване на Европейската Общност за въглища и стомана.
Член 2
1. Разпоредбите на настоящия регламент се прилагат за всякакви превози на товари изпратени от или до определена точка в рамките на територията на държава-членка, включително и превози осъществявани между държавите-членки и трети или асоциирани държави.
2. Настоящият регламент се прилага само и единствено за тези части от превоза, които се осъществяват в Общността.
3. Настоящият регламент се прилага и за тези части от превозите по железопътната, шосейна или вътрешноводна мрежи, когато товарите се превозват по други транспортни средства и през други части от превозите.
Член 3
Когато превозът, уреден в един единствен договор, се извършва от няколко превозвача последователно, всеки един превозвач е обвързан от разпоредбите на настоящия регламент за тази част от превозите, която осъществява.
Член 4
1. При превози, осъществявани в рамките на Общността, се забранява всякаква дискриминация от страна на превозвачи под формата на различни цени и различни условия при превоза на едни и същи товари през еднакви транспортни пътища и връзки, въз основа на произхода на въпросните товари или направлението им.
Настоящата забрана не засяга валидността на частноправни договори.
2. Също така се забранява определянето, било чрез тарифа или по друг начин, на транспортни цени и такси, които при прилагането си биха представлявали форма на дискриминация по смисъла на параграф 1.
3. Забраните установени в настоящия член влизат в сила от 1 юли 1961 г.
Член 5
1. Преди 1 юли 1961 г. правителствата съобщават на Комисията тарифни, формални или други споразумения върху цените на превозите и свързаните с тях условия, действащи в техните държави, когато цените и условията за превоз на едни и същи товари по едни и същи дестинации, се различават на основание страна на произход или на направление на въпросните товари. Когато впоследствие се приемат някакви мерки от този вид, Комисията се известява незабавно.
2. Преди 1 юли 1961 г. транспортните предприятия предоставят на правителствата си цялата информация по отношение на съществуващите тарифи, както и формални или други споразумения относно транспортните такси и условията, посочени в предходната алинея, както и се задължават да ги известяват незабавно за всички мерки от този вид приети от тях.
3. Разпоредбите на настоящия член се прилагат за превоза на товари изпращани от или до определена точка на територията на държава-членка.
Член 6
1. За всяка една пратка товари в рамките на Общността се изисква задължително съставяне на документ, съдържащ следната информация:
-
име и адрес на товародателя,
-
естество и тегло на товарите,
-
място и дата на приемане на товарите за превоз,
-
място, до което се доставят товарите,
-
маршрут за превоз на товарите, или разстояние за превозване, когато тези фактори обосновават прилагане на различна цена от нормално изчисляваната,
-
гранично-пропускателни пунктове, когато има такива.
2. Транспортната документация се изготвя в две номерирани копия. Едно от копията придружава товарите, а другото се съхранява от превозвача за срок от две години, считано от датата на превоза, като документацията се води по реда на входящите номера. Това копие съдържа пълно описание на транспортните такси, така както са изчислени окончателно, включително и направени отстъпки или други фактори оказали влияние при определяне на транспортните такси и условия.
3. Когато съществуващата документация съдържа всички данни по реда на параграф 1,както и във връзка с архивната и счетоводна система на превозвача, позволява извършването на пълна проверка на транспортните такси и условия, така че да се премахнат или избегнат споменатите в член 79, параграф 1 от Договора форми на дискриминация, превозвачите не се задължават да въвеждат нови документи.
4. Превозвачът е отговорен за правилното изготвяне и попълване на транспортната документация.
Член 7
1. Разпоредбите на член 6 влизат в сила на 1 юли 1961 г.
2. Комисията има право преди тази дата, чрез регламент, издаден след консултации със Съвета, да отложи за някои класове транспорт влизането в сила на настоящия Регламент и таксите за превози да се определят след това, но не по-късно от 1 януари 1964 г.
