РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 555/2008 НА КОМИСИЯТА
от 27 юни 2008 година
относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета относно общата организация на пазара на вино по отношение на програмите за подпомагане, търговията с трети страни, производствения потенциал и проверките в лозаро-винарския сектор
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета от 29 април 2008 г. относно общата организация на пазара на вино, за изменение на Регламенти (ЕО) № 1493/1999, (ЕО) № 1782/2003, (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 3/2008 и за отмяна на Регламенти (ЕИО) № 2392/86 и (ЕО) № 1493/1999 (1), и по-специално членове 22, 84, 89, 97, 107, 117, 121, букви б) и в) от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 479/2008 промени предишния режим на лозаро-винарския сектор, установен с Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино (2) и отмени този регламент от 1 август 2008 г.
(2)
Съществуващите правила за прилагане, обхващащи лозаро-винарския сектор, се съдържат в няколко регламента, които са изменяни често. Тези правила за прилагане относно пазарните механизми, търговията с трети страни, производствения потенциал и проверките в лозаро-винарския сектор, се налага да бъдат променени в резултат на промените, внесени в лозаро-винарския режим с Регламент (ЕО) № 479/2008, както и в светлината на придобития опит. За прилагането на Регламент (ЕО) № 479/2008 следва да бъдат приети подробни правила.
(3)
Следните регламенти на Комисията следва поради това да бъдат отменени и заменени с нов регламент:
-
Регламент (ЕО) № 1227/2000 от 31 май 2000 година за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета относно общата организация на пазара на вино по отношение на производствения потенциал (3);
-
Регламент (ЕО) № 1623/2000 от 25 юли 2000 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино по отношение на пазарните механизми (4);
-
Регламент (ЕО) № 2729/2000 от 14 декември 2000 година относно определяне на подробни правила за проверките в лозаро-винарския сектор (5);
-
Регламент (ЕО) № 883/2001 от 24 април 2001 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета по отношение на търговията с продукти от лозаро-винарския сектор с трети страни (6).
(4)
Дял II от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за новата програма за подпомагане, за която се взема решение на равнище държави-членки, за финансиране на конкретни мерки за подпомагане в подкрепа на лозаро-винарския сектор. Уместно е тази рамка да бъде запълнена чрез издаване на правила за прилагане.
(5)
Следва да бъде установена процедура за първоначалното представяне на програмата за подпомагане. Следва също така да се предвиди процедура за годишно изменение на програмите за подпомагане за следващата година, така че те да могат да бъдат адаптирани към новите условия, които не са могли да бъдат предвидени при първоначалното им представяне. Всички подобни изменения следва да бъдат предмет на определени граници и условия, за да се гарантира, че одобрените програми за подпомагане ще запазят своите общи цели.
(6)
По силата на член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки могат да предпочетат да изготвят програмите за подпомагане на географско равнище, което те считат за най-подходящо. Тъй като държавите-членки са отговорни за одобрението на плановете, в този случай те трябва да установят правила за представянето и одобрението на планове и за минималното съдържание на последните.
(7)
Член 10 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на популяризирането на пазарите на трети държави. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка.
(8)
С оглед да бъде избегнат какъв то и да е риск от нарушаване на конкуренцията следва да бъдат определени правила за начина, по който трябва да бъде посочен специфичния произход на продуктите, обхванати от кампанията за информиране и популяризиране.
(9)
В интерес на правната сигурност посланието, разпространявано в рамките на кампанията за популяризиране, следва да е съобразено със законодателството на третите държави, които са цел на тези действия.
(10)
Критериите за подбор на заявленията и тяхното внимателно проучване от държавите-членки следва да бъдат установени с оглед осигуряване спазването на правилата на Общността, както и на ефективността на подпомаганите мерки, които следва да бъдат осъществени.
(11)
С оглед осигуряване на ефективността на мерките на Общността, държавите-членки трябва да обезпечат одобрените кампании за популяризиране да съответстват и допълват техните национални и регионални програми за популяризиране. С оглед постигането на синергия държавите-членки могат да разработят колективни кампании за популяризиране и в съответствие с това следва да бъдат приети разпоредби, които да позволят съвместната дейност между съответните държави-членки. Следва да бъдат предпочитани микро-, малки и средни предприятия, които се нуждаят повече от подпомагане от Общността, отколкото по-големите предприятия.
(12)
За да бъде избегнато двойно плащане за мерки за популяризиране, финансирани според Регламент (ЕО) № 3/2008 на Съвета от 17 декември 2007 година относно действията за информиране и насърчаване, свързани със селскостопанските продукти на вътрешния пазар и в трети страни (7) или според Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (8), следва да бъде определено взаимно изключване.
(13)
Член 11 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за мерки за подпомагане на преструктурирането и конверсията на лозя. По-специално член 11, параграф 3, втора алинея от посочения регламент предвижда, че помощта за преструктуриране и конверсия на лозя не се отнася за обичайното обновяване на лозята, които са приключили естествения си жизнен цикъл.
(14)
В допълнение, държавите-членки могат да приемат правила за минималния размер на съответния парцел, за да се осигури действителен ефект на системата върху производствения потенциал.
(15)
При прилагането на член 11 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки разполагат със значителни възможности за собствена преценка при вземане на решенията относно конкретния обсег и размерите на помощта, особено по отношение изплащането на фиксирани суми, установяването на максимални размери на помощ на хектар и диференцирането на помощта на базата на обективни критерии, в рамките на ограниченията, предвидени в глава I на дял II от същия регламент, както и на разпоредбите, приети в изпълнение на последните. Независимо от това следва да бъдат установени общи правила. Следва да бъдат определени мерки със срокове за тяхното изпълнение и подходящ мониторинг. Правилата следва също така да обхващат упражняването на правата за презасаждане, които произтичат от изкореняване, ако то е предвидено в проекта, така че да позволят по-високи размери на помощта, която следва да бъде отпусната, за сметка на направените по-големи разходи.
(16)
За целите на контрола изплащането на помощи следва обикновено да се извършва след изпълнението на специфична мярка или на целия пакет от мерки. Плащането обаче може да се извърши преди изпълнението на мярката или на целия пакет от мерки, при условие че се депозира гаранция, която да обезпечава изпълнението на мярката.
(17)
Следва да бъдат установени подробни правила относно участието във финансирането на системата за преструктуриране и конверсия. Трябва да бъдат взети мерки за осигуряване на ефективното изразходване на средствата, предназначени за системата, като в частност се предвидят разпоредби за предварителните плащания.
(18)
Член 12 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на събирането на реколтата на зелено. С оглед на субсидиарността, държавите-членки следва да бъдат отговорни за административните разпоредби, отнасящи се до процедурата за подаване на заявления за събиране на реколтата на зелено. Те следва да бъдат свободни да определят датата, до която те изискват от производителите да приключат с дейностите, така че да разполагат с достатъчно време, с оглед на времевите ограничения и близостта на периода за събиране на реколтата, за необходимия контрол, преди извършване на плащанията.
(19)
Отчитайки средствата, свързани със схемата за събиране на реколтата на зелено, следва да бъдат предвидени систематични проверки на място в съответните области след изпълнението. Тези проверки трябва да гарантират, че пълното унищожаване на гроздето е било извършено. Те също така следва да гарантират, че фитосанитарните и екологични изисквания са надлежно спазени. За целите на контрола изплащането на премията следва да бъде направено след контролиране на извършването на събирането на реколтата на зелено.
(20)
В допълнение към това следва да бъдат определени максимални равнища на подпомагане, за да се гарантира, че помощта няма да се превърне в постоянен алтернативен начин за пласиране на продукцията, за сметка на предлагането ѝ на пазара.
(21)
Член 13 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на създаването на взаимоспомагателни фондове. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно тази нова мярка. Доколкото е възможно, тези правила следва да бъдат гъвкави и бързо приложими при кризи и затова следва да позволяват вземането на решения от самите държави-членки и организации на производители. Въпреки това правилата следва да предотвратяват злоупотреби и да предвиждат граници, включително финансови такива. Тъй като производителите в новите държави-членки са обикновено в по-малка степен организирани, отколкото в другите държави-членки, за първите следва да бъде предвиден по-висок таван за подпомагане.
(22)
Член 14 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на застраховане на реколтата. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка. Доколкото е възможно тези правила следва да предвиждат гъвкавост. Въпреки това правилата следва да предотвратяват злоупотреби и да предвиждат граници, включително финансови такива.
(23)
Член 15 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на инвестиции в материални и нематериални активи в предприятия. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка в съгласуваност със същата мярка, достъпна в програмите за развитие на селските райони. Следва да бъдат определени видовете допустими инвестиции, включително и тези, отнасящи се до разработването на нови продукти, процеси и технологии, като бъдат определени и примерни допустими разходи.
(24)
Член 16 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за мярка за подпомагане на дестилация на вторични продукти. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка и в частност за условията за реализация на вторичните продукти, както и за целта и равнището на максималната сума на помощта за дестилация на джибри, вино и утайка.
(25)
Член 17 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби относно преходна мярка за подпомагане на дестилация на спиртни напитки. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка и в частност целта и възможното приспособяване на помощта.
(26)
Член 18 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби относно преходна мярка за подпомагане на кризисна дестилация. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази мярка и в частност процедурата и условията на помощта, както и критериите, които трябва да бъдат взети предвид при определянето на размера на помощта.
(27)
Член 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби относно преходна мярка за подпомагане на използването на мъст за обогатяване. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази мярка и в частност целта и равнището на максималната сума на помощта, както и да бъдат предвидени специфични проверки на продукта, използван за повишаване на алкохолното съдържание.
(28)
Наложително е, с цел мониторинг на изпълнението на дял II от Регламент (ЕО) № 479/2008 и подходящото управление на пазара, Комисията да има на разположение необходимите данни за изпълнението на програмите за подпомагане. В този контекст е необходимо да бъде установена информацията, която трябва да бъде изложена в докладите и оценките на програмите за подпомагане с оглед преценка на тяхната ефективност.
(29)
Общите правила, касаещи бюджетната дисциплина и в частност правилата, свързани с непълни или неточни декларации от страна на държавите-членки, следва да се прилагат в допълнение към специфичните правила, установени от настоящия регламент.
(30)
Правилата за финансовото управление на системата следва да се ръководят от правилата, приети за изпълнение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на общата селскостопанска политика (9).
(31)
Член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че за соковете и мъстта, за които прилагането на мита зависи от вносната цена на продукта, действителният размер на тази цена се проверява или посредством проверка на всяка партида, или с помощта на фиксирана стойност при вноса. Сегашните характеристики на режима на внос на гроздови сокове и мъст в Общността, и в частност нередовният характер на този вид внос по отношение както на обема, така и на честотата и местата на внос и произход на тези продукти, не позволяват изчисляването на представителни постоянни фиксирани стойности при вноса, които да отразяват действителния размер на вносната цена. При това положение цената следва да се проверява посредством проверка на всяка партида.
(32)
Вносната цена, въз основа на която внасяните продукти се класифицират в Общата митническа тарифа, следва да бъде равна на цената FOB на продуктите плюс цената на застраховката и транспортирането до мястото на влизане в митническата територия на Общността.
(33)
Член 82, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че внасяните продукти, обхванати от същия член, следва да бъдат придружавани от сертификат и доклад за извършен анализ, издадени от орган или служба, определени от третата страна, от която се изнасят продуктите. Необходимо е да се предвидят изискванията, на които трябва да отговаря докладът за извършен анализ.
(34)
За да бъде опростен контрола следва да бъдат предвидени разпоредби за освобождаването от изискване за сертификат и доклад за извършен анализ в случаите на продукти, внесени от трети страни в ограничени количества и пакетирани в малки съдове.
(35)
За целите на хармонизирането, освобождаването от изискването за представяне на сертификат и доклад за извършен анализ за лозаро-винарските продукти, внасяни в Общността, следва да съответства на митническите правила за освобождаване и на правилата, приложими за документите, придружаващи пратките лозаро-винарски продукти в границите на Общността.
(36)
Използването на компютъризирани процедури постепенно измества ръчното вкарване на данни в различните области на административната дейност. Поради това би трябвало да е също така възможно да се използват компютъризирани и електронни процедури при издаването и използването на V I 1 и V I 2.
(37)
Някои трети страни, създали ефективни системи за проверка на своите винопроизводители, прилагани от техните органи или служби, посочени в член 82, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008, проявиха интерес към възможността на самите производители да бъде разрешено да издават сертификати и доклади за извършен анализ. С цел улесняване на търговията с тези трети страни, при условие че тези страни са поели ангажименти пред Общността, включващи клаузи за по-тясно сътрудничество в предотвратяването на измами, и при условие че те поддържат добри търговски връзки с Общността, е уместно да се позволи документите, издадени от самите производители, да бъдат разглеждани като документи, издадени от горепосочените органи или служби на третите страни, по подобен начин на вече позволеното за вина с произход от Общността. В тези случаи следва да бъдат предоставени подходящи гаранции и да бъде упражняван надлежен контрол върху издаването на такива документи.
(38)
Следва да бъдат публикувани списъци с имената и адресите на органите и лабораториите в трети страни, упълномощени да издават сертификати и доклади за извършен анализ, за да могат органите в Общността, упражняващи контрол върху вноса на лозаро-винарски продукти, да извършват изискваните проверки, когато е необходимо.
