31999R1257
L 160/80
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1257/1999 НА СЪВЕТА
от 17 май 1999 година
относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (4),
като взе предвид становището на Сметната палата (5),
(1)
като има предвид, че общата политика за развитие на селските райони следва да придружава и допълва останалите инструменти на Общата селскостопанска политика и по този начин да допринесе за постигането на целите на тази политика, определени в член 33, параграф 1 от Договора;
(2)
като има предвид, че съгласно член 33, параграф 2, буква а) от Договора при изработването на Общата селскостопанска политика и специалните методи за нейното прилагане следва да се отчете специфичният характер на селскостопанската дейност, произтичащ от социалната структура на селското стопанство и от структурната и природната неравнопоставеност между различните селскостопански райони;
(3)
като има предвид, че съгласно член 159 от Договора при прилагането на общите политики следва да бъдат отчетени целите, определени в членове 158 и 160 относно общата политика на икономическа и социална кохезия, и да се допринася за тяхното постигане; като има предвид, че мерките за развитие на селските райони трябва да допринасят за тази политика в районите с изоставащо развитие (цел № 1) и в районите, изправени пред структурни затруднения (цел № 2), определени от Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно установяване на общи разпоредби относно структурните фондове (6);
(4)
като има предвид, че мерките, насочени към подпомагане на подобряването на земеделските структури, са въведени в Общата селскостопанска политика още през 1972 г.; като има предвид, че в продължение на близо две десетилетия са правени опити за интегриране на селскостопанската структурна политика в по-широкия икономически и социален контекст на селските зони; като има предвид, че реформата в политиката от 1992 г. подчерта екологичното измерение на селското стопанство като най-голям ползвател на земя;
(5)
като има предвид, че политиката за селските райони понастоящем се осъществява посредством поредица от комплексни инструменти;
(6)
като има предвид, че през последните години селското стопанство трябва да се приспособи към новата действителност и към промените, произтичащи от развитието на пазара, пазарната политика, търговските правила, изискванията и предпочитанията на потребителите и следващото разширяване на Общността; като има предвид, че тези промени ще засегнат не само селскостопанските пазари, но също и местните икономики в селските райони най-общо; като има предвид, че политиката на развитие на селските райони трябва да цели възстановяването и засилването на конкурентоспособността на селските зони и следователно да допринася за запазването и създаването на работни места в тези зони;
(7)
като има предвид, че това развитие трябва да бъде насърчавано и подпомагано посредством реорганизация и опростяване на съществуващите инструменти за развитие на селските райони;
(8)
като има предвид, че тази реорганизация трябва да държи сметка за опита, придобит при прилагането на съществуващите инструменти, и да се основава на инструментите, прилагани съгласно настоящите приоритетни цели, насърчаващи развитието на селските райони чрез ускоряване на адаптирането на селските структури в рамките на реформата в Общата селскостопанска политика и улесняване на развитието и структурното адаптиране на селските зони (цели № 5а и № 5б), определени в Регламент (ЕИО) № 2052/88 на Съвета от 24 юни 1988 г. относно задачите на структурните фондове и тяхната ефективност и за координиране на техните дейности помежду им и с операциите на Европейската инвестиционна банка и на останалите съществуващи финансови инструменти (7) и в Регламент (ЕИО) № 4256/88 на Съвета от 19 декември 1988 г. относно установяване на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2052/88 за Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Ориентиране“ (8), и мерките, въведени като съпътстващи мерки към реформата в Общата селскостопанска политика от 1992 г. с Регламент (ЕИО) № 2078/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. относно методите за селскостопанско производство, съвместими с изискванията за опазване на околната среда, както и за поддържане на природното пространство (9), с Регламент (ЕИО) № 2079/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. за установяване на общностен режим на помощи за ранно пенсиониране в селското стопанство (10) и с Регламент (ЕИО) № 2080/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. относно установяване на общностен режим на помощи за мерките по отношение на горите в селското стопанство (11);
(9)
като има предвид, че в рамките на една реформирана политика за развитие на селските райони следва да се обхване съвкупността от селски райони на Общността;
(10)
като има предвид, че трите съпътстващи мерки, установени с реформата на Общата селскостопанска политика от 1992 г. (агроекология, ранно пенсиониране и залесяване), следва да бъдат допълнени с режим в полза на необлагодетелстваните зони и на зоните, изправени пред екологични трудности;
(11)
като има предвид, че е важно останалите мерки за развитие на селските райони да бъдат включени в програмите за интегрирано развитие в полза на районите от цел № 1 и да станат част от програмите в полза на районите от цел № 2;
(12)
като има предвид, че е целесъобразно мерките за развитие на селските райони да придружават и допълват пазарните политики в селските зони;
(13)
като има предвид, че е необходимо подпомагането на развитието на селските райони от ФЕОГА да се основава върху единна правна рамка, която да определя мерките, които могат да се ползват от подпомагане, техните цели и критериите за допускане;
(14)
като има предвид, че отчитайки разнообразието на селските зони на Общността, е целесъобразно политиката на развитие на селските райони да прилага принципа на субсидиарност; като има предвид, че следователно тази политика трябва да бъде възможно най-децентрализирана и да поставя ударението върху участието и върху подхода отдолу нагоре; като има предвид, че е важно критериите за допускане до помощи за развитие на селските райони да не надвишават необходимото за осъществяване на целите на политиката за развитие на селските райони;
(15)
като има предвид все пак, че съгласуваността с другите инструменти на Общата селскостопанска политика и с другите политики на Общността означава, че основните критерии за допускане до подпомагане се определят на общностно равнище; като има предвид по-специално, че неоправданото изкривяване на конкуренцията, произтичащо от мерките за развитие на селските райони, следва да се избягва;
(16)
като има предвид, че за гарантиране на гъвкавост и за опростяване на законодателството Съветът предоставя всички необходими правомощия по изпълнение на Комисията в съответствие с член 202, трето тире от Договора;
(17)
като има предвид, че селскостопанската структура в Общността се характеризира със съществуването на голям брой земеделски стопанства, в които липсват структурни условия, годни да осигурят задоволителен доход и условия за живот на земеделските производители и техните семейства;
(18)
като има предвид, че общностните инвестиционни помощи имат за цел модернизирането на земеделските стопанства и подобряването на тяхната функционалност;
(19)
като има предвид, че изискванията на Общността относно допускането до инвестиционни помощи трябва да бъдат опростени в сравнение със съществуващите изисквания, определени с Регламент (ЕО) № 950/97 на Съвета от 20 май 1997 г. относно повишаването на ефективността на земеделските структури (12);
(20)
като има предвид, че предоставянето на специфични придобивки на младите земеделски производители може да улесни не само тяхното установяване, но също така и структурното адаптиране на техните стопанства след първоначалното им установяване;
(21)
като има предвид, че развитието и специализацията на селското стопанство изискват подходящо равнище на обща, техническа и икономическа подготовка на лицата, заети с дейности в селското и в горското стопанство, по-специално по отношение на нови методи в управлението, производството и маркетинга;
(22)
като има предвид, че специални усилия са необходими за обучение на земеделските производители и тяхното информиране за земеделски методи, съвместими с екологията;
(23)
като има предвид, че ранното пенсиониране в селското стопанство трябва да бъде насърчавано, за да се подобри функционалността на земеделските стопанства, като се държи сметка за придобития опит в прилагането на Регламент (ЕИО) № 2079/92;
(24)
като има предвид, че подпомагането на необлагодетелстваните зони трябва да способства за непрекъснатото използване на земеделска земя, за опазването на природното пространство, запазването и насърчаването на устойчиви селскостопански системи;
(25)
като има предвид, че необлагодетелстваните зони трябва да бъдат класифицирани въз основа на общи критерии;
(26)
като има предвид, че няма необходимост от по-нататъшна класификация на необлагодетелстваните зони на общностно равнище;
(27)
като има предвид, че изискванията относно допускането до компенсаторни обезщетения трябва да бъдат определени с оглед гарантиране на ефективността на този режим на подпомагане и за гарантиране на постигането на неговите цели;
(28)
като има предвид, че, поради ограниченията относно използването на земеделските земи в зони с екологични рестрикции може да възникне необходимост от подпомагане на земеделските производители за решаване на техните специфични проблеми, произтичащи от въпросните ограничения;
(29)
като има предвид, че през следващите години следва да се предостави важна роля на агроекологичните инструменти за подпомагане на устойчивото развитие на селските зони и да се отговори на нарастващите изисквания на обществото по отношение на екологичните услуги;
(30)
като има предвид, че съществуващото агроекологично подпомагане съгласно Регламент (ЕИО) № 2078/92 трябва да бъде продължено за някои целеви екологични мерки, като се държи сметка за придобития опит в прилагането на този режим, подробно описан в доклад на Комисията, представен съгласно член 10, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2078/92;
(31)
като има предвид, че режимът на агроекологично подпомагане трябва да продължи да насърчава земеделските производители да бъдат в услуга на обществото като цяло чрез въвеждане или продължаване на земеделските практики, съвместими с нарастващите нужди от опазване и подобряване на околната среда, природните ресурси, почвата и генетичното разнообразие, както и от запазване на ландшафта и природното пространство;
(32)
като има предвид, че подобряването в преработката и реализацията на селскостопанските продукти трябва да се насърчава чрез подпомагане на инвестициите в тази област;
(33)
като има предвид, че това подпомагане може до голяма степен да се основава на съществуващите условия, понастоящем установени с Регламент (ЕО) № 951/97 на Съвета от 20 май 1997 г. относно подобряването на условията за преработка и реализация на селскостопанските продукти (13);
(34)
като има предвид, че следва да се гарантира, че тези инвестиции са осъществими и земеделските производители участват в икономическите придобивки от провежданото действие;
(35)
като има предвид, че горското стопанство е неразделна част от развитието на селските райони и мерките по отношение на горското стопанство трябва да бъдат включени в режима на подпомагане на развитието на селските райони; като има предвид, че подпомагането на горското стопанство трябва да избягва изкривяването на конкуренцията и следва да бъде без отражение по отношение на пазара;
(36)
като има предвид, че мерките по отношение на горското стопанство следва да бъдат приети в контекста на ангажиментите, поети от Общността и държавите-членки на международно равнище, и да се базират на програмите за горите на държавите-членки; като има предвид, че тези мерки трябва също така да отчитат и специфичните проблеми на промените в климата;
(37)
като има предвид, че мерките по отношение на горското стопанство трябва да се основават на мерките, предприети съгласно съществуващите режими, установени с Регламент (ЕИО) № 1610/89 на Съвета от 29 май 1989 г. относно определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 4256/88 по отношение на плана за развитие и оптимално използване на горите в селските зони на Общността (14) и с Регламент (ЕИО) № 867/90 на Съвета от 29 март 1990 г. относно подобряване на условията за преработка и реализация на горските продукти (15);
(38)
като има предвид, че залесяването на земеделските земи е от особено значение както от гледна точка на използването на почвата и за околната среда, така и като принос към увеличаването на определени горски ресурси; като има предвид, че съществуващото подпомагане на залесяването съгласно Регламент (ЕИО) № 2080/92 следва да бъде продължено, като се държи сметка за опита, придобит в прилагането на този режим, подробно описан в доклад на Комисията, представен в съответствие с член 8, параграф 3 от него;
(39)
като има предвид, че следва да се предоставят плащания за дейности по опазване и подобряване на екологичната стабилност на горите в някои зони;
(40)
като има предвид, че следва да се предоставят помощи за други мерки, свързани със селскостопанските дейности и тяхното преобразуване; като има предвид, че следва да се определи списък от мерки въз основа на опита и като се отчита необходимостта от това, развитието на селските райони да бъде поставено отчасти на основата на неселскостопански дейности и услуги, така че да бъде обърната тенденцията към икономически и социален упадък и обезлюдяване на селските райони; като има предвид, че мерките за премахване на неравенството и насърчаването на равните възможности за мъжете и жените трябва да бъдат подпомогнати;
(41)
като има предвид, че търсенето от страна на потребителите на биологично произведени селскостопански продукти и храни се увеличава; като има предвид, че по този начин се създава нов пазар за селскостопански продукти; като има предвид, че биологичното земеделие подобрява устойчивия характер на селскостопанските дейности и по този начин допринася за постигане на общите цели на настоящия регламент; като има предвид, че специфичните мерки за подпомагане на развитието на селските райони могат да се отнасят до производството, преработката и реализацията на биологично произведени селскостопански продукти;
(42)
като има предвид, че мерките за развитие на селските райони, които се допускат до помощи от Общността, трябва да бъдат в съответствие с общностното право и да са в съответствие с други общностни политики и други инструменти на Общата селскостопанска политика;
(43)
като има предвид, че в рамките на настоящия регламент подпомагането трябва да бъде изключено за някои мерки, ползващи помощи по силата на други инструменти на Общата селскостопанска политика, и по-специално тези, попадащи в обхвата на режимите за подпомагане съгласно общата организация на пазара, с изключенията, обосновани от обективни критерии;
(44)
като има предвид, че с оглед съществуващите помощи за групите на производителите и техните сдружения в няколко общи организации на пазара специфичното подпомагане на групите на производителите в рамките на развитието на селските райони не изглежда вече необходимо; като има предвид следователно, че режимът на помощите, установен с Регламент (ЕО) № 952/97 на Съвета от 20 май 1997 г. относно групите на производителите и техните сдружения (16), следва да бъде преустановен;
(45)
като има предвид, че финансирането на общностното подпомагане за съпътстващите мерки в области, различни от тези от цел № 1, трябва да е за сметка на секция „Гарантиране“ на ФЕОГА; като има предвид, че основните финансови правила, установени с Регламент (ЕО) № 1260/1999, бяха съответно изменени;
(46)
като има предвид, че финансирането на общностното подпомагане за мерките за развитие на селските райони в областите, обхванати от цел № 1, трябва да продължава да бъде за сметка на секция „Ориентиране“ на ФЕОГА с изключение на трите съществуващи съпътстващи мерки и на подпомагането за необлагодетелстваните зони и на зоните с екологични ограничения;
(47)
като има предвид, че по отношение на подпомагането на мерките за развитие на селските райони, обхванати от програмите на цели № 1 и № 2, Регламент (ЕО) № 1260/1999 трябва да се прилага по-специално към интегрираното планиране на въпросните мерки; като има предвид все пак, че правилата, отнасящи се до финансирането, трябва да отчитат финансирането на мерките от секция „Гарантиране“ в районите по цел № 2;
(48)
като има предвид, че мерките за развитие на селските райони, необхванати от планирането на цели № 1 и № 2, следва да подлежат на планиране за развитие на селските райони съгласно специфични правила; като има предвид, че процентът на подпомагане за тези мерки трябва да бъде диференциран според общите принципи, определени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1260/1999, като се отчита в достатъчна степен изискването за социална и икономическа кохезия; като има предвид, че в резултат на това тези проценти на подпомагане трябва по принцип да бъдат диференцирани между зоните, обхванати от цел № 1, и тези по цел № 2 и останалите зони; като има предвид, че процентите, определени в настоящия регламент, са максималните проценти на общностно подпомагане;
(49)
като има предвид, че освен програмите за развитие на селските райони Комисията трябва да е в състояние да предприема мерки за проучвания на развитието на селските райони по собствена инициатива, независимо от инициативата за развитие на селските райони, предвидена в членове 19 и 20 от Регламент (ЕО) № 1260/1999;
(50)
като има предвид, че следва да бъдат установени подходящи правила за наблюдение и оценка на подпомагането на развитието на селските райони, като се използват за изходна база точно определени показатели, които следва да се съгласуват и установят преди изпълнението на програмата;
(51)
като има предвид, че мерките за развитие на селските райони трябва да се ползват от подпомагане от държавите-членки без каквото и да било съвместно финансиране от Общността; като има предвид, че с оглед значителното икономическо въздействие на тези помощи и за осигуряване на съответствие с мерките, ползващи се с подпомагане от Общността, и за опростяване на процедурите е необходимо да бъдат установени специфични правила за държавните помощи;
(52)
като има предвид, че следва да се предвиди възможност за приемане на преходни правила за улесняване на преминаването от съществуващите режими на подпомагане към новия режим на подпомагане на развитието на селските райони;
(53)
като има предвид, че новият режим на подпомагане, предвиден в настоящия регламент, заменя съществуващите режими на подпомагане, които трябва да бъдат отменени; като има предвид, че дерогациите, предвидени в действащите понастоящем режими за най-периферните райони и за островите в Егейско море, трябва също да бъдат отменени; като има предвид, че новите разпоредби, предвиждащи гъвкавост, адаптациите и дерогациите, необходими, за да се отговори на специфичните нужди на тези райони, ще бъдат установени при планирането на мерките за развитие на селските райони,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ЦЕЛИ
Член 1
1. Настоящият регламент определя рамката на общностно подпомагане за устойчиво развитие на селските райони.
