31991L0671
L 373/26
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 16 декември 1991 година
за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка със задължителното използване на обезопасителни колани в моторните превозни средства под 3,5 тона
(91/671/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 75 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че националните закони за задължителното използване на обезопасителни колани се отличават с голямо разнообразие в държавите-членки; като има предвид, че следователно е необходимо хармонизиране на задължителното им използване;
като има предвид, че задължението да се използват обезопасителни колани трябва да се хармонизира за моторните превозни средства под 3.5 тона, за да се гарантира по-голяма безопасност на участниците в движението по пътищата;
като има предвид, че Директиви 76/115/ЕИО (4) и 77/541/ЕИО (5) се отнасят до техническите изисквания за обезопасителните колани, с които моторните превозни средства трябва да бъдат оборудвани, но не и до самото използване на обезопасителните колани;
като има предвид, че в решението си от 19 декември 1984 г. (6) Съветът и представителите на правителствата на държавите-членки на заседание в рамките на Съвета поеха ангажимента да осигурят бързото приемане на мерки за безопасност по пътищата и поканиха Комисията да представи предложения;
като има предвид, че решенията на Европейския парламент за безопасността по пътищата (7) препоръчват задължителното използване на обезопасителни колани от всички пътници, включително от децата, по цялата пътна мрежа и на всички места в пътническите моторни превозни средства (с изключение на моторните превозни средства на обществения транспорт);
като има предвид, че трябва да се предвиди задължителното използване на задържащи системи за деца на местата, оборудвани с обезопасителни колани;
като има предвид, че преди приемането на хармонизирани стандарти на Общността за задържащите системи за деца трябва да се осигури признаването във всички държави-членки на стандартите, които отговарят на националните изисквания на държавите-членки;
като има предвид, че проучванията показват, че задните места са почти толкова опасни, колкото и предните за пътници без обезопасителни колани и че пътниците на задните места без обезопасителни колани увеличават риска от наранявания за пътниците на предните места; като има предвид, че по такъв начин може да се осигури по-нататъшно намаляване на жертвите и ранените, ако използването на обезопасителни колани на задните места стане задължително;
като има предвид, че определянето на дата за влизане в сила на посочените в настоящата директива мерки би трябвало да осигури възможност за разработване на изпълнителни разпоредби, особено в държавите-членки, където все още не съществуват разпоредби по тази материя,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат към всички моторни превозни средства от категориите М1 и М2 (с изключение на задните места, моторните превозни средства с максимално допустимо тегло над 3,5 тона и моторните превозни средства със специално предвидени места за правостоящи пътници) и N1 (с изключение на задните места) съгласно определението в приложение I към Директива 70/156/ЕИО (8), които са предназначени за използване по пътищата, имат най-малко четири колела и максималната им конструктивна скорост надхвърля 25 км/ч.
2. По смисъла на настоящата директива:
1.
„Обезопасителен колан“ или „колан“ означава комплект препаски със закопчаване, приспособления за коригиране на дължината и принадлежности за прикрепване в купето на моторно превозно средство, чиято цел е да намали риска от нараняване на пътника в случай на сблъсък или рязко намаляване на скоростта чрез ограничаване на подвижността на тялото. Комплектът се нарича най-общо „комплект колани“, като понятието включва също всички приспособления за поглъщане на енергията или отпускане на колана;
2.
„Задържаща система“ означава система, която включва седалка, прикрепена към конструкцията на моторното превозно средство с подходящи средства, и обезопасителен колан с най-малко една точка на прикрепване върху седалката;
3.
„Седалка“ означава конструкция, която може да е неразделна част от конструкцията на моторното превозно средство, с подходяща тапицерия за сядане на един възрастен човек. Понятието обхваща както индивидуалните седалки, така и частта от обща седалка, предназначена за сядане на едно лице.
Член 2
Държавите-членки са длъжни да гарантират, че шофьорът и пътниците, които заемат местата в моторните превозни средства по пътищата съгласно член 1, носят обезопасителни колани или са обезопасени със задържащи системи при условие че заетите места са оборудвани по такъв начин. Пътниците на задните места са длъжни първо да заемат обезопасените места и после останалите.
Държавите-членки са длъжни да гарантират, че децата под 12-годишна възраст и под 150 см височина, които пътуват в такива моторни превозни средства и заемат снабдени с обезопасителни колани места, са обезопасени с одобрена задържаща система, която е подходяща за височината и теглото на детето. Тези места трябва да бъдат заемани преди останалите.
Използването на задържаща система, която е одобрена от компетентните органи на съответната държава-членка, трябва да се допуска и от останалите държави-членки.
Член 3
Разпоредбите на настоящата директива се прилагат и към водачи на превозни средства и пътници в превозни средства, които се използват по пътищата на Общността и са регистрирани в трета страна.