(39)
За да се улесни контролът от страна на компетентните органи на държавите-членки следва да бъде установена формата, а където е необходимо и съдържанието на предвидените сертификат и доклад за извършен анализ, както и изискванията за тяхното използване.
(40)
Сертификатът и където е уместно, докладът за извършен анализ, свързани с всяка партида внесени продукти, следва да бъдат проверявани, за да се предотврати измама. За целта документът или документите трябва да придружават всяка партида, докато тя бъде поставена под контрола на Общността.
(41)
Предвид търговската практика, при разделянето на дадена партида вино, компетентните органи следва да бъдат упълномощени под техен контрол да бъдат издадени извлечения от сертификата и доклада за извършен анализ, които да придружават всяка нова партида, произлизаща от разделянето.
(42)
Поради необходимостта да се обезпечи бързата и ефективна защита на потребителите, от ключово значение е да се осигури възможност за спиране прилагането на новите правила в случай на измама или риск за здравето на потребителите.
(43)
Нужно е, също така да бъдат установени прости правила относно документите, които следва да бъдат представяни при внос от трети страни, различни от страната на произход на продукта, ако продуктът не е преминал през основна преработка.
(44)
Необходимо е задачата на износителите и органите да бъде опростена, като се изисква в документ V I 1 да бъде включено удостоверение, че алкохолът, добавен към ликьорните вина и вината, подсилени за дестилация, е от винен произход, без да се изисква отделен документ за това удостоверение. Поради същата причина документът V I 1 трябва да може да служи като сертификат за наименование за произход, изискван за вноса на вина, отговарящи на критериите за тарифно намаление. В случаите на някои вина обаче не се изискват сертификат или доклад за извършен анализ при условие, че се представи сертификат за наименование за произход. Трябва да се разреши използването на документ V I 1 за удостоверяване наименованието на произхода на горепосочените ликьорни вина, като не е необходимо да се попълва клетката, свързана с доклада за извършен анализ.
(45)
Вносът на вино с отстъпки, предвидено в споразуменията с някои трети страни, е предмет на представяне на атестации, издадени от официалните органи или от органите, официално признати от двете договарящи страни и които са вписани в съвместно съставени списъци, с които се удостоверява, че въпросното вино отговаря на условията за отстъпката.
(46)
Държавите-членки следва да изпратят до Комисията списъци с официалните или официално признатите от тях органи, които те предлагат да издават такива атестации, с цел Комисията да ги обобщи и разпрати на съответните заинтересовани трети страни. За да се улеснят функциите на тези органи, списъците трябва да бъдат предоставени в подходяща форма и на подходящ носител.
(47)
Членове 85 и 86 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвиждат разпоредби за третирането на незаконните насаждения. Необходимо е да се определят подробни правила относно санкциите, които могат да бъдат налагани на производители, които не спазват новите задължения за узаконяване или за изкореняване на лозя, засадени без съответното право за засаждане преди 1 септември 1998 г. и информацията, която следва да се предостави от държавите-членки на Комисията в този контекст. Без да се засягат санкциите, наложени от държавите-членки по-рано, санкцията, която може да бъде налагана в случай на неспазване на задължението за изкореняване на незаконно засадената площ, следва да бъде достатъчно висока, така че да стимулира производителите да спазват задължението. Поради това, санкцията трябва да бъде най-малко равна на двукратната средна стойност на премията за изкореняване.
(48)
Член 87, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда да бъдат изисквани доказателства за непускане в обращение, когато продукти от незаконни лозя биха могли да бъдат пуснати в обращение само с цел дестилация. С оглед засилване на контрола, възможните способи за непускане в обращение следва да бъдат ограничени до три случая, а именно до доставка за дестилация, до събиране на реколтата на зелено за сметка на съответния производител или до семейна консумация, ако общата площ от лозя на производителя не надвишава 0,1 хектара. Уместно е да бъде фиксиран краен срок за представяне на договорите за дестилация, предвидени в този член. За да може да бъде организиран ефективно контролът, производителите, извършващи събиране на реколтата на зелено, следва своевременно да информират компетентните органи за своето намерение. В интерес на упражняване на по-добър контрол, държавите-членки следва да имат възможността да предвидят задължително предварително уведомяване от страна на производителите за един от трите способа за непускане в обращение, който те възнамеряват да използват, както и за по-нататъшно ограничение на избора на производителите, относно способите за непускане в обращение.
(49)
За да бъде гарантирано коректно и контролируемо използване на бюджета на Общността следва да бъдат предвидени санкции с финансови последици в случай на неспазване от страна на държавите-членки на задължението за съобщаване за незаконни засаждения.
(50)
Член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда предоставянето на права на ново засаждане в случай на вземане мерки за комасация на земя или на мерки, свързани с отчуждаване в обществен интерес. Правата на ново засаждане не бива да превишават правата, необходими за засаждането на площ, равна на 105 % от площта, представляваща загуба за производителите в резултат на тези мерки, така че да се избегне нарушение на забраната за засаждане, съдържаща се в член 90, параграф 1 от същия регламент.
(51)
Член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда също така предоставянето на права на ново засаждане за случаите на експерименти и за лозов посадъчен материал. Площите, засадени в съответствие с такова предоставяне на права на ново засаждане, следва да бъдат използвани само за предвидените цели и не следва да се допуска лозаро-винарски продукти, произведени от грозде от такива площи да бъдат търгувани на пазара. Провежданите понастоящем експерименти в областта на лозарството и отглеждането на лозов посадъчен материал следва да бъдат продължени при условията на съществуващите правила.
(52)
Член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда също така предоставянето на права на ново засаждане за площи, виното или лозаро-винарските продукти от които са предназначени единствено за консумация от семейството на винопроизводителя. Това обаче би могло да доведе в някои случаи до прекомерни административни усложнения поради големия брой такива случаи в определени държави-членки. Съответно на държавите-членки следва също да се предостави правото да разрешават съществуването на такива площи, дори ако за тях не са били предоставени права на засаждане, при условие че, за да се избегне нарушаването на пазарния баланс, въпросните площи са малки и винопроизводителят не произвежда вино с търговска цел. Такива площи и производители следва да бъдат предмет на съответния мониторинг и санкции, включително и изкореняването на площите, в случай на неспазване на разпоредбите.
(53)
Не трябва да се предоставят права на презасаждане за площи, които са били изкоренени принудително като следствие от неспазване изискванията на Регламент (ЕО) № 479/2008. Поради същите съображения не трябва да се предоставят права на презасаждане на площи за изкореняване, за които са били предоставени нови права на засаждане за цели, различни от производството на вино за търговия.
(54)
Член 92, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда предоставянето на права на презасаждане на производители, които поемат задължението за изкореняване на площи с лозя в бъдещето. Такова предоставяне следва да бъде направено само ако съответният производител не притежава достатъчно права на засаждане за засаждане на площ, съответстваща на площта, която той възнамерява да изкорени. Всяко предоставяне на права на презасаждане въз основа на такова задължение следва да бъде съпътствано от предоставяне на гаранция за осигуряване изпълнението на задължението за изкореняване. През периода на съвместното съществуване на новозасадена площ и площта, предвидена за изкореняване, с цел да се избегне нарушаването на пазарния баланс, само за една подобна площ следва да бъде разрешено произвеждането на вино с търговска цел.
(55)
Член 93 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда създаването или поддържането на национални и/или регионални резерви с цел подобряване управлението на производствения потенциал. С цел да се избегне нарушаването на пазарния баланс, прехвърлянето на права чрез системата за резерви не би трябвало да води до общо нарастване на производствения потенциал на територията на държавите-членки. Подобна забрана за увеличение на производствения потенциал е вече предвидена в случай на прехвърляне на права между стопанствата в член 92, параграф 5 от същия регламент. При такива обстоятелства държавите-членки могат да приложат коефициент на намаление по отношение на прехвърлянето на права.
(56)
Член 93, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че държавите-членки не трябва да въвеждат система от резерви, ако могат да докажат, че на територията им съществува ефективна система за управление на правата на засаждане. В такъв случай държавата-членка може да предвиди въвеждането на система от резерви в някои части от територията си и друга ефективна система в други части. Държавите-членки, които желаят да се възползват от възможността съгласно този член, следва да могат да докажат съществуването на такава система и да демонстрират необходимостта от дерогация от разпоредбите на глава I на дял V от посочения регламент.
(57)
Член 90, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че държавите-членки могат да решат да запазят забраната за засаждане на лози с винени сортове най-късно до 31 декември 2018 г. Уместно е да бъде предвидено, че държавите-членки, които смятат да се възползват от тази възможност, следва своевременно да уведомят Комисията за това.
(58)
Член 100 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че премия за изкореняване може да бъде предоставена само за площи, които се поддържат. За да се даде възможност на съответните органи да проверят дали дадена площ се поддържа надлежно, следва да бъдат предвидени доказателства за продукцията от даденото лозе, отвъд рамките на задължителните проверки на място. Това следва да бъде направено посредством представянето на декларации за реколтите от предходните години или ако декларацията за реколтата липсва поради извинителни причини, с други средства, предвидени от държавите-членки за тази цел, като надеждността на тези средства трябва да бъде основно проверена от държавите-членки.
(59)
Съгласно член 104, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки могат да освободят планински райони и тези със стръмни склонове от схемата за изкореняване. Това освобождаване следва да обхваща тераси, изградени поради стръмнината на наклона, която би направила много трудно култивирането без наличието на тераси или би довела до сериозни проблеми с ерозията. Уместно е да бъдат определени критерии за районите, които могат да бъдат предмет на подобно освобождаване, на базата на общоприети професионални стандарти. Нещо повече, съгласно член 104, параграфи 5 и 6 от този регламент, държавите-членки могат също да освободят райони по екологични съображения, а Гърция може да освободи райони, засадени с лози на егейските острови и гръцките йонийски острови, с изключение на Крит и Евия. Тези освобождавания следва да бъдат добре обосновани и Комисията следва да бъде редовно уведомявана за тях.
(60)
Предвид придобития опит от прилагането на предишната мярка за трайно изоставяне, следва да бъде запазена системата от размери на премията. Новите размери на премията за изкореняване са свързани с размерите на премията, прилагана според схемата преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 479/2008, чрез прибавяне на + 20 % към тях през 2009 г., + 10 % през 2010 г. и 0 % през 2011 г.
(61)
С оглед на субсидиарността, държавите-членки следва да бъдат отговорни за административните разпоредби, отнасящи се до процедурата за прилагане на премията за изкореняване. Те следва да бъдат свободни да определят датата, до която те изискват от производителите да приключат с мерките по изкореняване, така че да разполагат с достатъчно време за необходимия контрол преди извършване на плащанията, които трябва да бъдат извършени до 15 октомври.
(62)
С оглед да се позволи ефективно използване на средствата, определени за мярката по изкореняване, държавите-членки следва да предвидят система, която да позволява да бъде проверена обосноваността на заявлението за получаване на премия, включително, ако е целесъобразно, писмена декларация от страна на производителя, както и задължението за поемане на разходите свързани с обработката на заявлението в случай, че заявлението се оттегли без надлежно обоснована причина.
(63)
За целите на контрола, изплащането на премията следва да бъде извършвано едва след осъществяване на изкореняването.
(64)
Член 104, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда възможността за държавите-членки да отхвърлят всички последващи заявления по схемата за изкореняване на тяхна територия или в определен регион, ако общите изкоренени площи достигнат 8 % или съответно 10 %. Уместно е да се изиска от държавите-членки да уведомят Комисията за такова решение.
(65)
Наложително е, с цел наблюдение на изпълнението на дял II и V от Регламент (ЕО) № 479/2008 и подходящото управление на пазара, Комисията да получава необходимите данни за производствения потенциал. В този контекст е необходимо да бъде установена информацията, която трябва да бъде изложена в описа, посочен в член 109 от същия регламент.
(66)
За да се създаде по-еднообразна основа за плащания на помощ за преструктуриране и конверсия на лозя, за премията за събиране на реколтата на зелено и за премията за изкореняване, е уместно на равнище на Общността да бъдат определени правила за измерване на площи, а именно да се определи какво съответства на площ, засадена с лози.
(67)
Следва да бъдат определени мерки за извършването на проверките, необходими с оглед осигуряване на правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящия регламент, както и подходящи санкции, приложими при откриване на нередности. Тези мерки следва да включват както специфични проверки и санкции, определени на общностно равнище, така и други допълнителни национални проверки и санкции. Проверките и санкциите следва да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект.
(68)
Контролът, отнасящ се до производствения потенциал следва да бъде основан предимно на лозарския регистър.
(69)
Отчитайки значението на контрола на производствения потенциал и на средствата, свързани със схемата за изкореняване, следва да бъдат предвидени систематични проверки на място за съответните площи както преди, така и след извършване на изкореняването. За държавите-членки обаче, които разполагат с надежден графичен инструмент и актуална информация за съответната област, следва да бъде възможно да осъществят контрола административно преди изкореняването. По отношение на контрола след изкореняването може да бъде използвана дистанционната форма на отчитане за проверка дали лозовите масиви действително са били изкоренени и поради това използването ѝ следва да се разреши за този (ex post) етап на проверката. Предвид трудностите с изчисляване на площите при дистанционната форма на отчитане, този метод следва да бъде разрешен само в случай на изкореняване на цели парцели с лозя или ако разделителната способност на дистанционното отчитане е равна или по-добра от 1 m2. При всяко положение или контролът преди, или този след изкореняването следва да бъде осъществен действително на място.