2. Мерките за развитие на селските райони съпътстват и допълват останалите инструменти на Общата селскостопанска политика и допринасят за постигане на целите, определени в член 33 от Договора.
3. Мерките за развитие на селските райони:
-
се включват в мерките, насърчаващи развитието и структурното приспособяване на районите с изоставащо развитие (цел № 1), и
-
съпътстват мерките за подпомагане на икономическото и социалното преобразуване на зоните, изправени пред структурни затруднения (цел № 2),
в засегнатите райони, като се вземат предвид специфичните цели на общностното подпомагане, определени в членове 158 и 160 от Договора, както и в Регламент (ЕО) № 1260/1999 и в съответствие с условията, определени в настоящия регламент.
Член 2
Подпомагането на развитието на селските райони, свързано със селскостопанските дейности и тяхното преобразуване, може да се отнася до:
-
подобряване на структурите в земеделските стопанства и структурите за преработката и реализацията на селскостопанските продукти,
-
преобразуване и преориентиране на земеделския производствен потенциал, въвеждане на нови технологии и повишаване на качеството на продуктите,
-
насърчаване на нехранителното производство,
-
устойчиво развитие на горското стопанство,
-
диверсификация на дейностите с оглед насърчаване на допълващите или заместващите дейности,
-
поддържане и укрепване на функционираща социална структура в селските зони,
-
развитие на икономически дейности и запазване и създаване на работни места с цел по-добро оползотворяване на съществуващия потенциал,
-
подобряване на условията на труд и живот,
-
запазване и насърчаване на нископроизводителни селскостопански системи,
-
защита и насърчаване на висока природна стойност и устойчиво земеделие, съобразено с екологичните изисквания,
-
премахване на неравенството и насърчаване на равните възможности за мъжете и жените посредством по-специално подпомагане на проекти, изработени и изпълнявани от жени.
Член 3
Подпомагането се предоставя за мерките за развитие на селските райони, определени в дял II, и при условията, определени в него.
ДЯЛ II
МЕРКИ ЗА РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ
ГЛАВА I
ИНВЕСТИЦИИ В ЗЕМЕДЕЛСКИТЕ СТОПАНСТВА
Член 4
Подпомагането на инвестициите в земеделските стопанства допринася за подобряване на селскостопанските доходи и на условията за живот, труд и производство.
Инвестициите трябва да си поставят една или няколко от следните цели:
-
намаляване на себестойността на продукцията,
-
подобряване и пренасочване на производството,
-
повишаване на качеството,
-
защита и подобряване на природната среда, хигиенните условия и стандартите за хуманно отношение към животните,
-
насърчаване на диверсификацията на селскостопанските дейности.
Член 5
Подпомагането на инвестициите се предоставя на земеделски стопанства:
-
чиято икономическа функционалност може да бъде доказана,
-
които отговарят на минималните стандарти, отнасящи се до околната среда, хигиената и хуманното отношение към животните, и
-
в които земеделският стопанин притежава необходимите професионални умения и компетентност.
Член 6
Подпомагане не се предоставя за инвестиции, чиято цел е увеличаване на производството на продукти, за които не може да се намери нормална пазарна реализация.
Член 7
Държавите-членки установяват ограничения за общия размер на инвестициите, ползващи се с право на подпомагане.
Общият размер на помощта, изразена в проценти от обема на допустимите инвестиции, е ограничен до максимум 40 % и до 50 % за необлагодетелстваните райони. Когато инвестициите се извършват от млади земеделски производители, посочени в глава II, тези проценти могат да достигнат до максимум 45 % и до максимум 55 % за необлагодетелстваните райони.
ГЛАВА II
УСТАНОВЯВАНЕ НА МЛАДИ ЗЕМЕДЕЛСКИ ПРОИЗВОДИТЕЛИ
Член 8
1. Помощите за установяване, насочени към улесняване на установяването на млади земеделски производители, се отпускат при следните условия:
-
земеделският производител е на възраст под 40 години,
-
земеделският производител притежава подходящи професионални умения и компетентност,
-
земеделският производител се установява в земеделско стопанство за първи път,
-
по отношение на земеделското стопанство:
i)
икономическата функционалност може да бъде доказана, и
ii)
отговаря на минималните стандарти по отношение на околната среда, хигиената и хуманното отношение към животните,
и
-
земеделският производител се е установил като ръководител на земеделското стопанство.
Когато младият земеделски производител не се установява като едноличен ръководител на земеделското стопанство, могат да бъдат прилагани специфични условия. Въпросните условия трябва да са еднакви с онези, които се изискват за млад земеделски производител, който се установява като едноличен ръководител на земеделско стопанство.
2. Помощите за установяване могат да включват:
-
право на еднократна премия, чийто максимално допустим размер е уточнен в приложението,
-
субсидия за лихвите върху заеми, взети за покриване на разходи, свързани с установяването; капитализираната стойност на субсидията за лихвите не може да надвишава стойността на премията.
ГЛАВА III
ОБУЧЕНИЕ
Член 9
Подпомагането на професионално обучение допринася за подобряване на професионалните умения и компетентност на земеделските производители или на други лица, заети в селскостопанското и горското стопанство, и за тяхното преобразуване.
Обучението е насочено по-специално:
-
да подготви земеделските производители за качествено преориентиране на производството, прилагане на производствени практики, съвместими със запазването и подобряването на ландшафта и опазването на околната среда, хигиенните стандарти и хуманното отношение към животните, както и за придобиване на умения, необходими да ги направят способни да управляват икономически функциониращо стопанство, и
-
за подготвяне на горски стопани и други лица, заети с дейности в горското стопанство, за прилагане практики на управление на горското стопанство за подобряване на икономическите, екологичните и социалните функции на горите.
ГЛАВА IV
РАННО ПЕНСИОНИРАНЕ
Член 10
1. Подпомагането за ранно пенсиониране в селското стопанство допринася за следните цели:
-
осигуряване на доход на възрастните земеделски производители, които решават да прекратят селскостопанската си дейност,
-
насърчаване подмяната на възрастните земеделски производители със земеделски производители, които са в състояние да подобрят при необходимост икономическата функционалност на останалите земеделски стопанства,
-
смяна на предназначението на селскостопанските земи за неземеделска употреба, когато земята не може да се обработва при задоволителни условия на икономическа функционалност.
2. Подпомагането на ранното пенсиониране може да включва мерки за осигуряване на доходи на земеделски работници.
Член 11
1. Прехвърлителят на земеделско стопанство:
-
прекратява окончателно всякаква селскостопанска дейност; той може все пак да продължи да се занимава със селско стопанство с нетърговска цел и да си запази ползването върху постройките,
-
е на възраст най-малко 55 години, без да е достигнал нормалната пенсионна възраст към момента на прехвърлянето, и
-
е упражнявал селскостопанска дейност през последните десет години, предшестващи прехвърлянето.
2. Приобретателят на земеделското стопанство:
-
встъпва в правата на прехвърлителя като ръководител на земеделското стопанство или поема изцяло или отчасти земите, освободени от прехвърлителя; икономическата функционалност на стопанството на приобретателя трябва да бъде подобрена в определен срок при условия, които следва да бъдат определени по отношение по-специално на професионални умения и компетентност, площ и обем работа или доход, в зависимост от районите и от вида производство,
-
да притежава подходящи професионални умения и компетентност, и
-
да поеме задължението да извършва селскостопанска дейност в земеделското стопанство за не по-малко от пет години.
3. Селскостопанският работник трябва:
-
да прекрати всякаква селскостопанска дейност окончателно,
-
да бъде на възраст най-малко 55 години, без да е достигнал нормалната пенсионна възраст,
-
да е посветил на селско стопанство най-малко половината от трудовия си стаж като семеен помощник или селскостопански работник през предходните пет години,
-
да е работил в земеделското стопанството на прехвърлителя през период от време, равен на най-малко две години при пълно работно време, през четирите години, предшестващи ранното пенсиониране на прехвърлителя, и
-
да е включен в схема за социално осигуряване.
4. Приобретател, който не е земеделец, може да бъде всяко лице или организация, която поема изцяло или част от освободените земи, за да ги използва за неземеделски цели, такива като горско стопанство или създаване на екологични резервати, при условия, съвместими с опазването или подобряването на качеството на околната среда и на природното пространство.
5. Условията, определени в настоящия член, трябва да се прилагат през целия период, през който прехвърлителят получава помощ за ранно пенсиониране.
Член 12
1. Максималният размер на сумата, отпускана за подпомагане от Общността, се определя в приложението.
2. Продължителността на подпомагането за ранно пенсиониране не може да надвишава общо петнадесет години за прехвърлителя и десет години за селскостопанския работник. Подпомагането не може да продължава след навършване на седемдесет и пет години за прехвърлителя и не може да продължи след навършване на нормалната пенсионна възраст на работника.
Ако в случая на прехвърлителя нормалната пенсия при пенсиониране се изплаща от държавата-членка, подпомагането за ранно пенсиониране се отпуска под формата на добавка към пенсията, като се отчита размерът на националната пенсия при пенсиониране.
ГЛАВА V
НЕОБЛАГОДЕТЕЛСТВАНИ РАЙОНИ И ЗОНИ С ЕКОЛОГИЧНИ ОГРАНИЧЕНИЯ
Член 13
Подпомагането за необлагодетелствани райони и зоните с екологични ограничения допринася за постигане на следните цели:
а)
обезщетения за природно необлагодетелствани райони:
-
за гарантиране на непрекъснато използване на селскостопанските земи и за поддържане на функционираща селска общност,
-
за опазване на природното пространство,
-
за поддържане и насърчаване на устойчиви системи на земеделие, които по-специално отчитат изискванията за опазване на околната среда;
б)
обезщетения за зони с екологични ограничения:
-
за гарантиране на спазването на екологичните изисквания и практики, съвместими с необходимостта от опазване на околната среда в зони с екологични ограничения.
Член 14
1. Земеделските производители в необлагодетелствани райони могат да бъдат подпомагани с компенсаторни обезщетения.
2. Компенсаторните обезщетения се отпускат на хектар селскостопанска земя за земеделските производители, които:
-
обработват минимална площ земеделска земя, която следва да бъде определена,
-
поемат задължението да продължат селскостопанската си дейност в необлагодетелстван район в продължение на най-малко пет години, считано от момента на първото плащане на компенсаторно обезщетение, и
-
прилагат обичайните добри селскостопански практики, съвместими с необходимостта от опазване на околната среда и поддържане на природното пространство, по-специално чрез устойчиво земеделие.
3. В случаите, в които остатъчни вещества, забранени съгласно Директива 96/22/ЕО (17), или остатъчни вещества, разрешени съгласно цитираната директива, но използвани незаконно, бъдат открити в съответствие с разпоредбите на Директива 96/23/ЕО на Съвета (18) в животно, принадлежащо към стадо говеда на даден производител, или когато дадено неразрешено вещество или продукт или вещество или продукт, разрешено съгласно Директива № 96/22/ЕО, но притежавано незаконно, бъдат открити в стопанството на производителя под каквато и да била форма, последният се лишава от правото на компенсаторно обезщетение за календарната година, през която е установено въпросното нарушение.
В случай на повторно нарушение периодът на лишаване може, в зависимост от сериозността на нарушението, да бъде продължен до пет години считано от годината, през която е открито повторното нарушение.
В случай на възпрепятстване от страна на собственика или държателя на животните при провеждане на инспекциите и вземане на необходимите проби в изпълнение на национални планове за наблюдение на остатъчните вещества или при провеждане на разследвания и проверки, предвидени в Директива 96/23/ЕО, се прилагат санкциите, предвидени в първата алинея.
Член 15
1. Компенсаторните обезщетения се установяват в такива размери, които:
-
са достатъчни, за да допринесат ефективно за обезщетяване за съществуващите неблагоприятни условия, и
-
не позволяват прекомерното обезщетяване.
2. Компенсаторните обезщетения са надлежно диференцирани, като се отчитат:
-
положението и целите на развитие, характерни за района,
-
сериозността на постоянните неблагоприятни природни условия, засягащи селскостопанската дейност,
-
специфичните екологични проблеми, които трябва да бъдат разрешени по целесъобразност,
-
видът на производство и, при необходимост, икономическата структура на стопанството.
3. Компенсаторните обезщетения се определени в максималните и минималните граници, установени в приложението.
Компенсаторните обезщетения, които са по-високи от максимално разрешения размер, могат да бъдат отпускани, при условие че средният размер на всички компенсаторни обезщетения, отпуснати на съответното равнище на планиране, не надвишава този максимален размер. Въпреки това в някои случаи, надлежно обосновани от обективни условия, държавите-членки могат за целите на изчисляването на средния размер да представят комбинация от няколко регионални програми.
Член 16
1. Плащанията, предназначени да компенсират поетите разходи и загубите на приходи, могат да се предоставят на земеделски производители, подложени на ограничения в използването на земеделска земя, основани на правила на Общността относно опазването на околната среда, ако и доколкото тези плащания са необходими за разрешаване на специфични проблеми, произтичащи от въпросните правила.
2. Плащанията се определят в такъв размер, че да се избегне прекомерното обезщетяване; това е особено необходимо в случай на плащания в необлагодетелствани райони.
3. Максимално разрешеният размер за общностно подпомагане е определен в приложението.
Член 17
Необлагодетелстваните райони включват:
-
планински райони (член 18),
-
други необлагодетелствани райони (член 19), и
-
райони със специфични неблагоприятни условия (член 20).
Член 18
1. Планински райони са тези, които се характеризират със значителни ограничения във възможностите за използване на земята и значително увеличаване на разходите за нейното обработване по причина на:
-
съществуването поради надморската височина на много тежки климатични условия, чието влияние основно се изразява в намаляване на сезона на растежа,
-
наличие, при по-ниска надморска височина, на силни наклони в по-голямата част от въпросната площ, които са прекалено стръмни, за да се използва техника, или които изискват използване на много скъпо оборудване, или
-
съчетание от тези два фактора, при което значимостта на неблагоприятните условия, произтичащи от всеки един от тях поотделно, е по-малка, но съчетанието между двата води до равностойни неблагоприятни условия.
2. Зоните, разположени на север от шестдесет и втория паралел, и някои съседни зони се третират по същия начин като планински зони.
Член 19
Необлагодетелстваните райони, които са застрашени от запустяване и където е необходимо поддържането на природното пространство, са съставени от еднородни селскостопански земи от гледна точка на естествените условия на производство и трябва да отговарят на всичките характеристики, както следва:
-
наличие на слабо плодородни земи, негодни за обработване и чийто слаб потенциал не може да бъде подобрен без прекомерни разходи, и които се използват предимно за екстензивно животновъдство,
-
поради слабата производителност на природната среда получаване на резултати, значително по-ниски от средните по отношение на основните показатели, с които се характеризира икономическото състояние на селското стопанство,
-
слаба населеност или тенденция към намаляване на населението, което зависи предимно от селскостопанската дейност и чийто ускорен упадък може да застраши жизнеспособността на зоната и нейното непрекъснато обитаване.
Член 20
Необлагодетелстваните райони могат да включват и други зони, засегнати от специфични неблагоприятни условия, в които селскостопанската дейност трябва да бъде продължена, при необходимост и при някои условия, така че да бъде опазена или подобрена околната среда, да се поддържа природното пространство и да се запази туристическият потенциал на зоната или за да се защити бреговата линия.
Член 21
Общата площ на зоните, посочени в членове 16 и 20, не може да надвишава 10 % от общата територия на съответната държава-членка.
ГЛАВА VI
АГРОЕКОЛОГИЯ
Член 22
Подпомагането на методите за селскостопанско производство, предназначени за защита на околната среда и опазване на природното пространство (агроекология), допринася за постигане на целите на Общността в областта на селското стопанство и околната среда.
Това подпомагане е предназначено да насърчава:
-
формите на използване на селскостопанските земи, съвместими с опазването и подобряването на околната среда, на ландшафта и неговите характеристики, на природните ресурси, почвите и генетичното разнообразие,
-
преминаване към екстензивни методи на селскостопанска дейност, благоприятни за околната среда и за управлението на системите от пасбища със слаба интензивност,
-
запазването на застрашените обработваеми площи с висока природна стойност,
-
поддържането на ландшафта и традиционните характеристики на селскостопанските земи,
-
съобразяване на селскостопанската практика с екологичното планиране.
Член 23
1. Подпомагане се предоставя на земеделските производители, които поемат агроекологични ангажименти за срок най-малко пет години. При необходимост може да бъде определен и по-дълъг срок за някои видове задължения предвид тяхното отражение върху околната среда.
2. Агроекологичните задължения трябва да отиват по-далече от простото прилагане на обичайните добри земеделски практики.
Агроекологичните задължения трябва да осигуряват услуги, които не могат да бъдат предоставени чрез останалите мерки за подпомагане, като мерките за подпомагане на пазара или компенсаторните обезщетения.