Член 8
Разпоредбите на член 6 не се прилагат:
a)
при превози на товари, които не надхвърлят пет метрични тона общо тегло и изпращани от един изпращач до един единствен получател;
б)
при превози на товари в границите на държава-членка на разстояние, което като цяло не надхвърля сто километра;
в)
при превози на товари между държави-членки на разстояние, което като цяло не надхвърля тридесет километра.
Член 9
Разпоредбите на член 6 не се прилагат за превози на товари от предприятия за собствени нужди, при следните условия:
-
товарите се превозват от превозно средство собственост на, или закупено на лизинг, от страна на предприятието и управлявано от негови служители,
-
превозът задължително е спомагателна дейност към цялостната дейност на предприятието,
-
превозваните товари задължително са собственост на предприятието, или са продадени, закупени, заети, наети, отдадени под наем или наети, произведени, преработени или поправени от самото предприятие,
-
превозът има за цел пренасянето на товарите до, или от предприятието, или преместването им, вътре в предприятието, или извън него за негови собствени нужди.
Член 10
Ако до 1 юли 1963 г. не се изработят правила, съгласно разпоредбите на член 74 и в изпълнение на член 75 от Договора, за публичност на транспортните цени и условия, следва да се приемат решения относно естеството, формата и обхвата на тази публичност, заедно с всички съответни мерки предвидени в рамките на член 79, параграфи 1 и 3 от Договора, като се отчита факта, че подобни решения и мерки задължително са съобразни с общата транспортна политика.
Член 11
1. Без да се засягат разпоредбите на член 5 от настоящия регламент, при поискване от страна на Комисията, правителствата и предприятията, предоставят всяка допълнителна информация, необходима във връзка с определена тарифа, или формално или друго споразумение касаещо транспортните цени и условия.
2. Комисията може да определи краен срок за предоставяне на тази информация, който не може да е по-кратък от един месец.
3. Ако Комисията изиска от определено предприятие да предостави допълнителна информация, тя известява незабавно правителството на държавата-членка, на чиято територия се намира седалището на предприятието, като изпрати копие от искането за предоставяне на информация до правителството.
4. Информация може да бъде отказана, когато води до разкриването на факти, които държава-членка смята, че противоречат на основните интереси на нейната сигурност.
Член 12
1. Всеки един превозвач, който прилага различни цени и налага различни условия за превоза на едни и същи товари по едни и същи транспортни пътища и дестинации, като за целта се ръководи от държавата на произход или направление на въпросните товари, при поискване от страна на Комисията, представя доказателства, че подобно действие не нарушава разпоредбите на настоящия регламент.
2. Прилагането на различни цени и налагането на различни условия за превоз, не представлява нарушение на настоящия регламент, когато оказва влияние само на конкуренцията между превозвачите, или се дължи на условия пряко свързани с дейността им, били те технически или икономически, свързани с превоза през въпросната транспортна артерия.
Член 13
1. Спедитори и други посредници занимаващи се с превоза на товари, при поискване от страна на правителството им или от Комисията, предоставят съответната информация за услугите си, както и за цените и условията свързани с тях.
2. Настоящото изискване се прилага също така за преки доставчици на спомагателни услуги по превози, когато изплащаното им възнаграждение и това изплащано на превозвача са включени в една обща цена.
3. Разпоредбите на член 11, параграфи 2, 3 и 4 се прилагат при изискване на информация по реда на настоящия член.
Член 14
1. Държавите-членки са отговорни за извършване на проверки за съответствие на превозвачите с изискванията, наложени им от член 5, параграф 2 и членове 6 и 11 от настоящия регламент и задължението да предоставят информация по реда на член 13.
Те въвеждат необходимите за целта мерки преди 1 юли 1961 г. , след провеждане на необходимите консултации с Комисията.
2. Доколкото е необходимо с оглед прилагането на настоящия регламент, Комисията има право да изпраща свои служители или други експерти да извършват проверки за съответствие на предприятията с наложените им по силата на членове 5, 6, 11 и 13 от настоящия регламент задължения.