Член 4
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 2 държавите-членки имат право на собствената си територия да позволяват на деца, навършили три години, които заемат места в моторните превозни средства по член 1, да бъдат обезопасени с обезопасителен колан или друга задържаща система, която е одобрена за използване от възрастни.
2. Освен това държавите-членки на своята територия и при предвидени от националното им законодателство условия позволяват на деца под тригодишна възраст, които заемат задните места, да не бъдат обезопасявани със задържаща система, подходяща за височината и теглото им, ако децата пътуват в моторно превозно средство без такава система.
Член 5
Лицата, които са освободени от компетентните органи с удостоверение за основателни медицински причини, се освобождават от задълженията по член 2. Медицинските удостоверения, издадени от компетентните органи на една държава-членка, са валидни и във всяка друга държава-членка; медицинското удостоверение трябва да посочва срока на неговата валидност и да бъде представяно на упълномощените лица при поискване в съответствие със съществуващите разпоредби във всяка държава-членка. Медицинското удостоверение трябва да съдържа следното обозначение:
Член 6
Със съгласието на Комисията държавите-членки могат да предвиждат освобождаване и в други случаи извън посочените в член 5 с цел да:
-
бъдат отчетени конкретни физически условия или конкретни обстоятелства с ограничен срок;
-
осигурят ефективното изпълнение на определени занятия;
-
гарантират, че полицията, службите за сигурност или службите за извънредни ситуации могат адекватно да изпълняват своите служебни задължения.
Член 7
В срок до 1.8.1994 г. Комисията е длъжна да представи доклад за изпълнението на настоящата директива с цел да се установи дали са необходими по-строги мерки за безопасност и по-тясна хармонизация. При необходимост докладът трябва да бъде придружен от предложения, по които Съветът да вземе отношение с квалифицирано мнозинство в най-кратки срокове.
Член 8
1. Държавите-членки, след съгласуване с Комисията, въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 1.1.1993 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 9
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 декември 1991 година.
DIRETTIVA DEL CONSIGLIO del 16 dicembre 1991 per il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative all'uso obbligatorio delle cinture di sicurezza sugli autoveicoli di peso inferiore a 3,5 tonnellate (91/671/CEE)
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 75,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che le disposizioni nazionali di legge sull'uso obbligatorio delle cinture di sicurezza, presentano ampie divergenze e che è quindi necessario armonizzare le modalità di tale uso obbligatorio;
considerando che occorre armonizzare l'obbligo dell'uso delle cinture di sicurezza negli autoveicoli di peso inferiore a 3,5 tonnellate, per garantire una maggiore sicurezza stradale agli utenti della strada;
considerando che le direttive 76/115/CEE (4) e 77/541/CEE (5) riguardano i requisiti tecnici relativi alle cinture di sicurezza imposte ai veicoli a motore, ma non l'uso delle cinture di sicurezza;
considerando che il Consiglio e i rappresentanti dei governi degli Stati membri riuniti in sede di Consiglio hanno inteso assicurare, con la risoluzione del 19 dicembre 1984 (6), l'adozione sollecita di misure per la promozione della sicurezza stradale, invitando la Commissione a presentare proposte in tal senso;
considerando che il Parlamento europeo, in risoluzioni relative alla sicurezza stradale (7), ha raccomandato di rendere obbligatorio l'uso delle cinture di sicurezza per tutti i passeggeri, bambini compresi, su tutte le strade e su tutti i sedili dei veicoli per passeggeri (esclusi gli autoveicoli in servizio come mezzi di trasporto pubblico);
considerando che occorre prevedere l'uso obbligatorio dei sistemi di ritenuta per bambini sui sedili provvisti di cinture di sicurezza;
considerando che, in attesa di norme comunitarie armonizzate riguardanti i sistemi di ritenuta per bambini, occorre che tutti gli Stati membri riconoscano quelle rispondenti ai requisiti nazionali degli Stati membri;
considerando che vari studi hanno mostrato che i sedili posteriori sono quasi altrettanto pericolosi di quelli anteriori per i passeggeri che non facciano uso della cintura di sicurezza, i quali aggravano anche il rischio di ferimento dei passeggeri dei sedili anteriori; e che è quindi possibile ridurre ulteriormente il numero dei casi letali e di ferimenti rendendo obbligatorio l'uso della cintura di sicurezza sui sedili posteriori;
considerando che, nel fissare la data di applicazione dei provvedimenti formanti oggetto della presente direttiva, si deve lasciar tempo per l'adozione delle necessarie misure di applicazione, soprattutto in quegli Stati ove non siano ancora previste norme in materia,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
1. La presente direttiva si applica a qualsiasi veicolo a motore delle categorie M1, M2 (eccettuati i sedili posteriori ed i veicoli di peso massimo ammissibile superiore a 3,5 tonnellate e quelli che dispongono di posti specialmente concepiti per passeggeri in piedi) e N1, (eccettuati i sedili posteriori), definite nell'allegato I della direttiva 70/156/CEE (1), destinato a circolare su strada, munito di almeno quattro ruote e avente una velocità massima per costruzione superiore a 25 km/h.