(70)
За целите на еднаквото прилагане на разпоредбите в лозаро-винарския сектор, следва да бъдат приети правила с цел определяне на процедурите за контрол, които вече са в сила на национално равнище и на равнище на Общността от една страна, и осигуряване на директно сътрудничество между органите, отговарящи за контрола в лозаро-винарския сектор, от друга.
(71)
Следва да се установят правила, уреждащи начина, по който националните органи и Комисията се подпомагат взаимно при осигуряване на правилното прилагане на правилата в лозаро-винарския сектор. Подобни правила не трябва да възпрепятстват прилагането на специфични разпоредби относно разходите на Общността, наказателната отговорност или националните административни наказания.
(72)
Държавите-членки следва да гарантират ефективността на работата на органите, отговорни за контрола в лозаро-винарския сектор. За тази цел те следва да определят орган, отговорен за взаимодействието между тях и Комисията. Необходимо е също дейностите по контрола да се координират между компетентните органи във всички държави-членки, където контролът в лозаро-винарския сектор е поделен между няколко компетентни органа.
(73)
За подпомагане на еднаквото прилагане на правилата в Общността, държавите-членки следва да вземат необходимите мерки, така че персоналът на компетентните органи да разполага с необходимия минимум от правомощия за разследване, за да се гарантира съблюдаването на правилата.
(74)
Взаимната зависимост на пазарите в лозаро-винарския сектор се отразява в развитието на търговията между държавите-членки, по-специално в постоянното нарастване на броя на международните дружества, които са активни в този сектор и във възможностите, които правилата за управление на този сектор предлагат, а именно, да се извършват или прехвърлят дейности, със или без финансова помощ, в място, различно от мястото на произход на продукта. Подобна ситуация изисква по-добро хармонизиране на методите за контрол и по-тясно сътрудничество между органите, отговарящи за контрола.
(75)
С оглед ефективно сътрудничество между държавите-членки при прилагането на правилата, отнасящи се до лозаро-винарския сектор, компетентните органи на държавите-членки следва да са в състояние при поискване да влязат във връзка с компетентните органи на друга държава-членка. Трябва да бъдат разработени правилата, уреждащи тази връзка и оказването на съдействие.
(76)
Предвид комплексния характер на някои въпроси и спешната необходимост те да бъдат решени, особено важно е компетентният орган, който иска помощ, да може, със съгласието на другия компетентен орган, да разполага с упълномощени агенти, определени от него, които да присъстват при извършване на разследването.
(77)
В случай на сериозен риск от измама или в случай на измама, засягаща една или няколко държави-членки, съответните органи трябва да бъдат в състояние да прилагат автоматично процедура за оказване на помощ, за която не е отправена молба.
(78)
Предвид същността на информацията, обменяна в съответствие с настоящия регламент, тя следва да бъде предмет на професионална тайна.
(79)
Регламент (ЕО) № 2729/2000 създава аналитична база данни към Съвместния изследователски център (СИЦ) с цел да се допринесе за хармонизирането на аналитичните проверки в Общността чрез събирането на едно място на проби и протоколи от анализи от държавите-членки.
(80)
Използването на референтни методи за изотопен анализ ще осигури по-ефективен контрол на обогатяването на лозаро-винарските продукти или откриването на добавянето на вода към такива продукти, или във връзка с резултатите от анализа на други изотопни характеристики на такива продукти, ще помогне да се провери съответствието с произхода, посочен в тяхното наименование. С цел да се улесни интерпретирането на резултатите от подобни анализи, трябва да е възможно да се сравняват тези резултати с резултатите, получени по-рано, чрез използване на същите методи при анализа на продукти с подобни характеристики и удостоверен произход и производство.
(81)
Изотопният анализ на вино или на продукти, получени от вино, се провежда като се използват референтните методи за анализ, посочени в член 31 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
(82)
С цел да се улесни интерпретирането на резултатите, получени от подобни анализи, извършвани в лабораториите на Общността, оборудвани за тази цел, и за да се гарантира, че резултатите, получени в такива лаборатории, са сравними, следва да се разработят еднакви правила за вземане на проби от грозде и за винификацията и съхраняването на такива проби.
(83)
С цел да се гарантира качеството и сравнимостта на аналитичните данни следва да се прилага система от признати стандарти за качество по отношение на лабораториите, определени от държавите-членки да извършват изотопния анализ на проби за базата данни.
(84)
Изотопният анализ е метод за анализ, използван за контрол и борба срещу измамата в лозаро-винарския сектор, който изисква високоспециализирани научни познания и техническо оборудване. Повечето от държавите-членки, които се присъединиха към Общността през 2004 или 2007 година не притежават необходимото оборудване за прилагането на този метод. С оглед да бъде гарантирано еднакво прилагане на процедурите за контрол, Съвместният изследователски център следва да провежда анализа за тези държави-членки за периода докато същите придобият оборудването и компетентността, необходими за изпълнението на тази задача.
(85)
Изотопният анализ на лозаро-винарски продукти и интерпретацията на резултатите са деликатни процедури и за да се даде възможност за еднакво интерпретиране на подобни резултати от анализ, базата с данни на СИЦ трябва да бъде достъпна за официалните лаборатории, които използват този аналитичен метод, и при поискване, за други официални органи в държавите-членки, като се съблюдават принципите на защита на личните данни.
(86)
Регламент (ЕО) № 2729/2000 съдържа правила за вземане на проби, предназначени да бъдат изпратени в официална лаборатория в друга държава-членка, и общи правила за вземане на проби, които следва да бъдат анализирани с изотопни методи. Тези правила трябва да бъдат възприети и вземането на проби за базата данни на Общността трябва да се счита като пример за вземане на проби от лозаро-винарски продукт като част от системата за пряка връзка между органите.
(87)
С цел да се гарантира обективният характер на проверките, служителите на компетентния орган на държавата-членка следва да имат възможност да поискат от компетентния орган от друга държава-членка да извърши вземането на пробите. Служителят, който отправя това искане, следва да има достъп до взетите проби, и да може да определи лабораторията, където те следва да бъдат анализирани.
(88)
Следва да се установят подробни правила за официалното вземане на проби като част от сътрудничеството между компетентните органи на държавите-членки и за използването на подобни проби. Подобни правила следва да гарантират представителността и възможността да бъдат проверени резултатите от официалните анализи в цялата Общност.
(89)
С цел да се опрости администрирането на разходите, които се отнасят до вземането и изпращането на проби, анализа и органолептичното изследване и наемането на експерт, следва да се установи принцип, съгласно който такива разходи следва да бъдат поети от органа, поръчал вземането на проби или наемането на експерт.
(90)
Следва да се определи доказателствената сила на констатациите от проведените проверки съгласно настоящия регламент.
(91)
С цел да се гарантира безпрепятственото провеждане на проверките и вземането на проби от гроздето в лозята, следва да бъдат приети разпоредби, които да попречат на заинтересованите страни да възпрепятстват проверките, отнасящи се до тях, и да ги задължават да улесняват вземането на проби, както и да предоставят необходимата информация в съответствие с настоящия регламент.
(92)
Следва да бъдат определени разпоредби относно вида, формата и средствата за извършване на съобщенията, които са необходими за прилагането на настоящия регламент. Те следва да включват съобщенията от държавите-членки до Комисията.
(93)
За да бъде гарантирано коректно и контролируемо използване на бюджета на Общността следва да бъдат предвидени санкции с финансови последици в случай на неспазване от страна на държавите-членки на задължението за уведомяване.
(94)
Държавите-членки следва да запазват за подходящ период от време информацията, необходима за потвърждаване и проверка на изпълнението на разпоредбите от настоящия регламент.
(95)
Извършените плащания по дял II и дял V от Регламент (ЕО) № 479/2008, следва да бъдат изплатени изцяло на бенефициерите. С оглед избягване на ненужни административни усложнения, държавите-членки следва да имат право да изплащат застрахователната помощ на производителите чрез застрахователни дружества, съгласно определени условия.
(96)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за разрешаването на случаи на очевидна грешка, на непреодолима сила и други извънредни обстоятелства, с цел да се осигури справедливо третиране на производителите. Следва да бъдат предвидени правила за изкуствено създадените ситуации, с цел да се избегне евентуално облагодетелстване от тях.
(97)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за плавен преход от предишната система към новата система, определена с настоящия регламент и за прилагането на преходните разпоредби, посочени в член 128 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
(98)
Управителният комитет за общата организация на селскостопанските пазари не е представил становище в рамките на срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват и използвани термини
1. Настоящият регламент определя правила за прилагане относно прилагането на следните разпоредби на Регламент (ЕО) № 479/2008:
а)
мерки за подпомагане (дял II),
б)
търговия с трети държави (дял IV),
в)
производствен потенциал (дял V),
г)
опис, предвиден в член 109,
д)
проверки в лозаро-винарския сектор (член 117) и
е)
измерване на площи, предвидено в член 121, буква в).
Настоящият регламент не засяга прилагането на:
а)
специалните разпоредби, които уреждат отношенията между държавите-членки в борбата им срещу измамата в лозаро-винарския сектор, доколкото те улесняват прилагането на настоящия регламент,
б)
правилата, отнасящи се до:
i)
наказателно производство или взаимопомощ между държавите-членки по отношение на наказателните дела,
ii)
процедурата по налагане на административни наказания.
2. Термините, използвани в Регламент (ЕО) № 479/2008 имат същото значение, когато се използват в настоящия регламент.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИ ЗА ПОДПОМАГАНЕ
ГЛАВА I
Процедура За Представяне
Член 2
Първоначално представяне на програмите за подпомагане
1. Представянето на проектите на програми за подпомагане, посочени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се отнасят за пет финансови години, от 2009 г. до 2013 г.
Държавите-членки предоставят своите проекти на програми за подпомагане на разположение на Комисията чрез електронни средства, като използват шаблона от приложение I към настоящия регламент.
Държавите-членки предоставят на Комисията по подобен начин своите финансови разчети за проекта на програма за подпомагане, посочена в първа алинея, като използват формуляра от приложение II.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за приемането или изменението на техни законодателни разпоредби, засягащи проектите за програми за подпомагане, посочени в параграф 1.
3. Държавите-членки, решили да прехвърлят цялата сума от своя национален пакет в схемата за единно плащане от 2010 финансова година нататък, както и за целия период, посочен в приложение II към Регламент (ЕО) № 479/2008, представят формуляра от приложение II към настоящия регламент, с надлежно попълнен съответен ред, еднократно за всички преди 30 юни 2008 година.
4. Държави-членки, решили да въведат тяхната програма за подпомагане, включваща регионални особености, могат също да представят информация по региони с формуляра от приложение III към настоящия регламент.
5. Държавите-членки поемат отговорността за разходите за времето между датата на получаване на техните програми за подпомагане от Комисията и датата на тяхното прилагане съгласно член 5, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 3
Изменение на програмите за подпомагане
1. Преразгледаните програми, предвидени в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се предоставят на Комисията с формуляра от приложение I към настоящия регламент, включително, ако е приложимо, преразгледаното финансово планиране с формуляра от приложение IV към настоящия регламент.
Държавите-членки, посочени в член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 не е необходимo да представят формуляра от приложение IV.
Държавите-членки поемат отговорността за разходите за времето между датата на получаване на тяхната преразгледана програма за подпомагане от Комисията и датата на нейното прилагане съгласно член 5, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008.
2. С изключение на случаи на неотложни мерки при природни бедствия, промени в програмите за подпомагане не се представят по-често от два пъти през финансова година. Ако държава-членка счита за необходимо да промени своята програма за подпомагане, тя предоставя програмата до 1 март и до 30 юни най-кьсно, ако е приложимо, с:
а)
актуализирани варианти на програмата за подпомагане с формуляра от приложение I и на финансовата таблица с формуляра от приложение IV;
б)
мотивите за предложените изменения.
Всяко прехвърляне относно мярката, както е посочено в член 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се нотифицира преди 1 декември, предшестващ календарната година, в която ще бъде прилагана схемата за единно плащане.
ГЛАВА II
Допустими Мерки
Раздел 1
Популяризиране на пазарите на трети държави
Член 4
Допустими действия и пазари
Вината, посочени в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 са допустими за подпомагане на популяризирането им на пазарите на трети държави, при положение че:
а)
продуктите са предназначени за пряка консумация, възможностите за износ или потенциални нови пазарни канали съществуват за тях в третата държава и те предоставят висока добавена стойност;
б)
произходът на продукта е посочен като част от информацията или от дейността за популяризиране в случай на вино с географско означение;
в)
подпомаганата дейност е ясно определена, като се включва спецификация на продуктите, които могат да бъдат взети предвид, пазарната операция и очакваните разходи;
г)
подпомагането на популяризиране и информиране не може да надхвърля три години за даден бенефициер в дадена трета държава;
д)
съдържанието на информирането и/или популяризирането се основава на присъщите качества на виното и е съобразено със законодателството, приложимо в третата държава, към която то е насочено;
е)
бенефициерите трябва да имат достатъчно капацитети за да посрещнат специфичните ограничения в търговията с трети държави и да имат ресурсите за гарантиране на максимално ефективното прилагане на мярката. Държавите-членки по-специално проверяват наличието на достатъчно продукти в качествено и количествено отношение за осигуряване на задоволяването на пазарното търсене в дългосрочен план след дейността за популяризиране.
