31996L0074
L 032/38
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 96/74/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 декември 1996 година
относно наименованията на текстилните продукти
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 100а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3),
(1)
като имат предвид, че Директива 71/307/ЕИО на Съвета от 26 юли 1971 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно наименованията на текстилните продукти (4) е била изменяна многократно и съществено; като имат предвид, че от съображения за яснота и рационалност посочената директива следва да бъде консолидирана;
(2)
като имат предвид, че ако разпоредбите на държавите-членки относно наименованията, състава и етикетирането на текстилните продукти се различават в отделните държави-членки, това би създало препятствия за правилното функциониране на вътрешния пазар;
(3)
като имат предвид, че тези препятствия могат да бъдат премахнати, ако пускането на текстилните продукти на пазара на ниво на Общността е предмет на единни правила; като имат предвид, че следователно е необходимо да се хармонизират наименованията на текстилните влакна и на данните върху етикетите, маркировките и документите, които придружават текстилните продукти на различните етапи от тяхното производство, преработка и разпространение; като имат предвид, че терминът „текстилно влакно“ следва да се разшири, за да обхване ленти или цеви с видима ширина не повече от 5 милиметра, които са оформени от листове, произведени чрез пресоване на полимери, описани като позиции от 19 до 38 и 41 в приложение I, и впоследствие изтеглени надлъжно;
(4)
като имат предвид, че следва също да бъде предвидена разпоредба по отношение на някои продукти, които не са изработени единствено от текстилни материали, но имат текстилна съставка, която съставлява съществена част от продукта или към която е насочено по-специално вниманието на производителя, преработвателя или търговеца; като има предвид, че в № 30 на приложение II не е необходимо разграничаване между различните видове полиамид или найлон, приетите отклонения за които следва да бъдат съответно приведени в съответствие;
(5)
като имат предвид, че допустимото отклонение по отношение на „други влакна“, които са вече установени за чистите продукти, трябва също така да се прилага към смесените тъкани;
(6)
като имат предвид, че за да се постигнат обективни основополагащи национални разпоредби в тази област, етикетирането следва да бъде задължително;
(7)
като имат предвид, че в случаите, в които е технически трудно да се определи точно съставът на даден продукт по време на производството, всички влакна, известни към съответния момент, могат да бъдат указани върху етикета, при условие че те съставляват определен процент от завършения продукт;
(8)
като имат предвид, че е целесъобразно, с цел да се избегнат различията по прилагането, които станаха явни в тази връзка в рамките на Общността, да се определят точните методи на етикетиране на някои текстилни продукти, състоящи се от два или повече компонента, както и компонентите на текстилните продукти, които не е необходимо да бъдат вземани предвид за целите на етикетирането и анализа;
(9)
като имат предвид, че текстилните продукти са предмет само на изискванията на общото етикетиране и продаваните на метър или на парчета продукти следва да бъдат предлагани за продажба по такъв начин, че клиентът да може сам напълно да се запознае с данните, посочени върху външната опаковка или върху топа; като имат предвид, че зависи от държавите-членки да вземат решение относно мерките, които трябва да бъдат приети за тази цел;
(10)
като имат предвид, че използването на описания или наименования, които се ползват с особен престиж сред потребителите и купувачите, следва да бъдат предмет на определени условия;
(11)
като имат предвид, че бе необходимо установяването на методи за вземане на проби и анализ на текстилните продукти, с цел да се изключи всякаква възможност за възражения срещу използваните методи; като имат предвид обаче, че временното запазване на действащите в момента национални методи не пречи на прилагането на единни правила;
(12)
като имат предвид, че приложение II към настоящата директива, което установява приетите отклонения, които да се прилагат при безводната маса на всяко влакно по време на определянето посредством анализ на съдържащите се в текстилния продукт влакна, дава в точки 1, 2 и 3 две различни приети допустими отклонения за изчисление на състава на кардирани или камгарни влакна, съдържащи вълна и/или животинска козина; като имат предвид, че лабораториите не винаги могат да установят дали продуктът е кардиран или камгарен, и следователно могат да възникнат противоречиви резултати от прилагането на тази разпоредба по време на проверките за съответствието на текстилните продукти, извършвани в Общността; като имат предвид, че следователно лабораториите следва да бъдат оправомощени да прилагат единно прието допустимо отклонение при случаи на съмнение;
(13)
като имат предвид, че не е препоръчително в отделна директива относно текстилните продукти да се хармонизират всички разпоредби, приложими към такива продукти;
(14)
като имат предвид, че приложения III и IV, поради изключителните характеристики на позициите, посочени в тях, следва също да се отнасят до други продукти, освободени от задължението за етикетиране, по-специално продукти за еднократна употреба или продукти, за които се изисква общо етикетиране;
(15)
като имат предвид, че разпоредбите, необходими за определянето и адаптирането към техническия напредък на методите за анализ са мерки за изпълнение със строго технически характер; като имат предвид, че следователно е необходимо да се прилагат тези мерки и мерките за адаптиране на приложения I и II към настоящата директива към техническия напредък, процедурата на Комитета, която вече е установена в член 6 от Директива 96/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 г. относно някои методи за количествен анализ на двукомпонентни смеси от текстилни влакна (5);
(16)
като имат предвид, че разпоредбите, установени в настоящата директива са в съответствие със становището на Комитета по директивите, свързани с наименованията на текстилните продукти и етикетирането;
(17)
като имат предвид, че настоящата директива не следва да нарушава задълженията на държавите-членки по отношение на крайните срокове за транспониране на директивите, определени в приложение V, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Текстилните продукти могат да бъдат търгувани в рамките на Общността, било преди или по време на тяхната промишлена преработка, или на който и да било от етапите на разпространение, само ако тези продукти съответстват на разпоредбите на настоящата директива.
Член 2
1. За целите на настоящата директива, „текстилни продукти“ означават всякакви сурови, полуобработени, обработени, полуфабрикати, фабрикати, полуготови или готови продукти, които са съставени изключително от текстилни влакна, независимо от използваният процес за смесване или съчетаване.
2. За целите на настоящата директива „текстилни влакна“ означават:
-
част от материя, характеризираща се със своята гъвкавост, тънкост и високо съотношение на дължина към максималния напречен размер, което я прави подходяща за текстилно приложение,
-
гъвкави ленти или цеви, с видима ширина не повече от 5 милиметра, включително ленти, изрязани от по-широки ленти или нишки, произведени от материали, използвани за изработката на влакна, описани в позиции от 19 до 41 на приложение I и подходящи за текстилно приложение; видимата ширина е ширината на лентата или цевта след като е фалцована, сплескана, пресована или усукана, или средната ширина, когато ширината не е стандартна.