2. Ai sensi della presente direttiva si intende per:
1) «cintura di sicurezza o cintura», il complesso costituito da cinghie, da una fibbia di chiusura, da dispositivi di regolazione e da elementi di fissaggio, che può essere ancorato all'interno di un veicolo ed è concepito in modo da ridurre il rischio di lesioni per l'utilizzatore in caso di collisione o di improvvisa decelerazione del veicolo, limitando le possibilità di movimento del corpo dell'utilizzatore. Il dispositivo di cui sopra viene comunemente chiamato «complesso», termine che comprende anche eventuali dispositivi di assorbimento dell'energia o di riavvolgimento della cintura;
2) «sistema di ritenuta», il sistema composto da un sedile fissato alla struttura del veicolo con mezzi adeguati e da una cintura di sicurezza di cui almeno un ancoraggio è fissato alla struttura del sedile;
3) «sedile», una struttura che può essere o meno parte integrante della struttura del veicolo, completa di rivestimento e destinata a servire quale posto a sedere per un adulto; il termine indica sia sedili separati sia quella parte di un sedile a panchina corrispondente ad un posto singolo.
Articolo 2
Gli Stati membri assicurano l'uso obbligatorio della cintura di sicurezza o di sistemi di ritenuta omologati da parte del guidatore e dei passeggeri dei veicoli in circolazione di cui all'articolo 1, qualora i sedili che essi occupano ne siano provvisti. I passeggeri che occupano i sedili posteriori devono utilizzare in via prioritaria i sedili così attrezzati.
Gli Stati membri assicurano che in tali veicoli i bambini di età inferiore ai dodici anni la cui statura non raggiunge i 150 cm e che occupano i sedili forniti di cinture siano trattenuti da un sistema di ritenuta omologato adeguato alla loro statura e al loro peso. Detti sedili devono essere occupati in via prioritaria.
L'uso di un sistema omologato dall'autorità competente di uno Stato membro è autorizzato dagli altri Stati membri.
Articolo 3
Le disposizioni della presente direttiva si applicano altresì ai guidatori e ai passeggeri dei veicoli in circolazione nella Comunità che siano immatricolati in un paese terzo.
Articolo 4
1. In deroga all'articolo 2, secondo comma gli Stati membri hanno la facoltà di prevedere che sul loro territorio i bambini di età pari o superiore a tre anni, che occupino i sedili dei veicoli di cui all'articolo 1, siano trattenuti da una cintura di sicurezza o da un altro sistema di ritenuta omologato per gli adulti.
2. Gli Stati membri hanno anche la facoltà di prevedere che sul loro territorio, alle condizioni stabilite dalle rispettive legislazioni nazionali, i bambini di età inferiore ai tre anni che occupano i sedili posteriori non siano trattenuti da un sistema di ritenuta adeguato alla loro statura e al loro peso se sono trasportati in un veicolo in cui tale sistema non sia disponibile.
Articolo 5
Sono esentate dagli obblighi di cui all'articolo 2 le persone munite di un certificato medico di esenzione per un motivo medico grave, rilasciato dalle autorità competenti. Ogni certificato medico rilasciato dalle autorità competenti di uno Stato membro ha validità anche negli altri Stati membri; il certificato medico deve indicare la durata di validità e va esibito a richiesta di un agente qualificato conformemente alle disposizioni in vigore al riguardo in ogni Stato membro. Esso deve recare il seguente simbolo:
RIFERIMENTO A UN FILM
Articolo 6
Previo accordo della Commissione, gli Stati membri possono concedere esenzioni diverse da quelle previste all'articolo 5 per:
- tener conto di particolari condizioni fisiche o di circostanze particolari di durata limitata;
- consentire l'esercizio efficace di alcune attività professionali;
- garantire il buon svolgimento di attività connesse con servizi di ordine pubblico, di sicurezza o di emergenza.
Articolo 7
Anteriormente al 1o agosto 1994, la Commissione presenterà una relazione sull'applicazione della presente direttiva, al fine di valutare in particolare l'opportunità di rafforzare le misure nel senso di una maggiore sicurezza e la necessità di un'ulteriore armonizzazione. Ove occorra, la relazione sarà corredata di proposte, sulle quali il Consiglio delibererà a maggioranza senza indugio.
Articolo 8
1. Previa consultazione della Commissione, gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva anteriormente al 1o gennaio 1993. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
2. Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
3. Gli Stati membri comunicano alla Commissione le disposizioni essenziali di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 9
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 16 dicembre 1991.