За тази цел, всеки упълномощен представител на Комисията разполага със следните права и пълномощия:
a)
да извършва проверки на счетоводните книги или други стопански документи на предприятията;
б)
да прави и взема копия или извадки от подобни счетоводни книги или стопански документи;
в)
да получават достъп до всякакви помещения, земи и моторни превозни средства на предприятията;
г)
да изискват обяснения по всякакви точки отнасящи се до счетоводните книги и записи на предприятията.
Упълномощените представители на Комисията упражняват правата си за извършване на проверки при представяне на съответния документ посочващ правомощията им по осъществяване на всякакви проверки съобразно разпоредбите на настоящия член. Те са длъжни да носят в себе си писмено разрешение определящо предприятието, което следва да се инспектира и целите на тази проверка. Подробности от писменото разрешение и статута на отговарящото за носенето му и извършване на проверката лице, се съобщават предварително на съответната държава-членка.
Служителите на тази държава, имат право при поискване от нейна страна или при поискване от страна на Комисията, да подпомагат упълномощените представители на Комисията при изпълнение на задачите им.
Когато определено предприятие откаже провеждането на проверки по реда на настоящия Регламент, въпросната държава-членка предоставя на упълномощения представител на Комисията помощ и съдействие до степен необходима за целите на извършване на проверките по реда на получените инструкции. Преди 1 юли 1961 .г и след провеждане на необходимите консултации с Комисията, държавите-членки приемат необходимите мерки.
3. Всяко едно лице извършващо проверки съгласно настоящия член задължително спазва изискванията за професионална тайна по реда на член 214 от Договора.
Член 15
1. Без да се засягат разпоредбите на член 79, параграф 4 от Договора, Комисията и държавите-членки задължително гарантират поверителност на предоставените им данни по силата на членове 5,11,13 и 14.
2. Освен ако Съветът единодушно реши друго, така получената информация може да се използва само и единствено в изпълнение на настоящия регламент.
Член 16
След консултации с Комисията, държавите-членки, в срока установен в член 14, параграф 1 определят съответните наказания спрямо:
a)
превозвачи, които са избегнали контролни мерки съгласно член 5, параграф 2 и член 6;
б)
предприятия, които след изрично искане до тях, не предоставят на правителствата си информацията, определена в членове 11 и 13 в рамките на установения срок;
в)
предприятия, които умишлено предоставят невярна информация на правителствата си.
Член 17
1. Когато такова предприятие не предостави информацията, изисквана от Комисията по реда на членове 11 и 13 в рамките на определения срок или умишлено предостави невярна информация, Комисията може, в съответствие с член 79, параграф 3, втора алинея от Договора, да вземе решение да наложи глоба от не повече от 500 отчетни единици на въпросното предприятие, както и да посочи дата за предоставяне на изискваната информация. Когато това предприятие не може да предостави информацията на определената дата, решението може да се повтори.
2. Все пак подобни глоби могат да се налагат само когато искането за информация е предоставено под формата на решение, отнасящо се изрично до наказанията, предвидени в настоящия член.
Член 18
1. Ако Комисията се увери, че е налице дискриминация по смисъла на член 79, параграф 1 от Договора, тя може за всеки конкретен случай на дискриминация и като взема решение както е предвидено в член 79, параграф 4, да наложи на отговорния превозвач наказание, което не може да надхвърля двадесет пъти получената, искана или посочена такса за самия превоз.
2. Ако дискриминацията, по смисъла на член 79, параграф 1 от Договора продължава независимо от решението от страна на Комисията, разпореждащо нейното преустановяване, Комисията може да наложи на отговорния превозвач за всеки един случай на доказана дискриминация и съобразно член 79, параграф 4 от Договора, глоба в размер до 10 000 отчетни единици.
3. Преди да наложи глоба по силата на член 17 от настоящия регламент, Комисията се консултира с всички заинтересовани държави-членки, които получават копия от цялата събрана документация и доказателствен материал във връзка с провежданото разследване от страна на Комисията по реда на член 79, параграф 4 от Договора. Всяка една от консултираните държави-членки има право да потърси мнението на независима национална институция и да отговори в срок от два месеца.