Бенефициерите могат да бъдат частни дружества, както и професионални организации, организации на производители, междубраншови организации или, когато държавата-членка реши, публичноправни органи. При всяко положение държавите-членки не могат да направят публичноправен орган да бъде единствен бенефициер на мярката за популяризиране.
Следва да се отдаде предпочитание на микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (10), както и на колективни марки.
С оглед предотвратяване на злоупотреба със схемата, елементите, посочени в букви а) и в) не може по принцип да бъдат променяни по време на изпълнение на подпомаганите действия, освен ако не бъде доказано, че промените позволяват по-добро изпълнение.
Член 5
Процедура за избор
1. Държавите-членки установяват процедурата за подаване на заявления, която по-конкретно предвижда подробни правила за:
а)
контрол на спазването на изискванията и критериите, определени в член 4;
б)
крайни срокове за представяне на заявления и за проверка на пригодността на всяка предлагана дейност;
в)
определяне на съответните продукти и тяхното предлагане на пазара в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент, националните разпоредби и съответните спецификации;
г)
сключването на договорите, включващи възможните стандартни форми, разпоредби за гаранции и за авансово плащане;
д)
оценка на конкретните подпомагани дейности.
2. Държавите-членки при избора на заявление се водят по-специално от следните критерии:
а)
съответствие между предложените стратегии и поставените цели;
б)
качеството на предложените мерки;
в)
вероятното им въздействие и успех в нарастване на търсенето на въпросните продукти;
г)
гаранциите, че включените оператори са ефективни и имат достъп до необходимия технически капацитет, както и че цената на дейностите, които заявителя възнамерява да осъществи сам, не надхвърлят нормалните пазарни равнища.
3. След проучване на заявленията държавите-членки избират онези, които предлагат най-добро съотношение качество/цена и съставят списък в границите на наличните средства, като го изпращат на Комисията, използвайки формуляра от приложение VIII, за да позволят на другите държави-членки да бъдат информирани и да повишат съгласуваността на мярката.
4. Две или повече държави-членки могат да решат да изберат съвместна дейност за популяризиране. Те поемат ангажимент да участват във финансирането и да постигнат съгласие за процедури за административно сътрудничество, за да улеснят мониторинга, изпълнението и контрола.
5. Държавите-членки гарантират, че всяка подпомагана национална или регионална кампания е в съответствие с мерките, финансирани по Регламент (ЕО) № 3/2008 или Регламент (ЕО) № 1698/2005 и с мерките, финансирани по национални и регионални кампании.
6. Не може да се предоставя подпомагане по член 10 от Регламент (ЕО) № 479/2008 за дадена дейност, подпомагана по член 20, буква в), точка iii) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или по член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 3/2008.
7. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде предоставена преди изпълнението на предвидената дейност, при условие, че бенефициерът е внесъл гаранция.
8. Когато държавите-членки предоставят национална помощ за популяризиране, те трябва да съобщят за това в съответната част на приложения I, V, VII и VIII към настоящия регламент.
Раздел 2
Преструктуриране и конверсия на лозя
Член 6
Определение
За целите на член 11, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008 „обичайното обновление на лозята, които са приключили естествения си жизнен цикъл“ означава презасаждането на същия парцел земя със същия сорт в съответствие със същата система на култивиране на лозя. Държавите-членки могат да установят допълнителни спецификации, особено по отношение на възрастта на заменените лозя.
Член 7
Процедура и прилагане
1. Държавите-членки определят:
а)
срокове за изпълнението на действията по преструктуриране, които не може да надхвърлят пет години;
б)
органите или физическите лица, които имат право да представят заявления;
в)
обективните критерии за тяхното степенуване, по-специално съгласно член 104, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
г)
съдържанието на заявлението, което включва подробни описания на предложените мерки и предложените срокове за изпълнението им;
д)
процедурата за представяне и одобряване на заявленията, която да предвижда по-специално срокове за предаването на заявленията и обективни критерии за степенуването им;
е)
изискване, че всички заявления посочват за всяка финансова година мерките за изпълнение през въпросната финансова година и съответната площ за всяка мярка, както и процедурите за контрол на изпълнението.
2. Държавите-членки могат да определят минималния размер на площта, която може да бъде допусната за подпомагане за преструктуриране и конверсия, и минималния размер на площта в резултат на преструктурирането и конверсията, както и всяка дерогация от това изискване, която следва да бъде надлежно обоснована и основана на обективни критерии.
Член 8
Размери на подпомагане
При спазване на разпоредбите на член 11 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящата глава държавите-членки определят правила за точния обхват и размери на предоставяната помощ. Правилата може да предвиждат по-специално плащането на фиксирани суми, максималните нива на помощта за хектар и корекциите на помощта на базата на обективни критерии. В случай, че използваните права на засаждане не са последица от действие по преструктуриране, както и с оглед да се избегне нарушаване на конкуренцията, помощта се намалява съответно за да отчете факта, че използваните права на засаждане не са предизвикали никакви разходи по изкореняване.
Помощта се изплаща за засадена площ, определена в съответствие с член 75, параграф 1.
Правилата се съставят така, че да гарантират постигането на целта на схемата.
Член 9
Финансово управление
1. Помощта се изплаща след като бъде установено, че или дадено действие, или всички действия, обхванати от заявлението за подпомагане, съгласно избора на държавата-членка за управление на тази мярка, са били изпълнени и контролирани на място.
Когато помощта обикновено се изплаща само след изпълнението на всички действия, тя следва въпреки това да бъде изплатена за единични изпълнени действия ако останалите действия не биха могли да бъдат осъществени поради непреодолима сила или поради извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 (11).
Ако проверките показват, че цялостната дейност, обхваната от заявлението за подпомагане, не е била изцяло изпълнена поради причини, различни от непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и при извършено плащане за единично действие, което е част от цялостната дейност, обхваната от заявлението за подпомагане, държавите-членки решават да възстановят платената помощ.
2. В отклонение от параграф 1, държавите-членки могат да предвидят помощта за определено действие или за всички действия, обхванати от заявлението за подпомагане, да бъде изплащана авансово на производителите преди действията да бъдат изпълнени, при условие че изпълнението е започнало и че бенефициерът е внесъл гаранция. За целите на Регламент (ЕИО) № 2220/85 (12), задължението се състои в изпълнение на въпросните действия до края на втората лозарска година след авансовото плащане.
Този период може да се адаптира от държавата-членка, когато:
а)
съответните площи са част от област, засегната от природно бедствие, признато от компетентните органи на съответната държава-членка;
б)
от признат от съответната държава-членка орган са установени санитарни проблеми, които се отнасят до растителния материал и пречат на изпълнението на предвидените действия.
За да бъде изплатена авансово помощта всяко предшестващо действие, извършено на същата площ, за което производителят също е получил авансово помощ, трябва да е било изцяло изпълнено.
Ако проверките покажат, че мярката, обхваната от заявлението за помощ, и за която е било осъществено авансово плащане, не е била изцяло изпълнена, държавите-членки може да решат да наложат санкция.
Член 10
Преходни мерки
Държавите-членки може да разрешат трансформирането на текущите действия за преструктуриране, които вече са планирани в прилагане на член 11 от Регламент (ЕО) № 1493/1999, в ново заявление по член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008, при условие че:
а)
всяка подобна трансформация се финансира със средствата, които са на разположение по програмата за подпомагане за съответната мярка, съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
б)
продължаването на мярката, ако е необходимо след адаптиране, отговаря на условията, определени в настоящия член.
Раздел 3
Събиране на реколтата на зелено
Член 11
Определение на събиране на реколтата на зелено
За целите на член 12 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящия раздел, оставянето на гроздето, отглеждано с търговска цел, на насажденията в края на нормалния производствен цикъл (небране), не се счита за събиране на реколта на зелено.
В допълнение, площта от всеки парцел, където се прилага събиране на реколта на зелено, не се отчита при пресмятането на размера на добива, посочен в техническите спецификации на вината с географско указание.
Член 12
Условия за изпълнение на събиране на реколтата на зелено
1. Във връзка с мярката за събиране на реколтата на зелено, държавите-членки:
а)
приемат подробни разпоредби за изпълнението на мярката, което включва:
i)
предварителна нотификация за събирането на реколтата на зелено;
ii)
размерът на компенсацията, която трябва да се изплати;
iii)
правила за гарантиране на поддържането в добро вегетативно състояние на съответните райони и за това, че изпълнението на мярката няма да има за резултат негативно отражение върху околната среда и никакви отрицателни фитосанитарни последици, както и осигуряване на възможността за проверка на точното изпълнение на мярката; във връзка с тези цели държавите-членки може да приложат ограничения на мярката, въз основа на обективни и недискриминационни критерии, включително графика за различните сортове, екологичните и фитосанитарни рискове или използвания метод.
б)
определят срока за заявяване на събиране на реколтата на зелено между 15 април и 31 май за всяка година;
в)
установяват към 31 май очакваната пазарна ситуация, която оправдава прилагането на събиране на реколтата на зелено за възстановяване на пазарния баланс и предотвратяване на криза;
г)
осигуряват точното изпълнение на мярката, като проверяват дали събирането на реколтата на зелено е изпълнено успешно; площите, за които се получава помощ за събиране на реколтата на зелено, се проверяват систематично на място след изпълнението; проверените площи са тези, за които е подадено заявление за помощ.
Проверката, посочени в буква г) от първата алинея, включва:
i)
проверка на съществуването на съответните лозя и дали дадената площ е надлежно поддържана;
ii)
че всички гроздове са били напълно премахнати и унищожени;
iii)
използвания метод; всеки селскостопански производител, който подава заявление за събиране на реколта на зелено, запазва доказателства за разходите по дейността.
С оглед да бъде гарантирано, че в парцела, за който се получава помощ, не е останало годно за търгуване грозде, всички проверки се провеждат между 15 юни и 31 юли за всяка година, като при всяко положение те се приключват в началото на узряването на гроздето (Baggiolini етап M, BBCH етап 83) във всяка отделна площ.
2. Събирането на реколтата на зелено не се прилага за един и същи парцел през две последователни години.
3. В случай на пълно или частично увреждане на насажденията, по-специално вследствие на природно бедствие по смисъла на член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията (13), преди датата на събирането на реколтата на зелено, не се предоставя помощ.
4. В случай на пълно или частично увреждане, настъпило във времето между заплащането на помощта за събиране на реколтата на зелено и периода за събиране на реколтата, по отношение на подпомаганата вече площ не може да се изплаща финансово обезщетение по застраховка на реколтата за загуби на доход.
Член 13
Процедура за подаване на заявленията
1. Държавите-членки определят процедурата за подаване на заявленията, която предвижда по-специално приложимата премия за съответния производител и необходимата информация, придружаваща заявлението. Заявлението съдържа подробна информация за площите, за средния добив, за метода, който ще бъде използван, както и за сорта грозде и за вида вино, произвеждан от него.
2. Държавите-членки проверяват дали заявленията са добре обосновани. За тази цел те могат да предвидят производителят да представи писмена декларация при подаването на заявлението. В случай на оттегляне на заявлението без надлежно обоснована причина те могат да предвидят съответният производител да поеме разходите, извършени за обработката на неговото заявление.
Член 14
Компенсации
1. Всяка година държавите-членки изчисляват преките разходи за събиране на реколтата на зелено при различните ръчни, механични или химически методи, които те допускат във връзка с член 12, параграф 1, буква а), точка iii). При използване на повече от един метод на една и съща площ, компенсацията се изчислява на базата на най-евтиния метод.
2. Държавите-членки следва да определят загубата на доход, произтичаща от събиране на реколтата на зелено, на базата на обективни и недискриминационни критерии.
В съответствие с член 12, параграф 4 от Регламент № 479/2008 държавите-членки определят равнището на помощта, уредена в член 12, параграф 3 от същия регламент на базата стандартни разходи и стандартни предположения за загуба на доход. Държавите-членки следят за това изчисленията:
а)
да съдържат само проверими елементи;
б)
да са основани на стойности, установени посредством съответна експертиза;
в)
да посочват ясно източника на стойностите;
г)
да са диференцирани, като са съобразени с регионалните или местни условия според случая;
Премията се изплаща за засадена площ, определена в съответствие с член 75, параграф 1 от настоящия регламент.
Раздел 4
Взаимоспомагателни фондове
Член 15
Размер на помощта
Мярката, посочена в член 13 от Регламент (ЕО) № 479/2008 може да бъде въведена от държавите-членки в техните програми за подпомагане съгласно следните правила:
а)
периодът на подпомагане не трябва да надвишава три години;
б)
през първата, втората и третата година съответно от функционирането на взаимоспомагателния фонд подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове е ограничено до следния дял от вноската на производителите във взаимоспомагателния фонд през първата, втората и третата година от функционирането му:
i)
10 %, 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Общността на 1 май 2004 г. или по-късно;
ii)
5 %, 4 % и 2 % в другите държави-членки;
в)
Държавите-членки могат да определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получени за административните разходи по създаването на взаимоспомагателни фондове;
г)
Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тази мярка.