Член 24
1. Помощта, платена срещу поемането на агроекологични задължения, се предоставя ежегодно и се изчислява в зависимост от:
-
понесената загуба на приходи,
-
допълнителните разходи, произтичащи от задълженията, и
-
необходимостта от осигуряване на финансово поощрение.
Разходите за непроизводствени инвестиции, необходими за изпълнение на задълженията, могат също да бъдат взети предвид при изчисляването на размера на годишна помощ.
2. Максимално допустимите годишни размери на общностно подпомагане се определят в приложението. Тези размери се основават на зоната на стопанисване, която е обхваната от поетите агроекологични задължения.
ГЛАВА VII
ПОДОБРЯВАНЕ НА ПРЕРАБОТКАТА И НА РЕАЛИЗАЦИЯТА НА СЕЛСКОСТОПАНСКИТЕ ПРОДУКТИ
Член 25
1. Помощта за инвестиции е предназначена да улесни подобряването и рационализацията на преработката и реализацията на селскостопанските продукти, както и да способства по този начин за повишаване на конкурентоспособността и на добавената стойност на въпросните продукти.
2. Тази помощ допринася за постигането на една или няколко от следните цели:
-
ориентиране на производството в зависимост от предвидимото развитие на пазарите или за стимулиране на появата на нови пазари за селскостопанска продукция,
-
подобряване или рационализация на мрежата за реализация или процесите на преработка,
-
подобряване на представянето и опаковането на продуктите или способстване за по-добро оползотворяване или унищожаване на субпродуктите или отпадъците,
-
внедряване на нови технологии,
-
създаване на благоприятни условия за иновационни инвестиции,
-
подобряване и контрол на качеството,
-
подобряване и контрол на санитарните условия,
-
опазване на околната среда.
Член 26
1. С помощ могат да се подпомагат лицата, отговорни в последна сметка за финансирането на инвестициите в предприятията:
-
чиято икономическа функционалност може да бъде доказана, и
-
които отговарят на минималните стандарти, изисквани в областта на опазването на околната среда, на хигиената и хуманното отношение към животните.
2. Инвестициите трябва да допринасят за подобряване на положението в сектора на съответното базисно селскостопанско производство. Те трябва да осигуряват подходящо участие на производителите на базисни продукти в икономическите придобивки, които произтичат от тях.
3. Съществуването на нормални пазари за съответните продукти трябва да бъде удостоверено с достатъчно доказателства.
Член 27
1. Инвестициите се отнасят до преработката и реализацията на продуктите от приложение 1 към Договора, с изключение на продуктите на риболова.
2. Инвестициите, които се ползват с право на помощи, съответстват на критерии за подбор, които определят приоритетите и посочват видовете инвестиции, които се изключват.
Член 28
1. Изключват се от право на помощи инвестициите:
-
в търговията на дребно,
-
които са предназначени за реализацията или преработката на продукти с произход от трети страни.
2. Общата стойност на помощта, изразена в проценти от общия обем на инвестициите, ползващи се с право на помощи, е ограничена до:
а)
50 % по отношение на районите, включени в цел № 1;
б)
40 % за останалите региони.
ГЛАВА VIII
ГОРСКО СТОПАНСТВО
Член 29
1. Подпомагане се предоставя за горското стопанство с цел да се допринесе за запазването и развитието на икономическите, екологичните и социалните функции на горите в селските зони.
2. Това подпомагане допринася за постигането на една или няколко от следните цели:
-
управление и устойчиво развитие на горите,
-
опазване и подобряване на горските ресурси,
-
разширяване на залесените площи.
3. Това подпомагане се предоставя само по отношение на горите и площите, собственост на физически лица, на техните сдружения, на общини или техните сдружения. Това ограничение не се прилага за мерките, предвидени в член 30, параграф 1, шесто тире.
4. Това подпомагане допринася за изпълнението на международните задължения, поети от Общността и от държавите-членки. Подпомагането трябва да се основава на националните и регионалните програми за залесяване или на равностойните инструменти, които трябва да държат сметка за задълженията, поети по време на срещите на министрите за опазване на горския фонд в Европа.
5. Мерките, предложени в настоящия регламент, за зоните, класифицирани като зони с висок или среден риск от горски пожари съгласно Регламент (ЕИО) № 2158/92 от 23 юли 1992 г. относно защитата срещу пожари на горския фонд в Европейската общност (19), трябва да съответстват на програмите за опазване на горите, представени от държавите-членки в изпълнение на Регламент (ЕИО) № 2158/92.
Член 30
1. Подпомагането на горското стопанство се отнася до една или до няколко от следните цели:
-
залесяване на площите, които не се допускат до подпомагане съгласно член 31, при условие че насажденията са приспособени към местните условия и са съвместими с околната среда,
-
инвестиции в горите, насочени към подобряване по-специално на тяхната икономическа, екологична и социална стойност,
-
инвестиции, предназначени за подобряване и рационализация на реколтата, преработката и реализацията на горските продукти; инвестициите, свързани с използването на горите като суровина, се ограничават до всички стопански дейности, предхождащи промишлената преработка,
-
завладяване на нови пазари в областта на използването и реализацията на горските продукти,
-
създаване на сдружения на горски стопани, учредени с цел подпомагане на техните членове за подобряване на управлението на горите по устойчив и ефективен начин,
-
възстановяване на потенциала на горското производство, увредено от природни бедствия и пожари, както и създаването на подходящи инструменти за превенция.
2. Разпоредбите на глави I и VII, с изключение на член 7, втора алинея, се прилагат според случая за подпомагане на инвестициите.
Член 31
1. Подпомагане се предоставя за залесяване на селскостопански земи, при условие че насажденията са адаптирани към местните условия и са съвместими с околната среда.
Подпомагането може да включва освен покриване на разходите по засяване:
-
годишна премия на залесен хектар, предназначена да покрие разходите за поддръжка за максимален период от пет години,
-
годишна премия на залесен хектар, предназначена да обезщети за максимален период от двадесет години загубата на доходи, произтичаща от залесяването и понесена от земеделските производители или от сдружения, които са обработвали земите преди тяхното залесяване, или от всякакви други юридически лица на частното право.
2. Подпомагането на залесяването на селскостопански земи, стопанисвани от публични организации, покрива единствено разходите по установяването.
3. Не се считат за допустими за подпомагане на залесяването селскостопанските земи:
-
на земеделските стопанства, ползващи се от помощи за ранно пенсиониране,
-
насажденията с коледни елхи.
В случай на насаждения от бързо растящи дървесни видове, обработвани краткосрочно, подпомагането на залесяването на селскостопански земи се предоставя единствено за покриване разходите по залесяването.
4. Максимално допустимият размер на годишна премия на общностно подпомагане, предназначена за покриване на загубата на приходи, е посочен в приложението.
Член 32
1. С оглед на:
-
опазването и подобряването на екологичното равновесие на горския фонд в случаите, когато защитната и екологичната функция на тези гори е от обществен интерес и когато разходите за мерките по опазване и подобряване на тези гори превишават приходите от горско стопанство,
-
поддържането на съоръженията за спиране на пожари чрез селскостопански мерки,
плащанията за съответните мерки се предоставят на бенефициерите, при условие че защитната и екологичната стойност на тези гори се гарантира по устойчив начин и мерките, които трябва да бъдат осъществени, са били определени с договор, и разходите за тях са били уточнени в договора.
2. Плащанията се определят в границата между минималния и максималния размер, установен в приложението, въз основа на действителните разходи за осъществените мерки, предварително определени в договора.
ГЛАВА IХ
НАСЪРЧАВАНЕ НА АДАПТИРАНЕТО И РАЗВИТИЕТО НА СЕЛСКИТЕ РАЙOНИ
Член 33
Подпомагане се предоставя за мерките, свързани със селскостопански дейности и с тяхното преобразуване и със селскостопанските дейности, които не попадат в приложното поле на всякакви други мерки, посочени в настоящия дял.
Тези мерки се отнасят до:
-
подобряване на земите,
-
комасация на земите,
-
създаване на услуги за подпомагане и управление на земеделието,
-
реализация на качествени селскостопански продукти,
-
основни услуги за селската икономика и селското население,
-
обновяване и развитие на селата и защита и опазване на селското наследство,
-
диверсификация на селскостопанските дейности и дейностите, близки до селското стопанство, с цел създаване на множество дейности или алтернативни доходи,
-
управление на селскостопанските водни ресурси,
-
развитие и подобряване на инфраструктурите, свързани с развитието на селското стопанство,
-
насърчаване на туристическите и занаятчийските дейности,
-
опазване на околната среда във връзка с развитието на селското и горското стопанство, опазване на ландшафта и подобряване на хуманното отношение към животните,
-
възстановяване на потенциала на селскостопанското производство, разрушен от природни бедствия, и въвеждане на подходящи инструменти за превенция,
-
финансово планиране.
ГЛАВА Х
ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 34
Подробни правила за прилагане на настоящия дял се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 50, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/1999.
Тези правила определят по-специално:
-
условията за подпомагане на инвестициите в земеделски стопанства (членове от 4 до 7), включително и необходимите ограничения, произтичащи от прилагането на член 6,
-
периода и условията за подобряване на икономическата функционалност на земеделското стопанство и условията за използване на земите, освободени в случай на ранно пенсиониране (член 11, параграф 2),
-
условията за отпускане и изчисляване на компенсаторните обезщетения в необлагодетелстваните райни, включително в случай на съвместно използване на селскостопански земи (членове 14 и 15) и компенсаторни обезщетения в районите, изправени пред екологични затруднения (член 16),
-
условията, регулиращи агроекологичните ангажименти (членове 23 и 24),
-
критериите за подбор на инвестициите, насочени към подобряване на преработката и реализацията на селскостопански продукти (член 27, параграф 2),
-
условията, регулиращи мерките относно горското стопанство (глава VIII).
Съгласно същата процедура Комисията може да предвиди дерогация от член 28, параграф 1, второ тире в най-отдалечените региони, при условие че преработените продукти са предназначени за пазара на въпросния регион.
ДЯЛ III
ОБЩИ ПРИНЦИПИ, АДМИНИСТРАТИВНИ И ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Подглава I
Подпомагане от ФЕОГА
Член 35
1. Общностното подпомагане за ранно пенсиониране (членове от 10 до 12) за необлагодетелстваните райони и зоните с екологични затруднения (членове от 13 до 21), агроекологията (членове от 22 до 24) и залесяването (член 31) се финансират от ФЕОГА, секция „Гарантиране“, в рамките на Общността.
2. Общностното подпомагане за останалите мерки за развитие на селските райони се финансира от ФЕОГА:
-
секция „Ориентиране“ - в зоните, обхванати от цел № 1,
-
секция „Гарантиране“ - в зоните, необхванати от цел № 1.
3. Подпомагането за мерките, посочени в член 33, шесто, седмо и девето тире, се финансира от ФЕОГА в зоните, включени в цели № 1 и 2, както и в зоните в преход, доколкото тяхното финансиране не се осигурява от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР).
Член 36
1. По отношение на подпомагането на мерките за развитие на селските райони, посочени в член 35, параграф 2:
-
в зоните, обхванати от цел № 1, се прилага Регламент (ЕО) № 1260/1999, допълнен със специфичните правила, съдържащи се в настоящия регламент,
-
в зоните, обхванати от цел № 2, се прилага Регламент (ЕО) № 1260/1999, допълнен със специфичните правила, съдържащи се в настоящия регламент, освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент.
2. По отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони, финансирани от ФЕОГА, секция „Гарантиране“, се прилагат специфичните правила на Регламент (ЕО) № 1258/1999 (20) и разпоредбите, приети за неговото прилагане, освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент.
Подглава II
Съвместимост и съгласуваност
Член 37
1. Подпомагане на развитието на селските райони се предоставя единствено за мерките, които са в съответствие с общностното право.
2. Въпросните мерки трябва да бъдат съгласувани с останалите общностни политики и с мерките, предприети съгласно тези политики.
По-специално нито една мярка, попадаща в приложното поле на настоящия регламент, не се допуска до други режими на общностно подпомагане, ако е несъвместима с дадено особено условие, установено в настоящия регламент.
3. Трябва също така да се гарантира съгласуваността между мерките, прилагани съгласно други инструменти на Общата селскостопанска политика, и по-специално между мерките за подпомагане на развитието на селските райони, от една страна, и мерките, произтичащи от общата организация на пазарите, и тези, отнасящи се до качеството на селскостопанската продукция и здравето, от друга страна, както и между различните мерки на подпомагане на развитието на селските райони.
Вследствие на това, никакво подпомагане съгласно настоящия регламент не може да се предоставя за:
-
мерките, попадащи в приложното поле на режимите на подпомагане, установени в рамките на общата организация на пазарите, при спазването на изключенията, обосновани от обективни критерии, които могат да бъдат определени съгласно член 50,
-
мерките, целящи подпомагане на научноизследователски проекти, насърчаване на селскостопански продукти или изкореняване на болестите по животните.
4. Държавите-членки могат да установят допълнителни или по-рестриктивни условия по отношение на отпускането на общностни помощи за развитие на селските райони, при условие че тези мерки са съгласувани с целите и изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 38
1. Една и съща мярка не може да бъде предмет на плащане съгласно настоящия регламент и съгласно друг режим на общностно подпомагане.
2. Кумулирането на няколко мерки за подпомагане по силата на настоящия регламент може да се допусне единствено при условие че тези мерки са съгласувани и са съвместими помежду си. При необходимост равнището на подпомагане може да се коригира.
Член 39
1. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да гарантират съвместимостта и съгласуваността на мерките за подпомагане на развитието на селските райони съобразно разпоредбите на настоящия регламент.
2. Програмите в полза на развитието на селските райони, представени от държавите-членки, включват оценка на съвместимостта и съгласуваността на предприетите мерки за подпомагане и посочване на предприетите мерки за гарантиране на съвместимостта и съгласуваността.
3. При необходимост мерките за подпомагане могат да бъдат преразгледани по-късно с оглед гарантирането на тяхната съвместимост и съгласуваност.
ГЛАВА II
ПЛАНИРАНЕ
Член 40
1. Мерките за развитие на селските райони, финансирани от ФЕОГА, секция „Ориентиране“, се включват в програмите, отнасящи се до районите, обхванати от цел № 1, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1260/1999.
2. Мерките за развитие на селските райони, различни от посочените в член 35, параграф 1, могат да бъдат включени в програмите, отнасящи се до районите, обхванати от цел № 2, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1260/1999.
3. Останалите мерки за развитие на селските райони, които не са включени в програмите съобразно параграфи 1 и 2, се включват в програмите за развитие на селските райони, посочени в членове от 41 до 44.
4. По отношение на подходящите мерки за развитие на селските райони държавите-членки могат също да предложат за одобрение разпоредби от общ характер, които са включени в програмите в съответствие с параграфи от 1 до 3, доколкото това позволява поддържане на еднородни условия.
Член 41
1. Програмите за развитие на селските райони се изготвят на географското равнище, което се счита за най-подходящо. Програмите се изготвят от компетентните органи, определени от държавата-членка, и се предлагат от нея на Комисията след консултация с компетентните органи и организации на подходящо териториално равнище.
2. Доколкото е възможно, мерките за подпомагане на развитието на селските райони, приложими в определена зона, трябва да бъдат включени в единен план. Ако е необходимо изготвяне на няколко плана, трябва да бъде посочено отношението между мерките, предвидени в различните планове, и да се следи за тяхната съвместимост и съгласуваност.
Член 42
Плановете за развитие на селските райони обхващат период от седем години, считано от 1 януари 2000 г.
Член 43
1. Плановете за развитие на селските райони включват:
-
количествено описание на настоящото положение, показващо неравенствата, празнотите и потенциала за развитие, мобилизираните финансови ресурси и основните резултати от действията, предприети по време на предходния период на планиране, като се отчитат наличните резултати за оценка,
-
описание на предложената стратегия, нейните количествени цели и приоритетите, определени в областта на развитието на селските региони, както и обхванатата географска зона,
-
оценка на очакваното отражение в икономически, екологичен и социален аспект, включително в областта на заетостта,
-
обща финансова информационна таблица, обобщаваща националните и общностните финансови ресурси, предвидени за всеки един от приоритетите на развитието на селските райони, представени в рамките на плана, и когато планът се отнася до зони, обхванати от цел № 2, като се уточняват индикативните стойности на мерките за развитие на селските райони, предприети в тези зони по силата на член 33,
-
описание на мерките, предвидени за прилагане на плановете, по-специално на режимите за помощи, включително елементите, необходими за оценка на правилата на конкуренцията,
-
при необходимост информация относно нуждите от проучвания, демонстрационни проекти, от дейности по обучение и техническа помощ, свързани с подготовката, прилагането или адаптирането на съответните мерки,
-
определяне на компетентните органи и отговорните организации,
-
разпоредбите, установени с цел гарантиране на ефикасното и правилно прилагане на плановете, включително по отношение на надзора и оценката, както и на определянето на количествените показатели, използвани при оценяването, мерките относно контрола, санкциите и мерките за реклама,
-
резултатите от консултациите и определянето на асоциираните органи, както и на социалните и икономическите партньори на подходящи равнища.