3. Следните продукти се третират по същия начин като текстилните продукти и са предмет на разпоредбите на настоящата директива:
-
продукти, съдържащи най-малко 80 % от масата текстилни влакна,
-
покривни материи за мебели, дъждобрани или слънчобрани, съдържащи в поне 80 % от масата текстилни компоненти; също така текстилни компоненти на многослойни подови настилки, на матраци, продукти за къмпинг и топли подплати за обувни изделия и ръкавици и спортни ръкавици, при условие че тези части или подплати съставляват поне 80 % от масата на целия продукт,
-
текстилни изделия включени в други продукти и съставляващи интегрална част от тях, когато техният състав е указан.
Член 3
1. Наименованията и описанията на влакната, посочени в член 2, са изброени в приложение I.
2. Използването на наименованията, включени в таблицата на приложение I, са запазени за влакна, чиито характеристики са уточнени в същия № на посочената таблица.
3. Никое от тези наименования не може да бъде използвано за каквото и да било друго влакно, нито под формата на самото наименование, нито като корен или като прилагателно на какъвто и да било език.
4. Думата „коприна“ не може да се използва за обозначение на форма или специално представяне на непрекъсната нишка от текстилни влакна.
Член 4
1. Никакъв текстилен продукт не може да бъде описан като „100 %“, „чист“ или „изцяло“, освен ако той е съставен изключително само от едно и също влакно; никакъв подобен термин не може да бъде използван;
2. Текстилен продукт може да се състои в до 2 % от масата си от други влакна, при условие че това количество е оправдано поради технически причини и не е добавено поради установена практика. Това допустимо отклонение се увеличава до 5 % в случай на текстилни продукти, които са били подложени на кардиране.
Член 5
1. Вълненият продукт може да бъде описан като:
-
„lana virgen“ или „lana de esquilado“,
-
„ren, ny uld“,
-
„Schurwolle“
-
„παρθένο μαλλί“,
-
„fleece wool“ или „virgin wool“,
-
„laine vierge“ или „laine de tonte“,
-
„lana vergine“ или „lana di tosa“,
-
„scheerwol“,
-
„lã virgem“,
-
„uusi villa“,
-
„ren ull“,
само ако е съставен изключително от влакно, което преди това не е било включвано в готов продукт, което не е било подложено на каквито и да било процеси на изпридане и/или сплъстяване, различни от необходимите за производството на този продукт, и което не е било повредено от обработка или употреба.
2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1 наименованията, посочени в същия, могат да бъдат използвани за описание на вълна, съдържаща се в смес от влакна, когато:
а)
цялата вълна, съдържаща се в тази смес, отговаря на изискванията, определени в параграф 1;
б)
тази вълна съставлява не по-малко от 25 % от общата маса на сместа;
в)
в случай на кардирана смес, вълната се смесва само с едно друго влакно.
В случая, посочен в този параграф, трябва да се даде пълното процентно съдържание на състава.
3. Това допустимо отклонение, оправдано по технически причини, свързани с производството, се ограничава до 0,3 % от влакнестите примеси в случая на продуктите, посочени в параграфи 1 и 2, включително вълнени продукти, които са подложени на процес на кардиране.
Член 6
1. Текстилен продукт, съставен от две или повече влакна, едно от които съставлява поне 85 % от общата маса, се обозначава:
-
с наименованието на последното влакно, последвано от неговото процентно съдържание от масата, или
-
с наименованието на последното влакно, последвано от думите „85 % минимум“, или
-
от пълното процентно съдържание на продукта.
2. Текстилен продукт, съставен от две или повече влакна, никое от които не съставлява поне 85 % от общата маса, се обозначава с наименованието и процентното съдържание от масата на поне двете основни влакна, последвани от наименованията на другите съставляващи влакна в низходящ ред по маса, със или без указание за тяхното процентно съдържание от масата. При това:
а)
влакна, които поотделно съставляват не по-малко от 10 % от общата маса на продукта, може да бъдат посочени събирателно посредством термина „други влакна“, последван от пълното процентно съдържание от масата;
б)
когато наименованието на влакното, което съставлява не по-малко от 10 % от общата маса на продукта, е указано, се дава пълното процентно съдържание на този продукт.
3. На продукти, имащи основа от чист памук и вътък от чист лен, в които процентното съдържание на лена съставлява не по-малко от 40 % от общото тегло на неоразмерената маса, може да се даде наименованието „памучно-ленена смес“, която трябва да бъде придружена от указание за състава „чисто памучна основа - чисто ленен вътък“.
4. В случай на текстилни продукти, предназначени за краен потребител, в процентните съдържания на състава, указани в параграфи 1, 2, 3 и 5:
а)
се допуска количество примеси от други влакна до 2 % от общата маса на текстилния продукт, при условие че това количество е оправдано поради технически причини и не е добавено поради установена практика; това отклонение се увеличава до 5 % в случай на продукти, които са били подложени на процес на кардиране, без да се нарушава допустимото отклонение, посочено в член 5, параграф 3;
б)
се допуска производствено отклонение от 3 % между декларираните процентни съдържания на влакното и процентните съдържания, получени от анализа, по отношение на общата маса на влакната, указана на етикета; такова отклонение може да се приложи също така при влакна, които в съответствие с параграф 2, са изброени в низходящ ред по маса без указание за тяхното процентно съдържание. Това отклонение да се прилага също така към член 5, параграф 2, буква б).
При анализа отклоненията се изчисляват поотделно; общата маса, което трябва да се вземе предвид при изчисляването на допустимото отклонение, указано в буква б), е масата на влакната на крайните продукти без масата на каквито и да било чужди влакна, установени при прилагането на отклонението, посочено в буква а).
Прибавянето на отклоненията, посочени в букви а) и б) се допуска, само ако което и да било чуждо влакно, установено при анализа, в хода на прилагане на отклонението, посочено в буква а), се докаже, че е от същия химически вид като едно или повече от влакната, указани на етикета.
В случай на специфични продукти, за които производственият процес изисква отклонения, по-високи от указаните в букви а) и б), по-високи отклонения могат да бъдат разрешени, когато съответствието на продукта е проверено съгласно член 13, параграф 1 само при изключителни случаи и когато е представена съответна обосновка от производителя. Държавите-членки уведомяват незабавно Комисията за това.
5. Терминът „смесени влакна“ или терминът „неуказан текстилен състав“ могат да бъдат използвани за всеки продукт, чийто състав не може да бъде установен лесно по време на производство.