Раздел 5
Застраховане на реколтата
Член 16
Условия за участие в схемата
Мярката, посочена в член 14 от Регламент (ЕО) № 479/2008 може да бъде въведена от държавите-членки в техните програми за подпомагане съгласно следните правила:
а)
Във връзка с мерките за застраховане на реколтата държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки, включително такива, които са необходими, за да се гарантира, че мерките по застраховането на реколтата не нарушават конкуренцията на застрахователния пазар;
б)
Производителите, кандидатстващи по схемата, предоставят своята застрахователна полица на националните органи, с оглед да се позволи на държавите-членки да спазят условието, посочено в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
в)
Държавите-членки определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получавани за подпомагане, с оглед спазването на условията, посочени в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008. Когато е приложимо държавите-членки определят равнището на базата на стандартни разходи и стандартни предположения за загубата на доход. Държавите-членки следят за това изчисленията:
i)
да съдържат само проверими елементи;
ii)
да са основани на стойности, установени посредством съответна експертиза;
iii)
да посочват ясно източника на стойностите;
iv)
да са диференцирани, като са съобразени с регионалните или местни условия според случая.
За целите на член 14 от Регламент (ЕО) № 479/2008 „неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено към природно бедствие“ има същото значение както в член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията.
Когато държавите-членки предоставят национална помощ за застраховане на реколта, те трябва да съобщят за това в съответната част на приложения I, V и VII към настоящия регламент.
Раздел 6
Инвестиции
Член 17
Мерки, отговарящи на условията за финансиране
Подпомаганите инвестиции спазват стандартите на Общността, приложими към въпросната инвестиция.
Разходите, отговарящи на условията за финансиране са:
а)
изграждането, придобиването, включително на лизинг, или подобренията на недвижимо имущество;
б)
закупуването или ползването под наем с последващо изкупуване на нови машини и оборудване, включително компютърни програмни продукти до пазарната стойност на актива; други разходи, свързани с договора за лизинг, като марж на лизингодателя, лихвени разходи за рефинансиране, разходи за организация и управление, както и за застраховка, не могат да бъдат разходи, отговарящи на условията за финансиране;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за проучвания за осъществимост, придобиването на патентни права и лицензии.
Чрез дерогация от разпоредбите на буква б) и единствено за микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (14), държавите-членки могат в оправдани случаи да определят условията, при които закупуването на употребявано оборудване може да се счита за разход, отговарящ на условията за финансиране.
Прости заместващи инвестиции не са инвестиции, отговарящи на условията за финансиране, които да гарантират, че целта на мярката, т.е. подобрението по отношение на приспособяването към търсенето на пазара и нарастналата конкурентоспособност, е постигната при тези инвестиции за мярката в производствената верига.
Член 18
Мерки, отговарящи на условията за финансиране при разработката на нови продукти
Разходите за разработване на нови продукти, процеси и технологии, съгласно член 15, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 479/2008, се отнасят за подготвителни операции, като проектиране, производство, преработка или технологично развитие и изпитания, както и материални и/или нематериални инвестиции, свързани с тях, преди използването на новоразработените продукти, процеси и технологии за търговски цели.
Прости заместващи инвестиции не са инвестиции, отговарящи на условията за финансиране, които да гарантират, че целта на мярката, т.е. подобрението по отношение на приспособяването към търсенето на пазара и нарастналата конкурентоспособност, е постигната при тези помощи.
Член 19
Финансово управление
Освен в случаите на непреодолима сила или на извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, настъпили по време на периода, през който трябва да бъде извършена инвестицията, помощта се изплаща след като бъде установено, че всички инвестиции, обхванати от заявлението за подпомагане, са били извършени и контролирани на място.
Бенефициерите на подпомагането за инвестиции могат да поискат извършването на авансово плащане от компетентната разплащателна агенция, ако тази възможност е включена в националната програма за подпомагане.
Размерът на авансовото плащане не следва да надхвърля 20 % от публичната помощ, свързана с инвестицията, и неговото изплащане се извършва при условие на издаването на банкова или еквивалентна на нея гаранция в размер на 110 % от сумата на авансовото плащане.
Гаранцията се освобождава когато компетентната разплащателна агенция установи, че размерът на реалния разход, който съответства на публичната помощ, свързана с инвестицията, надхвърля размера на авансовото плащане.
Член 20
Съвместимост и съгласуваност
Не се предоставя подпомагане за пазарни операции, които са получили помощ по член 10 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Когато държавите-членки предоставят национална помощ за инвестиции, те трябва да съобщят за това в съответната част на формулярите, предвидени в приложения I, V и VII към настоящия регламент.
Раздел 7
Реализация на вторични продукти
Член 21
Определяне на минималния процент алкохол
1. Според точка 1 от приложение VI Г към Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки определят количеството алкохол, което трябва да се съдържа във вторичните продукти, по отношение на алкохола, който се съдържа в произведеното вино. Държавите-членки могат да променят минималния процент алкохол на базата на обективни и недискриминационни критерии.
2. В случай че съответният процент, определен от държавите-членки в приложение на първи параграф, не бъде достигнат, тези, спрямо които съществува това задължение, трябва да доставят количество вино от собствената си продукция, за да се гарантира достигането на този процент.
3. За да се определи количеството алкохол, което се съдържа във вторичните продукти по отношение на това, което се съдържа в произведеното вино, стандартното естествено алкохолно съдържание на виното, прилагано в различните лозарски зони, се равнява на:
а)
8,0 % за зона A;
б)
8,5 % за зона B;
в)
9,0 % за зона C I;
г)
9,5 % за зона C II;
д)
10,0 % за зона C III.
Член 22
Реализация на вторични продукти
От производителите се изисква да изтеглят вторичните продукти от производството на вино или каквато и да е друга форма на преработка на грозде, под контрол и според следните условия:
а)
вторичните продукти се изтеглят без забава и не по-късно от края на лозарската година, в която са били добити; Държавите-членки могат да определят по-ранен срок; изтеглянето, заедно с индикацията на разчетените количества се вписва в регистрите, водени в съответствие с член 112, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 или се удостоверява от компетентните органи;
б)
изтеглянето е в съответствие с приложимото законодателство на Общността, по-специално по отношение на екологията.
Изтеглянето на въпросната винена утайка се счита за осъществено едва след като утайката е денатурирана, при което използването й за винификация става невъзможно, и когато предаването на денатурираната утайка на трети лица е вписано в регистрите, водени в съответствие с член 112, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008. Държавите-членки вземат необходимите мерки за проверка на подобни сделки. Те могат да имат система за предварително признаване на съответните трети лица.
Държавите-членки може да решат, че производителите, които през въпросната лозарска година не произвеждат повече от 25 хектолитра вино или мъст в собствени помещения, не е необходимо да изтеглят вторичните си продукти.
Член 23
Реализация на вторични продукти от дестилация
1. Производителите може да изпълнят задължението за реализация на част или на цялото количество от вторични продукти от производството на вино или от каквато и да е друга форма на преработка на грозде чрез предаване на вторичните продукти за дестилация.
2. Държавите-членки може да изискат предаването за дестилация на част или на цялото количество от вторични продукти от производството на вино или от каквато и да е друга форма на преработка на грозде да бъде задължително за част или за всички техни производители, на базата на обективни и недискриминационни критерии. Това задължение може също така да бъде изпълнено чрез предаване на виното на индустрията за производство на оцет.
3. Съответните държави-членки могат да въведат система за сертифициране на дестилаторите, според процедура, която те определят.
Член 24
Цел на помощта
1. Помощта съгласно член 16 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се изплаща според условието на параграф 3 и в границите на втора алинея от параграф 1 от същия член на дестилатори, които преработват продуктите, предоставени за дестилация в суров алкохол с алкохолно съдържание от най-малко 92 об. %.
2. Съответната помощ включва обща сума, предназначена да компенсира разходите за събиране на тези продукти, която се превежда от дестилатора на производителя, ако съответните разходи се поемат от последния.
3. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
4. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 25
Размер на помощта
1. Размерът на помощта, посочена в член 16 от Регламент (ЕО) № 479/2008, която се изплаща на дестилатори, се установява в об. % алкохолно съдържание на хектолитър по следния начин:
а)
за суров алкохол, получен от джибри: 1,1 EUR/об. %/hl.;
б)
за суров алкохол, получен от вино и винена утайка: 0,5 EUR/об. %/hl.
2. Държавите-членки определят в границите, установени в параграф 1, на базата на обективни и недискриминационни критерии, сумата за помощта и общата сума за компенсация на разходите за събиране по член 24, параграф 2 и ги съобщават на Комисията с формулярите от съответната част на приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени към различни производствени типологии на базата на обективни и недискриминационни критерии.
Раздел 8
Получаване на спиртни напитки чрез дестилация
Член 26
Цел на помощта
1. Помощта, посочена в член 17 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се предоставя според условията по същия член на базата на обективни и недискриминационни критерии на производители, чиято продукция има като крайна употреба продукцията на винени дестилати за сектора на спиртните напитки.
2. Помощта може да бъде изплатена на производители на вино, които не са производители на грозде.
3. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
4. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 27
Размер на помощта
Държавите-членки определят сумите за помощ на хектар и ги съобщават на Комисията с формулярите в съответната част на приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени, по-специално в съответствие с производствения район и производствените условия на базата на обективни и недискриминационни критерии.
Раздел 9
Кризисна дестилация
Член 28
Определение на мярката
1. При изпълнение на условието по член 18, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и в рамките на наличния бюджет, според параграфи 4 и 5 от същия член, държавите-членки, които откриват кризисна дестилация за част от или за цялата своя територия, за една или повече категории вино на базата на обективни и недискриминационни критерии, информират за това Комисията чрез изменение на своите програми за подпомагане.
2. Държавите-членки могат да изискват тази дестилация да бъде задължителна за част или за всички техни производители на базата на обективни и недискриминационни критерии.
3. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 29
Условия на помощта
1. Помощта съгласно член 18 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се изплаща според условията на параграф 3 на същия член на дестилатори, които преработват вино в суров алкохол с алкохолно съдържание от най-малко 92 об. %.
2. Помощта може да включва минимална цена, която се превежда от дестилаторите на производителите на вино.
3. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
Член 30
Размер на помощта
1. Държавите-членки установяват сумата на помощта и, където е приложимо, минималната цена за производителите на вино, посочена в член 29 на настоящия регламент и ги съобщават на Комисията в съответната част на формулярите, предвидени в приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени, по-специално в съответствие с производствения район и категорията вино на базата на обективни и недискриминационни критерии. При всяко положение помощта се определя по начин, така че цената, която се заплаща на производителите на вино не надхвърля пазарната цена за съответния производствен район и категория вино.
2. Когато е приложимо, държавите-членки съответно намаляват минималната цена за производителите за вина, чието алкохолно съдържание е било увеличено чрез добавяне на захароза или мъст, и които производители са се възползвали от помощта, посочена в член 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 31
Национално подпомагане
Когато държавите-членки предоставят национално подпомагане за кризисна дестилация, те водят записи за всяко заявление и неговия резултат. Те съобщават за това в съответното място на формулярите по приложения II, III и IV.
Раздел 10
Използване на концентрирана гроздова мъст
Член 32
Цел на помощта
1. Помощта, посочена в член 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се отпуска на производители на вино, които използват концентрирана гроздова мъст и концентрирана ректифицирана гроздова мъст, произведена в Общността за увеличаване на естественото алкохолно съдържание на продуктите, посочени в приложение V, буква А към Регламент (ЕО) № 479/2008.
2. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
3. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 33
Размер на помощта
1. Максималният размер на помощта, посочена в член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се определя според потенциалното алкохолно съдържание (об.%) на хектолитър за следните категории продукти както следва:
а)
концентрирана гроздова мъст: 1,699 EUR/об.%/hl,
б)
ректифицирана концентрирана гроздова мъст: 2,206 EUR/об.%/hl.
2. Държавите-членки определят в границите, установени в параграф 1, на базата на обективни и недискриминационни критерии, сумата за помощта за всяка категория продукти и я съобщават на Комисията в съответната част на формулярите от приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени към различни райони или площи с лозя на базата на обективни и недискриминационни критерии.
3. Потенциалното алкохолно съдържание на продуктите, изброени в параграф 1, се определя чрез прилагане на цифрите в таблицата за съответствие в приложение I към Регламент (ЕО) № 1623/2000 към показанията при 20° C, получени с помощта на рефрактометър, използван в съответствие с метода, посочен в приложението към Регламент (ЕИО) № 558/93 на Комисията (15). Допуска се толеранс от 0,2 об.% при проверките от страна на компетентните органи.
Член 34
Проверки
Компетентните органи на държавите-членки предприемат всички необходими мерки за да гарантират извършването на необходимите проверки за удостоверяване по-конкретно на идентичността и обема на използвания продукт за повишаване на алкохолното съдържание и спазването на разпоредбите по букви А и Б от приложение V към Регламент (ЕО) № 479/2008.