2. В своите планове държавите-членки:
-
предвиждат агроекологични мерки за териториите си като цяло в зависимост от специфичните им нужди,
-
осигуряват поддържането на необходимото равновесие между различните мерки за подпомагане.
Член 44
1. Плановете за развитие на селските райони трябва да бъдат представени най-късно до шест месеца след влизане в сила на настоящия регламент.
2. Комисията оценява предложените планове в зависимост от тяхната съгласуваност с настоящия регламент. Въз основа на тези планове Комисията одобрява документите за планиране в областта на развитието на селските райони съобразно метода, посочен в член 50, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/1999, в срок до шест месеца след представяне на плановете.
ГЛАВА III
ДОПЪЛНИТЕЛНИ МЕРКИ И ИНИЦИАТИВИ НА ОБЩНОСТТА
Член 45
1. В съответствие с член 21, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 Комисията, следвайки процедурата, предвидена в член 50, параграф 2 от цитирания регламент, може да разшири приложното поле на мерките, допустими до финансова помощ от ФЕОГА, секция „Ориентиране“, освен това, което е предвидено в член 35, параграф 2 от настоящия регламент, както и финансирането на мерките, допустими до подпомагане съгласно Регламенти (ЕО) № 1783/1999 (21), (ЕО) № 1784/1999 (22) и (ЕО) № 1263/1999 (23), с цел прилагане на всички необходими мерки, предвидени по общностни инициативи за развитие на селските райони.
2. ФЕОГА, секция „Гарантиране“, може по инициатива на Комисията да финансира проучвания във връзка с програмите в областта на развитието на селските райони.
ГЛАВА IV
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 46
1. Общностните помощи за развитието на селските райони, финансирани от ФЕОГА, секция „Гарантиране“, подлежат на финансово планиране и годишно счетоводство. Финансовото планиране се включва в планирането на развитието на селските райони (член 40, параграф 3) или в планирането, отнасящо се до цел № 2.
2. Комисията определя първоначалните субсидии, разбити на годишна основа, отпускани на държавите-членки въз основа на обективни критерии, отчитащи специфичните положения и нужди, както и усилията, които трябва да бъдат направени по-специално в областта на околната среда, създаването на работни места и поддържането на ландшафта.
3. Първоначалната субсидия се адаптира в зависимост от действителните разходи и ревизираните прогнози за разходите, представени от държавите-членки, като се държи сметка за целите на програмите и в зависимост от наличните ресурси и, като общо правило, в съответствие с интензивността на помощите за селските зони, обхванати от цел № 2.
Член 47
1. Финансовите разпоредби, посочени в членове 31, 32 (с изключение на параграф 1, пета алинея), 34, 38 и 39 от Регламент (ЕО) № 1260/1999, не се прилагат за мерките за развитие на селските райони, обхванати от цел № 2.
Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира ефективното и съгласувано прилагане на въпросните мерки, като тези мерки трябва да отговарят най-малко на изисквания, равностойни на разпоредбите, определени в първата алинея, включително принципа за управление само от един управителен орган.
2. Финансовото участие на Общността по мерките, обхванати от програмите за развитие на селските райони, се извършва в съответствие с принципите, установени в членове 29 и 30 от Регламент (ЕО) № 1260/1999.
В това отношение:
-
финансовото участие на Общността не трябва да надвишава 50 % от общите разходи, допустими до подпомагане, и да покрива по принцип най-малко 25 % от публичните разходи, допустими до подпомагане в зоните, които не са обхванати нито от цел № 1, нито от цел № 2,
-
по отношение на инвестициите, генериращи приходи, се прилагат размерите, определени в член 29, параграф 4, буква а), (ii) и (iii) и буква б), (ii) и (iii) от Регламент (ЕО) № 1260/1999; земеделските и горските стопанства, както и предприятията за преработка и търговия със селскостопански и горски продукти се считат в това отношение за предприятия по смисъла на член 29, параграф 4, точка б), (iii),
-
в рамките на планирането финансовото участие на Общността в мерките, предвидени в членове 22 и 24, достига до 75 % в зоните, обхванати от цел № 1, и до 50 % в останалите зони.
За тези плащания се прилага член 32, параграф 1, пета алинея от Регламент (ЕО) № 1260/1999.
3. Финансовите помощи, отпускани от ФЕОГА, секция „Гарантиране“, могат да бъдат и под формата на аванси в рамките на изпълнението на програмата или на плащания въз основата на действително направени разходи.
ГЛАВА V
КОНТРОЛ И ОЦЕНКА
Член 48
1. Комисията и държавите-членки осигуряват ефективен контрол на прилагането на програмите за развитие на селските райони.
2. Контролът се осигурява посредством процедури, установени по взаимно съгласие.
Контролът се провежда посредством предварително определени и одобрени физически и финансови показатели.
Държавите-членки представят на Комисията годишен отчет за постигнатите резултати.
3. При необходимост се създават комитети за контрол.
Член 49
1. Оценката на мерките, включени в програмата за развитие на селските райони, се извършва в съответствие с принципите, установени в членове от 40 до 43 от Регламент (ЕО) № 1260/1999.
2. ФЕОГА, секция „Гарантиране“, може в рамките на финансовите ресурси, отпуснати по програмите, да участва във финансирането на оценките, отнасящи се до развитието на селските райони в държавите-членки. По инициатива на Комисията ФЕОГА може да финансира и оценките на общностно равнище.
ГЛАВА VI
ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 50
Подробните правила за прилагане на настоящия дял се определят съобразно процедурата, установена в член 50, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/1999.
Те определят също и правилата за:
-
представяне на плановете за развитие на селските райони (членове от 41 до 44),
-
ревизия на документите за програмиране на развитието на селските райони,
-
финансово планиране, по-специално за осигуряване на бюджетна дисциплина (член 46) и участие във финансирането (член 47, параграф 2),
-
контрол и оценка (членове 48 и 49),
-
гаранция за съгласуваност между мерките за развитие на селските райони и мерките за подпомагане, произтичащи от търговските организации (член 37).
ДЯЛ IV
ДЪРЖАВНИ ПОМОЩИ
Член 51
1. Освен ако не е предвидено друго в настоящия дял, членове от 87 до 89 от Договора се прилагат за помощите, отпускани от държавите-членки като мерки за подпомагане на развитието на селските райони.
Въпреки това членове от 87 до 89 от Договора не се прилагат за финансовото участие на държавите-членки в мерките, ползващи се от общностно подпомагане, попадащи в приложното поле на член 36 от Договора, в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
2. Помощите за инвестициите в земеделските стопанства, които надвишават процентите, определени в член 7, са забранени.
Тази забрана не се прилага за помощите, предназначени за:
-
инвестиции, направени основно в обществен интерес, по отношение на запазването на традиционния ландшафт, оформен от селскостопанските и горските дейности, или преместване на селскостопански постройки,
-
опазването и подобряването на околната среда,
-
подобряването на условията на хигиена в животновъдните стопанства и за хуманно отношение към животните.
3. Държавните помощи, отпускани на земеделските производители за компенсиране на неблагоприятни природни условия в необлагодетелстваните райони, са забранени, ако не отговарят на условията, посочени в членове 14 и 15.
4. Държавните помощи, предназначени за подпомагане на земеделските производители, които поемат агроекологични ангажименти, неотговарящи на условията, определени в членове 22 - 24, са забранени. Въпреки това могат да бъдат отпускани допълнителни помощи, превишаващи максималните суми, определени в съответствие с разпоредбите на член 24, параграф 2, ако те са обосновани съгласно параграф 1 от цитирания член. При надлежно обосновани изключителни случаи може да бъде допусната дерогация по отношение на минималната продължителност на ангажиментите съобразно член 23, параграф 1.
Член 52
В рамките на приложното поле на член 36 от Договора държавната помощ, предназначена да осигури допълнително финансиране на мерките за развитие на селските райони, за които е предоставено подпомагане от Общността, се съобщава от държавите-членки и се одобрява от Комисията в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент като част от планирането по член 40. Член 88, параграф 3, първо изречение от Договора не се прилага за помощта, предмет на уведомлението.
ДЯЛ V
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 53
1. Ако за улесняване на преминаването от настоящия режим на подпомагане към новия, установен с настоящия регламент, е необходимо предприемане на специфични мерки, въпросните мерки се определят от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 50, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/1999.
2. Тези мерки се вземат преди всичко за да включат съществуващите действия на общностно подпомагане, одобрени от Комисията за период, който завършва след 1 януари 2000 г. или с неопределена продължителност, в рамките на режима на подпомагане на развитието на селските райони, установен с настоящия регламент.
Член 54
1. Член 17 от Регламент (ЕИО) № 1696/71 на Съвета от 26 юли 1971 г. относно общата организация на пазарите в сектор хмел (24) се заменя със следния текст:
„Член 17
1. Разпоредбите относно финансирането на Общата селскостопанска политика се прилагат за пазарите на продуктите, посочени в член 1, параграф 1, считано от датата на прилагане на предвидените в него разпоредби.
2. Помощта, посочена в член 8, е предмет на съвместно финансиране от Общността.
3. Държавите-членки изплащат на земеделските производители помощите по член 12 между 16 октомври и 31 декември на пазарната година, по отношение на която помощите се прилагат.
4. Комисията, следвайки процедурата, установена в член 20, приема правилата за прилагане на настоящия член.“
2. Член 6 от Регламент (ЕИО) № 404/93 на Съвета от 13 февруари 1993 г. относно общата организация на пазарите в сектор банани (25) се заменя със следния текст:
„Член 6
1. Държавите-членки отпускат на признатите организации на производителите в рамките на пет години считано от датата на признаването им помощи за насърчаване на тяхното установяване и подпомагане на административното им управление.
2.2. Тези помощи:
-
се определят за първата, втората, третата, четвъртата и петата година съответно на 5 %, 5 %, 4 %, 3 %, и 2 % от стойността на продадената продукция в рамките на организацията на производителите,
-
не надвишават действително направените разходи за учредяване и административно управление на съответната организация,
-
се изплащат на годишни траншове за период максимум от седем години считано от датата на признаването им.
Стойността на годишната продукция се изчислява въз основата на:
-
действително реализирания годишен обем,
-
получените средни производствени цени.
3. Организациите на производителите, произхождащи от организации, които вече отговарят до голяма степен на условията на настоящия регламент, се допускат до помощи съгласно настоящия член единствено при условие че те са създадени в резултат на сливане, което да им позволи да постигнат по-ефективно целите, посочени в член 5. Обаче в такъв случай помощта се отпуска само за да покрие разходите по учредяване на организацията (разходи, поети в рамките на подготвителните работи, изготвянето на учредителния акт и на устава).
4. Помощите, посочени в настоящия член, се съобщават на Комисията с доклад, изготвен от държавите-членки след приключване на всяка финансова година.“
3. Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазарите в сектор плодове и зеленчуци (26) се изменя, както следва:
а)
в член 15 параграф 6 се заменя със следния текст:
„6. В районите на Общността, където степента на организация на производителите е особено слаба, може да бъде разрешено на държавите-членки въз основата на надлежно обосновано искане да изплатят на организациите на производители национална финансова помощ, равна най-много на половината от финансовото участие на производителите. Тази помощ се прибавя към оперативния фонд.
За държавите-членки, където по-малко от 15 % от продукцията на плодове и зеленчуци се реализира на пазара от организации на производители и чието производство на плодове и зеленчуци представлява по-малко от 15 % от общата селскостопанска продукция, помощта, посочена в първата алинея, може да бъде отчасти възстановена от Общността по искане на заинтересованата държава-членка.“;
б)
член 52 се заменя със следния текст:
„Член 52
1. Разходите, свързани с изплащането на общностното обезщетение за изтегляне от пазара и с общностното финансиране на оперативния фонд, специфичните мерки, посочени в член 17 и в членове 53, 54 и 55, както и проверките от експерти от държавите-членки, предоставени на Комисията съгласно член 40, параграф 1, се считат за интервенции, предназначени за стабилизиране на селскостопанските пазари по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1258/1999 (27).
2. Разходите, свързани с помощите, отпуснати от държавите-членки в съответствие с член 14 и с член 15, параграф 6, алинея втора, се считат за интервенции, предназначени за стабилизиране на селскостопанските пазари по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1258/1999. Тези разходи се допускат до съвместно финансиране от Общността.
3. Комисията в съответствие с процедурата, установена в член 46, приема правила за прилагане на параграф 2 от настоящия член.
4. Разпоредбите на дял VI се прилагат, без да се засяга прилагането на Регламент (ЕИО) № 4045/89 на Съвета от 21 декември 1989 г. относно контрола от страна на държавите-членки на операциите, съставляващи част от системата на финансиране от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, секция „Гарантиране“, и за отмяна на Директива 77/435/ЕИО (28).
Член 55
1. Изброените по-долу регламенти се отменят:
-
Регламент (ЕИО) № 4256/88,
-
Регламенти (ЕО) № 950/97, (ЕО) № 951/97, (ЕО) № 952/97 и (ЕИО) № 867/90,
-
Регламенти (ЕИО) № 2078/92, (ЕИО) № 2079/92, (ЕИО) № 2080/92,
-
Регламент (ЕИО) № 1610/89.
2. Следните разпоредби се заличават:
-
член 21 от Регламент (ЕИО) № 3763/91 (29),
-
член 32 от Регламент (ЕИО) № 1600/92 (30),
-
член 27 от Регламент (ЕИО) № 1601/92 (31),
-
член 13 от Регламент (ЕИО) № 2019/93 (32).
3. Отменените регламенти и заличените разпоредби съгласно параграфи 1 и 2 съответно продължават да се прилагат за действията, които Комисията е одобрила съгласно цитираните регламенти преди 1 януари 2000 г.
4. Директивите на Съвета и на Комисията относно приемане на списъци на необлагодетелствани райони и относно тяхното изменение в съответствие с член 21, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 950/97 остават в сила, освен ако не бъдат изменени допълнително в рамките на програмите.