Член 7
Без да се нарушават отклоненията, установени в член 4, параграф 2, член 5, параграф 3 и член 6, параграф 4, видимите и разграничими влакна с чисто декоративен характер, които не надвишават 7 % от масата на крайния продукт не е необходимо да бъдат споменавани в състава на влакната, предвиден в членове 4 и 6; същото се прилага към влакна (например метални влакна), които са включени, за да се получи антистатичен ефект и които не надвишават 2 % от теглото на крайния продукт. В случай на продукти, указани в член 6, параграф 3, тези процентни съдържания се изчисляват не от масата на тъканта, а от масата на основата и масата на вътъка поотделно.
Член 8
1. Текстилните продукти по смисъла на настоящата директива се етикетират или маркират всеки път, когато се пускат на пазара за производствени или търговски цели; това етикетиране или маркиране може да бъде заменено или допълнено с придружаващи търговски документи, когато продуктите не се предлагат за продажба на крайния потребител или когато те се доставят в изпълнение на поръчка, направена от държавата или друго публичноправно юридическо лице или в онези държави-членки, в които това понятие е непознато, от еквивалентен субект.
2.
а)
Наименованията, описанията и данните за състава на текстилното влакно, посочен в членове от 3 до 6 и в приложение I се указват ясно в търговските документи. Това изискване по-специално изключва възможността за употребата на съкращения в договорите за продажба, сметките и фактурите; може обаче да се използва код за механизирана обработка, при условие че този код е пояснен в същия документ.
б)
Наименованията, описанията и данните за състава на текстилното влакно, посочен в членове от 3 до 6 и в приложение I се указва с ясен, четлив и стандартен печатен шрифт, когато текстилните продукти се предлагат за продажба или се продават на потребителя, и по-специално в каталозите и търговската литература, върху опаковките, етикетите и маркировките.
Данни и информация, различни от предвидените в настоящата директива, се дават отделно. Тази разпоредба не се прилага за търговските марки или за наименованието на предприятието, което може да се постави непосредствено преди или след данните, предвидени от настоящата директива.
Ако обаче, когато текстилен продукт се предлага за продажба или се продава на потребителя съгласно посоченото в първа алинея, се посочва търговската марка или наименованието на предприятието, което съдържа като название или като прилагателно, или като корен едно от наименованията, изброени в приложение I, или наименование, което може да въведе потребителя в заблуждение, търговската марка или наименованието на предприятието трябва да бъдат непосредствено предхождани, или последвани от наименованията, описанията и данните относно състава на текстилното влакно, посочен в членове от 3 до 6 и в приложение I с ясен и четлив печатен шрифт.
в)
Държавите-членки могат да изискват, когато текстилните продукти се предлагат за продажба или се продават на крайния потребител на тяхна територия, техните национални езици да бъдат също така използвани при етикетирането и маркирането, изисквано от настоящия член.
В случай на макари, масури, чилета, кълбета или друго малко количество от шевни, прежди за шиене, кърпене или бродиране, възможността, предвидена в първа алинея, може да бъде използвана от държавите-членки само в случай на общо етикетиране за състава върху опаковката или маркировката. Без да се нарушават случаите, предвидени в № 18 на приложение IV, отделни изделия могат да бъдат етикетирани на всеки един от езиците на Общността.
г)
Държавите-членки не могат да забраняват използването на други описания или данни освен предвидените в членове 3, 4 и 5, които се отнасят до характеристиките на продуктите, при които подобни описания или данни са в съответствие с техните практики за лоялна търговия.
Член 9
1. Всеки текстилен продукт, съставен от два или повече компонента, съставени от различни влакна, има поставен етикет, указващ състава на влакната на всеки компонент. Такова етикетиране не е задължително при компоненти, представляващи по-малко от 30 % от общата маса на продукта, с изключение на случаите, когато този компонент представлява основна подплата.
2. Когато два или повече текстилни продукти имат еднакъв влакнест състав и обикновено образуват цялостен продукт, те имат прикрепен само един етикет.
3. Без да се засягат разпоредбите на член 12:
а)
влакнестият състав на следните корсетни артикули трябва да бъде указан чрез посочване на състава на цялостния продукт или този на компонентите, изброени по-долу, заедно или отделно:
-
за сутиени: външната и вътрешна материя на чашките и гърба,
-
за корсети: предницата, гърба и странични пристягащи елементи,
-
за корсети, комбинирани със сутиен: външната и вътрешна материя на чашките, предните и задните пристягащи елементи и страничните части.
Съставът от влакна на корсетни артикули, различни от изброените в първа алинея, се указва чрез посочване състава на цялостния продукт или, заедно или поотделно, състава на различните компоненти на артикулите; такова етикетиране не е задължително за компоненти, представляващи по-малко от 10 % от общата маса на продукта.
Отделното етикетиране на различните части на посочените корсетни артикули се осъществява по такъв начин, че крайният потребител да може лесно да разбере за коя част на продукта се отнасят посочените в етикета данни;
б)
влакнестият състав на релефни или печатани текстилни изделия, получени чрез процес на ецване, се дава за продукта като цяло и може да се укаже чрез посочване, отделно на състава на основната материя и тази на ецваните части. Тези съставки трябва да се упоменат по наименование;
в)
влакнестият състав на бродираните текстилни изделия се дава за продукта като цяло и може да се укаже чрез посочване, отделно на състава на основната материя и тази на материята за бродиране; тези компоненти се упоменат по наименование; ако избродираните части възлизат на по-малко от 10 % от повърхността на продукта, се посочва само съставът на основната материя;
г)
влакнестият състав на нишките, състоящи се от сърцевина и покритие, направени от различни влакна и предлагани за продажба като такива на крайния потребител, се дава за продукта като цяло и може да се укаже чрез посочване, отделно на състава на сърцевината и на покритието; тези съставки се упоменават по наименование;
д)
влакнестият състав на кадифените и плюшените текстилни изделия или на текстилните продукти, съдържащи кадифе или плюш, се указва за целия продукт и където продуктът е с различен състав на лицевата и опаковата страна, то може да се посочи поотделно, като се посочват наименованията на влакната;
е)
съставът на подовите настилки и килимите, чиито лицева и опакова страна се състоят от различни влакна, може да се укаже само за състава на лицевата страна, чието наименование се посочва.
Член 10
1. Чрез дерогация от разпоредбите на членове 8 и 9:
а)
за текстилните продукти, изброени в приложение III, които са на един от етапите, посочени в член 2, параграф 1, държавите-членки могат да не изискват етикетиране или маркиране с наименованието или състава. Разпоредбите на членове 8 и 9 обаче се прилагат, когато такива продукти носят етикет или маркировка, указваща наименованието или състава, или търговската марка, или наименованието на предприятието, което включва самото название или названието като прилагателно, или като корен, или пък едно от наименованията, изброени в приложение I, или наименование, което може да въведе в заблуждение;
б)
когато текстилните продукти, изброени в приложение IV са с еднакъв вид и състав, те могат да се предлагат за продажба заедно под общ етикет за състава, указващ данните за състава, установени от настоящата директива;
в)
съставът на текстилните продукти, продавани на метър, може да се посочва само за дължината или топа, предлагани за продажба.
2. Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да осигурят продуктите, посочени в букви б) и в) на параграф 1, да се предлагат за продажба по такъв начин, че крайният потребител да може сам изцяло да се запознае със състава на тези продукти.
Член 11
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, всяка информация, предоставена при пускането на текстилните продукти на пазара, да не може да бъде объркана с наименованията и данните, установени от настоящата директива.
Член 12
За целите на прилагането на член 8, параграф 1 и на останалите разпоредби от настоящата директива относно етикетирането на текстилните продукти процентното съдържание на влакна, посочени в членове 4, 5 и 6 се определя, без да се вземат предвид следните артикули:
1.
за всички текстилни продукти:
нетекстилните части, кантове, етикети и означения, обшивки и гарнитури, които не съставляват неразделна част от продукта, копчета и катарами, облечени с текстилни материали, аксесоари, декорации, нееластични панделки, еластични конци и ленти, прибавени на специфични и точно определени места на продукта и предмет на условията, указани в член 7, видими, разграничими декоративни влакна и антистатични влакна;
2.
а)
за подови настилки и килими: всички съставки, различни от използваемата повърхност;
б)
за платове за тапициране: основи и вътъци за кантове и пълнеж, които не формират лицевата страна на плата;
за пердета и завеси: компонентите, свързващи и запълващи вътъка и основата, които не формират лицевата страна на плата;
в)
за други текстилни продукти: материи за основа и хастар, подплънки и подложки, хастарни и бризентови подплати, шевни и свързващи конци, освен ако заместват основата и/или вътъка на плата, подплънки, които нямат изолиращи функции, и хастари, предмет на член 9, параграф 1.
По смисъла на настоящата разпоредба:
-
материали, представляващи основа или подплата на текстилните продукти, подложка на лицева част, по-специално при одеяла и двойни платове, и опакова страна за кадифени и плюшени материи и сродни продукти няма да бъдат считани за отделящи се хастари.
-
„подплънки и подложки“ означават нишки или материи, добавяни на специфични и точно определени места на текстилните продукти за тяхното заздравяване или за да им придаде твърдост или плътност;
3.
промазващи, свързващи и подлепващи материали, пълнежи, импрегниращи вещества, допълнителни багрила, вещества за щамповане и други вещества за текстилна обработка. При липса на разпоредби на Общността, държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тези артикули да не бъдат представени в количества, които могат да въведат потребителя в заблуждение.
Член 13
1. Проверки по това дали съставът на текстилните продукти е в съответствие с информацията, предоставена съгласно настоящата директива, се осъществяват чрез методи за анализ, определени в директивите, посочени в параграф 2.
За тази цел процентното съдържание на влакната в членове 4, 5 и 6 се определят чрез прилагането към безводната маса на всяко влакно на съответно приетото допустимо отклонение, установено в приложение II, след като се отстранят елементите, посочени в член 12, параграфи 1, 2 и 3.
2. Отделни директиви ще уточнят методите за вземане на проби и анализ, които да се използват в държавите-членки за определянето на влакнестия състав на продуктите, предмет на настоящата директива.
Член 14
1. Никоя държава-членка не може, поради причини, свързани с наименованията или характеристиките на състава, да забрани или да възпрепятства пускането на пазара на текстилните продукти, които отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
2. Разпоредбите на настоящата директива не изключват прилагането на действащите разпоредби във всяка държава-членка относно защитата на индустриалната и търговската собственост, относно указанията за произход, наименованията за произход и защита срещу нелоялна конкуренция.
Член 15
Разпоредбите на настоящата директива не се прилагат към текстилни продукти, които:
1.
са предназначени за износ в трети страни;
2.
влизат в страните-членки под митнически контрол за транзитни цели;
3.
са внасяни от трети страни за активно усъвършенстване;
4.
са договорени с лица работещи надомно или със самостоятелни предприятия, които работят с материали на ишлеме.
Член 16
1. Допълненията към приложение I и допълненията и измененията към приложение II на настоящата директива, които са необходими за адаптирането на тези приложения към техническия прогрес се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 6 на Директива 96/73/ЕО.
2. Новият метод за количествен анализ на двукомпонентни и трикомпонентни смеси, различни от тези посочени в Директива 96/73/ЕО и Директива 73/44/ЕИО на Съвета от 26 февруари 1973 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно количествения анализ на трикомпонентни меланжи от текстилни влакна (6) също да се определя по тази процедура.
3. Комитетът, указан в член 5 от Директива 96/73/ЕО, е наречен „Комитет за директиви относно текстилните наименования и етикетиране“.
Член 17
Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби на националните си законодателства, които приемат в областта, регулирана от настоящата директива.
Член 18
Директивите, изброени в приложение V, част А, се отменят, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране, установени в приложение V, част Б.
Позоваванията на отменените директиви се считат за позовавания на настоящата директива и следва да бъдат тълкувани в съответствие с таблицата на съответствие, съдържаща се в приложение VI.
Член 19
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Настоящата директива влиза в сила на 20-тия ден след нейното публикуване в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 16 декември 1996 година.