Член 19
Решение взето по реда на членове 17 и 18 от настоящия регламент нямат наказателноправен характер.
Член 20
Преди вземане на решение, съгласно членове 17 и 18, заинтересованото предприятие се известява за предложените мерки.
За да предаде съответната информация, Комисията, изпраща копия от решенията взети по реда на членове 17 и 18 до заинтересованите държави-членки.
Член 21
По смисъла на предходните членове, отчетна единица е използваната единица при съставяне на бюджета на Общността, както е предвидено в членове 207 и 209 от Договора.
Член 22
Всички предприятия, чиито статут се урежда по публичното или частното право, носят отговорност за действията на служителите си по отношение на прилагане на разпоредбите на настоящия регламент. Настоящата разпоредба се отнася и до всички наказания предвидени в настоящия регламент.
Член 23
Наказанията, налагани от Комисията по силата на членове 17 и 18 се прилагат по начина определен в член 192 от Договора. Сумите, събрани при изпълнение на решения за налагане на наказания се изплащат на Европейската икономическа общност и се осчетоводяват като приход в нейния бюджет.
Член 24
Когато една държава-членка подаде заявление по силата на член 79, параграф 4 от Договора, изискващо разследване на случай, който се счита за дискриминация, заявлението изрично посочва причините на които се основава.
Член 25
1. Преди постановяване на решение или налагане на наказание по силата на член 18 от настоящия регламент, Комисията изслушва обясненията на заинтересованото лице или на неговия упълномощен представител; тя може да назначи някой от служителите си да изслушва подобни обяснения.
2. Съгласно член 172 от Договора, Съдът на Европейските общности разполага с неограничена юрисдикция относно всяко едно наказание или глоба, наложени по реда на членове 17 и 18. Комисията не може да изисква налагане на наказание до изтичане на допустимия срок за обжалване.
Член 26
Комисията взема всички необходими мерки за изпълнение на настоящия регламент.
Настоящия регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 юни 1960 година.
REGOLAMENTO N. 11 riguardante l'abolizione di discriminazioni nel campo dei prezzi e delle condizioni di trasporto emanato in applicazione dell'articolo 79, paragrafo 3 del Trattato che istituisce la Comunità Economica Europea
IL CONSIGLIO DELLA COMUNITÀ ECONOMICA EUROPEA,
visto il Trattato che istituisce la Comunità Economica Europea, e segnatamente l'articolo 79,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Comitato economico e sociale,
considerando che, in virtù dell'articolo 79, paragrafo 3, il Consiglio deve stabilire una regolamentazione intesa a garantire nel traffico interno della Comunità l'abolizione delle discriminazioni di cui all'articolo 79, paragrafo 1º;
considerando che per garantire tale abolizione è necessario vietare tali discriminazioni, compresa la fissazione di tariffe o, in qualsiasi forma, di prezzi e condizioni di trasporto la cui applicazione costituirebbe discriminazione;
considerando che per permettere la verifica dei prezzi e delle condizioni di trasporto praticati e l'identificazione delle discriminazioni eventuali, i vettori e intermediari devono essere tenuti a fornire le informazioni necessarie e a stabilire un documento di trasporto che permetta di verificarle, nonchè ad accettare un controllo;
considerando infine che un sistema di sanzioni deve garantire, sotto il controllo giurisdizionale anche di merito della Corte di Giustizia di cui all'articolo 172 del Trattato, l'osservanza di dette prescrizioni;
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Le disposizioni del presente Regolamento si applicano a tutti i trasporti di merci per ferrovia, su strada e per vie navigabili, effettuati all'interno della Comunità, fatta eccezione per i trasporti delle merci indicate negli allegati I e III del Trattato che istituisce la Comunità Europea del Carbone e dell'Acciaio.