Член 56
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага за общностното подпомагане от 1 януари 2000 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 май 1999 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 1257/1999 DEL CONSIGLIO
del 17 maggio 1999
sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo di orientamento e di garanzia (FEAOG) e che modifica ed abroga taluni regolamenti
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare gli articoli 36 e 37,
vista la proposta della Commissione(1),
visto il parere del Parlamento europeo(2),
visto il parere del Comitato economico e sociale(3),
visto il parere del Comitato delle regioni(4),
visto il parere della Corte dei conti(5),
(1) considerando che una politica comune dello sviluppo rurale dovrebbe accompagnare e integrare altri strumenti della politica agricola comune e contribuire in tal modo al conseguimento degli obiettivi di tale politica, enunciati nell'articolo 33, paragrafo 1, del trattato;
(2) considerando che, a norma dell'articolo 33, paragrafo 2, lettera a), del trattato, nell'elaborazione della politica agricola comune e dei metodi speciali che questa può implicare, si dovrà considerare il carattere particolare dell'attività agricola che deriva dalla struttura sociale dell'agricoltura e dalle disparità strutturali e naturli fra le diverse regioni agricole;
(3) considerando che, a norma dell'articolo 159 del trattato, l'attuazione delle politiche comunitarie deve tener conto degli obiettivi della coesione economica e sociale stabiliti dagli articoli 158 e 160 e concorrere alla loro realizzazione; che le misure destinate allo sviluppo rurale dovrebbero pertanto contribuire a tale politica nelle regioni in ritardo di sviluppo (obiettivo n. 1) e nelle regioni con difficoltà strutturali (obiettivo n. 2), definite dal regolamento (CE) n. 1260/1999 del Consiglio, del 21 giugno 1999, recante disposizioni generali sui Fondi strutturali(6);
(4) considerando che fin dal 1972 nella politica agricola comune sono state introdotte misure intese a sostenere il miglioramento delle strutture agrarie; che da quasi due decenni si cerca di inserire la politica delle strutture agrarie nel più ampio contesto socioeconomico delle zone rurali; che la riforma del 1992 ha dato particolare rilievo alla dimensione ambientale dell'agricoltura in quanto principale utilizzatrice della terra;
(5) considerando che la politica rurale è attualmente condotta attraverso una serie di strumenti complessi;
(6) considerando che nei prossimi anni l'agricoltura dovrà adeguarsi a nuove realtà ed ad ulteriori cambiamenti per quanto riguarda l'evoluzione del mercato, la politica che lo disciplina e le norme commerciali, le esigenze e le preferenze del consumatore e il prossimo allargamento della Comunità; che tali cambiamenti influenzeranno non soltanto i mercati agricoli, ma anche l'economia locale delle zone rurali in generale; che una politica dello sviluppo rurale dovrebbe essere finalizzata a ricostituire e a rafforzare la competitività delle zone rurali, contribuendo in tal modo a mantenere e a creare posti di lavoro in queste zone;
(7) considerando che tale evoluzione dovrebbe essere incoraggiata e sostenuta mediante una riorganizzazione ed una semplificazione degli attuali strumenti dello sviluppo rurale;
(8) considerando che tale riorganizzazione dovrebbe tener conto dell'esperienza acquisita nell'applicazione degli strumenti già esistenti e basarsi pertanto su tali strumenti, che sono quelli utilizzati nell'ambito degli attuali obiettivi prioritari, volti a promuovere lo sviluppo rurale accelerando l'adattamento delle strutture agrarie nel quadro della riforma della politica agricola comune, nonché ad agevolare lo sviluppo e l'adeguamento delle zone rurali [obiettivi n. 5a e n. 5b)], come previsto dal regolamento (CEE) n. 2052/88 del Consiglio, del 24 giugno 1988, relativo alle missioni dei Fondi a finalità strutturali, alla loro efficacia e al coordinamento dei loro interventi e di quelli della Banca europea per gli investimenti e degli altri strumenti finanziari esistenti(7) e dal regolamento (CEE) n. 4256/88 del Consiglio, del 19 dicembre 1988, recante le disposizioni d'applicazione del regolamento (CEE) n. 2052/88 per quanto riguarda il FEAOG, sezione orientamento(8), nonché da quelli introdotti quali misure di accompagnamento della riforma della politica agricola comune del 1992 dal regolamento (CEE) n. 2078/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo a metodi di produzione agricola compatibili con le esigenze di protezione dell'ambiente e con la cura dello spazio naturale(9), dal regolamento (CEE) n. 2079/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, che istituisce un regime comunitario di aiuti al prepensionamento in agricoltura(10), e dal regolamento (CEE) n. 2080/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, che istituisce un regime comunitario di aiuti alle misure forestali nel settore agricolo(11);
(9) considerando che le linee generali della politica riformata dello sviluppo rurale dovrebbero applicarsi a tutte le zone rurali della Comunità;
(10) considerando che le tre misure di accompagnamento introdotte dalla riforma della politica agricola comune del 1992 (politica agroambientale, prepensionamento e imboschimento) dovrebbero essere completate dal regime di aiuto per le zone svantaggiate e per le zone soggette a vincoli ambientali;
(11) considerando che altre misure per lo sviluppo rurale dovrebbero essere inserite in programmi di sviluppo integrato per le regioni dell'obiettivo n. 1 e possono far parte di programmi per le regioni dell'obiettivo n. 2;
(12) considerando che nelle zone rurali le misure per lo sviluppo rurale dovrebbero accompagnare e completare le politiche di mercato;
(13) considerando che il sostegno del FEAOG allo sviluppo rurale dovrebbe essere basato su un unico quadro giuridico che definisca le misure ammissibili al sostegno, i loro obiettivi e i criteri per l'ammissione;
(14) considerando che, data la varietà delle zone rurali della Comunità, la politica di sviluppo rurale dovrebbe attenersi al principio della sussidiarietà; che essa dovrebbe pertanto essere il più decentrata possibile e imperniata sulla partecipazione e su un approccio dal basso verso l'alto; che i criteri per poter beneficiare del sostegno allo sviluppo rurale non dovrebbero quindi oltrepassare la misura necessaria a raggiungere gli obiettivi della politica di sviluppo rurale;
(15) considerando che, per garantire la coerenza con altri strumenti della politica agricola comune e con altre politiche comunitarie, occorre comunque definire a livello comunitario i criteri fondamentali in base ai quali è possibile ottenere il sostegno; che, in particolare, è opportuno evitare che le misure per lo sviluppo rurale provochino distorsioni ingiustificate della concorrenza;
(16) considerando che, al fine di assicurare la flessibilità e di semplificare la normativa, il Consiglio dovrebbe conferire alla Commissione tutte le necessarie competenze di attuazione, a norma dell'articolo 202, terzo trattino, del trattato;
(17) considerando che nella Comunità la struttura del settore agricolo è caratterizzata da un vasto numero di aziende alle quali mancano le condizioni strutturali atte a garantire redditi e condizioni di vita equi agli agricoltori e alle loro famiglie;
(18) considerando che gli aiuti comunitari agli investimenti hanno per oggetto l'ammodernamento delle aziende agricole e il miglioramento della loro redditività;
(19) considerando che è opportuno semplificare le condizioni comunitarie per beneficiare di aiuti agli investimenti, quali stabilite dal regolamento (CE) n. 950/97 del Consiglio, del 20 maggio 1997, relativo al miglioramento dell'efficienza delle strutture agricole(12);
(20) considerando che la concessione di vantaggi particolari ai giovani agricoltori può agevolare non soltanto il loro insediamento, ma anche l'adattamento della struttura della loro azienda dopo il loro primo insediamento;
(21) considerando che l'evoluzione e la specializzazione dell'agricoltura richiedono un livello adeguato di formazione generale, tecnica ed economica per le persone che esercitano attività agricole e forestali, in particolare nel caso di nuovi orientamenti della gestione, della produzione e della commercializzazione;
(22) considerando che occorre intensificare le iniziative di formazione e informazione degli agricoltori riguardo ai metodi di produzione agricola compatibili con l'ambiente;
(23) considerando che è opportuno incentivare la cessazione anticipata dell'attività agricola, al fine di migliorare la redditività delle aziende agricole, tenendo conto dell'esperienza acquisita nell'attuazione del regolamento (CEE) n. 2079/92;
(24) considerando che il sostegno alle zone svantaggiate dovrebbe contribuire ad un uso continuato delle superfici agricole, alla cura dello spazio naturale, al mantenimento e alla promozione di sistemi di produzione agricola sostenibili;
(25) considerando che è opportuno classificare le zone svantaggiate in base a criteri comuni;
(26) considerando che non è necessario procedere a livello comunitario ad un'ulteriore classificazione delle zone svantaggiate;
(27) considerando che occorrerebbe stabilire condizioni relative alla possibilità di beneficiare di indennità compensative, allo scopo di garantire l'efficacia di tale regime di sostegno e il raggiungimento dei suoi obiettivi;
(28) considerando che per le limitazioni sugli usi agricoli in zone soggette a vincoli ambientali potrebbe rivelarsi necessario concedere un sostegno agli agricoltori al fine di risolvere i loro problemi specifici derivanti da tali limitazioni;
(29) considerando che nei prossimi anni gli strumenti agroambientali dovrebbero assumere un ruolo fondamentale nel promuovere lo sviluppo sostenibile delle zone rurali e nel soddisfare la crescente domanda della società di servizi nel settore ambientale;
(30) considerando che è opportuno proseguire il sostegno agroambientale attualmente previsto dal regolamento (CEE) n. 2078/92 per misure ambientali mirate, tenendo conto dell'esperienza acquisita nell'applicazione di tale regime quale descritta dettagliatamente nella relazione presentata dalla Commissione a norma dell'articolo 10, paragrafo 2, del regolamento (CEE) n. 2078/92;
(31) considerando che il regime di aiuti agroambientali dovrebbe continuare a incoraggiare gli agricoltori ad operare nell'interesse dell'intera società, introducendo o mantenendo metodi di produzione compatibili con le crescenti esigenze di tutela e miglioramento dell'ambiente, delle risorse naturali, del suolo e della diversità genetica, nonché con la necessità di salvaguardare lo spazio naturale e il paesaggio;
(32) considerando che occorrerebbe incentivare i miglioramenti nei settori della trasformazione e della commercializzazione dei prodotti agricoli sostenendo gli investimenti in tali settori;
(33) considerando che tale sostegno può basarsi in larga misura sulle condizioni attualmente stabilite dal regolamento (CE) n. 951/97 del Consiglio, del 20 maggio 1997, relativo al migioramento delle condizioni di trasformazione e di commercializzazione dei prodotti agricoli(13);
(34) considerando che è necessario garantire la redditività di tali investimenti e la partecipazione degli agricoltori ai vantaggi economici dell'azione;
(35) considerando che il settore forestale costituisce parte integrante dello sviluppo rurale e che pertanto il regime di sostegno allo sviluppo rurale dovrebbe comprendere misure forestali; che il sostegno a questo settore deve evitare di tradursi in una distorsione di concorrenza ed essere ininfluente rispetto al mercato;
(36) considerando che le misure forestali dovrebbero essere conformi agli impegni assunti a livello internazionale dalla Comunità e dagli Stati membri e basarsi sui piani forestali degli Stati membri; che tali misure dovrebbero tener conto anche dei problemi specifici relativi al cambiamento climatico;
(37) considerando che le misure forestali dovrebbero essere basate su quelle di cui ai regimi esistenti stabiliti dal regolamento (CEE) n. 1610/89 del Consiglio, del 29 maggio 1989, recante norme d'applicazione del regolamento (CEE) n. 4256/88 per quanto riguarda l'azione di sviluppo e la valorizzazione delle foreste nelle zone rurali della Comunità(14), e dal regolamento (CEE) n. 867/90 del Consiglio, del 29 marzo 1990, relativo al miglioramento delle condizioni di trasformazione e di commercializzazione dei prodotti della silvicoltura(15);
(38) considerando che l'imboschimento delle superfici agricole riveste particolare importanza sia per l'utilizzazione del suolo e per la difesa dell'ambiente, sia come contributo al potenziamento di talune risorse silvicole; che occorrerebbe pertanto mantenere il sostegno all'imboschimento attualmente previsto dal regolamento (CEE) n. 2080/92, tenendo conto dell'esperienza acquisita nell'applicazione di tale regime quale descritta dettagliatamente nella relazione presentata dalla Commissione a norma dell'articolo 8, paragrafo 3, di detto regolamento;
(39) considerando che occorrerebbe accordare pagamenti per attività volte a mantenere e migliorare la stabilità ecologica delle foreste in talune zone;
(40) considerando che occorrerebbe sostenere altre misure legate alle attività di coltivazione e alla loro riconversione; che l'elenco di tali misure dovrebbe essere stabilito in base all'esperienza acquista e tenendo conto dell'esigenza che lo sviluppo rurale si basi in parte su attività e servizi extra agricoli, in modo da invertire la tendenza al declino socioeconomico e allo spopolamento della campagna; che occorrerebbe sostenere misure volte ad eliminare le ineguaglianze e a promuovere la parità di opportunità fra uomini e donne;
(41) considerando che i consumatori richiedono in misura sempre maggiore prodotti agricoli e derrate alimentari ottenuti con metodi biologici; che questo fenomeno sta quindi creando un mercato nuovo per i prodotti agricoli; che l'agricoltura biologica migliora la sostenibilità delle attività agricole e contribuisce pertanto ai fini generali del presente regolamento; che le misure di sostegno specifiche allo sviluppo rurale possono contribuire alla produzione ed alla commercializzazione di prodotti agricoli ottenuti con metodi biologici;
(42) considerando che le misure di sviluppo rurale ammissibili al sostegno comunitario dovrebbero essere conformi alla normativa comunitaria e coerenti con le altre politiche comunitarie e con gli altri strumenti della politica agricola comune;
(43) considerando che nell'ambito del presente regolamento dovrebbero essere escluse dal sostegno comunitario alcune misure che possono beneficiare di altri strumenti della politica agricola comune, in particolare quelle che rientrano nell'ambito dei regimi di sostegno delle organizzazioni comuni di mercato, con le eccezioni giustificate da criteri oggettivi;
(44) considerando che, tenuto conto degli aiuti ad associazioni di produttori e alle loro unioni già esistenti nell'ambito di diverse organizzazioni comuni di mercato, non risulta più necessario fornire un sostegno specifico a gruppi di produttori nel quadro dello sviluppo rurale; che, pertanto, il regime di aiuti previsto dal regolamento (CE) n. 952/97 del Consiglio, del 20 maggio 1997, concernente le associazioni di produttori e le relative unioni(16), non dovrebbe essere proseguito;
(45) considerando che il finanziamento del sostegno comunitario alle misure di accompagnamento e ad altre misure di sviluppo rurale nelle zone non comprese nell'obiettivo n. 1 dovrebbe essere fornito dalla sezione garanzia del FEAOG; che le norme finanziarie fondamentali stabilite dal regolamento (CE) n. 1260/1999, sono state modificate a tal fine;
(46) considerando che il finanziamento del sostegno comunitario alle misure di sviluppo rurale nelle zone comprese nell'obiettivo n. 1 dovrebbe continuare ad essere fornito dalla sezione orientamento del FEAOG, fatta eccezione per le tre attuali misure di accompagnamento e per il sostegno alle zone svantaggiate e alle zone soggette a vincoli ambientali;
(47) considerando che, per quanto riguarda il sostegno alle misure di sviluppo rurale contemplate dalla programmazione degli obiettivi n. 1 e n. 2, si applicherebbe il regolamento (CE) n. 1260/1999, in particolare relativamente alla programmazione integrata di tali misure; che le norme in materia di finanziamento dovrebbero tuttavia tener conto del finanziamento erogato dalla sezione garanzia per le suddette misure nelle regioni dell'obiettivo 2;
(48) considerando che le misure di sviluppo rurale non contemplate dalla programmazione dell'obiettivo n. 1 o dell'obiettivo n. 2 dovrebbero essere oggetto della programmazione relativa allo sviluppo rurale, secondo norme specifiche; che i tassi di assistenza per tali misure dovrebbero essere differenziati in base ai principi gnerali previsti dall'articolo 29, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1260/1999, tenendo sufficientemente conto delle esigenze di coesione economica e sociale; che, di conseguenza, i tassi di assistenza relativi, rispettivamente, alle zone contemplate dall'obiettivo n. 1 e dall'obiettivo n. 2 e alle altre zone dovrebbero essere, in linea di massima, differenziati; che i tassi stabiliti dal presente regolamento costituiscono i massimali dell'assistenza comunitaria;
(49) considerando che, in aggiunta ai programmi di sviluppo rurale, la Commissione dovrebbe poter predisporre di propria iniziativa studi sullo sviluppo rurale, a prescindere dall'iniziativa per lo sviluppo rurale di cui agli articoli 19 e 20 del regolamento (CE) n. 1260/1999;
(50) considerando che occorrerebbe stabilire norme adeguate per il controllo e la valutazione del sostegno allo sviluppo rurale, utilizzando come riferimento indicatori ben definiti da concordare e fissare prima della realizzazione del programma;
(51) considerando che le misure di sviluppo rurale dovrebbero poter beneficiare del sostegno degli Stati membri senza alcun cofinanziamento comunitario; che, dato il notevole impatto economico di tali aiuti e al fine di garantirne la coerenza con le misure ammissibili al sostegno comunitario, nonché per semplificare le procedure, occorrerebbe stabilire norme specifiche relative agli aiuti di Stato;
(52) considerando che dovrebbe essere possibile adottare norme transitorie per agevolare la transizione dagli attuali regimi di sostegno al nuovo regime di sostegno dello sviluppo rurale;
(53) considerando che il nuovo regime di sostegno contenuto del presente regolamento sostituisce i regimi di sostegno esistenti, che pertanto dovrebbero essere abrogati; che, di conseguenza, la deroga prevista nei regimi attuali per le regioni ultraperiferiche e per le isole Egee dovrà anch'essa essere abrogata; che all'atto della programmazione delle misure per lo sviluppo rurale, saranno stabilite nuove norme che garantiranno la necessaria flessibilità, adattamenti e deroghe al fine di tenere conto delle esigenze specifiche di tali regioni,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
TITOLO I
AMBITO DI APPLICAZIONE E OBIETTIVI
Articolo 1
1. Il presente regolamento definisce il quadro del sostegno comunitario per uno sviluppo rurale sostenibile.
2. Le misure per lo sviluppo rurale accompagnano e integrano altri strumenti della politica agricola comune e contribuiscono in tal modo al conseguimento degli obiettivi previsti dall'articolo 33 del trattato.
3. Le misure di sviluppo rurale:
- sono inserite nelle misure volte a promuovere lo sviluppo e l'adeguamento strutturale delle regioni in ritardo di sviluppo (obiettivo n. 1) e
- accompagnano le misure di sostegno alla riconversione socioeconomica delle zone con difficoltà strutturali (obiettivo n. 2)
nelle regioni interessate, tenendo conto dei fini specifici del sostegno comunitario nell'ambito di tali obiettivi, quali previsti dagli articoli 158 e 160 del trattato e dal regolamento (CE) n. 1260/1999, e alle condizioni stabilite dal presente regolamento.