ГЛАВА III
Докладване, оценка и общи разпоредби
Член 35
Докладване и оценка
1. Докладът съгласно член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се представя от държавите-членки на Комисията с формуляра, установен в приложение V и VI към настоящия регламент. Информацията от съответните таблици се отнася до мерките на програмата за подпомагане за всяка година:
а)
отчет за разходите за финансова година, които вече са осъществени за програмния период, които в никакъв случай няма да надхвърлят границата на общата финансова сума, предоставена на държавата-членка, съгласно приложение II към Регламент (ЕО) № 479/2008;
б)
прогнози за подпомагане за следващите финансови години до края на предвидения период за изпълнение на програмата за подпомагане, до границата на общата финансова сума, предоставена на държавата-членка, в съответствие с приложение II към Регламент (ЕО) № 479/2008 и в съответствие с най-актуалното представяне на програмата за подпомагане, изпратено в приложение на член 3 от настоящия регламент.
2. Със същото съобщение държавите-членки представят с формуляра от приложение VII технически данни, свързани с изпълнението на мерките от програмата за подпомагане. Държавите-членки представят с формуляра от приложение VIII данни за изпълнението на мярката за популяризиране.
3. Справките за дадена финансова година се отнасят до плащания, фактически извършени от държавите-членки между 16 октомври и 15 октомври от следващата година.
4. Докладът съгласно член 21, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се представя от държавите-членки на Комисията със същия формуляр, установен в приложения V и VI към настоящия регламент. В допълнение към заключението се включват следните точки:
-
В1: Оценка на разходите и ползите от програмата за подпомагане;
-
В2: Начини за увеличаване на ефективността на програмата за подпомагане.
5. Държавите-членки съобщават на Комисията за предприетите мерки за изпълнение на разпоредбите, предвидени в член 9, параграф 1 и член 12, параграф 1, буква г). Съобщението се извършва с формуляра от приложение VIIIа и VIIIб.
6. Държавите-членки, посочени в член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 не са задължени да представят формулярите, установени в приложение V, VI, VII, VIII, VIIIа и VIIIб към настоящия регламент.
7. Държавите-членки регистрират данните за всички програми за подпомагане, независимо дали са изменени или не, както и за всички мерки, взети в рамките на изпълнението на програмите.
Член 36
Изключване
Не може да се предоставя финансова помощ по националните програми за подпомагане на производители, относно площи с незаконни насаждения, посочени в членове 85 и 86 от Регламент (ЕО) № 479/2008 както и за лозов посадъчен материал, посочен в член 60, параграф 3 от настоящия регламент.
Член 37
Отложено плащане на бенефициерите
За всяка мярка, с изключение на член 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки:
а)
установяват краен срок за подаване на заявления;
б)
заплащат на бенефициерите след датата на подаване на валидно и пълно заявление в рамките на:
i)
седем месеца за мерки, които могат да бъдат изпълнени и контролирани в рамките на една година;
ii)
разумен срок, определен от държавата-членка и съобщен на Комисията в съответните части на приложение I, за мерки, които не могат да бъдат изпълнени и контролирани в рамките на една година.
ДЯЛ III
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
ГЛАВА I
Режим на входните цени за гроздов сок и мъст
Член 38
Определение
За целите на настоящия дял „партида“ означава количеството от даден продукт, изпращано от изпращач до получател, представено в една митническа декларация за допускане до свободно обращение. Всяка декларация може да обхваща само стоки от един и същи произход, както са определени в членове 23 и 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (16), спадащи към един и същ код на Комбинираната номенклатура.
Член 39
Проверяване по партиди
1. За продукти, които спадат към кодове 2009 61, 2009 69 и 2204 30 по КН, вписани в приложение I, част трета, раздел I, приложение 2 към Общата митническа тарифа, които са подложени на режим на входните цени, действителната митническа стойност се удостоверява чрез проверка на всяка партида.
2. Входната цена в приложение 2 към Регламент (ЕИО) № 2658/87 (17) за продукти, посочени в параграф 1 се определя на базата на митническата стойност.
ГЛАВА II
Сертификати и доклади за ивършен анализ при внос на вино, гроздов сок и мъст
Раздел 1
Общи положения
Член 40
Изисквани документи
Сертификатът и докладът за извършен анализ, посочени съответно в член 82, параграф 3, буква a) и буква б) от Регламент (ЕО) № 479/2008, представляват един документ, в който:
а)
частта „сертификат“ се изготвя от орган на третата страна, от която пристигат продуктите;
б)
частта „доклад за извършен анализ“ се изготвя от официална лаборатория, призната от третата страна, от която пристигат продуктите.
Член 41
Съдържание на доклада за извършен анализ
Докладът за извършен анализ включва следната информация:
а)
в случаите на вина и гроздова мъст в процес на ферментация:
i)
общо алкохолно съдържание по обем;
ii)
действителното алкохолно съдържание по обем;
б)
в случаите на гроздова мъст и гроздов сок, плътността;
в)
в случаите на вина, гроздова мъст и гроздов сок:
i)
общият сух екстракт;
ii)
общата киселинност;
iii)
съдържанието на летлива киселина;
iv)
съдържанието на лимонена киселина;
v)
общото съдържание на серен диоксид;
vi)
наличието на сортове, получени чрез интерспецифично кръстосване (директни производителски хибриди или други сортове, които не принадлежат към вида Vitis vinifera).
Член 42
Освобождавания
1. Не се изисква представянето на сертификат или доклад за извършен анализ за продукти, произхождащи и изнесени от трети страни в етикетирани съдове от не повече от пет литра, снабдени със затварящо приспособление за еднократна употреба, когато общото транспортирано количество, съставено или не от отделни партиди, не надхвърля 100 литра.
2. Когато продуктите не изпълняват условията, предвидени в параграф 1, не се изисква представянето на сертификат и доклад за извършен анализ за:
а)
вино, гроздова мъст и гроздов сок, които не надвишават 30 литра на пътуващо лице, съдържащи се в личния багаж на пътници по смисъла на член 45 от Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета (18);
б)
количества вино, изпратени в пратки от едно физическо лице на друго по смисъла на член 29 от Регламент (ЕИО) № 918/83, които не надвишават 30 литра за една пратка;
в)
вино и гроздов сок, представляващи част от лично имущество на физически лица, които преместват обичайното си пребиваване от трета страна в Общността, по смисъла на член 2 от Регламент (ЕИО) № 918/83;
г)
вино и гроздов сок за търговски изложения, както последните са определени в член 95 от Регламент (ЕИО) № 918/83, при условие че въпросните продукти са в етикетирани съдове с обем не повече от два литра, снабдени със затварящо приспособление за еднократна употреба;
д)
количества вино, гроздова мъст и гроздов сок в други съдове, внесени за целите на научни и технически експерименти, които не надвишават 100 литра;
е)
вино и гроздов сок, внесени в съответствие с разпоредбите на Виенската конвенция за дипломатически отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулски отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Ню Йоркската конвенцията от 16 декември 1969 г. за специалните дипломатически мисии;
ж)
вина и гроздов сок, държани на борда на кораби и самолети, които осъществяват международни превози.
з)
вина и гроздов сок, произхождащи от и бутилирани в Европейската общност, изнесени в трети страни, върнати в митническата територия на Общността и допуснати до свободно обращение.
Раздел 2
Изисквания и подробни правила за съставянето и използването на сертификата и доклада за извършен анализ при вноса на вино, гроздов сок и гроздова мъст
Член 43
Документ V I 1
1. Сертификатът и докладът за извършен анализ за всяка партида, предназначена за внасяне в Общността, се изготвят на един и същ V I 1 документ.
Документът, посочен в първа алинея се изготвя върху V I 1 формуляр, съответстващ на показания в приложение IX образец. Той се подписва от служител на официален орган и от служител на призната лаборатория, както е посочено в член 48.
2. В случаите, когато въпросният продукт не е предназначен за пряка консумация от човека, не е необходимо попълването на частта „доклад за извършен анализ“ от формуляра V I 1.
В случаите, когато виното се съдържа в етикетирани съдове с капацитет по-малък от 60 литра, снабдени със затварящо приспособление за еднократна употреба, и при условие че виното произхожда от страна, фигурираща в приложение XII и предоставила специални гаранции, приети от Общността, частта „доклад за извършен анализ“ във формуляра V I 1 се попълва само по отношение на:
а)
действителното алкохолно съдържание по обем,
б)
общата киселинност,
в)
общото съдържание на серен диоксид.
Член 44
Описание на документите
1. Формулярите V I 1 се състоят от напечатан или попълнен на ръка оригинал и едновременно съставено копие, в този ред.
2. Формулярът V I 2 е извлечение, изготвено в съответствие с образеца, посочен в приложение Х, съдържащо данните от документ V I 1 или друго извлечение V I 2, и подпечатано от митническо бюро на Общността. Формулярите V I 2 се състоят от оригинал и две копия, в този ред.
3. Документите V I 1 и извлеченията V I 2 отговарят на техническите правила, установени в приложение XI.
4. Както оригиналът, така и копието придружават продукта. Формулярите V I 1 и V I 2 трябва да бъдат попълнени или печатно, или на ръка, или чрез еквивалентно техническо средство, признато от официален орган. Попълнените на ръка формуляри се попълват с мастило и с печатни букви. Не се допускат изтриване или писане върху вече написаното. Промените се извършват чрез зачеркване на неверните данни и, където е уместно, чрез допълване на необходимото. Всяка промяна, извършена по този начин, трябва да бъде одобрена от своя автор и подпечатана, според случая, от официален орган, лабораторията или митническите органи.
5. Документите V I 1 и извлеченията V I 2 имат сериен номер, който се определя за документи V I 1 - от официалния орган, чийто служител подписва сертификата, а за извлечения V 1 2 - от митническото бюро, което го подпечатва в съответствие с член 47, параграфи 2 и 3.
6. Без да се засягат разпоредбите на членове 2, 3, 4 и 5, V I 1 и V I 2 могат да се издават и използват, посредством компютъризирани системи в съответствие с подробните правила, установени от компетентните органи на държавите-членки. Съдържанието на електронните V I 1 и V I 2 трябва да бъде идентично с това на хартия.
Член 45
Опростена процедура
1. Документите V I 1, изготвени от винопроизводителите в третите страни, изброени в приложение XII, които са дали специални гаранции, приети от Общността, се считат за сертификати или доклади за извършен анализ, изготвени от органите или лабораториите, включени в предвидения в член 48 списък, при условие че производителите са получили индивидуално одобрение от компетентните органи на тези трети страни и подлежат на проверки от тези органи.
2. Одобрените производители, посочени в параграф 1, използват формуляра V I 1, като в клетка 9 попълват името и адреса на официалния орган на третата страна, който е предоставил одобрението. Производителите попълват формуляра, като записват допълнително:
а)
в клетка 1, своите имена и адреси, както и регистрационните си номера в третите страни, изброени в приложение XII,
б)
в клетка 10, най-малко данните, предвидени в член 43, параграф 2.
Производителите подписват в отделеното в клетки 9 и 10 място, след като зачеркнат думите „име и длъжност на служителя“.
Не се изискват нито печатите, нито наименованието и адреса на лабораторията.
Член 46
Дерогации
Прилагането на член 43, параграф 2 и на член 45 от настоящия регламент може да бъде спряно, ако се установи, че продуктите, за които се отнасят тези мерки, са били подложени на фалшификация, която вероятно може да доведе до риск за здравето на потребителите, или на използване на енологични практики, различни от посочените в член 82, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 47
Използване
1. Оригиналът и копието на документите V I 1 или извлеченията V I 2 се предават на компетентните органи на държавата-членка, в която са изпълнени митническите формалности, изисквани за пускането на партидата в свободно обращение, след изпълнението на тези формалности.
Когато е необходимо, органите заверяват гърба на документ V I 1 или извлечението V I 2. Те връщат оригинала на съответното лице и съхраняват копието в продължение на поне пет години.
2. Когато дадена партида се реекспедира изцяло преди пускането й в свободно обращение, новият изпращач предоставя на митническите органи, контролиращи партидата, документ V I 1 или извлечението V I 2, отнасящи се до партидата, както и попълнен впоследствие формуляр V I 2, когато е подходящо.
Органите потвърждават, че вписаните в документ V I 1 данни съответстват на данните, вписани във формуляр V I 2, или че вписаните в извлечението V I 2 данни съответстват на данните, вписани във формуляр V I 2, попълнен впоследствие, след което подпечатват последния, който става еквивалентен на извлечението V I 2, и заверяват съответно документа или предишното извлечение. Те връщат извлечението и оригинала на документ V I 1 или предишното извлечение V I 2 на новия изпращач и съхраняват копието на документа или предишното извлечение в продължение на поне пет години.
Не е необходимо обаче попълването на формуляр V I 2, когато дадена партида продукт се реекспортира за трета страна.
3. Когато дадена партида се разделя преди да влезе в свободно обращение, съответното лице предоставя оригинала и копието на документ V I 1 или извлечението V I 2, отнасящи се до партидата, която следва да се раздели, на митническите органи, контролиращи партидата, заедно с формуляр V I 2 и две копия, попълнени впоследствие за всяка нова партида.
Органите потвърждават, че вписаните в документ V I 1 или извлечение V I 2 данни съответстват на данните, вписани във формуляр V I 2, попълнен впоследствие за всяка нова партида, след което подпечатват последния, който става еквивалентен на извлечението V I 2, и заверяват по съответния начин гърба на документ V I 1 или извлечението V I 2, на който то се основава. Те връщат извлечението V I 2 заедно с документ V I 1 или предварително попълненото извлечение V I 2 на съответното лице и съхраняват копие на всеки от тези документи в продължение на поне пет години.