DIRETTIVA 96/74/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO del 16 dicembre 1996 relativa alle denominazioni del settore tessile
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 100 A,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Comitato economico e sociale (2),
deliberando in conformità della procedura di cui all'articolo 189 B del trattato (3),
(1) considerando che la direttiva 71/307/CEE del Consiglio, del 26 luglio 1971, per l'armonizzazione delle legislazioni degli Stati membri relative alle denominazioni del settore tessile (4), ha subito diverse e sostanziali modifiche; che, ai fini di chiarezza e razionalità, occorre pertanto procedere alla codificazione di detta direttiva;
(2) considerando che, qualora le disposizioni degli Stati membri relative alla denominazione, alla composizione e all'etichettatura dei prodotti tessili variassero da uno Stato membro all'altro, ciò creerebbe ostacoli al funzionamento del mercato interno;
(3) considerando che detti ostacoli possono essere eliminati se l'immissione sul mercato dei prodotti tessili sul piano comunitario è subordinata a norme uniformi; che, a tale scopo, occorre armonizzare le denominazioni delle fibre tessili nonché le menzioni adoperate nelle etichette, contrassegni o documenti che accompagnano i prodotti tessili nelle varie operazioni inerenti ai cicli della produzione, della trasformazione e della distribuzione; che il concetto di fibra tessile deve includere anche le lamelle o i tubi di larghezza apparente non superiore a 5 mm, tagliati da fogli fabbricati mediante estrusione dei polimeri di cui all'allegato I, n. 19-38 e 41, e successivamente stirati in senso longitudinale;
(4) considerando che occorre regolamentare anche taluni prodotti non esclusivamente composti di fibre tessili, ma nei quali la parte tessile costituisce un elemento essenziale del prodotto o viene valorizzata da una specificazione del produttore, del trasformatore o del commerciante; che, al n. 30 dell'allegato II, non è necessario differenziare i vari tipi di fibra poliammidica o nylon, i cui tassi convenzionali devono quindi essere unificati;
(5) considerando che la tolleranza per fibre estranee, già ammessa per i prodotti puri, deve essere estesa anche ai prodotti misti;
(6) considerando che, per raggiungere gli obiettivi cui si ispirano le disposizioni nazionali in materia, occorre rendere obbligatoria l'etichettatura;
(7) considerando che, per i prodotti di cui è tecnicamente difficile precisare la composizione al momento della fabbricazione, si possono indicare nell'etichetta le fibre eventualmente note in detto momento, sempre che esse costituiscano una certa percentuale del prodotto finito;
(8) considerando che è opportuno, per evitare le divergenze d'applicazione che si sono manifestate in proposito nella Comunità, determinare con precisione le particolari modalità di etichettatura per alcuni prodotti tessili composti di due o più parti, nonché gli elementi dei prodotti tessili di cui non si deve tener conto nell'etichettatura e in sede in analisi;
(9) considerando che la presentazione alla vendita dei prodotti tessili soggetti unicamente all'obbligo di etichettatura globale e di quelli venduti a metraggio o a taglio deve essere effettuata in modo che il consumatore possa effettivamente prendere conoscenza delle indicazioni apposte sull'imballaggio globale o sul rotolo, e che spetta agli Stati membri determinare le misure da applicare in proposito;
(10) considerando che è opportuno subordinare a determinate condizioni l'impiego di qualificativi o di denominazioni che godono di particolare favore presso gli utilizzatori ed i consumatori;
(11) considerando che è stato necessario prevedere metodi di campionatura e di analisi dei tessili, allo scopo di eliminare qualsiasi possibilità di contestazione dei metodi applicati; che tuttavia il mantenimento provvisorio dei metodi nazionali attualmente in vigore non ostacola l'applicazione di norme uniformi;
(12) considerando che l'allegato II della presente direttiva, che riporta i tassi convenzionali da applicare alla massa anidra di ciascuna fibra all'atto della determinazione mediante analisi della composizione fibrosa dei prodotti tessili, prescrive ai numeri 1, 2 e 3 due diversi tassi convenzionali per il calcolo della composizione dei prodotti cardati o pettinati contenenti lana e/o peli; che non è tuttavia sempre possibile ai laboratori di riconoscere se un prodotto appartenga al ciclo del cardato o del pettinato e che in tal caso dei risultati divergenti potrebbero derivare dall'applicazione di tali disposizioni in occasione dei controlli di conformità dei prodotti tessili effettuati nella Comunità; che è quindi opportuno autorizzare i laboratori ad applicare, nei casi dubbi, un tasso convenzionale unico;
(13) considerando che non è opportuno, in una direttiva specifica riguardante i prodotti tessili, armonizzare tutte le disposizioni loro applicabili;
(14) considerando che gli allegati III e IV della presente direttiva in funzione del carattere eccezionale dei casi in essi contemplati, devono altresì contenere altri prodotti esonerati dall'etichettatura, in particolare i prodotti «monouso», o per i quali si giustifica soltanto un'etichettatura globale;
(15) considerando che le disposizioni necessarie per determinare e adeguare al progresso tecnico i metodi di analisti costituiscono misure di applicazione di carattere strettamente tecnico; che è pertanto opportuno applicare a queste misure, nonché a quelle necessarie per adeguare al progresso tecnico gli allegati I e II della presente direttiva, la procedura del comitato già contemplata all'articolo 6 della direttiva 96/73/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 dicembre 1996, relativa a taluni metodi di analisi quantitativa di mischie binarie di fibre tessili (5);
(16) considerando che le disposizioni previste dalla presente direttiva sono conformi al parere del comitato per il settore delle direttive relative alle denominazioni ed all'etichettatura dei prodotti tessili;
(17) considerando che la presente direttiva deve lasciare impregiudicati gli obblighi degli Stati membri relativi ai termini d'attuazione delle direttive indicati nell'allegato V, parte B,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
I prodotti tessili possono essere immessi sul mercato interno della Comunità, prima di qualsiasi trasformazione oppure durante il ciclo industriale e durante le diverse operazioni inerenti alla loro distribuzione, soltanto se sono conformi alle disposizioni della presente direttiva.
Articolo 2
1. Per prodotti tessili ai sensi della presente direttiva s'intendono tutti i prodotti che, allo stato grezzo, di semilavorati, lavorati, semimanufatti, manufatti, semiconfezionati o confezionati, sono esclusivamente composti di fibre tessili, qualunque sia il procedimento di mischia o di unione utilizzato.
2. Per fibre tessili, ai sensi della presente direttiva, si intende:
- un elemento caratterizzato da flessibilità, finezza ed elevato rapporto tra lunghezza e dimensione trasversale massima, che lo rendono atto ad applicazioni tessili;
- le lamelle flessibili o i tubi di larghezza apparente non superiore a 5 mm, comprese le lamelle tagliate da lamelle più larghe o da film, fabbricati a base di sostanze che servono per ottenere le fibre di cui all'allegato I, numeri 19-41 e atti ad applicazioni tessili; la larghezza apparente è quella della lamella o del tubo in forma piegata, appiattita, schiacciata o torta o, nel caso di larghezza non uniforme, quella media.
3. Sono assimilati ai prodotti tessili e soggetti alle disposizioni della presente direttiva:
- i prodotti contenenti almeno l'80 % in peso di fibre tessili,
- i tessuti, le cui parti tessili costituiscano almeno l'80 % in peso, per la copertura di mobili, per ombrelli, ombrelloni e, alla stessa condizione, le parti tessili dei rivestimenti a più strati per pavimenti, dei materassi e degli articoli da campeggio, nonché le fodere coibenti di calzature e guanti,
- i prodotti tessili incorporati in altri prodotti di cui siano parte integrante, qualora ne venga specificata la composizione.