Articolo 2
1. Le disposizioni del presente Regolamento si applicano a tutti i trasporti per i quali il luogo di partenza o di destinazione delle merci trasportate si trovi nel territorio di uno Stato membro, ivi compresi i trasporti tra gli Stati membri e i paesi terzi o associati.
2. Le disposizioni del presente Regolamento si applicano soltanto ai tratti di percorso all'interno della Comunità.
3. Esse si applicano ai percorsi per ferrovia, su strada e per vie navigabili anche nel caso in cui le merci siano trasportate su altri tratti del percorso con altri modi di trasporto.
Articolo 3
Quando un trasporto regolato da un contratto unico è effettuato da vettori successivi, ogni vettore è soggetto, per il suo percorso, alle disposizioni del presente Regolamento.
Articolo 4
1. Nel traffico interno della Comunità sono vietate le discriminazioni consistenti nell'applicazione, da parte di un un vettore, di prezzi e condizioni di trasporto differenti per le stesse merci e per le stesse relazioni di traffico e fondati sul paese d'origine o di destinazione dei prodotti trasportati.
Questo divieto non pregiudica la validità dei contratti di diritto privato.
2. È vietato altresì di stabilire tariffe o di fissare, in qualisiasi forma, prezzi e condizioni di trasporto la cui applicazione costituirebbe una discriminazione ai sensi del paragrafo 1 del presente articolo.
3. I divieti di cui al presente articolo hanno vigore dal 1º luglio 1961.
Articolo 5
1. I Governi sono tenuti a segnalare alla Commissione - anteriormente al 1º luglio 1961 - le tariffe, le convenzioni, gli accordi sui prezzi e sulle condizioni di trasporto vigenti nei rispettivi paesi che, per le stesse relazioni di traffico e per le stesse merci, comportino, all'interno della Comunità, prezzi e condizioni di trasporto differenti a seconda del paese d'origine o di destinazione di queste merci. Dovrà del pari essere segnalata senza indugio alla Commissione ogni misura analoga che fosse adottata successivamente.
2. Le imprese di trasporto sono tenute a fornire ai rispettivi Governi, anteriormente al 1º gennaio 1961, ogni utile informazione relativa alle tariffe, convenzioni, accordi sui prezzi e sulle condizioni di trasporto di cui al paragrafo 1 del presente articolo e a segnalare loro senza indugio ogni analoga misura che fosse adottata successivamente.
3. Le disposizioni del presente articolo si applicano ai trasporti il cui luogo di partenza o di arrivo si trovi nel territorio di uno Stato membro.
Articolo 6
1. Ogni trasporto effettuato all'interno della Comunità deve formare oggetto di un documento di trasporto che comprenda le seguenti indicazioni: - in nome e l'indirizzo del mittente,
- la natura ed il peso della merce,
- la località e la data di accettazione delle merci da trasportare,
- la località prevista per la riconsegna,
- l'instradamento o la distanza, in quanto tali elementi servano a giustificare un prezzo di trasporto diverso da quello normalmente applicabile,
- se del caso, i punti di transito di frontiera.
2. Il documento di trasporto deve essere redatto in duplice esemplare ed essere numerato. Un esemplare deve accompagnare la merce, il secondo deve essere conservato dal vettore per un periodo di due anni a partire dalla data del trasporto e deve essere classificato per ordine numerico. Quest'ultimo esemplare deve indicare i prezzi definitivi di trasporto sotto qualsiasi forma, le altre spese e, se del caso, gli abbuoni ed ogni altra condizione che influisca sui prezzi e sulle condizioni di trasporto.
3. Quando i documenti esistenti comprendano tutte le indicazioni di cui al precedente paragrafo 1 e rendano possibile, unitamente al sistema di registrazione ed alla contabilità dei vettori, una verifica completa dei prezzi e delle condizioni di trasporto che permetta di eliminare o di evitare le discriminazioni previste al paragrafo 1 dell'articolo 79 del Trattato, i vettori non sono tenuti ad introdurre nuovi documenti.
