31986L0362
L 221/37
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 24 юли 1986 година
относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху зърнените култури
(86/362/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Асамблеята (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че растениевъдството е от съществено значение за Общността;
като има предвид, че продукцията от тази дейност бива постоянно засягана от влиянието на вредни организми и плевели;
като има предвид необходимостта от защита на растенията и растителните продукти от тези организми с цел не само предотвратяване намаляване на добива или причиняване вреда на произвежданите култури, но и повишаване на селскостопанската производителност;
като има предвид, че един от най-важните методи за защита на растенията и растителните продукти от влиянието на тези вредни организми е използването на химически пестициди;
като има предвид обаче, че тези пестициди оказват не само благоприятен ефект върху растениевъдството, тъй като представляват токсични вещества или препарати с опасни странични ефекти;
като има предвид, че голям брой такива пестициди и техните метаболити или разпадни продукти могат да окажат вредно въздействие върху потребителите на продукти от растителен произход;
като има предвид, че тези пестициди и замърсителите, които могат да ги съпровождат, могат да представляват опасност за околната среда;
като има предвид, че за да се справят с тази опасност, държавите-членки вече са определили максимално допустими количества на някои остатъци в и по зърнените култури;
като има предвид, че съществуващите различия между държавите-членки по отношение на максимално допустимите количества на пестицидни остатъци могат да допринесат за създаването на пречки в търговията, като по този начин възпрепятстват свободното движение на стоки в Общността;
като има предвид, че по тази причина следва да бъдат определени максимално допустими количества на някои активни вещества в зърнените култури, като тези количества следва да бъдат спазвани при пускането на такива продукти в обращение;
като има предвид освен това, че спазването на максимално допустимите количества ще осигури свободното движение на зърнените култури и надлежната здравна защита на потребителите;
като има предвид, че паралелно с това на държавите-членки следва да се осигури възможността да упълномощават мониторинга на количествата пестицидни остатъци в зърнените култури, произвеждани и консумирани на тяхна територия, посредством система за наблюдение и съответни мерки за осигуряване на защита, които да са равностойни на тези, произтичащи от постановените количества;
като има предвид, че в някои специални случаи, по-специално в случаите на летливи течни или газообразни средства за опушване, държавите-членки следва да бъдат упълномощени да разрешават по-високи от постановените количества за непредназначените за непосредствена консумация зърнени култури, при условие че се провежда надлежна проверка с цел да се осигури, че въпросните продукти не се предоставят на разположение на крайния потребител, докато тяхното съдържание на остатъци не падне под максимално допустимите количества;
като има предвид, че не е необходимо настоящата директива да се прилага за продукти, предназначени за износ в трети страни, за производството на нехранителни продукти или продукти за посев;
като има предвид, че на държавите-членки следва да се разреши временно да понижат постановените количества, в случай че те неочаквано се окажат опасни за човешкото здраве или за здравето на животните;
като има предвид, че в такива случаи е целесъобразно да се установява тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че за да гарантират изпълнението на настоящата директива при пускането в оборот на въпросните продукти, държавите-членки следва да осигурят прилагането на подходящи контролни мерки;
като има предвид, че следва да бъдат въведени общностни методи за вземане на проби и провеждане на анализи, предназначени да бъдат ползвани поне като методи за справка;
като има предвид, че методите за вземане на проби и провеждане на анализи са предмет от техническо и научно естество и следва да бъдат определени посредством процедура, включваща тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че е целесъобразно държавите-членки да предоставят на Комисията годишни доклади с резултатите от приетите от тях контролни мерки с цел събирането на информация относно количествата на пестицидни остатъци за Общността като цяло;
като има предвид, че Съветът следва да преразгледа настоящата директива преди 30 юни 1991 г. с цел въвеждане на еднообразна система на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се прилага, без да се засягат разпоредбите на Директива 74/63/ЕИО на Съвета от 17 декември 1973 г. относно фиксирането на максимално допустимите количества на нежелателни вещества и продукти във фуражите (4), последно изменена с Директива 86/354/ЕИО (5), за зърнените култури, посочени в приложение I, доколкото тези продукти могат да съдържат остатъци от пестицидите, посочени в приложение II.
