31992L0036
L 157/28
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 92/36/ЕИО НА СЪВЕТА
от 29 април 1992 година
за изменение, по отношение на болестта Африканска чума по конете, на Директива 90/426/ЕИО относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че с Директива 90/426/ЕИО (4) се определят ветеринарно-санитарните условия, които регулират движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни ; като има предвид, че въпросната директива посочва границите на територията, заразена с болестта Африканска чума по конете и правилата, приложими към държавите-членки, които не са свободни от болестта Африканска чума по конете;
като има предвид, че правилата за контрол са определени с Директива 92/35/ЕИО (5); като има предвид, че Директива 90/426/ЕИО трябва да бъде изменена по съответния начин, за да се вземат под внимание тези разпоредби,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Член 5 от Директива 90/426/ЕИО се заменя със следното:
„Член 5
1. Държава-членка, която не е свободна от Африканска чума по конете по смисъла на член 2, буква е) може да изпраща еднокопитни животни от тази част на нейната територия, която се счита за заразена по смисъла на параграф 2 от настоящия член само при условията, определени в параграф 3 от настоящия член.
2.
а)
Част от територията на държава-членка се счита за заразена с Африканска чума по конете, ако:
-
са открити клинични, серологични (при неваксинирани животни) и/или епидемиологични доказателства за наличие на Африканска чума по конете през последните две години,
-
ваксинация срещу Африканска чума по конете е извършена през последните 12 месеца.
б)
Частта от територията, считана за заразена с Африканска чума по конете, трябва да обхваща като минимум:
-
предпазна зона в радиус от поне 100 км около центъра на заразяване,
-
наблюдавана зона от поне 50 км, простираща се отвъд предпазната зона, в която не е извършена ваксинация през последните 12 месеца.
в)
Правилата, които уреждат мерките за борба с болестта, отнасящи се до териториите и зоните, посочени в букви а) и б), както и съответните дерогации от тези правила, са определени в Директива 92/35/ЕИО (6).
г)
Всички ваксинирани еднокопитни животни, намерени в предпазната зона, трябва да бъдат регистрирани и идентифицирани в съответствие с член 6, параграф 1 от Директива 92/35/ЕИО.
Идентификационният документ и/или здравният сертификат трябва да съдържат ясно позоваване на тази ваксинация.
3. Държава-членка може да изпраща от територията, посочена в параграф 2, буква б) само еднокопитни животни, отговарящи на следните изисквания:
а)
те трябва да бъдат изпращани само през някои периоди на годината, като се има предвид активността на паразитите, носители на зараза, които се определят съгласно процедурата, установена в член 25;
б)
те не трябва да показват клинични симптоми на Африканска чума по конете в деня на инспекцията, посочена в член 4, параграф 1;
в)
-
ако не са били ваксинирани срещу Африканска чума по конете, те трябва да са подложени и да са реагирали отрицателно на тест за свързване на комплемента за Африканска чума по конете, описан в приложение Г, на два пъти, с интервал от 21 до 30 дни между двата теста, вторият от които трябва да е извършен до 10 дни преди изпращането;
-
ако са били ваксинирани, те не трябва да са били подложени на ваксинация през предишните два месеца и трябва да са били подложени на теста за свързване, описан в приложение Г на горепосочените интервали, без да са отбелязали увеличение на антителата. По процедурата, изложена в член 24, Комисията може след становището на Научния ветеринарен комитет да признае други методи за мониторинг;
г)
те трябва да са били държани в карантинна станция за период минимум от 40 дни преди изпращане;
д)
те трябва да са били защитени от паразити, носители на зараза през периода на карантина и по време на транспорта от карантинната станция до мястото на изпращане.
Член 2
За целите на настоящата директива Решения 90/552/ЕИО (7), 90/553/ЕИО (8), 91/93/ЕИО (9) и 92/101/ЕИО (10) на Комисията продължават да се прилагат.
Съгласно процедурата, определена в член 19 от Директива 92/35/ЕИО, се допуска горепосочените решения да бъдат изменяни с оглед на адаптирането на техния обхват към разпоредбите на настоящата директива, както и с оглед на тяхното бъдещо адаптиране към научните и технологични постижения.
Член 3
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 31 декември 1992 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 29 април 1992 година.