4. Il vettore è responsabile della tenuta regolare dei documenti di trasporto.
Articolo 7
1. Le disposizioni dell'articolo 6 entreranno in vigore il 1º luglio 1961.
2. Tuttavia, per alcune categorie di trasporto da determinarsi, la Commissione entro tale data potrà differire la suddetta entrata in vigore al 1º gennaio 1964 al più tardi, mediante regolamento adottato previa consultazione del Consiglio.
Articolo 8
Le disposizioni dell'articolo 6 non si applicano: a) ai trasporti di merci indirizzate da un mittente ad uno stesso destinatario, quando il peso totale dell'invio non sia superiore a cinque tonnellate;
b) ai trasporti di merci nel traffico interno di uno Stato membro, effettuati su un percorso totale non superiore a cento chilometri;
c) ai trasporti di merci tra gli Stati membri, effettuati su un percorso totale non superiore a trenta chilometri.
Articolo 9
Le disposizioni dell'articolo 6 non si applicano ai trasporti di merci effettuati da un'impresa per le proprie esigenze, nei casi in cui ricorrano le condizioni seguenti: - i trasporti siano effettuati con mezzi appartenenti all'impresa o acquistati a credito e guidati dal personale dell'impresa,
- il trasporto costituisca soltanto un'attività accessoria nel quadro complessivo dell'attività dell'impresa,
- le merci trasportate appartengano all'impresa o siano state da essa vendute, acquistate, date o prese in prestito, date o prese in affitto, prodotte, trasformate o riparate,
- il trasporto serva a far affluire le merci all'impresa, o a spedirle dall'impresa stessa, oppure a spostarle tanto all'interno quanto all'esterno dell'impresa per esigenze aziendali.
Articolo 10
Qualora la pubblicità dei prezzi e delle condizioni di trasporto non abbia formato oggetto, anteriormente al 1º luglio 1963, di una regolamentazione adottata nell'ambito dell'articolo 74 e in applicazione dell'articolo 75 del Trattato, saranno prese delle decisioni relative alla natura, alla forma e all'estensione di detta pubblicità, nonchè ogni altra utile disposizione, entro i limiti e le condizioni dell'articolo 79, paragrafi 1 e 3 del Trattato, tenendo conto che dovranno comunque inquadrarsi nella politica comune dei trasporti.
Articolo 11
1. Fatta salva l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 5 del presente Regolamento, i Governi e le imprese sono tenuti, su richiesta della Commissione, a fornire ogni necessaria informazione supplementare riguardo alle tariffe, alle convenzioni ed accordi sui prezzi e condizioni di trasporto.
2. La Commissione può fissare un termine di almeno un mese per la comunicazione di dette informazioni.
3. Se la Commissione chiede ad un'impresa di fornirle delle informazioni, è tenuta ad informarne immediatamente il Governo dello Stato membro in cui si trovi la sede dell'impresa stessa, inviandogli copia della richiesta d'informazioni.
4. Un'informazione può essere rifiutata qualora essa comporti la divulgazione di fatti la cui comunicazione, secondo il parere di uno Stato membro, sia contraria, agli interessi essenziali della sua sicurezza.
Articolo 12
1. Su richiesta della Commissione, i vettori che applicano per le stesse merci e per le stesse relazioni di traffico, prezzi e condizioni di trasporto differenti a seconda del paese di origine o di destinazione dei prodotti trasportati, sono tenuti a giustificare che questo modo di agire non costituisce una violazione alle disposizioni del presente Regolamento.
2. Non costituisce violazione alle disposizioni del presente Regolamento l'applicazione di prezzi e di condizioni di trasporto differenti che derivino soltanto dalla situazione di concorrenza tra vettori o da caratteristiche tecniche o economiche di esercizio specifiche dei trasporti effettuati nel traffico in questione.
Articolo 13
1. I commissionari e gli intermediari di trasporto sono tenuti a fornire, su richiesta dei loro Governi o della Commissione, ogni informazione relativa alle prestazioni effettuate ed ai prezzi e condizioni applicati.