Член 2
1. По смисъла на настоящата директива „пестицидни остатъци“ означава остатъци от пестицидите и техните метаболити, както и продуктите от разпад и реакции, посочени в приложение II, които са налице в или по продуктите, посочени в член 1.
2. По смисъла на настоящата директива „пускане в обращение“ означава предаването, срещу или без възнаграждение, на продуктите, посочени в член 1.
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че продуктите, посочени в член 1, не представляват опасност за човешкото здраве като резултат от наличието на пестицидни остатъци от момента на пускането им в оборот.
2. Държавите-членки не могат да забраняват или възпрепятстват пускането в обращение на тяхна територия на продуктите, посочени в приложение I, под предлог, че съдържат пестицидни остатъци, ако количеството на такива остатъци не надвишава максимално допустимите количества, посочени в приложение II.
Член 4
1. Държавите-членки постановяват, че продуктите, посочени в член 1, от момента на пускането им в обращение, не могат да съдържат количества на пестицидни остатъци, по-големи от посочените в приложение II.
2. Държавите-членки приемат всички необходими мерки, за да осигурят, най-малкото чрез вземане на проби за проверка, съблюдаването на максимално допустимите количества, установени в съответствие с параграф 1.
Член 5
1. В случай на продукти, посочени в член 1, различни от продуктите, внесени от трети страни или предназначени за други държави членки, държавите-членки могат, чрез дерогация от член 4, да продължат да прилагат системата за мониторинг на пестицидни остатъци, която вече е в сила на тяхна територия, заедно с всякакви други мерки с цел да се гарантира постигането на ефект, равностоен на установените в приложение II количества пестицидни остатъци, и за да се направи оценка на общото за тяхното население излагане на тези остатъци чрез храната, независимо от източника им. Такива мерки включват редовни представителни изследвания на количествата на тези пестицидни остатъци в типичната за населението храна.
2. Държавите-членки информират останалите държави-членки и Комисията за изпълнението на параграф 1.
Член 6
Държавите-членки могат да разрешат наличието в и по продуктите, посочени в член 1, на включените в част Б от приложение II пестицидни остатъци в по-големи от посочените в него количества, при условие че въпросните продукти не са предназначени за непосредствена консумация и че подходяща контролна система гарантира, че те не могат да бъдат достъпни за крайния потребител или консуматора, ако се доставят директно на последния, докато съдържанието на остатъци не падне под максимално допустимите количества, посочени в част Б. Те информират останалите държави-членки и Комисията относно приетите мерки. Тези мерки са приложими за всички продукти, които са обхванати от тях, независимо от произхода на продуктите.
Член 7
Държавите-членки изготвят доклад за Комисията всяка година преди 1 август относно резултатите от официалните проверки, мониторинга и другите мерки, приети през последната година съгласно член 4 и, когато е приложимо, член 5.
Член 8
1. Методите за вземане на проби и анализ, които са необходими за провеждане на проверките, мониторинга и други мерки, предвидени в член 4 и, когато е приложимо, член 5, се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 12. Наличието на методи за анализ на Общността, предназначени за ползване в случаи на спор, не възпрепятства ползването от страна на държавите-членки на други научно валидни методи, способни да доведат до сравними резултати.
2. Държавите-членки уведомяват останалите държави-членки и Комисията относно ползването на други методи в съответствие с параграф 1.
Член 9
1. В случай че една държава-членка счете, че дадено фиксирано в приложение II максимално допустимо количество застрашава човешкото здраве и следователно налага вземането на спешни мерки, държавата-членка има правото временно да понижи количеството за своята територия. В такъв случай тя незабавно уведомява останалите държави членки и Комисията за взетите мерки, като прилага заявление с причините за последните.