DIRETTIVA 92/36/CEE DEL CONSIGLIO del 29 aprile 1992 che modifica per quanto si riferisce alla peste equina la direttiva 90/426/CEE relativa alle condizioni di polizia sanitaria che disciplinano i movimenti di equidi e le importazioni di equidi in provenienza dai paesi terzi
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 43,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che la direttiva 90/426/CEE (4) ha fissato le condizioni di polizia sanitaria che disciplinano i movimenti di equidi e le importazioni di equidi in provenienza dai paesi terzi; che in essa sono stati fissati i limiti del territorio infettato dalla peste equina, nonché le norme applicabili agli Stati membri non indenni;
considerando che la direttiva 92/35/CEE (5) ha stabilito le norme di controllo; che è pertanto necessario modificare la direttiva 90/426/CEE onde tener conto di queste disposizioni,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Il testo dell'articolo 5 della direttiva 90/426/CEE è sostituito dal testo seguente:
«Articolo 5
1. Gli Stati membri non indenni da peste equina ai sensi dell'articolo 2, lettera f), possono spedire equidi in provenienza dalla parte di territorio considerata infetta ai sensi del paragrafo 2 del presente articolo soltanto alle condizioni stabilite nel paragrafo 3 del presente articolo.
2. a) Una parte del territorio di uno Stato membro è considerata infetta da peste equina qualora:
- nei due anni precedenti, prove cliniche, sierologiche (negli animali non vaccinati) e/o epidemiologiche abbiano permesso di accertare la presenza di peste equina, oppure
- nei dodici mesi precedenti sia stata praticata la vaccinazione contro la peste equina.
b) La parte del territorio considerata infetta da peste equina deve essere composta almeno:
- da una zona di protezione con un raggio minimo di 100 km intorno ad ogni focolaio;
- da una zona di sorveglianza profonda almeno 50 km, che si estenda oltre i limiti della zona di protezione ed in cui nei dodici mesi precedenti non sia stata praticata alcuna vaccinazione.
c) Le regole di controllo delle misure di lotta per i territori e le zone previsti alle lettere a) e b) nonché le relative deroghe sono precisate nella direttiva 92/35/CEE (6)().
d) Tutti gli equidi vaccinati presenti nella zona di protezione devono essere registrati e identificati conformemente all'articolo 6, paragrafo 1 della direttiva 92/35/CEE.
Nel documento di identificazione e/o sul certificato sanitario deve figurare chiaramente l'indicazione di tale vaccinazione.
3. Uno Stato membro può spedire dal territorio di cui al paragrafo 2, lettera b) soltanto equidi che soddisfino i requisiti seguenti:
a) essere spediti unicamente in certi periodi dell'anno, in funzione dell'attività degli insetti vettori, da fissare secondo la procedura prevista all'articolo 25;
b) non presentare alcun segno clinico di peste equina il giorno dell'ispezione di cui all'articolo 4, paragrafo 1;
c) - se non sono stati vaccinati contro la peste equina, devono aver subito, con una reazione negativa, per due volte, la prova di fissazione del complemento per la peste equina descritta all'allegato D, ad un intervallo compreso tra ventuno e trenta giorni; la seconda prova deve essere effettuata entro i dieci giorni che precedono la spedizione,
- se sono stati vaccinati, la vaccinazione deve essere stata effettuata più di due mesi prima e devono aver subito la prova di fissazione descritta all'allegato D agli intervalli di cui sopra, senza che sia stato constatato un rialzo di anticorpi. Secondo la procedura di cui all'articolo 24, la Commissione può, previo parere del comitato scientifico veterinario, riconoscere altri metodi di controllo;
d) essere stati tenuti in un centro di quarantena per un periodo minimo di quaranta giorni prima della spedizione;
e) essere stati protetti dagli insetti vettori durante il periodo di quarantena e nel corso del trasporto dal centro di quarantena al luogo di spedizione.
(7)() GU n. L 157 del 10. 6. 1992, pag. 19.»
Articolo 2
Le decisioni 90/552/CEE (8), 90/553/CEE (9), 91/93/ CEE (10) e 92/101/CEE (11) della Commissione restano applicabili per le necessità della presente direttiva.
Secondo la procedura prevista all'articolo 19 della direttiva 92/35/CEE le decisioni precitate possono essere modificate in vista dell'adeguamento del loro campo di applicazione alle disposizioni della presente direttiva o del loro adeguamento successivo all'evoluzione scientifica e tecnologica.
Articolo 3
Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva al più tardi il 31 dicembre 1992. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Quando gli Stati membri adottano queste disposizioni, esse contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate da un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
Articolo 4
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Lussemburgo, addì 29 aprile 1992.