Articolo 2
Il sostegno allo sviluppo rurale, legato alle attività agricole e alla loro riconversione, può riguardare:
- il miglioramento delle strutture nelle aziende agricole e delle strutture di trasformazione di commercializzazione dei prodotti agricoli,
- la riconversione e il riorientamento del potenziale di produzione agricola, l'introduzione di nuove tecnologie e il miglioramento della qualità dei prodotti,
- l'incentivazione della produzione non alimentare,
- uno sviluppo forestale sostenibile,
- la diversificazione delle attività al fine di sviluppare attività complementari o alternative,
- il mantenimento e il consolidamento di un tessuto sociale vitale nelle zone rurali,
- lo sviluppo di attività economiche e il mantenimento e la creazione di posti di lavoro, allo scopo di garantire un migliore sfruttamento del potenziale esistente,
- il miglioramento delle condizioni di lavoro e di vita,
- il mantenimento e la promozione di sistemi di coltivazione a bassi consumi intermedi,
- la tutela e la promozione di un alto valore naturale e di un'agricoltura sostenibile che rispetti le esigenze ambientali,
- l'abolizione delle ineguaglianze e la promozione della parità di opportunità fra uomini e donne, in particolare mediante il sostegno a progetti concepiti e realizzati da donne.
Articolo 3
È concesso un sostegno a favore delle misure di sviluppo rurale definite al titolo II e alle condizioni ivi previste.
TITOLO II
MISURE DI SVILUPPO RURALE
CAPO I
INVESTIMENTI NELLE AZIENDE AGRICOLE
Articolo 4
Il sostegno agli investimenti nelle aziende agricole contribuisce al miglioramento dei redditi agricoli, nonché delle condizioni di vita, di lavoro e di produzione.
Tali investimenti sono finalizzati ad uno o più dei seguenti obiettivi:
- ridurre i costi di produzione,
- migliorare e riconvertire la produzione,
- migliorare la qualità,
- tutelare e migliorare l'ambiente naturale, le condizioni di igiene e il benessere degli animali,
- promuovere la diversificazione delle attività nell'azienda.
Articolo 5
Il sostegno agli investimenti viene concesso ad aziende agricole
- che dimostrino redditività,
- che rispettino requisiti minimi in materia di ambiente, igiene e benessere degli animali, e
- il cui imprenditore possieda conoscenze e competenze professionali adeguate.
Articolo 6
Non vengono sostenuti investimenti il cui obiettivo è un aumento della produzione aziendale di prodotti che non trovano sbocchi normali sui mercati.
Articolo 7
Gli Stati membri fissano i limiti degli investimenti totali che possono beneficiare degli aiuti.
Il valore totale degli aiuti, espresso in percentuale del volume d'investimento che può beneficiare degli aiuti, è limitato al 40 % al massimo e, riguardo alle zone svantaggiate, al 50 % al massimo. Qualora gli investimenti siano effettuati da giovani agricoltori, come menzionato al capo II, tali percentuali possono raggiungere al massimo il 45 % e il 55 % rispettivamente.
CAPO II
INSEDIAMENTO DEI GIOVANI AGRICOLTORI
Articolo 8
1. Gli aiuti per facitilitare il primo insediamento dei giovani agricoltori sono concessi alle seguenti condizioni:
- l'agricoltore non ha ancora compiuto 40 anni,
- l'agricoltore possiede conoscenze e competenze professionali adeguate,
- l'agricoltore si insedia in un'azienda agricola per la prima volta,
- per quanto riguarda l'azienda:
i) dimostra redditività e
ii) rispetta requisiti minimi in materia di ambiente, igiene e benessere degli animali,
e
- l'agricoltore si insedia in qualità di capo dell'azienda.
Possono essere applicate condizioni specifiche nel caso in cui il giovane agricoltore non si insedi nell'azienda come unico capo di essa. Tali condizioni devono essere equivalenti a quelle richieste per l'insediamento del suddetto giovane agricoltore come unico capo dell'azienda.
2. Gli aiuti all'insediamento possono consistere in:
- un premio unico il cui importo massimo ammissibile figura nell'allegato,
- un abbuono d'interessi per i prestiti contratti a copertura delle spese derivanti dall'insediamento; l'importo equivalente al valore capitalizzato di tale abbuono non può essere superiore al valore del premio unico.
CAPO III
FORMAZIONE
Articolo 9
Il sostegno alla formazione professionale contribuisce al miglioramento delle conoscenze e delle competenze professionali degli agricoltori e di altre persone coinvolte in attività agricole e forestali e nella loro riconversione.
La formazione è finalizzata in particolare:
- a preparare gli agricoltori al riorientamento qualitativo della produzione, all'applicazione di metodi di produzione compatibili con la conservazione e il miglioramento del paesaggio, con la tutela dell'ambiente, con l'igiene e con il benessere degli animali, nonché a impartire loro la formazione necessaria per gestire un'azienda agricola economicamente redditizia e
- a preparare gli imprenditori forestali e le altre persone coinvolte in attività forestali all'applicazione di pratiche di gestione forestale allo scopo di migliorare le funzioni economiche, ecologiche o sociali delle foreste.
CAPO IV
PREPENSIONAMENTO
Articolo 10
1. Gli aiuti al prepensionamento contribuiscono a conseguire i seguenti obiettivi:
- procurare un reddito agli imprenditori agricoli anziani che decidono di cessare l'attività agricola,
- far subentrare a questi imprenditori anziani agricoltori in grado di migliorare, se necessario, la redditività delle aziende rimaste in esercizio,
- riorientare superfici agricole verso usi extra agricoli, ove non sia possibile destinarle alla produzione agricola in condizioni soddisfacenti dal punto di vista della redditività.
2. Il sostegno al prepensionamento può comprendere misure destinate a procurare un reddito ai salariati agricoli.
Articolo 11
1. Il cedente:
- cessa definitivamente ogni attività agricola a fini commerciali; può però continuare a svolgere attività agricole non commerciali e a conservare la disponibilità degli edifici in cui continuerà ad abitare,
- ha almeno 55 anni, senza aver raggiunto l'età normale di pensionamento, al momento della cessazione, e
- ha esercitato l'attività agricola nei dieci anni che precedono la cessazione.
2. Il rilevatario agricolo:
- subentra al cedente come capo dell'azienda agricola o rileva la totalità o una parte dei terreni resi disponibili; la redditività dell'azienda del rilevatario dev'essere aumentata entro un periodo e a condizioni da definire, in particolare in termini di conoscenze e competenze professionali del rilevatario, di superficie, di volume di lavoro o di reddito, a seconda delle regioni e dei tipi di produzione,
- possiede conoscenze e competenze professionali adeguate, e
- s'impegna ad esercitare l'attività agricola nell'azienda per almeno cinque anni.
3. Il lavoratore agricolo:
- cessa definitivamente ogni attività agricola,
- ha almeno 55 anni, senza aver raggiunto l'età normale di pensionamento,
- ha dedicato all'agricoltura, nei cinque anni che precedono la cessazione, almeno la metà del proprio tempo di lavoro, quale collaboratore familiare o salariato agricolo,
- ha lavorato nell'azienda del cedente almeno l'equivalente di due anni a tempo pieno nei quattro anni che precedono il prepensionamento del cedente stesso,
- è iscritto a un regime di previdenza sociale.
4. Rilevatario non agricolo può essere qualsiasi persona fisica o giuridica che rileva terreni resi disponibili per destinarli ad usi extra agricoli, come la silvicoltura o la creazione di riserve ecologiche, in maniera compatibile con la tutela o il miglioramento della qualità dell'ambiente e dello spazio naturale.
5. Le condizioni stabilite dal presente articolo si applicano per tutto il periodo durante il quale il cedente fruisce di un aiuto al prepensionamento.
Articolo 12
1. I massimali presi in considerazione per gli aiuti comunitari sono fissati nell'allegato.
2. La durata dell'aiuto al prepensionamento non dev'essere superiore ad un massimo di 15 anni per il cedente e di 10 anni per il salariato agricolo. Essa non deve oltrepassare il settantacinquesimo compleanno del cedente e non deve eccedere la normale età di pensionamento del lavoratore.
Qualora, nel caso di un cedente, lo Stato membro corrisponda una normale pensione, l'aiuto al prepensionamento è versato in via complementare, tenuto conto dell'importo della pensione nazionale.
CAPO V
ZONE SVANTAGGIATE E ZONE SOGGETTE A VINCOLI AMBIENTALI
Articolo 13
L'aiuto alle zone svantaggiate e a quelle soggette a vincoli ambientali contribuisce a conseguire i seguenti obiettivi:
a) Compensazione per le zone sottoposte a svantaggi naturali
- garantire un uso continuato delle superfici agricole e favorire in tal modo il mantenimento di una comunità rurale vitale,
- conservare lo spazio naturale,
- mantenere e promuovere sistemi di produzione agricola sostenibili, che tengono particolare conto dei requisiti in materia d'ambiente.
b) Compensazione per zone sottoposte a vincoli ambientali
- garantire il rispetto dei requisiti in materia di ambiente e assicurare l'uso delle superfici agricole nelle zone sottoposte a vincoli ambientali.
Articolo 14
1. Gli agricoltori delle zone svantaggiate possono ricevere indennità compensative.
2. Le indennità compensative sono accordate per ettaro di terreni agricoli ad agricoltori:
- che coltivano una superficie minima di terreno da definire,
- che si impegnano a proseguire un'attività agricola in una zona svantaggiata per almeno un quinquennio a decorrere dal primo pagamento dell'indennità compensativa, e
- che utilizzano, secondo le buone pratiche agricole consuete, pratiche compatibili con la necessità di salvaguardare l'ambiente e di conservare lo spazio naturale, in particolare applicando sistemi di produzione agricola sostenibili.
3. Qualora la presenza di residui di sostanze vietate ai sensi della direttiva 96/22/CE(17) o di residui di sostanze autorizzate ai sensi di tale direttiva ma utilizzate illecitamente, sia riscontrata, ai sensi delle pertinenti disposizioni della direttiva 96/23/CE(18), in un animale appartenente all'allevamento bovino di un produttore, o qualora una sostanza o un prodotto non autorizzati, o una sostanza o un prodotto autorizzati ai sensi della direttiva 96/22/CE, ma detenuti illecitamente, siano rinvenuti nell'azienda di tale produttore sotto qualsiasi forma, quest'ultimo è escluso dal beneficio delle indennità compensative per l'anno civile dell'accertamento.
In caso di recidiva il periodo di esclusione può, secondo la gravità dell'infrazione, essere prolungato fino a cinque anni a decorrere dall'anno di accertamento dell'infrazione.
In caso di ostruzionismo da parte del proprietario o del detentore degli animali durante l'esecuzione delle ispezioni e dei prelievi necessari in applicazione dei piani nazionali di sorveglianza dei residui, nonché durante lo svolgimento delle operazioni di indagine e di controllo effettuate ai sensi della direttiva 96/23/CE, si applicano le sanzioni di cui al primo comma.
Articolo 15
1. Le indennità compensative sono fissate a un livello:
- sufficiente per contribuire efficacemente a compensare gli svantaggi esistenti e
- tale da evitare compensazioni eccessive.
2. Le indennità compensative sono debitamente diversificate in funzione:
- della situazione e degli obiettivi di sviluppo propri di ciascuna regione,
- della gravità degli svantaggi naturali permanenti che pregiudicano le attività agricole,
- degli specifici problemi ambientali da risolvere, se del caso,
- del tipo di produzione e, se del caso della struttura economica dell'azienda.
3. Le indennità compensative sono fissate a un livello compreso tra gli importi minimi e gli importi massimi che figurano nell'allegato.
Possono essere concesse indennità compensative superiori all'importo massimo purché l'importo medio di tutte le indennità compensative concesse al livello di programmazione in questione non superi tale massimale. Tuttavia in casi debitamente motivati da circostanze oggettive, ai fini del calcolo dell'importo medio gli Stati membri possono presentare una combinazione di vari programmi regionali.
Articolo 16
1. Gli agricoltori possono usufruire di un aiuto sotto forma di pagamenti volti a compensare i costi e le perdite di reddito originati, nelle zone sottoposte a vincolo ambientale, dall'attuazione di limitazioni basate su disposizioni comunitarie in materia di protezione dell'ambiente se e per quanto detti pagamenti siano necessari per risolvere i problemi specifici derivanti da dette disposizioni.
2. L'importo dei pagamenti deve essere fissato in modo da evitare compensazioni eccessive, specie per i pagamenti destinati a zone svantaggiate.
3. Il massimale preso in considerazione per gli aiuti comunitari è fissato nell'allegato.
Articolo 17
Le zone svantaggiate comprendono
- zone di montagna (articolo 18),
- altre zone svantaggiate (articolo 19) e
- zone nelle quali ricorrono svantaggi specifici (articolo 20).
Articolo 18
1. Le zone di montagna sono quelle caratterizzate da una notevole limitazione delle possibilità di utilizzazione delle terre e da un notevole aumento del costo del lavoro, dovuti:
- all'esistenza di condizioni climatiche molto difficili a causa dell'altitudine, che si traducono in un periodo vegetativo nettamente abbreviato,
- in zone di altitudine inferiore, all'esistenza nella maggior parte del territorio di forti pendii che rendono impossibile la meccanizzazione o richiedono l'impiego di materiale speciale assai oneroso, ovvero
- a una combinazione dei due fattori, quando lo svantaggio derivante da ciascuno di questi fattori presi separatamente è meno accentuato, ma la loro combinazione comporta uno svantaggio equivalente.
2. Le zone situate a nord del 62a parallelo e talune zone adiacenti sono assimilate alle zone di montagna.
Articolo 19
Le zone svantaggiate minacciate di spopolamento e nelle quali è necessario conservare l'ambiente naturale sono composte di territori agricoli omogenei sotto il profilo delle condizioni naturali di produzione e per esse devono ricorrere tutte le seguenti caratteristiche:
- esistenza di terre poco produttive, poco idonee alla coltivazione, le cui scarse potenzialità non possono essere migliorate senza costi eccessivi e che si prestano soprattutto all'allevamento estensivo,
- a causa della scarsa produttività dell'ambiente naturale, ottenimento di risultati notevolmente inferiori alla media quanto ai principali indici che caratterizzano la situazione economica dell'agricoltura,
- scarsa densità, o tendenza alla regressione demografica, di una popolazione dipendente in modo preponderante dall'attività agricola e la cui contrazione accelerata comprometterebbe la vitalità e il popolamento della zona medesima.
Articolo 20
Possono essere assimilate alle zone svantaggiate altre zone nelle quali ricorrono svantaggi specifici, e nelle quali l'attività agricola dovrebbe essere continuata, se del caso e a talune condizioni particolari, per assicurare la conservazione o il miglioramento dell'ambiente naturale, la conservazione dello spazio naturale e il mantenimento del potenziale turistico o per motivi di protezione costiera.
Articolo 21
La superficie dell'insieme delle zone di cui agli articoli 16 e 20 non può superare il 10 % della superficie complessiva dello Stato membro interessato.
CAPO VI
MISURE AGROAMBIENTALI
Articolo 22
Il sostegno a metodi di produzione agricola finalizzati alla protezione dell'ambiente e alla conservazione dello spazio naturale (misure agroambientali) contribuisce alla realizzazione degli obiettivi delle politiche comunitarie in materia agricola e ambientale.
Tale sostegno è inteso a promuovere:
- forme di conduzione dei terreni agricoli compatibili con la tutela e con il miglioramento dell'ambiente, del paesaggio e delle sue caratteristiche, delle risorse naturali, del suolo e della diversità genetica,
- l'estensivizzazione, favorevole all'ambiente, della produzione agricola e la gestione dei sistemi di pascolo a scarsa intensità,
- la tutela di ambienti agricoli ad alto valore naturale esposti a rischi,
- la salvaguardia del paesaggio e delle caratteristiche tradizionali dei terreni agricoli,
- il ricorso alla pianificazione ambientali nell'ambito della produzione agricola.
Articolo 23
1. Gli agricoltori ricevono un sostegno in compenso di impegni agroambientali della durata minima di cinque anni. Ove necessario, può essere fissato un periodo più lungo per particolari tipi di impegni, a causa degli effetti di tali impegni sull'ambiente.
2. Gli impegni agroambientali oltrepassano l'applicazione delle normali buone pratiche agricole.
Essi procurano servizi non forniti da altre misure di sostegno, quali il sostegno dei mercati o le indennità compensative.
Articolo 24
1. Il sostegno agli impegni agroambientali viene concesso annualmente ed è calcolato in base ai seguenti criteri:
- il mancato guadagno,
- i costi aggiuntivi derivanti dall'impegno assunto e
- la necessità di fornire un incentivo.
Nel calcolo dell'importo annuo del sostegno si può tener conto anche del costo degli investimenti non rimunerativi necessari all'adempimento degli impegni.
2. Gli importi annui massimi che possono beneficiare del sostegno comunitario figurano nell'allegato. Tali importi sono basati sulla superficie dell'azienda a cui si applicano gli impegni agroambientali.