2. A quest'obbligo sono sottoposte anche le imprese che effettuano direttamente prestazioni accessorie di trasporto, purchè il loro compenso e quello dei vettori siano compresi in un prezzo globale.
3. Le disposizioni dell'articolo 11, paragrafi 2, 3 e 4, sono applicabili alle richieste d'informazioni di cui al presente articolo.
Articolo 14
1. Gli Stati membri assicurano il controllo dell'esecuzione degli obblighi imposti ai vettori dall'articolo 5, paragrafo 2, e dagli articoli 6 e 11 del presente Regolamento, nonchè dell'obbligo di comunicazione previsto dall'articolo 13.
A tal fine essi adottano i provvedimenti necessari, previa consultazione della Commissione, anteriormente al 1º luglio 1961.
2. In quanto l'esecuzione del presente Regolamento lo renda necessario, la Commissione può affidare missioni di controllo ai propri agenti o ad esperti, perchè verifichino e sorveglino l'esecuzione degli obblighi imposti alle imprese ai sensi degli articoli 5, 6, 11 e 13 del presente Regolamento.
A tal fine, i mandatari della Commissione godono delle facoltà e dei poteri seguenti: a) verificare i libri e gli altri documenti professionali delle imprese,
b) fare copie o estratti, in loco, di tali libri e documenti,
c) avere accesso a tutti i locali, terreni e veicoli delle imprese,
d) esigere ogni chiarimento relativo ai libri ed ai documenti.
I mandatari della Commissione esercitano tali facoltà e poteri su presentazione di un lasciapassare dal quale risulti che essi sono incaricati di procedere, nella misura necessaria, a dei controlli in base alla presente disposizione. Essi devono essere muniti di un ordine di missione in cui siano indicati l'impresa e l'oggetto del controllo. L'ordine di missione e la qualifica delle persone incaricate di eseguirla sono debitamente notificati in precedenza allo Stato interessato.
Degli agenti di questo Stato possono, su richiesta dello Stato stesso o della Commissione, assistere i mandatari della Commissione nello svolgimento della loro missione.
Se un'impresa si oppone al controllo previsto dal presente Regolamento, lo Stato interessato è tenuto a fornire l'aiuto e l'appoggio necessari ai mandatari della Commissione, al fine di permetter loro di svolgere le missioni di controllo di cui sono incaricati. A tal fine gli Stati membri, previa consultazione della Commissione, adottano i necessari provvedimenti anteriormente al 1º luglio 1961.
3. Tutte le persone che prendono parte alle operazioni di controllo di cui al presente articolo sono vincolate dal segreto professionale, conformemente all'articolo 214 del Trattato.
Articolo 15
1. Fatta salva l'applicazione delle disposizioni di cui al paragrafo 4 dell'articolo 79 del Trattato, la Commissione e gli Stati membri curano che a tutti i fatti venuti a loro conoscenza a norma degli articoli 5, 11, 13 e 14 si dia un carattere di riservatezza.
2. Salvo unanime contraria decisione del Corsiglio le informazioni così ottenute non possono essere utilizzate che per l'esecuzione del presente Regolamento.
Articolo 16
Previa consultazione della Commissione ed entro il termine previsto dall'articolo 14, paragrafo 1, gli Stati membri stabiliscono le sanzioni appropriate applicabilli: a) ai vettori che si siano sottratti alle misure di controllo di cui all'articolo 5, paragrafo 2, e all'articolo 6;
b) alle imprese che, dopo essere state richieste, non abbiano fornito al loro Governo entro il termine stabilito le informazioni di cui agli articoli 11 e 13;
c) alle imprese che abbiano scientemente fornito informazioni false al loro Governo.