Член 48
Списък на компетентните органи
1. Комисията съставя и актуализира списъци с наименованията и адресите на органите и лабораториите, както и на винопроизводителите, упълномощени да изготвят документ V I 1, въз основа на съобщенията от компетентните органи на трети страни. Комисията осигурява публикуването на имената и адресите на тези органи и лаборатории в интернет.
2. Съобщенията от компетентните органи на трети страни, предвидени в параграф 1, съдържат:
а)
наименованията и адресите на официалните органи и лабораториите, одобрени или определени с цел изготвяне на документи V I 1;
б)
имената, адресите и официалните регистрационни номера на винопроизводителите, упълномощени да изготвят документи V I 1.
Списъците по параграф 1 включват само органите и лабораториите, предвидени в буква а) от първата алинея на настоящия параграф, които са били упълномощени от компетентните органи на съответната трета страна да предоставят на Комисията и на държавите-членки, при поискване, всякаква информация, необходима за оценяване на фигуриращите в документа данни.
3. Списъците се актуализират, по-специално за да се отбележат промените на адресите и/или наименованията на органите и лабораториите.
Член 49
Непряк внос
В случаите, когато се изнася вино от трета страна, на чиято територия то е било произведено (по-нататък наричана „страна на произход“) в друга трета страна (по-нататък наричана „изнасяща страна“), от която след това се изнася за Общността, компетентните органи на изнасящата страна могат да изготвят документ V I 1 за въпросното вино въз основа на документ V I 1 или еквивалентен документ, изготвен от компетентните органи на страната на произход, без да се налага да провеждат допълнителен анализ на виното, ако виното:
а)
вече е бутилирано и етикетирано в страната на произход и остава такова; или
б)
се изнася в наливно състояние от страната на произход и се бутилира и етикетира в изнасящата страна без допълнителна преработка.
Компетентните органи на изнасящата страна удостоверяват на документ V I 1, че за въпросното вино се отнася първи параграф, и че то отговаря на условията, определени в него.
Оригиналът или завереното копие на документ V I 1 или на негов еквивалент от страната на произход се прилага към документ V I 1 на изнасящата страна.
Единствените страни на произход за целите на настоящия член са страните, чиито имена са вписани в списъка, публикуван съгласно член 48, параграф 1, на органи и лаборатории, упълномощени от трети страни да попълват документите, които трябва да придружават всяка партида вносно вино.
Член 50
Специални правила за определени вина
1. В случаите на ликьорни вина и вина, подсилени за дестилация, документите V I 1 се признават за валидни, само когато посоченият в член 48 официален орган е вписал следното в клетка 14:
„ удостоверява се, че алкохолът, добавен към това вино, е от винен произход“.
Това вписване се придружава от следните данни:
а)
пълното наименование и адреса на издаващия орган;
б)
подпис на служител на органа;
в)
печат на органа.
2. Документът V I 1 може да бъде използван за удостоверяване, че внасяното вино притежава географско указание в съответствие със споразумението за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуална собственост (TRIPS) на Световната търговска организация (WTO) или в съответствие със законодателството на Общността за географските указания, или в съответствие със споразумение за признаване и защита на географските указания между Европейската общност и третата страна, от която произхожда виното.
В такъв случай в клетка 14 се посочва следното:
„удостоверява се, че виното, предмет на настоящия документ, е произведено в … лозарски район и е получило географското указание, посочено в клетка 6, в съответствие с разпоредбите на страната на произход“.
Това вписване се придружава от данните, предвидени във втора алинея на параграф 1.
Член 51
Съответствие на внасяните вина
Когато компетентните органи на дадена държава-членка предполагат, че даден продукт с произход от трета страна не съответства на член 82, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008, те незабавно уведомяват за това Комисията.
ГЛАВА III
Специфични разпоредби за износа
Член 52
Уведомяване на официални органи
1. Държавите-членки изпращат до Комисията списъци на предложените от тях официални или официално признати органи, които да издават атестациите, с които се доказва, че въпросното вино отговаря на условията, за да бъде допуснато до отстъпките, предвидени в споразуменията с трети страни.
2. Комисията действа от името на Общността, като съставя и разпространява, съвместно със съответната трета страна, списъка на официалните органи, оправомощени да попълнят атестациите, посочени в параграф 1, както и еквивалентния сертификат, издаден от съответната трета страна.
3. Комисията осигурява публикуването на списъка, предвиден в параграф 2, както и периодичната му актуализация.
ГЛАВА IV
Преходни разпоредби
Член 53
Съответствие на V I 1 и V I 2
Документите V I 1 и V I 2, които бяха в съответствие с приложимите разпоредби към момента на тяхното пускане в обращение, но които вече не съответстват на въпросните разпоредби след влизането в сила на настоящия регламент, могат да бъдат използвани до 31 декември 2008 г.
Член 54
Освобождаване на гаранции
По искане на заинтересованите страни, внесените гаранции за издаването на лицензии за внос и износ се освобождават от 1 август 2008 година, ако валидността на лицензиите не е изтекла преди тази дата.
ДЯЛ IV
ПРОИЗВОДСТВЕН ПОТЕНЦИАЛ
ГЛАВА I
Незаконни насаждения
Член 55
Санкции в случай на неспазване на задължението за изкореняване
1. Санкциите, посочени в член 85, параграф 3 и член 86, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008 се определят така, че да осигурят подходяща санкция за онези, които нарушават въпросните разпоредби.
Без да се засягат по-рано наложените санкции от държавите-членки, когато е приложимо, държавите-членки определят санкциите, посочени в член 85, параграф 3 и член 86, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008, на базата на следните принципи:
а)
основната финансова санкция, която се налага, е в размер най-малко 12 000 EUR/ha,
б)
държавите-членки могат да увеличат санкцията, въз основа на търговската стойност на виното, произведено от въпросните лозя.
2. Държавите-членки налагат санкцията, посочена в член 85, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008:
а)
за незаконни насаждения, съществуващи по време на влизането в сила на настоящия регламент, за първи път на 1 януари 2009 г.;
б)
за незаконни насаждения след влизането в сила на настоящия регламент, за първи път от датата на засаждането.
Санкцията се налага отново на всеки 12 месеца, считано от тези дати и в съответствие с критериите, установени в параграф 1 от настоящия член, до изпълнение на задължението за изкореняване.
3. Държавите-членки налагат санкцията, посочена в член 86, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008 за първи път на 1 юли 2010 г. за неизпълнение на задължението за изкореняване и след това на всеки 12 месеца до изпълнение на задължението, в съответствие с критериите, установени в параграф 1 от настоящия член.
4. Събраните санкции по смисъла на този член се задържат от съответната държава-членка.
Член 56
Санкции в случай на неспазване на забраната за пускане в обращение
1. Санкциите, посочени в член 87, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се определят така, че да бъдат подходяща санкция за онези, които нарушават въпросните разпоредби.
2. Санкциите, посочени в параграф 1 се налагат ако съответният производител, притежаващ повече от 0,1 хектара площи с лозя, в конкретния случай:
а)
не представи договор за дестилация до края на срока, определен във втора алинея на член 57, параграф 1 или ако съответните договори не обхващат изцяло съответната продукция, както е декларирана в декларацията за реколтата или за производството; или
б)
не уведоми компетентния орган за предвидено събиране на реколтата на зелено в рамките на срока, определен в трета алинея на член 57, параграф 1, или не проведе събирането на реколтата на зелено по задоволителен начин.
3. Държавите-членки налагат санкциите, посочени в параграф 1:
а)
в случай на непредставяне на договор за дестилация, един месец след изтичане на срока, установен във втора алинея на член 57, параграф 1;
б)
в случай на неспазване на правилата за събиране на реколтата на зелено, на 1 септември от съответната календарна година.
4. Събраните санкции по смисъла на този член се задържат от съответната държава-членка.
Член 57
Непускане в обращение или дестилация
1. В случая на член 87, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, гроздето или продуктите, произведени от грозде, могат да имат само едно от следните предназначения:
а)
дестилация изключително за сметка на производителя;
б)
събиране на реколтата на зелено съгласно определението в член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, за сметка на съответния производител;
в)
семейна консумация; тази възможност е приемлива единствено ако площите с лозя на производителя не надхвърлят 0,1 ha.
При дестилация, предвидена в точка а) на първа алинея:
-
производителите представят договора за дестилация, предвиден в член 87, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, до края на лозарската година, през която са произведени продуктите;
-
продуктите, произведени преди узаконяването на лозята в съответствие с член 86, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, са предмет на задължението за дестилация.
В случай на събиране на реколтата на зелено, както е предвидено в точка б) на първа алинея, производителите предварително информират компетентните органи за техните намерения преди датата, определена от държавите-членки съгласно член 12, параграф 1, буква б). Държавите-членки контролират събирането на реколтата на зелено съгласно член 12, параграф 1, буква г) от настоящия регламент.
2. Без да се засяга параграф 1, с оглед на улесняване на контрола, държавите-членки могат да предвидят задължение за производителите да уведомят компетентния орган на държавата-членка преди датата, определена от държавите-членки съгласно член 12, параграф 1, буква б), за избраните от тях възможности, споменати в точки а) до в) на първа алинея на параграф 1 от настоящия член.
Държавите-членки могат също така да ограничат избора на производителите до само една или две от възможностите, споменати в точки а) до в) на първа алинея на параграф 1.
3. В случай, че даден производител притежава лозя, чиито продукти могат да бъдат предлагани на пазара, компетентните органи са отговорни да обезпечат продуктите от незаконни насаждения да не бъдат прибавяни към продуктите от тези други лозя, които се предлагат на пазара.
Член 58
Информиране
1. Държавите-членки информират Комисията до 1 март всяка година за площите, за които е била заплатена санкция, както и за размера на действително наложената санкция с формуляра, предвиден в таблица 1 от приложение XIII. Те съобщават също така на Комисията за своето законодателство, свързано с тези санкции.
2. Освен ако не е посочено друго в съответните таблици на приложение XIII към настоящия регламент, съобщенията по член 85, параграф 4, член 86, параграф 5 и член 87, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се отнасят до предходната лозарска година.
Когато съобщенията по член 85, параграф 4 и член 86, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се извършват за първи път, до 1 март 2009 г. най-късно, информацията, съдържаща се в съответните таблици се отнася до следното:
а)
всички незаконни насаждения, засадени след 31 август 1998 г., разкрити след тази дата до края на 2007/2008 лозарска година, и които все още не са изкоренени до 31 юли 2008 г., ако подобна информация е налице;
б)
всички незаконни насаждения, засадени преди 1 септември 1998 г., заявлението за чието узаконяване съгласно член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 е било прието или отхвърлено от държавата-членка между 1 август 2007 г. и 31 юли 2008 г.
За целта на съобщението, посочено в точка а) на втора алинея, се използва таблица 2 от приложение XIII към настоящия регламент.
За целта на съобщението, посочено в точка б) на втора алинея, се използва таблица 4 от приложение XIII към настоящия регламент.
Комисията запазва правото да изисква информация за въпросните незаконни насаждения на базата на действителни преди време, но неизпълнени задължения за информиране, въз основа на член 2, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1227/2000.
По-нататъшните годишни съобщения се извършват с формулярите в таблици 3, 5, 6 и 7 на приложение XIII към настоящия регламент.
3. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в съобщенията, споменати в параграфи 1 и 2.
Член 59
Налагани намаления на държавите-членки
В случай, че държавите-членки не представят която и да е таблица до изтичането на съответния краен срок, с изключение на таблица 2, посочена в член 58 във формуляра, установен в приложение XIII към настоящия регламент, съдържащ информацията, определена в член 85, параграф 4, член 86, параграф 5 и член 87, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и попълнен съответно, определените за тях средства за мерки за подпомагане, посочени в член 7 от Регламент (ЕО) № 479/2008 могат да бъдат намалени, както е предвидено в член 89, буква а) от Регламент (ЕО) № 479/2008. Комисията може да реши, в зависимост от обхвата на неизпълнението, за всеки месец закъснение да бъде задържана сума от общо до 1 % от определените средства за мерки за подпомагане на дадената държава-членка, като се започне от началото на лозарската година, следваща тази, през която съобщението е следвало да бъде направено.
ГЛАВА II
Преходен режим на правата на засаждане
Член 60
Права на ново засаждане
1. Когато държавите-членки предоставят права на ново засаждане за площи, предназначени за ново засаждане, проведено съгласно мерки за комасация на земя или мерки за принудително отчуждаване в обществен интерес, приети съгласно националното законодателство, те гарантират тези права да не се предоставят за площ, по-голяма по отношение на чиста реколта от 105 % от площта с лозя, която е подлежала на мерки за комасация на земя или на мерки за принудително отчуждаване в обществен интерес.
2. Когато държавите-членки предоставят права на ново засаждане за площи, предназначени за експерименти, продуктите, произведени от грозде от такива площи, не могат да бъдат предлагани на пазара през експерименталния период.
3. Когато държавите-членки предоставят права на ново засаждане за площи, предназначени за лозов посадъчен материал, гроздето от тези лози или не се събира, или ако е събрано се унищожава през периода на производство на лозов посадъчен материал.
4. Правата на ново засаждане, предоставени съгласно параграфи 2 и 3, се прилагат единствено по време на експерименталния период или съответно на периода за производство на лозов посадъчен материал.