Articolo 3
1. Le denominazioni delle fibre di cui all'articolo 2, nonché le rispettive descrizioni, sono riportate nell'allegato I.
2. L'impiego delle denominazioni riportate nella tabella dell'allegato I è riservato alle fibre la cui natura è precisata alla corrispondente voce della tabella.
3. È vietato l'impiego di queste denominazioni per designare qualsiasi altra fibra, sia a titolo principale, sia a titolo di radice, sia in forma d'aggettivo, indipendentemente dalla lingua impiegata.
4. È vietato l'impiego della denominazione «seta» per indicare la forma o la presentazione particolare di fibre tessili in filo continuo.
Articolo 4
1. Soltanto un prodotto tessile composto interamente da una stessa fibra può essere qualificato con il termine 100 % o «puro» o eventualmente «tutto», esclusa qualsiasi espressione equivalente.
2. Una quantità di altre fibre è tollerata fino al 2 % sul peso del prodotto tessile, se è giustificata da motivi tecnici e non risulta da un'aggiunta sistematica. Tale tolleranza è portata al 5 % per i prodotti ottenuti con il ciclo cardato.
Articolo 5
1. Un prodotto di lana può essere qualificato:
- «lana virgen» o «lana de esquilado»
- «ren, ny uld»
- «Schurwolle»
- «ðáñèÝíï ìáëëss»
- «fleece wool» o «virgin wool»
- «laine vierge» o «laine de tonte»
- «lana vergine» o «lana di tosa»
- «scheerwol»
- «lã virgem»
- «uusi villa»
- «ren ull»
solo quando è composto esclusivamente di una fibra mai precedentemente incorporata in un prodotto finito e che non ha subìto altre operazioni di filatura e/o di feltratura che quelle richieste per la fabbricazione del prodotto, né trattamento o impiego che abbia danneggiato la fibra stessa.
2. In deroga al paragrafo 1, le denominazioni ivi indicate possono essere usate per qualificare la lana contenuta in una mischia di fibre quando:
a) la totalità della lana contenuta nella mischia risponde alle caratteristiche definite al paragrafo 1;
b) la quantità di tale lana rispetto al peso totale della mischia non è inferiore al 25 %;
c) in caso di mischia intima, la lana è mischiata soltanto con un'altra fibra.
Nel caso previsto dal presente paragrafo, l'indicazione della composizione percentuale completa è obbligatoria.
3. La tolleranza giustificata da motivi tecnici inerenti alla fabbricazione è limitata allo 0,3 % di impurità fibrose per i prodotti di cui ai paragrafi 1 e 2, anche se ottenuti mediante il ciclo cardato.
Articolo 6
1. Il prodotto tessile composto di due o più fibre, di cui una rappresenti almeno l'85 % del peso totale, viene designato in uno dei seguenti modi:
- denominazione della fibra, seguita dalla relativa percentuale in peso,
oppure
- denominazione della fibra, seguita dell'indicazione «minimo 85 %»
oppure
- composizione percentuale completa del prodotto.
2. Ogni prodotto tessile composto di due o più fibre, nessuna delle quali raggiunga l'85 % del peso totale, deve recare l'indicazione della denominazione e della percentuale in peso di almeno due delle fibre presenti in maggiore percentuale, seguita dalle denominazioni delle altre fibre componenti il prodotto, in ordine decrescente di peso, con o senza indicazione delle loro percentuali in peso. Tuttavia:
a) l'insieme delle fibre, ciascuna delle quali costituisca meno del 10 % della composizione di un prodotto può essere indicato con l'espressione «altre fibre», seguita da una percentuale globale;
b) qualora venga specificata la denominazione di una fibra che costituisca meno del 10 % della composizione di un prodotto, si dovrà indicare la composizione percentuale completa del prodotto stesso.
3. I prodotti che comportano un ordito di puro cotone ed una trama di puro lino e nei quali la percentuale di lino non è inferiore al 40 % del peso totale del tessuto sbozzimato, possono essere designati con la denominazione «misto lino», completata obbligatoriamente dall'indicazione della composizione «Ordito puro contone - trama puro lino».
4. Per i prodotti tessili destinati al consumatore finale, nelle composizioni percentuali di cui ai paragrafi 1, 2, 3 e 5, è ammessa:
a) una quantità di fibre estranee fino al 2 % del peso totale del prodotto tessile, se è giustificata da motivi tecnici e non risulta da un'aggiunta sistematica; questa tolleranza è portata al 5 % per i prodotti ottenuti con il ciclo cardato e lascia impregiudicata la tolleranza di cui all'articolo 5, paragrafo 3;
b) una tolleranza di fabbricazione del 3 %, riferita al peso totale delle fibre indicate nell'etichetta, tra le percentuali in fibre indicate e quelle risultanti dall'analisi; essa riguarda anche le fibre che, in conformità del paragrafo 2, sono enumerate in ordine decrescente di peso, senza indicazione della loro percentuale. Questa tolleranza si applica anche all'articolo 5, paragrafo 2, lettera b).
In sede di analisi, queste tolleranze vengono calcolate separatamente; il peso totale da prendere in considerazione agli effetti del calcolo della tolleranza di cui alla lettera b) è quello delle fibre del prodotto finito, dedotto il peso di quelle estranee eventualmente constatate in applicazione della tolleranza di cui alla lettera a).
Il cumulo delle tolleranze di cui alle lettere a) e b) è ammesso soltanto qualora le fibre estranee eventualmente constatate in sede di analisi, in applicazione della tolleranza di cui alla lettera a), risultino della stessa natura chimica di una o più fibre indicate sull'etichetta.
Per prodotti particolari la cui tecnica di fabbricazione richieda tolleranze superiori a quelle indicate nelle lettere a) e b), in sede di controlli di conformità dei prodotti previsti all'articolo 13, paragrafo 1, possono essere ammesse delle tolleranze superiori solo in casi eccezionali ed allorquando il fabbricante fornisca adeguate giustificazioni. Gli Stati membri ne informano immediatamente la Commissione.
5. Le espressioni «fibre varie» o «composizione tessile non determinata» possono essere utilizzate per qualsiasi prodotto la cui composizione sia difficile da precisare quando questo viene fabbricato.
Articolo 7
Fatte salve le tolleranze di cui all'articolo 4, paragrafo 2, all'articolo 5, paragrafo 3, e all'articolo 6, paragrafo 4, possono non essere menzionate nelle composizioni percentuali di cui agli articoli 4 e 6 le fibre visibili e isolabili destinate a produrre un effetto meramente decorativo, che non superino il 7 % del peso del prodotto finito, nonché le fibre (per esempio metalliche) incorporate per ottenere un effetto antistatico, che non superino il 2 % del peso del prodotto finito. Nel caso dei prodotti di cui all'articolo 6, paragrafo 3, tali percentuali devono essere calcolate non sul peso del tessuto, ma separatamente sul peso della trama e quello dell'ordito.