Articolo 17
1. Se l'impresa non fornisce entro il termine stabilito le informazioni richieste dalla Commissione a norma degli articoli 11 e 13, ovvero se scientemente le fornisce false informazioni, la Commissione può, conformemente all'articolo 79, paragrafo 3, comma 2 del Trattato, prendere nei suoi confronti una decisione che comporti una sanzione fino ad un massimo di cinquecento unità di conto e fissare un nuovo termine per la comunicazione delle informazioni richieste. Quando l'impresa non abbia fornito dette informazioni allo scadere del nuovo termine, la decisione può essere rinnovata.
2. Tuttavia, dette sanzioni possono essere inflitte soltanto qualora la richiesta d'informazioni sia stata presentata in forma di decisione contenente un riferimento esplicito alle sanzioni previste dal presente articolo.
Articolo 18
1. La Commissione, accertata l'esistenza di una discriminazione ai sensi dell'articolo 79, paragrafo 1 del Trattato, può, per ogni caso di discriminazione e nell'ambito delle decisioni previste dall'articolo 79, paragrafo 4, infliggere al vettore responsabile una sanzione fino ad un massimo di venti volte il prezzo del trasporto percepito o richiesto.
2. Se una discriminazione ai sensi dell'articolo 79, paragrafo 1 del Trattato sussiste nonostante una diffida della Commissione, quest'ultima può, per ogni caso di discriminazione e conformemente all'articolo 79, paragrafo 4 del Trattato, infliggere al vettore responsabile una sanzione fino ad un massimo di diecemila unità di conto.
3. Prima di infliggere una sanzione secondo il disposto dell'articolo 17, la Commissione consulta ogni Stato membro interessato al quale comunica copia di tutti i documenti e gli elementi d'informazione raccolti nel quadro dell'esame cui ha proceduto in applicazione dell'articolo 79, paragrafo 4 del Trattato. Ogni Stato membro consultato può richiedere il parere di una autorità nazionale indipendente e deve fornire una riposta entro un termine di due mesi.
Articolo 19
Le decisioni prese a norma degli articoli 17 e 18 non hanno un carattere penale.
Articolo 20
La decisione da prendere in applicazione degli articoli 17 e 18 è preceduta da una notifica, all'impresa interessata della misura prevista.
La Commissione trasmette agli Stati membri interessati, per conoscenza, copia delle decisioni prese sulla base degli articoli 17 e 18.
Articolo 21
Per l'applicazione dei precedenti articoli, l'unità di conto è quella adottata per la formazione del bilancio della Comunità, a norma degli articoli 207 e 209 del Trattato.
Articolo 22
Le imprese, siano esse di diritto pubblico o di diritto privato, sono responsabili degli atti dei loro agenti per quanto riguarda l'esecuzione del presente Regolamento. Questa disposizione si applica anche per quanto riguarda le sanzioni previste dal presente Regolamento.
Articolo 23
Le sanzioni inflitte dalla Commissione a norma degli articoli 17 e 18 sono applicate nelle condizioni previste dall'articolo 192 del Trattato. Le somme percepite in esecuzione delle decisioni con le quali tali sanzioni vengono inflitte, sono versate alla Comunità Economica Europea e figurano tra le entrate del suo bilancio.
Articolo 24
Quando, sulla base dell'articolo 79, paragrafo 4 del Trattato, uno Stato membro richieda l'esame di un caso che ritiene discriminatorio, esso deve motivare la sua richiesta.
Articolo 25
1. Prima di prendere una decisione o di infliggere una sanzione ai sensi dell'articolo 18 del presente Regolamento, la Commissione ascolta i chiarimenti dell'interessato o di suo rappresentante ; essa può delegare uno dei propri agenti a ricevere tali chiarimenti.
2. In applicazione dell'articolo 172 del Trattato, è attribuita alla Corte di Giustizia una competenza giurisdizionale anche di merito per ogni sanzione inflitta in virtù degli articoli 17 e 18. La Commissione può dare esecuzione alla sanzione soltanto dopo lo scadere del termine per la proposizione del ricorso.
Articolo 26
La Commissione è incaricata di prendere i provvedimenti necessari per l'esecuzione del presente Regolamento.
Il presente Regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 27 giugno 1960.