2. При възникване на обстоятелствата, предвидени в параграф 1, съгласно установената в член 13 процедура, се решава дали предвидените в приложение II максимално допустими количества следва да бъдат променени. До вземане решение съгласно горепосочената процедура от страна на Съвета или Комисията, държавата-членка може да запази приетите и прилагани от нея мерки.
Член 10
Без да се засягат разпоредбите на член 9, изменения на максимално допустимите количества, установени в приложение II, като резултат на развитие в областта на научните и техническите познания, се приемат, като Съветът заседава при наличието на квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.
Член 11
Съветът, като действа единодушно по предложение на Комисията, приема посредством директиви всеки нов списък от продукти или всеки нов списък от пестицидни остатъци в и по продуктите, посочени в член 1, и максималните стойности на тези остатъци.
Член 12
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Постоянния фитосанитарен комитет, наричан по-нататък „Комитетът“, от неговия председател или по негова собствена инициатива, или по искане на дадена държава-членка.
2. В рамките на Комитета претеглянето на гласовете на държавите-членки се определя съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията представя проект на мерките, които предстои да бъдат приети. Комитетът представя своето становище относно тези мерки в рамките на срока, определен от председателя, като взема предвид спешността на разглежданите мерки. Становището се представя при наличието на мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема и осъществява незабавно мерките, когато те са в съответствие със становището на комитета. В случай че мерките не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова не е представено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за вземането на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
В случай че след изтичането на срок от три месеца от датата на отнасяне на въпроса до Съвета последният не е приел никакви мерки, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против тях.
Член 13
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Комитета от неговия председател или по негова собствена инициатива, или по искане на дадена държава-членка.
2. В рамките на Комитета претеглянето на гласовете на държавите-членки се определя съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията представя проект на мерките, които предстои да бъдат приети. Комитетът представя своето становище в следващите два дни. Становището се представя при наличието на мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема и осъществява незабавно мерките, ако те са в съответствие със становището на Комитета. Ако мерките не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова не е представено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за вземането на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
В случай че след изтичането на срок от 15 дни от датата на отнасяне на въпроса до Съвета последният не е приел никакви мерки, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против тях.
Член 14
Настоящата директива не се прилага за продуктите, посочени в член 1, ако е възможно да се установи посредством съответните доказателства, че те са предназначени за:
a)
износ в трети страни;
б)
производство на нехранителни продукти;
в)
посев.
Член 15
С цел подобряване системата на Общността, въведена с настоящата директива, Съветът, въз основа на доклад от Комисията, по възможност съпроводен от подходящи предложения, преразглежда настоящата директива най-късно до 30 юни 1991 г.
Член 16
Държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 30 юни 1988 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 24 юли 1986 година.
*****
DIRETTIVA DEL CONSIGLIO
del 24 luglio 1986
che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari sui e nei cereali
(86/362/CEE)
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare gli articoli 43 e 100,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che la produzione vegetale riveste grande importanza nella Comunità;
considerando che il rendimento di tale produzione è costantemente compromesso da organismi nocivi e malerbe;
considerando che è assolutamente necessario proteggere i vegetali e i prodotti vegetali dagli effetti di questi organismi, non solo per evitare una diminuzione delle rese o un pregiudizio ai prodotti raccolti, ma anche per accrescere la produttività dell'agricoltura;
considerando che l'impiego di antiparassitari chimici è uno dei mezzi più importanti per proteggere i vegetali e i prodotti vegetali dall'azione di detti organismi;