Articolo 8
1. I prodotti tessili ai sensi della presente direttiva sono etichettati o contrassegnati all'atto di ogni operazione di commercializzazione attinente al ciclo industriale e commerciale; l'etichetta e il contrassegno possono essere sostituiti o completati da documenti commerciali d'accompagnamento, quando questi prodotti non sono offerti in vendita al consumatore finale o quando essi sono consegnati in esecuzione di un'ordinazione dello Stato o di altra persona giuridica di diritto pubblico o, negli Stati membri in cui tale nozione è sconosciuta, di un ente equivalente.
2. a) La denominazione, i qualificativi e i dati relativi alla composizione in fibre tessili di cui agli articoli da 3 a 6 ed all'allegato I vanno chiaramente indicati sui documenti commerciali. Questo obbligo esclude in particolare l'impiego di abbreviazioni sui contratti, nelle fatture o nelle distinte di vendita; è però ammesso il ricorso ad un codice meccanografico, a condizione che nello stesso documento figuri anche il significato delle abbreviazioni.
b) All'atto dell'offerta in vendita e della vendita ai consumatori, e particolarmente nei cataloghi, nei prospetti, sugli imballaggi, sulle etichette e sui contrassegni, le denominazioni, i qualificativi ed i dati relativi alla composizione in fibre tessili previsti dagli articoli da 3 a 6 e all'allegato I vengono indicati con gli stessi caratteri tipografici facilmente leggibili e chiaramente visibili.
Le indicazioni e le informazioni non previste dalla presente direttiva devono essere nettamente separate. Tale disposizione non si applica ai marchi di fabbrica o ragioni sociali che possono accompagnare immediatamente le indicazioni previste dalla presente direttiva.
Tuttavia, se all'atto dell'offerta in vendita o della vendita ai consumatori prevista al primo comma, è indicato un marchio di fabbrica o una ragione sociale che comporti, a titolo principale o a titolo di aggettivo o di radice, l'impiego di una denominazione prevista all'allegato I o tale da prestarsi a confusione con essa, il marchio o la ragione sociale deve essere immediatamente accompagnato, in caratteri facilmente leggibili e chiaramente visibili, dalle denominazioni, dai qualificativi e dai dati relativi alla composizione in fibre tessili previsti agli articoli da 3 a 6 dell'allegato I.
c) Gli Stati membri possono esigere che nel loro territorio, all'atto dell'offerta e della vendita al consumatore finale, le etichette o i contrassegni previsti dal presente articolo siano redatti anche nelle rispettive lingue nazionali.
Per le spagnolette, i rocchetti, le matassine, i piccoli gomitoli e qualsiasi altra piccola unità di fili per cucito, rammendo e ricamo, gli Stati membri possono esercitare la facoltà di cui al primo comma unicamente per quanto riguarda l'etichettatura globale sugli imballaggi o sui contenitori di presentazione. Fatti salvi i casi di cui all'allegato IV, punto 18, le singole unità possono essere etichettate in una qualsiasi delle lingue della Comunità.
d) Gli Stati membri non possono vietare l'impiego di qualificativi o di menzioni, relativi a caratteristiche dei prodotti, diversi da quelli indicati agli articoli 3, 4 e 5, se essi sono conformi ai propri usi leali di commercio.
Articolo 9
1. Il prodotto tessile composto di due o più parti con diversa composizione fibrosa va munito di una etichetta indicante la composizione fibrosa di ciascuna delle parti. Tale etichetta non è obbligatoria per le parti che rappresentano meno del 30 % del peso totale del prodotto, ad eccezione delle fodere principali.
2. Due o più prodotti tessili, che costituiscono comunemente un insieme inseparabile e che hanno la stessa composizione fibrosa, possono essere muniti di una sola etichetta.
3. Ferme restando le disposizioni dell'articolo 12:
a) la composizione in fibre dei seguenti articoli di corsetteria è data indicando la composizione dell'intero prodotto oppure, globalmente o separatamente, quella delle parti sotto elencate:
- per i reggiseni: tessuti esterno e interno delle coppe e della parte posteriore;
- per le guaine: parti davanti, dietro e laterali;
- per le guaine intere (modellatori): tessuto esterno ed interno delle coppe, parti davanti, dietro e laterali.
La composizione in fibre degli articoli di corsetteria diversi da quelli di cui al primo comma è data indicando la composizione globale del prodotto, oppure, globalmente o separatamente, la composizione delle varie parti di detti articoli; l'etichettatura non è obbligatoria per le parti che rappresentano meno del 10 % del peso totale del prodotto.
L'etichettatura separata delle varie parti di detti articoli di corsetteria è data in modo che il consumatore finale possa agevolmente comprendere a quale parte del prodotto si riferiscono le indicazioni che figurano sull'etichetta;
b) per i prodotti tessili sottoposti a procedimento di corrosione, la composizione in fibre è data per la totalità del prodotto e può essere indicata precisando separatamente la composizione del tessuto di fondo e quella del tessuto sottoposte a procedimento di corrosione, parti che devono essere designate singolarmente;
c) per i prodotti tessili ricamati, la composizione in fibre è data per la totalità del prodotto e può essere indicata precisando separatamente la composizione del tessuto di fondo e quella dei fili per ricamo, parti che devono essere designate singolarmente; se le parti ricamate sono inferiori al 10 % della superficie del prodotto, è sufficiente indicare la composizione del tessuto di fondo;
d) la composizione dei fili costituiti da un'anima e da un rivestimento fabbricati con fibre diverse, presentati ai consumatori in quanto tali, è data per l'insieme del prodotto e può essere indicata precisando separatamente la composizione dell'anima e del rivestimento, parti che devono essere designate singolarmente;
e) per i prodotti tessili di velluto e di felpa o simili, la composizione in fibre è data per l'insieme del prodotto e, ove questi prodotti presentino un tessuto di fondo ed uno strato di usura distinti e composti da fibre diverse, può essere indicata separatamente per queste due parti che devono essere designate singolarmente;
f) per i rivestimenti per pavimenti e per i tappeti in cui il fondo e lo strato di usura siano composti da fibre diverse, la composizione può essere data per il solo strato di usura che deve essere designato singolarmente.