CAPO VII
MIGLIORAMENTO DELLE CONDIZIONI DI TRASFORMAZIONE E DI COMMERCIALIZZAZIONE DEI PRODOTTI AGRICOLI
Articolo 25
1. Il sostegno agli investimenti favorisce il miglioramento e la razionalizzazione delle condizioni di trasformazione e di commercializzazione dei prodotti agricoli, contribuendo in tal modo ad aumentare la competitività e il valore aggiunto di tali prodotti.
2. Tale sostegno è finalizzato ad un o più dei seguenti obiettivi:
- orientare la produzione in base all'andamento prevedibile dei mercati o favorire la creazione di nuovi sbocchi per la produzione agricola,
- migliorare o razionalizzare i circuiti di commercializzazione o i processi di trasformazione,
- migliorare la presentazione e il confezionamento dei prodotti o contribuire ad un migliore impiego o ad una eliminazione dei sottoprodotti o dei rifiuti,
- applicare nuove tecnologie,
- favorire investimenti innovativi,
- migliorare e controllare la qualità,
- migliorare e controllare le condizioni sanitarie,
- proteggere l'ambiente.
Articolo 26
1. Il sostegno viene accordato alle persone cui incombe l'onere finanziario degli investimenti nell'ambito di imprese
- che dimostrino redditività e
- che rispettino requisiti minimi in materia di ambiente, di igiene e di benessere degli animali.
2. Gli investimenti devono concorrere al miglioramento della situazione dei settori di produzione agricola di base interessati. Essi devono garantire una partecipazione adeguata dei prodottori di tali prodotti di base ai vantaggi economici che da essi derivano.
3. Dev'essere offerta una sufficiente garanzia che si possano trovare sbocchi normali sui mercati per i prodotti interessati.
Articolo 27
1. Gli investimenti si applicano alla trasformazione e alla commercializzazione dei prodotti di cui all'allegato I del trattato, esclusi i prodotti della pesca.
2. Gli investimenti devono essere conformi a criteri di scelta che stabiliscano le priorità ed indichino quali tipi di investimento non siano ammissibili al sostegno.
Articolo 28
1. Sono esclusi dal sostegno gli investimenti:
- a livello di commercio al dettaglio,
- per la commercializzazione o la trasformazione di prodotti provenienti da paesi terzi.
2. Il valore totale del sostegno, espresso in percentuale del volume di investimento che può fornire degli aiuti, è, limitato:
a) al 50 %, per quanto riguarda le regioni dell'obiettivo n. 1,
b) al 40 %, nelle altre regioni.
CAPO VIII
SILVICOLTURA
Articolo 29
1. Il sostegno al settore forestale contribuisce al mantenimento e allo sviluppo delle funzioni economiche, ecologiche e sociali delle foreste nelle zone rurali.
2. Tale sostegno è finalizzato, in particolare, ad uno o più dei seguenti obiettivi:
- una gestione e uno sviluppo sostenibili della silvicoltura,
- il mantenimento e la valorizzazione delle risorse della silvicoltura,
- l'estensione delle superfici boschive.
3. Tale sostegno è accordato soltanto riguardo alle foreste e alle superfici che siano proprietà di privati o di loro associazioni ovvero di comuni o di loro associazioni. Questa limitazione non si applica alle misure previste all'articolo 30, paragrafo 1, sesto trattino.
4. Tale sostegno contribuisce al rispetto degli impegni assunti dalla Comunità e dagli Stati membri a livello internazionale. Esso si basa sui programmi forestali nazionali o regionali o su strumenti equivalenti che devono tener conto degli impegni assunti in sede di conferenze ministeriali sulla protezione delle foreste in Europa.
5. Le misure proposte in virtù del presente regolamento per le superfici boschive classificate come ad alto o medio rischio di incendio ai sensi del regolamento (CEE) n. 2158/92 del Consiglio, del 23 luglio 1992, relativo alla protezione delle foreste nella Comunità contro gli incendi(19) devono essere conformi ai piani di protezione delle foreste presentati dagli Stati membri ai sensi del succitato regolamento.
Articolo 30
1. Gli aiuti al settore forestale riguardano una o più delle seguenti misure:
- l'imboschimento di superfici che non rientrano nell'ambito dell'articolo 31 a condizione che le specie impiantate siano adatte alle condizioni locali e compatibili con l'ambiente,
- investimenti in foreste destinati ad accrescerne in misura significativa il valore economico, ecologico o sociale,
- investimenti diretti a migliorare e a razionalizzare il raccolto, la trasformazione e la commercializzazione dei prodotti della silvicoltura; gli investimenti legati all'uso del legname come materia prima devono essere limitati alle operazioni precedenti la trasformazione industriale,
- la promozione di nuovi sbocchi per l'uso e la commercializzazione dei prodotti della silvicoltura,
- lo stabilimento di associazioni di imprenditori costituite al fine di aiutare i loro membri a realizzare una gestione più sostenibile ed efficiente delle foreste,
- la ricostituzione del potenziale produttivo silvicolo danneggiato da disastri naturali e da incendi e l'introduzione di adeguati strumenti di prevenzione.
2. Le norme indicate nei capitoli I e VII ad eccezione dell'articolo 7, secondo comma, si applicano a sostegno degli investimenti.
Articolo 31
1. Viene accordato un sostegno per l'imboschimento delle superfici agricole purché esso sia adeguato alle condizioni locali e compatibili con l'ambiente.
Tale sostegno può comprendere, oltre ai costi d'impianto:
- un premio annuale per ettaro imboschito, destinato a coprire per un periodo non superiore a cinque anni i costi di manutenzione;
- un premio annuale per ettaro, volto a compensare le perdite di reddito provocate dall'imboschimento per un periodo non superiore a 20 anni, destinato ad agricoltori o ad associazioni di agricoltori che hanno coltivato le terre prima dell'imboschimento, o a qualsiasi altra persona giuridica di diritto privato.
2. Il sostegno per l'imboschimento delle superfici agricole intrapreso dalle autorità pubbliche deve coprire unicamente le spese di sistemazione.
3. Il sostegno per l'imboschimento delle superfici agricole non viene accordato:
- ad agricoltori che beneficiano del sostegno al prepensionamento,
- per l'impianto di abeti natalizi.
In caso di imboschimento con specie a rapido accrescimento coltivate a breve durata, l'aiuto per i costi di imboschimento è concesso unicamente per le spese di impianto.
4. Gli importi massimi del premio annuale volto a compensare le perdite di reddito che possono beneficiare del sostegno comunitario figurano nell'allegato.
Articolo 32
1. Allo scopo di:
- mantenere e migliorare la stabilità ecologica delle foreste in zone la cui funzione protettiva ed ecologica sia di interesse pubblico e qualora le spese connesse con le misure di prevenzione o ripristino di tali foreste superino il prodotto dell'azienda,
- mantenere fasce tagliafuoco mediante misure agricole,
sono versati pagamenti ai beneficiari per misure prese a tale effetto, purché siano garantiti in maniera sostenibile i valori di protezione ed ecologici delle foreste e le misure da porre in essere siano state stabilite in un contratto nel quale sia precisata la dotazione finanziaria.
2. I pagamenti sono fissati a un livello compreso tra gli importi minimi e gli importi massimi che figurano nell'allegato in base ai costi reali delle misure attuate, fissati preventivamente su base contrattuale.
CAPO IX
PROMOZIONE DELL'ADEGUAMENTO E DELLO SVILUPPO DELLE ZONE RURALI
Articolo 33
Viene accordato un sostegno a misure, legate alle attività agricole e alla loro riconversione nonché ad attività rurali, che non rientrano nell'ambito di applicazione di altre misure di cui al presente titolo.
Tali misure riguardano:
- le opere di miglioramento fondiario,
- la ricomposizione fondiaria,
- l'avviamento di servizi di sostituzione e di assistenza alla gestione delle aziende agricole,
- la commercializzazione di prodotti agricoli di qualità,
- i servizi essenziali per l'economia e la popolazione rurale,
- il rinnovamento e il miglioramento dei villaggi e la protezione e la tutela del patrimonio rurale,
- la diversificazione delle attività del settore agricolo e delle attività affini allo scopo di sviluppare attività plurime o fonti alternative di reddito,
- la gestione delle risorse idriche in agricoltura,
- lo sviluppo e il miglioramento delle infrastrutture rurali connesse allo sviluppo dell'agricoltura,
- l'incentivazione di attività turistiche e artigianali,
- la tutela dell'ambiente in relazione all'agricoltura, alla silvicoltura, alla conservazione delle risorse naturali nonché al benessere degli animali,
- la ricostituzione del potenziale agricolo danneggiato da disastri naturali e l'introduzione di adeguati strumenti di prevenzione,
- l'ingegneria finanziaria.
CAPO X
MODALITÀ DI APPLICAZIONE
Articolo 34
Dettagliate modalità di applicazione del presente titolo sono adottate secondo la procedura di cui all'articolo 50, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1260/1999.
Tali modalità possono riguardare, in particolare,
- le condizioni per il sostegno agli investimenti per le aziende agricole (articoli 4-7), comprese le limitazioni richieste in applicazione dell'articolo 6,
- il periodo e le condizioni per il miglioramento della redditività di un'azienda agricola e le condizioni per l'uso dei terreni resi disponibili in caso di prepensionamento (articolo 11, paragrafo 2),
- le condizioni per la concessione e il calcolo delle indennità compensative nelle zone svantaggiate, compresi i casi di uso in comune di terreni agricoli (articoli 14 e 15) e dei pagamenti compensativi nelle regioni soggette a vincoli ambientali (articolo 16),
- le condizioni che disciplinano l'assunzione di impegni agroambientali (articoli 23 e 24),
- i criteri di selezione per gli investimenti destinati a migliorare le condizioni di trasformazione e di commercializzazione dei prodotti agricoli (articolo 27, paragrafo 2),
- le condizioni relative alle misure forestali (capitolo VIII).
In base alla stessa procedura, la Commissione può derogare all'articolo 28, paragrafo 1, nelle regioni ultraperiferiche, purché i prodotti trasformati siano destinati al mercato della regione in questione.
TITOLO III
PRINCIPI GENERALI, DISPOSIZIONI AMMINISTRATIVE E FINANZIARIE
CAPO I
PRINCIPI GENERALI
Sezione I
Sostegno del FEAOG
Articolo 35
1. Il sostegno comunitario al prepensionamento (articoli 10-12), alle zone svantaggiate e alle zone soggette a vincoli ambientali (articoli 13-21), alle misure agroambientali (articoli 22-24) e all'imboschimento (articolo 31) è finanziato dal FEAOG, sezione garanzia, in tutta la Comunità.
2. Il sostegno comunitario ad altre misure di sviluppo rurale è finanziato dal FEAOG,
- sezione orientamento, nelle zone dell'obiettivo n. 1,
- sezione garanzia, nelle zone non comprese nell'obiettivo n. 1.
3. Il sostegno alle misure di cui all'articolo 33, sesto, settimo e nono trattino, è finanziato dal FEAOG nelle zone contemplate dagli obiettivi n. 1 e n. 2 e nelle zone in transizione, a condizione che tale finanziamento non sia effettuato dal Fondo europeo di sviluppo regionale (FESR).
Articolo 36
1. Per quanto riguarda il sostegno alle misure di sviluppo rurale di cui all'articolo 35, paragrafo 2:
- nelle zone dell'obiettivo n. 1, si applica il regolamento (CE) n. 1260/1999, integrato dalle norme specifiche del presente regolamento,
- nelle zone dell'obiettivo n. 2, si applica il regolamento (CE) n. 1260/1999, integrato dalle norme specifiche del presente regolamento e salvo disposizioni contrarie del presente regolamento.
2. Per quanto riguarda il sostegno alle misure di sviluppo rurale finanziate dal FEAOG, sezione garanzia, si applicano le norme specifiche previste dal regolamento (CE) n. 1260/1999(20) e le disposizioni adottate ai sensi di tale regolamento, salvo disposizioni contrarie del presente regolamento.
Sezione II
Compatibilità e coerenza
Articolo 37
1. Il sostegno allo sviluppo rurale è concesso soltanto per misure conformi alla normativa comunitaria.
2. Tali misure devono essere coerenti con le altre politiche comunitarie e con le misure applicate nell'ambito di tali politiche.
In particolare, le misure che rientrano nell'ambito di applicazione del presente regolamento possono beneficiare di un sostegno nell'ambito di altri regimi di sostegno comunitari, se esse sono incompatibili con le condizioni specifiche previste dal presente regolamento.
3. Dev'essere inoltre garantita la coerenza con le misure attuate nell'ambito di altri strumenti della politica agricola comune e, in particolare, tra le misure di sostegno rurale, da un lato, e le misure realizzate nell'ambito delle organizzazioni comuni di mercato e quelle relative alla qualità dei prodotti agricoli e alle condizioni sanitarie, dall'altro, nonché la coerenza tra le varie misure di sostegno allo sviluppo rurale.
Di conseguenza, non viene concesso alcun sostegno ai sensi del presente regolamento per:
- misure che rientrano nel campo di applicazione di regimi di sostegno nell'ambito delle organizzazioni comuni di mercato con le eccezioni, motivate da criteri oggettivi, che possono essere definite in applicazione dell'articolo 50,
- misure volte a sostenere progetti di ricerca, la promozione di prodotti agricoli o l'eradicazione di malattie animali.
4. Gli Stati membri possono stabilire condizioni ulteriori o più restrittive per la concessione del sostegno comunitario allo sviluppo rurale, purché tali condizioni siano coerenti con gli obiettivi e con i requisiti previsti dal presente regolamento.
Articolo 38
1. La stessa misura non può beneficiare di pagamenti contemporaneamente ai sensi del presente regolamento e nell'ambito di altri regimi di sostegno comunitari.
2. È possibile combinare il sostegno a diverse misure ai sensi del presente regolamento, soltanto se sono coerenti e compatibili fra loro. Se del caso, il livello del sostegno viene adeguato.
Articolo 39
1. Gli Stati membri adottano tutti i provvedimenti necessari per garantire la compatibilità e la coerenza tra le misure di sviluppo rurale ai sensi delle disposizioni di cui al presente capitolo.
2. I piani di sviluppo rurale presentati dagli Stati membri devono comprendere una valutazione della compatibilità della coerenza delle misure di sostegno previste e un'indicazione dei provvedimenti adottati per garantire compatibilità e coerenza.
3. Le misure di sostegno sono, ove necessario, riesaminate successivamente per garantire compatibilità e coerenza.
CAPO II
PROGRAMMAZIONE
Articolo 40
1. Le misure di sviluppo rurale finanziate dalla sezione orientamento del FEAOG rientrano nella programmazione per le regioni dell'obiettivo n. 1 ai sensi del regolamento (CE) n. 1260/1999.
2. Le misure di sviluppo rurale diverse da quelle previste dall'articolo 35, paragrafo 1, possono rientrare nella programmazione per le regioni dell'obiettivo n. 2 ai sensi del regolamento (CE) n. 1260/1999.
3. Le altre misure di sviluppo rurale che non rientrano nella programmazione a norma dei paragrafi 1 e 2, sono soggette alla programmazione dello sviluppo rurale, a norma degli articoli 41-44.
4. Per quanto riguarda misure adeguate per lo sviluppo rurale, gli Stati membri possono sottomettere all'approvazione anche disposizioni di ordine generale che rientrano nella programmazione a norma dei paragrafi 1-3 se nella misura in cui ciò sia appropriato al mantenimento di requisiti uniformi.
Articolo 41
1. I piani di sviluppo rurale sono redatti al livello geografico ritenuto più opportuno. Essi sono elaborati dalle autorità competenti designate dallo Stato membro e presentati dallo Stato membro alla Commissione, previa consultazione delle autorità e delle organizzazioni competenti, all'adeguato livello territoriale.
2. Le misure di sostegno allo sviluppo rurale da applicare in una determinata zona sono comprese, ove possibile, in un unico piano. Qualora sia necessario redigere diversi piani, viene indicata la relazione tra le misure previste da tali piani e viene garantita la loro compatibilità e coerenza.
Articolo 42
I piani di sviluppo rurale si estendono su un periodo di sette anni a decorrere dal 1o gennaio 2000.