considerando tuttavia che tali antiparassitari, trattandosi in generale di sostanze tossiche o di preparati con effetti secondari pericolosi, non hanno soltanto incidenze favorevoli sulla produzione vegetale;
considerando che molti dei suddetti antiparassitari o dei loro metaboliti o prodotti di degradazione possono avere effetti nocivi sui consumatori dei prodotti di origine vegetale;
considerando che tali antiparassitari e gli eventuali contaminanti che li accompagnano possono costituire un pericolo per l'ambiente;
considerando che, per fronteggiare tali pericoli, diversi Stati membri hanno già fissato quantità massime per taluni residui di antiparassitari sui e nei cereali;
considerando che le disparità fra gli Stati membri circa le quantità massime ammissibili per i residui di antiparassitari possono contribuire alla creazione di ostacoli agli scambi e quindi intralciare la libera circolazione delle merci all'interno della Comunità;
considerando che per tal motivo occorre fissare in una prima fase quantità massime per talune sostanze attive nei cereali, da osservarsi al momento dell'immissione in circolazione dei suddetti prodotti;
considerando inoltre che il rispetto delle quantità massime permetterà di assicurare la libera circolazione dei cereali e l'adeguata protezione della salute dei consumatori;
considerando che, nel contempo, conviene autorizzare gli Stati membri ad ammettere il controllo delle quantità degli antiparassitari nei cereali prodotti e consumati sul loro territorio mediante un sistema di controllo e relative misure che diano una protezione equivalente a quella che risulta dalle quantità fissate;
considerando che in casi speciali, soprattutto di fumiganti volatili liquidi oppure gassosi, occorre autorizzare gli Stati membri ad ammettere, per cereali non destinati al consumo diretto, quantità massime più elevate di quelle fissate, a condizione che sia effettuato un adeguato controllo per garantire che questi prodotti non siano messi a disposizione dell'utilizzatore finale o del consumatore prima che il residuo in essi contenuto non superi più le quantità massime fissate;
considerando che non è necessario applicare la presente direttiva ai prodotti destinati all'esportazione verso i paesi terzi, alla fabbricazione di prodotti diversi dai prodotti alimentari o alla semina;
considerando che conviene consentire che gli Stati membri riducano temporaneamente le quantità stabilite se costatano che esse sono inaspettatamente pericolose per la salute degli uomini o degli animali;
considerando che occorre stabilire in questo caso una stretta collaborazione tra gli Stati membri e la Commissione nell'ambito del comitato fitosanitario permanente;
considerando che, per garantire il rispetto della presente direttiva al momento dell'immissione in circolazione dei prodotti in questione, gli Stati membri devono prevedere adeguate misure di controllo;
considerando che occorre stabilire metodi comunitari di campionamento e di analisi, da utilizzare almeno come metodi di riferimento;
considerando che i metodi di campionamento e di analisi sono di carattere tecnico e scientifico e vanno stabiliti mediante una procedura che istituisca una stretta collaborazione tra gli Stati membri e la Commissione nell'ambito del comitato fitosanitario permanente;
considerando che conviene che gli Stati membri presentino ogni anno una relazione alla Commissione sui risultati delle loro misure di controllo, in modo da rendere possibile la raccolta di informazioni sulle quantità di residui di antiparassitari per l'insieme della Comunità;
considerando che occorre che il Consiglio riesamini la presente direttiva entro il 30 giugno 1991, allo scopo di arrivare ad un sistema uniforme comunitario,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Fatta salva la direttiva 74/63/CEE del Consiglio, del 17 dicembre 1973, relativa alla fissazione di quantità massime per le sostanze e per i prodotti indesiderabili negli alimenti per gli animali (1), modificata da ultimo dalla direttiva 86/354/CEE (2), la presente direttiva si applica ai prodotti indicati nell'allegato I, qualora questi prodotti possano contenere residui di antiparassitari elencati nell'allegato II.
Articolo 2
1. Ai sensi della presente direttiva, sono « residui di antiparassitari » i resti di questi ultimi e dei prodotti della loro metabolizzazione, degradazione o reazione enumerati nell'allegato II, presenti sui o nei prodotti di cui all'articolo 1.
2. Ai sensi della presente direttiva, per « immissione in circolazione » si intende qualsiasi consegna a titolo oneroso o gratuito dei prodotti di cui all'articolo 1.