Articolo 10
1. In deroga alle disposizioni degli articoli 8 e 9:
a) gli Stati membri non possono esigere, per i prodotti tessili che figurano all'allegato III e in uno degli stati definiti all'articolo 2, paragrafo 1, un'etichetta o un contrassegno che si riferiscano alla denominazione e all'indicazione della composizione. Se tuttavia tali prodotti sono muniti di un'etichetta o di un contrassegno indicanti la denominazione, la composizione o il marchio di fabbrica o la ragione sociale di un'impresa che comportino, a titolo principale o a titolo di aggettivo o di radice, l'utilizzazione di una denominazione prevista all'allegato I o tale da poter essere confusa con essa, si applicano le disposizioni degli articoli 8 e 9;
b) i prodotti tessili che figurano all'allegato IV, quando sono dello stesso tipo ed hanno la stessa composizione, possono essere presentati alla vendita raggruppati sotto un'etichetta globale che contenga le indicazioni di composizione previste dalla presente direttiva;
c) l'etichetta di composizione dei prodotti tessili venduti a metraggio può figurare soltanto sulla pezza o sul rotolo presentati alla vendita.
2. Gli Stati membri prendono le opportune misure affinché la presentazione alla vendita dei prodotti di cui al paragrafo 1, lettere b) e c), avvenga in modo che il consumatore finale possa prendere effettiva conoscenza della composizione di tali prodotti.
Articolo 11
Gli Stati membri adottano tutte le opportune misure affinché le informazioni fornite all'atto dell'immissione sul mercato di prodotti tessili non possano dar luogo a confusione con le denominazioni e le menzioni previste dalla presente direttiva.
Articolo 12
Ai fini dell'applicazione dell'articolo 8, paragrafo 1, e delle altre disposizioni della presente direttiva in materia di etichettatura dei prodotti tessili, le percentuali in fibre di cui agli articoli 4, 5 e 6 vengono determinate senza tener conto degli elementi seguenti:
1) per tutti i prodotti tessili:
parti non tessili, cimose, etichette e contrassegni, bordure e paramonture che non fanno parte integrante del prodotto, bottoni e fibbie ricoperte di materie tessili, accessori, ornamenti, nastri non elastici, fili e nastri elastici aggiunti in posti specifici e limitati del prodotto e, alle condizioni previste all'articolo 7, fibre visibili e isolabili a scopo decorativo e fibre antistatiche;
2) a) per i rivestimenti per pavimenti e per i tappeti: tutti gli elementi che non costituiscano lo strato di usura;
b) per i tessuti destinati al rivestimento di mobili: gli orditi e le trame di legamento e di imbottitura che non fanno parte dello strato di usura;
per i tendaggi: gli orditi e le trame di legamento e di imbottitura che non fanno parte del diritto della stoffa;
c) per gli altri prodotti tessili: supporti rinforzi, interni del collo e fusti, fili per cucito e quelli di unione a meno che sostituiscano la trama e/o l'ordito del tessuto, le imbottiture che non hanno funzione isolante e, fatte salve le disposizioni dell'articolo 9, paragrafo 1, le fodere.
Ai sensi della presente disposizione:
- non sono considerati come supporti da eliminare i tessuti di fondo dei prodotti tessili che servono da supporto allo strato di usura, in particolare i tessuti di fondo delle coperte e dei tessuti doppi e quelli dei prodotti di velluto o di felpa e affini;
- si intendono per rinforzi i fili o i tessuti aggiunti a parti specifiche e limitate del prodotto tessile al fine di rinforzarle o di conferire loro rigidità e spessore;
3) le materie grasse i leganti, le cariche, gli appretti, i prodotti di impregnazione, i prodotti ausiliari di tintura e di stampa, nonché altri prodotti per il trattamento dei tessili. In mancanza di disposizioni comunitarie, gli Stati membri adottano tutte le misure opportune per evitare che questi elementi siano presenti in quantità tale da indurre in errore il consumatore.
Articolo 13
1. I controlli della conformità dei prodotti tessili alle indicazioni di composizione previste dalla presente direttiva sono effettuati secondo i metodi di analisi stabiliti nelle direttive di cui al paragrafo 2.
A tal fine le percentuali in fibre di cui agli articoli 4, 5 e 6 vengono determinate applicando alla massa anidra di ciascuna fibra il relativo tasso convenzionale di cui all'allegato II, previa eliminazione degli elementi indicati all'articolo 12, punti 1, 2 e 3.
2. Speciali direttive preciseranno i metodi di prelievo dei campioni e di analisi da seguire negli Stati membri per determinare la composizione in fibre dei prodotti contemplati nella presente direttiva.
Articolo 14
1. Gli Stati membri non possono, per motivi attinenti alle denominazioni o alle indicazioni della composizione, vietare od ostacolare l'immissione sul mercato dei prodotti tessili se questi soddisfano alle disposizioni della presente direttiva.
2. Le disposizioni della presente direttiva non ostano all'applicazione delle disposizioni vigenti in ogni Stato membro, relative alla protezione della proprietà industriale e commerciale, alle indicazioni di provenienza, alle denominazioni d'origine e alla repressione della concorrenza sleale.
Articolo 15
Le disposizioni della presente direttiva non si applicano ai prodotti tessili che:
1) sono destinati ad essere esportati verso paesi terzi,
2) sono introdotti in transito, sotto controllo doganale, negli Stati membri,
3) sono importati dai paesi terzi per fare oggetto di un traffico di perfezionamento attivo,
4) sono dati in lavorazione, senza dar luogo a cessione a titolo oneroso, a lavoranti a domicilio o a imprese indipendenti che lavorano per conto terzi.
Articolo 16
1. Le aggiunte all'allegato I e le aggiunte e le modifiche all'allegato II della presente direttiva, necessarie per adeguare tali allegati al progresso tecnico vengono decise secondo la procedura di cui all'articolo 6 della direttiva 96/73/CE.
2. Secondo la stessa procedura vengono inoltre determinati i nuovi metodi di analisi quantitativa relativi alle mischie binarie e ternarie, diversi da quelli previsti nella direttiva 96/73/CE e nella direttiva 73/44/CEE del Consiglio, del 26 febbraio 1973, relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri concernenti l'analisi quantitativa di mischie ternarie di fibre tessili (6).
3. Il comitato di cui all'articolo 5 della direttiva 96/73/CE si chiama «comitato per il settore delle direttive relative alle denominazioni e all'etichettatura dei prodotti tessili».
Articolo 17
Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 18
Le direttive menzionate nell'allegato V, parte A sono abrogate, salvi gli obblighi degli Stati membri relativi ai termini di attuazione indicati nell'allegato V, parte B.
I riferimenti alle direttive abrogate devono intendersi come riferimenti fatti alla presente direttiva e devono essere letti secondo la tabella di concordanza contenuta nell'allegato VI.
Articolo 19
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Fatto a Bruxelles, addì 16 dicembre 1996.