Articolo 43
1. I piani di sviluppo rurale comprendono:
- una descrizione quantificata della situazione attuale, che indichi le disparità, le carenze e il potenziale di sviluppo, le risorse finanziarie impiegate e i principali risultati delle azioni intraprese nel precedente periodo di programmazione, in base ai risultati delle valutazioni disponibili,
- una descrizione della strategia proposta, i suoi obiettivi quantificati, i progetti di sviluppo rurale selezionati e la zona geografica interessata,
- una valutazione, che indichi gli effetti previsti dal punto di vista economico, ambientale e sociale, compreso l'impatto sull'occupazione,
- una tabella finanziaria generale indicativa, che rechi una sintesi delle risorse finanziarie nazionali e comunitarie impiegate e corrispondenti a ognuno degli obiettivi prioritari di sviluppo rurale previsti dal piano e, allorché il piano riguardi zone rurali dell'obiettivo 2, individui gli importi indicativi per le misure in materia di sviluppo rurale di cui all'articolo 33 in queste zone,
- una descrizione delle misure previste ai fini dell'attuazione dei piani e, in particolare, dei regimi di aiuto, comprendente gli elementi necessari per valutare le norme relative alla concorrenza,
- se del caso, dati relativi ad eventuali studi, progetti dimostrativi, azioni di formazione o di assistenza tecnica necessari per la preparazione, la realizzazione o l'adeguamento delle misure previste,
- l'indicazione delle autorità competenti e degli organismi responsabili,
- provvedimenti che garantiscano l'attuazione efficace e corretta dei piani, compresi il controllo e la valutazione, una definizione degli indicatori quantificati per la valutazione, delle disposizioni relative al controllo e alle sanzioni, nonché di pubblicità adeguata,
- i risultati delle consultazioni e l'indicazione delle autorità e organismi associati, nonché le parti economiche e sociali ai livelli appropriati.
2. Nei loro piani gli Stati membri:
- predispongono misure agroambientali sul loro territorio e secondo le loro specifiche esigenze,
- garantiscono il necessario equilibrio tra le varie misure di sostegno.
Articolo 44
1. I piani di sviluppo rurale sono presentati entro sei mesi a decorrere dall'entrata in vigore del presente regolamento.
2. La Commissione esamina i piani presentati per valutarne la conformità al presente regolamento. In base a tali piani, la Commissione approva i documenti di programmazione per lo sviluppo rurale secondo la procedura di cui all'articolo 50 del regolamento (CE) n. 1260/1999 entro sei mesi dalla presentazione dei piani stessi.
CAPO III
MISURE COMPLEMENTARI E INIZIATIVE COMUNITARIE
Articolo 45
1. A norma dell'articolo 21, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1260/1999 la Commissione può, secondo la procedura di cui all'articolo 51, paragrafo 2 di detto regolamento, ampliare l'ambito di applicazione dell'assistenza fornita dalla sezione orientamento del FEAOG oltre i limiti previsti dall'articolo 35, paragrafo 2 del presente regolamento e il finanziamento di misure ammissibili ai sensi dei seguenti regolamenti (CE) n. 1262/1999(21), (CE) n. 1261/1999(22), e (CE) n. 1263/1999(23) per l'attuazione di tutte le misure nell'ambito dell'iniziativa comunitaria di sviluppo rurale.
2. La sezione garanzia del FEAOG può, su iniziativa della Commissione, finanziare studi legati alla programmazione dello sviluppo rurale.
CAPO IV
DISPOSIZIONI FINANZIARIE
Articolo 46
1. Il sostegno comunitario per lo sviluppo rurale da parte della sezione garanzia del FEAOG è soggetto a una programmazione e a una contabilità finanziaria su base annua. La programmazione finanziaria rientra nell'ambito della programmazione dello sviluppo rurale (articolo 40, paragrafo 3) e della programmazione relativa all'obiettivo n. 2.
2. La Commissione assegna agli Stati membri stanziamenti iniziali su base annua e secondo criteri obiettivi, che tengano conto delle situazioni e delle esigenze particolari, nonché delle azioni impegnative da intraprendere, specialmente per quanto riguarda l'ambiente, l'occupazione e la conservazione del paesaggio.
3. Gli stanziamenti iniziali sono modificati in base a spese effettive e a previsioni di spesa rivedute, presentate dagli Stati membri tenendo conto degli obiettivi dei programmi e dei fondi disponibili e, di norma, coerentemente con l'intensità degli aiuti a favore delle zone rurali contemplate dall'obiettivo n. 2.
Articolo 47
1. Le disposizioni finanziarie di cui all'articolo 31 e all'articolo 32 (tranne il quinto comma del paragrafo 1) e agli articoli 34, 38 e 39 del regolamento (CE) n. 1260/1999 non si applicano al sostegno per le misure di sviluppo rurale relative all'obiettivo n. 2.
La Commissione adotta i provvedimenti necessari per garantire un'attuazione efficace e coerente di tali misure, alle quali si applicano almeno i criteri stabiliti nelle disposizioni di cui al primo comma, compreso il principio di un'unica autorità responsabile della gestione.
2. Per le misure contemplate dalla programmazione dello svilupo rurale, la Comunità partecipa al finanziamento in base ai principi di cui agli articoli 29 e 30 del regolamento (CE) n. 1260/1999.
Al riguardo:
- la partecipazione finanziaria della Comunità ammonta al massimo al 50 % del costo totale ammissibile e, in linea di massima, almeno al 25 % della spesa pubblica ammissibile nelle zone non contemplate dagli obiettivi n. 1 e n. 2;
- per gli investimenti generatori di entrate si applicano i tassi di cui all'articolo 29, paragrafo 4, lettera a), punti ii) e iii), e lettera b), punti ii) e iii) del regolamento (CE) n. 1260/1999. Le aziende agricole e quelle silvicole nonché le imprese di trasformazione e commercializzazione dei prodotti agricoli e forestali sono considerate al riguardo come imprese a norma dell'articolo 29, paragrafo 4, lettera b), punto iii;
- nell'ambito della programmazione la partecipazione finanziaria della Comunità alle misure previste agli articoli 22 e 24 del presente regolamento ammonta al 75 % nelle zone dell'obiettivo n. 1 e al 50 % nelle altre.
A tali pagamenti si applica il disposto dell'articolo 32, paragrafo 1, quinto comma, del regolamento (CE) n. 1260/1999.
3. L'assistenza finanziaria da parte della sezione garanzia del FEAOG può assumere la forma di pagamenti anticipati per la realizzazione del programma e di pagamenti in funzione delle spese sostenute.
CAPO V
CONTROLLO E VALUTAZIONE
Articolo 48
1. La Commissione e gli Stati membri garantiscono un controllo efficace dell'attuazione della programmazione dello sviluppo rurale.
2. Tale controllo è svolto mediante procedure stabilite congiuntamente.
Il controllo si basa su specifici indicatori fisici e finanziari convenuti e definiti in precedenza.
Gli Stati membri presentano alla Commissione relazioni annuali sull'evoluzione dei progetti.
3. Se del caso, vengono istituiti comitati di controllo.
Articolo 49
1. La valutazione delle misure contemplate dalla programmazione dello sviluppo rurale viene effettuata in base ai principi di cui agli articoli da 40 a 43 del regolamento (CE) n. 1260/1999.
2. Il FEAOG garanzia, nel quadro delle risorse finanziare destinate ai programmi, può partecipare al finanziamento di valutazioni sullo sviluppo rurale effettuate negli Stati membri. Su iniziativa della Commissione il FEAOG garanzia può anche finanziarie valutazioni su scala comunitaria.
CAPO VI
MODALITÀ DI APPLICAZIONE
Articolo 50
Dettagliate modalità di applicazione del presente titolo sono adottate secondo la procedura di cui all'articolo 50, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/1999.
Tali modalità possono definire, in particolare, le informazioni relative
- alla presentazione di piani di sviluppo rurale (articoli da 41 a 44),
- alla revisione dei documenti di programmazione relativi allo sviluppo rurale,
- alla programmazione finanziaria, in particolare al fine di garantire la disciplina di bilancio (articolo 46) e la partecipazione al finanziamento (articolo 47, paragrafo 2),
- al controllo e alla valutazione (articoli 48 e 49),
- alla garanzia della coerenza tra le misure di sviluppo rurale e le misure di sostegno nell'ambito delle organizzazioni di mercato (articolo 37).
TITOLO IV
AIUTI DI STATO
Articolo 51
1. Salvo disposizione contraria prevista dal presente titolo, agli aiuti concessi dagli Stati membri per misure di sostegno allo sviluppo rurale si applicano gli articoli da 87 e 89 del trattato.
Tuttavia, gli articoli da 87 e 89 del trattato non si applicano ai contributi finanziari accordati dagli Stati membri per misure che beneficiano del sostegno comunitario ai sensi dell'articolo 36 del trattato e secondo le disposizioni del presente regolamento.
2. Sono vietati gli aiuti agli investimenti nelle aziende agricole che superano le percentuali di cui all'articolo 7.
Tale divieto non è applicabile agli aiuti destinati
- ad investimenti realizzati principalmente nell'interesse pubblico in relazione alla conservazione dei paesaggi tradizionali modellati da attività agricole e forestali o al trasferimento di fabbricati aziendali;
- ad investimenti in materia di tutela e miglioramento dell'ambiente;
- ad investimenti intesi a migliorare le condizioni di igiene e di benessere degli animali.
3. Sono vietati gli aiuti di Stato concessi agli agricoltori per compensare gli svantaggi naturali nelle regioni svantaggiate, se non soddisfano le condizioni di cui agli articoli 14 e 15.
4. Sono vietati gli aiuti di Stato a favore degli agricoltori in compenso di impegni agroambientali che non soddisfano le condizioni di cui agli articoli 22, 23 e 24. Possono tuttavia essere accordati aiuti supplementari che superino gli importi fissati a norma dell'articolo 24, paragrafo 2, purché siano giustificati a norma del paragrafo 1 di detto articolo. In casi eccezionali debitamente motivati, si può derogare alla durata minima di tali impegni conformemente all'articolo 23, paragrafo 1.
Articolo 52
A norma dell'articolo 36 del trattato, gli aiuti di Stato destinati a fornire finanziamenti supplementari a favore di misure di sviluppo rurale che beneficiano del sostegno comunitario sono notificati dagli Stati membri e approvati dalla Commissione secondo le disposizioni previste dal presente regolamento, nell'ambito della programmazione di cui all'articolo 40. Agli aiuti così notificati non si applica la prima frase dell'articolo 88, paragrafo 3, del trattato.
TITOLO V
DISPOSIZIONI TRANSITORIE E FINALI
Articolo 53
1. Qualora siano necessarie misure specifiche per agevolare la transizione dal sistema attualmente in vigore a quello stabilito dal presente regolamento, tali misure sono adottate dalla Commissione secondo le procedure di cui all'articolo 50, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/1999.
2. Tali misure sono adottate, in particolare, per inserire nell'ambito del sostegno allo sviluppo rurale previsto dal presente regolamento azioni di sostegno comunitarie già esistenti, approvate dalla Commissione per un periodo che termina dopo il 1o gennaio 2000 o senza limiti di tempo.
Articolo 54
1. Il testo dell'articolo 17 del regolamento (CEE) n. 1696/71 del Consiglio, del 26 luglio 1971, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore del luppolo(24), è sostituito dal testo seguente:
"Articolo 17
1. I regolamenti relativi al finanziamento della politica agricola comune si applicano al mercato dei prodotti di cui all'articolo 1, paragrafo 1, a decorrere dalla data di applicazione delle disposizioni ivi previste.
2. L'aiuto di cui all'articolo 8 può beneficiare di un cofinanziamento da parte della Comunità.
3. Gli Stati membri versano ai produttori l'aiuto di cui all'articolo 12 tra il 16 ottobre e il 31 dicembre dell'anno della campagna di commercializzazione per la quale è richiesto l'aiuto.
4. La Commissione adotta le modalità di applicazione del presente articolo secondo la procedura di cui all'articolo 20."
2. Il testo dell'articolo 6 del regolamento (CEE) n. 404/93 del Consiglio, del 13 febbraio 1993, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore della banana(25), è sostituito dal testo seguente:
"Articolo 6
1. Gli Stati membri concedono alle organizzazioni di produttori riconosciute, per i cinque anni successivi alla data del riconoscimento, aiuti intesi a incoraggiare la loro costituzione e ad agevolarne il funzionamento amministrativo.
2. L'importo di tale aiuto:
- nel primo, secondo, terzo, quarto e quinto anno ammonta rispettivamente al 5 %, al 5 %, al 4 %, al 3 % e al 2 % del valore della produzione commercializzata, coperta dall'azione dell'organizzazione di produttori;
- non può superare il costo effettivo della costituzione e del funzionamento amministrativo dell'organizzazione in questione;
- viene versato in rate annuali, al massimo per sette anni a decorrere dalla data del riconoscimento.
Per ciascun anno il valore di tale produzione è calcolato sulla base:
- della produzione media effettivamente commercializzata e
- dei prezzi medi alla produzione ottenuti.
3. Le organizzazioni di produttori derivanti da organizzazioni che soddisfano già in gran parte le condizioni di cui al presente regolamento possono beneficiare di aiuti ai sensi del presente articolo, purché siano nate da una fusione finalizzata a realizzare più efficacemente gli obiettivi di cui all'articolo 5. In tal caso, tuttavia, l'aiuto può essere accordato soltanto a copertura del costo di costituzione dell'organizzazione (spese sostenute per i lavori preparatori e per la redazione dell'atto costitutivo e degli statuti dell'associazione).
4. Gli aiuti di cui al presente articolo sono portati a conoscenza della Commissione con una relazione trasmessa da ciascuno Stato membro alla fine di ogni esercizio finanziario."
3. Il regolamento (CE) n. 2200/96 del Consiglio, del 28 ottobre 1996, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore degli ortofrutticoli(26), è modificato come segue:
a) Il testo dell'articolo 15, paragrafo 6 è sostituito dal testo seguente:
"6. Per quanto concerne le regioni della Comunità in cui il livello di organizzazione dei produttori è particolarmente scarso, gli Stati membri possono essere autorizzati, previa richiesta debitamente giustificata, a concedere alle organizzazioni di produttori un aiuto finanziario nazionale pari ad un massimo della metà dei contributi finanziari dei produttori. Tale aiuto si aggiunge al fondo d'esercizio.
Per gli Stati membri in cui meno del 15 % della produzione di ortofrutticoli è commercializzato da organizzazioni di produttori e in cui la produzione di ortofrutticoli rappresenta almeno il 15 % della produzione agricola totale, l'aiuto di cui al precedente comma può essere parzialmente rimborsato dalla Comunità, su richiesta dello Stato membro interessato."
b) Il testo dell'articolo 52 è sostituito dal testo seguente:
"Articolo 52
1. Le spese connesse al pagamento dell'indennità comunitaria di ritiro e al finanziamento comunitario del fondo d'esercizio, delle misure specifiche di cui all'articolo 17 ed agli articoli 53, 54, e 55, nonché delle attività di controllo degli esperti degli Stati membri messi a disposizione della Commissione ai sensi dell'articolo 40, paragrafo 1, si considerano interventi intesi a stabilizzare i mercati agricoli a norma dell'articolo 1, paragrafo 2, lettera b), del regolamento (CE) n. 1257/1999(27).
2. Le spese connesse agli aiuti concessi dagli Stati membri a norma dell'articolo 14 e dell'articolo 15, paragrafo 6, secondo comma, si considerano interventi intesi a stabilizzare i mercati agricoli a norma dell'articolo 1, paragrafo 2, lettera b), del regolamento (CE) n. 1257/1999. Tali spese possono beneficiare di un cofinanziamento da parte della Comunità.
3. La Commissione stabilisce le modalità d'applicazione del paragrafo 2 del presente articolo secondo la procedura di cui all'articolo 46.
4. Le disposizioni del titolo VI si applicano fatta salva l'attuazione del regolamento (CEE) n. 4045/98 del Consiglio, del 21 dicembre 1989, relativo ai controlli, da parte degli Stati membri, delle operazioni che rientrano nel sistema di finanziamento del Fondo europeo agricolo di orientamento e di garanzia, sezione garanzia, e che abroga la direttiva 77/435/CEE(28)."
Articolo 55
1. Sono abrogati i seguenti regolamenti:
- regolamento (CEE) n. 4256/88,
- regolamenti (CE) n. 950/97, (CE) n. 951/97, (CE) n. 952/97 e (CEE) n. 867/90,
- regolamenti (CEE) n. 2078/92, (CEE) n. 2079/92 e (CEE) n. 2080/92,
- regolamento (CEE) n. 1610/89.
2. Sono abrogate le seguenti disposizioni:
- articolo 21 del regolamento (CEE) n. 3763/91(29),
- articolo 32 del regolamento (CEE) n. 1600/92(30),
- articolo 27 del regolamento (CEE) n. 1601/92(31),
- articolo 13 del regolamento (CEE) n. 2019/93(32).
3. I regolamenti e le disposizioni abrogate rispettivamente ai sensi dei paragrafi 1 e 2 rimangono applicabili alle azioni approvate dalla Commissione ai sensi dei regolamenti interessati anteriormente al 1o gennaio 2000.
4. Le direttive del Consiglio e della Commissione relative all'adozione di elenchi di zone svantaggiate, o alla modifica di tali elenchi a norma dell'articolo 21, paragrafi 2 e 3, del regolamento (CE) n. 950/97, rimangono in vigore, tranne se ulteriormente modificate nell'ambito dei programmi.
Articolo 56
Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Esso si applica, per quanto riguarda il sostegno comunitario, a decorrere dal 1o gennaio 2000.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 17 maggio 1999.