Articolo 3
1. Gli Stati membri vigilano affinché i prodotti di cui all'articolo 1, fin dalla loro immissione in circolazione, non costituiscano un pericolo per la salute umana a motivo della presenza di residui di antiparassitari.
2. Gli Stati membri non possono vietare o ostacolare l'immissione in circolazione, nel loro territorio, dei prodotti di cui all'articolo 1, a motivo della presenza di residui di antiparassitari, se la quantità di questi residui non eccede le quantità massime fissate nell'allegato II.
Articolo 4
1. Gli Stati membri prescrivono che i prodotti di cui all'articolo 1 non possono contenere, fin dalla loro immissione in circolazione, quantità di residui di antiparassitari superiori alle quantità massime fissate nell'allegato II.
2. Gli Stati membri adottano le disposizioni necessarie per assicurare, mediante controlli effettuati almeno a sondaggio, il rispetto delle quantità massime fissate conformemente al paragrafo 1.
Articolo 5
1. Nel caso dei prodotti menzionati all'articolo 1, diversi da quelli importati da un paese terzo o destinati a un altro Stato membro, gli Stati membri, in deroga dell'articolo 4, possono continuare ad applicare un sistema già in vigore nel loro territorio, che permetta di sorvegliare la presenza di residui di antiparassitari e possono adottare congiuntamente ogni altra misura affinché sia assicurato un effetto equivalente alle quantità di residui di antiparassitari fissati nell'allegato II e per valutare l'esposizione dietetica totale della loro popolazione a questi residui, indipendentemente dalla loro provenienza. Queste misure comprendono indagini regolari e rappresentative sulle quantità di tali residui di antiparassitari in regimi alimentari tipo.
2. Gli Stati membri informano gli altri Stati membri e la Commissione su ogni applicazione del paragrafo 1.
Articolo 6
Gli Stati membri possono autorizzare la presenza sui e nei prodotti di cui all'articolo 1 dei residui di antiparassitari di cui all'allegato II, parte B, in quantità superiori a quelli ivi stabilite, sempre che tali prodotti non siano destinati al consumo diretto e che un adeguato controllo garantisca che essi possono esser messi a disposizione dell'utilizzatore finale o del consumatore, se direttamente consegnati a quest'ultimo, soltanto quando le quantità di residui non superino più le quantità massime fissate nella parte B. Essi informano gli altri Stati membri e la Commissione delle misure adottate. Tali misure si applicano a tutti i prodotti di qualsiasi origine che ne formino oggetto.
Articolo 7
Gli Stati membri presentano alla Commissione, prima del 1o agosto di ogni anno, una relazione sui risultati dei controlli ufficiali, sulla sorveglianza esercitata e sulle altre misure adottate ai sensi degli articoli 4 e, se del caso, 5 nel corso dell'anno precedente.
Articolo 8
1. I modi di prelievo dei campioni e i metodi di analisi necessari al controllo, alla sorveglianza e alle altre misure previste dall'articolo 4, ed eventualmente dall'articolo 5, sono determinati secondo la procedura prevista dall'articolo 12. La sussistenza di metodi di analisi comunitari, da usare in caso di contestazione, non esclude il ricorso da parte degli Stati membri ad altri metodi scientificamente validi che consentano di giungere a risultati comparabili.
2. Gli Stati membri comunicano agli altri Stati membri ed alla Commissione gli altri metodi utilizzati conformemente al paragrafo 1.
Articolo 9
1. Qualora uno Stato membro ritenga che una quantità massima fissata nell'allegato II presenti un pericolo per la salute umana e quindi richieda un'azione rapida, esso può ridurla provvisoriamente per il proprio territorio. In questo caso, esso comunica senza indugio agli altri Stati membri e alla Commissione le misure adottate corredandole di una relazione sulle motivazioni.
2. Qualora si verifichi la situazione di cui al paragrafo 1, viene deciso, secondo la procedura prevista dall'articolo 13, se le quantità massime fissate nell'allegato II debbano essere modificate. Fino a quando il Consiglio o la Commissione non adotteranno in proposito una decisione secondo la suddetta procedura, lo Stato membro può mantenere le misure da esso poste in applicazione.
Articolo 10
Fatto salvo l'articolo 9, le modifiche delle quantità massime fissate nell'allegato II a causa dell'evoluzione delle conoscenze scientifiche o tecniche sono adottate dal Consiglio che delibera a maggioranza qualificata su proposta della Commissione.
Articolo 11
Il Consiglio, deliberando all'unanimità su proposta della Commissione, adotta mediante direttive eventuali nuovi elenchi di prodotti o eventuali nuovi elenchi di residui di antiparassitari sui e nei prodotti di cui all'articolo 1, nonché le relative quantità massime.
Articolo 12
1. Nei casi in cui si fa riferimento alla procedura definita nel presente articolo, il comitato fitosanitario permanente, in appresso denominato « comitato », è immediatamente consultato dal suo presidente, su iniziativa di quest'ultimo o su richiesta di uno Stato membro.
2. Ai voti degli Stati membri è attribuita, in sede di comitato, la ponderazione di cui all'articolo 148, paragrafo 2, del trattato. Il presidente non partecipa al voto.
3. Il rappresentante della Commissione presenta un progetto delle misure da adottare. Il comitato esprime il suo parere su tali misure entro un termine che il presidente può fissare in base all'urgenza dei problemi in esame. Esso si pronuncia a maggioranza di cinquantaquattro voti.
4. Se dette misure sono conformi al parere del comitato, la Commissione le adotta e provvede alla loro immediata applicazione. Se non sono conformi al parere del comitato o in mancanza di parere, la Commissione presenta senza indugio al Consiglio una proposta relativa alle misure da adottare. Il Consiglio adotta tali misure a maggioranza qualificata.
Se il Consiglio non ha adottato alcuna misura entro tre mesi dalla data di presentazione, la Commissione adotta le misure da essa proposte, sempre che il Consiglio non si sia pronunciato a maggioranza semplice contro le suddette misure.
Articolo 13
1. Nei casi in cui si fa riferimento alla procedura definita nel presente articolo, il comitato è immediatamente consultato dal suo presidente, su iniziativa di quest'ultimo o su richiesta di uno Stato membro.
2. Ai voti degli Stati membri è attribuita, in sede di comitato, la ponderazione prevista all'articolo 148, paragrafo 2, del trattato. Il presidente non partecipa al voto.
3. Il rappresentante della Commissione presenta un progetto delle misure da adottare. Il comitato esprime il suo parere su tali misure entro due giorni. Esso si pronuncia a maggioranza di cinquantaquattro voti. 4. Se dette misure sono conformi al parere del comitato, la Commissione le adotta e provvede alla loro immediata applicazione. Se non sono conformi al parere del comitato o in mancanza di parere, la Commissione presenta senza indugio al Consiglio una proposta relativa alle misure da adottare. Il Consiglio adotta tali misure a maggioranza qualificata.
Se il Consiglio non ha adottato alcuna misura entro quindici giorni dalla data di presentazione, la Commissione adotta le misure da essa proposte, sempre che il Consiglio non si sia pronunciato a maggioranza semplice contro le suddette misure.
Articolo 14
La presente direttiva non si applica ai prodotti di cui all'articolo 1 per i quali è provato, almeno mediante un'indicazione adeguata, che sono destinati:
a) all'esportazione verso paesi terzi;
b) alla fabbricazione di prodotti diversi dai prodotti alimentari;
c) alla semina.
Articolo 15
Il Consiglio, in base ad una relazione della Commissione, eventualmente corredata delle opportune proposte, ed al massimo entro il 30 giugno 1991, riesamina la presente direttiva al fine di perfezionare il regime comunitario da essa stabilito.
Articolo 16
Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva al più tardi al 30 giugno 1988. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 17
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 24 luglio 1986.