След края на периода, посочен в първа алинея:
а)
производителят използва права на презасаждане или права на засаждане, предоставени от резерв, с оглед да позволи съответната площ да произвежда вино, което може да бъде предлагано на пазара; или
б)
лозята, засадени на такива площи, се изкореняват; разходите по изкореняването се покриват от съответния производител; докато площта не бъде изкоренена, продуктите, произведени от грозде от тази площ, могат да бъдат пускани в обращение само за целите на дестилацията за сметка на производителя; тези продукти не могат да се използват за приготовлението на алкохол с действително алкохолно съдържание 80 об. % или по-малко.
5. Правата на ново засаждане, както и условията за ползването на такива права или площи, засадени съобразно с тях, предоставени преди 1 август 2000 г. по отношение на площите, предназначени за експерименти или за лозов посадъчен материал, продължават да важат съответно по време на експерименталния период или на периода за отглеждане на лозов посадъчен материал. Правилата по втора алинея на параграф 4 се прилагат за такива площи след края на експерименталния период или съответно на периода за отглеждане на лозов посадъчен материал.
6. В случая, предвиден в член 91, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 479/2008, за да се избегне налагането на прекомерни административни усложнения, държавата-членка може вместо да предостави права на ново засаждане да предвиди, че площите, от които виното или лозаро-винарските продукти са предназначени само за консумация от семейството на лозаря, да не подлежат на изискването за изкореняване от член 85, параграф 1 от посочения регламент. Държавите-членки могат да направят това, само при условие че:
а)
площта на лозаря не надхвърля максималния размер, установен от държавата-членка, който при всяко положение не може да бъде по-голям от 0,1 хектара; и
б)
лозарят не се занимава с производство на вино с търговска цел.
7. Забранява се търговията с вино или с лозаро-винарски продукти от площите, посочени в параграф 6. Държавите-членки прилагат подходяща система за мониторинг на спазването на тази забрана. В случай че се установи нарушение на забраната, в допълнение към санкциите, наложени от държавата-членка, се прилага параграф 4, втора алинея, точка б). Държавите-членки регистрират всеки случай, разглеждан по този параграф.
Член 61
Задължения на държавите-членки за регистриране и информираневъв връзка с права на ново засаждане
Държавите-членки регистрират всеки случай на предоставяне на права на ново засаждане съгласно член 60.
Държавите-членки предоставят следната информация на Комисията за всяка лозарска година:
а)
общите площи, за които са били предоставени права на ново засаждане по всеки от параграфите 1, 2 и 3 на член 60; и
б)
общата площ, за която са предоставени права на ново засаждане съгласно член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008; ако обаче една държава-членка се възползва от правото на дерогация, предвидено в член 60, параграф 6 от настоящия регламент, тя вместо това съобщава приблизителния размер на общата площ въз основа на резултатите от проведения мониторинг.
Съобщението се извършва с формуляра от таблица 8 на приложение XIII. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в него. Съобщението се изпраща на Комисията най-късно до 1 март всяка година за предишната лозарска година.
Член 62
Изкореняване без създаване на право на презасаждане
В случаите когато една площ се изкоренява съгласно член 24, параграф 4, член 85, параграф 1 или член 86, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 или член 60, параграф 4, втора алинея, буква б) от настоящия регламент, не се предоставят права на презасаждане. Освен това не се предоставят права на презасаждане в случаите на изкореняване на:
а)
всяка площ с лозя при изпълнението на мерки за комасация на земя или мерки за принудително отчуждаване в обществен интерес, когато са били предоставени права на ново засаждане по отношение на такива площи по член 60, параграф 1 от настоящия регламент;
б)
площи, предназначени за експерименти в областта на лозарството, по време на експерименталния период;
в)
площи, предназначени за лозов посадъчен материал, през периода на производство на лозов посадъчен материал;
г)
площи, предназначени само за консумация от семейството на лозаря; или
д)
площи, за които е предоставена премия за изкореняване, съгласно член 92, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 63
Предварителни права на презасаждане
1. Съгласно член 92, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки могат да предоставят права на презасаждане на производители, които са поели задължение за изкореняване на площи с лозя преди края на третата лозарска година, след засаждане на площта. Това може да бъде направено само когато производителят може да покаже, че не разполага с права на засаждане или разполага с недостатъчно такива права, които биха могли да бъдат използвани да позволят цялата съответна площ да бъде засадена с лози. Държавата-членка не предоставя на производителя повече права, отколкото са необходими, за да е възможно засаждането с лозя на цялата площ, като се вземат предвид правата, които производителят вече притежава. Производителят уточнява конкретната площ за изкореняване.
2. При поемане на задължението, посочено в параграф 1, производителят депозира гаранция. Задължението за изкореняване на съответната площ е „главно изискване“ по смисъла на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2220/85. Размерът на гаранцията се определя от съответната държава-членка на базата на обективни критерии. Гаранцията се определя в пропорционален размер, достатъчен да предотврати неизпълнение на задължението от страна на производителя.
3. Докато бъде завършено изкореняването, държавите-членки вземат мерки да осигурят в една лозарска година да няма едновременно търговско производство на вино от площта, която предстои да бъде изкоренена, и от новозасадената площ, като гарантират, че продуктите, произведени от грозде от една от тези площи, могат да бъдат пуснати в обращение само за целите на дестилацията, за сметка на производителя. Тези продукти не могат да се използват за приготовлението на алкохол с действително алкохолно съдържание 80 об. % или по-малко.
4. Ако изкореняването не бъде извършено в определения срок, въпросната площ, която не е била изкоренена, се разглежда като площ, засадена в нарушение на ограничението за засаждане в член 90, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
5. Държавите-членки извършват мониторинг на засаждането и изкореняването на съответните площи.
6. Държавите-членки водят регистър за всички случаи, разглеждани по параграфи от 1 до 5.
Член 64
Прехвърляния на права на презасаждане
1. При прилагането на член 92, параграф 5, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки могат да приложат равностоен коефициент на намаление при прехвърляния на права на презасаждане между стопанства.
2. Държавите-членки водят регистър за всички прехвърляния между стопанства на права на презасаждане.
Член 65
Резерв от права на засаждане
1. Държавите-членки вземат мерки да осигурят прехвърлянето на права чрез национален резерв и/или регионални резерви да не води до общо увеличаване на производствения потенциал на територията им. Ако е необходимо държавите членки прилагат коефициент за намаление.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за създаването на национален резерв и/или на регионални резерви за права на засаждане или, в зависимост от случая, за решението си да не използват повече системата на резерви.
3. Когато една държава-членка реши да не въвежда системата на резерви, тя представя пред Комисията доказателство, че на нейната територия съществува ефективна система за управление на правата на засаждане.
4. Държавите-членки водят регистър за всички случаи на предоставяне на права на засаждане от резерви, на всички случаи на прехвърляне на права на засаждане между резерви и на всички случаи на предоставяне на права на засаждане на резерви. Регистрират се също така всякакви плащания, извършени в замяна за предоставяне на права на резерв или за отпускане на права от резерв.
5. Държавите-членки предоставят следната информация на Комисията за всяка лозарска година с формуляра от таблица 9 от приложение XIII:
а)
правата на засаждане, предоставени на резервите;
б)
правата на засаждане, предоставени от резерва, със или без заплащане.
Член 66
Запазване на системата от права на засаждане
Държавите-членки, които желаят да запазят забраната за засаждане на тяхна територия или на части от тяхната територия, както е посочено в член 90, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 след 31 декември 2015 година, съгласно възможността, предвидена в член 90, параграф 6 от същия регламент, уведомяват Комисията за тяхното намерение до 1 март 2015 година.
ГЛАВА III
Схема за изкореняване
Член 67
Условия за участие
1. Премията за изкореняване може да се предостави само ако са налице доказателства, че съответната площ с лозя е надлежно поддържана. Без да се засяга контрола, предвиден в член 81, параграф 3 от настоящия регламент, декларацията за реколта, съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 1282/2001 на Комисията (19) се изисква за тази цел за най-малко за двете лозарски години, предхождащи влизането в сила на Регламент (ЕО) № 479/2008, и за трите лозарски години, предхождащи изкореняването.
2. Независимо от параграф 1, държавите-членки могат да предвидят производителите, които са освободени от задължението за представяне на декларация за реколта, съгласно член 2, параграф 2, буква в) или член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1282/2001, да могат да докажат своето производство на грозде на базата на декларация, установена в член 2, параграф 2, буква в) или на декларация за производството, установена в член 4, параграф 1 от същия регламент.
В случай, че нито декларацията за реколтата, нито декларацията, определена в член 2, параграф 2, буква в) или в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1282/2001 са налице поради извинителни причини, държавите-членки могат да предвидят алтернативни средства за установяване на надлежното поддържане на лозята. Държавите-членки са отговорни за цялостната проверка на надеждността на тези алтернативни средства.
3. Преди приемането на заявление за плащане, държавите-членки гарантират, че условията за участие в схемата по член 100, точки а), б), г), д) и е) от Регламент (ЕО) № 479/2008 са изпълнени.
Член 68
Причини за изключване
1. Районите с планински и стръмни склонове, които могат да бъдат обявени за несъответстващи на условията на схемата за изкореняване съгласно член 104, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 са следните:
а)
планински площи, които са разположени на над 500 m надморска височина, с изключение на високо разположените полета,
б)
площи с наклон от най-малко 25 %,
в)
площи с тераси.
2. Уведомяването съгласно член 104, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа указваща информация за размера на тези площи и се извършва с формуляра, установен в приложение XIV към настоящия регламент.
Член 69
Размер на премиите
1. Без да се засягат националните помощи, които могат да бъдат отпуснати съгласно член 106 на Регламент (ЕО) № 479/2008, размерите на премията, предвидена в член 101 от същия регламент се определят в приложение XV към настоящия регламент.
2. Добивът в исторически план, посочен в член 101, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се установява на базата на средния добив за стопанството, или ако е налице, средния добив на парцел или средния добив за определена категория вино, в рамките на даденото стопанство, за което е поискана премия за изкореняване. Средният добив се изчислява на базата на средния добив за пет години между 2003/2004 г. и 2007/2008 г., като се изключат годините с най-нисък и най-висок добив.
Чрез дерогация от първа алинея:
а)
държавите-членки, които се присъединиха към Общността през 2004 или 2007 година и не са имали система за декларации на реколта за целия период между 2003/2004 г. и 2007/2008 г., изчисляват добива в исторически план въз основа на средния добив в годините между 2005/2006 г. и 2007/2008 г.;
б)
производител, чието производство е неблагоприятно засегнато по време на референтния период за повече от една година от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, възникнали по време на същия този референтен период, може да поиска добивът в исторически план да се основава на базата на средните добиви за лозарските години през периода, посочен в първа алинея, или ако е приложимо, в точка а) от настоящата алинея, които не са били засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
3. Средният добив се определя на базата на декларациите за реколтите.
Независимо от първа алинея, държавите-членки могат да предвидят производителите, които са освободени от задължението за представяне на декларация за реколта, съгласно член 2, параграф 2, буква в) или член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1282/2001, да могат да докажат тяхното производство на грозде на базата на декларация, установена в член 2, параграф 2, буква в) или на декларация за производството, посочена в член 4, параграф 1 от същия регламент.
Държавите-членки могат да предвидят за членове на кооперации или на други групи, в които те членуват или с които те са асоциирани, и които нямат декларацията, определена в член 2, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 1282/2001, средният добив на кооператива или на групата да могат да бъдат отчетени при условие, че кооперативът или групата удостовери, че даденият производител в действителност им е доставил грозде през въпросните години. В този случай, ако е налице, се взема предвид средния добив за определена категория вино за даден кооператив или група, за които е поискана премия за изкореняване.
Държавите-членки могат да предвидят в случай, че нито декларацията за реколтата, нито декларацията, определена в член 2, параграф 2, буква в) или в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1282/2001 са налице поради извинителни причини, които трябва да бъдат потвърдени от държавите-членки, добивът в исторически план е, освен споменатият във втора и трета алинея, средният добив във въпросния регион.
Държавите-членки са отговорни за цялостната проверка на надеждността на декларациите и на алтернативните източници, използвани за установяването на добива в исторически план, представен в съответствие с настоящия член.
4. Премията се изплаща за засадената площ, определена в съответствие с член 75.
Член 70
Процедура за подаване на заявленията
1. Държавите-членки установяват процедурата за подаване на заявления, която по-конкретно предвижда:
а)
информацията, която се изисква да придружава заявлението;
б)
последващо съобщаване на приложимата премия за съответния производител;
в)
датата, преди която трябва да бъде извършено изкореняването.
2. Държавите-членки проверяват дали заявленията са добре обосновани. За тази цел те могат да предвидят въпросният производител да направи писмена декларация при подаването на заявлението. В случай на оттегляне на заявлението без надлежно обоснована причина те могат да предвидят съответният производител да поеме разходите, извършени за обработката на неговото заявление.
Член 71
Процедура при прилагане на единен процент за приемане
1. Когато прилагат процента за приемане, посочен в член 102, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки спазват всяка година следната процедура:
а)
доколкото наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка позволяват, се приемат всички заявления на производител за изкореняване на всичките лозови насаждения, без да се прилага намаление към заявленията; ако наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка не са достатъчни за приемането на всички такива заявления, държавите-членки разпределят наличния бюджет на базата на обективни и недискриминационни критерии, установени в техните национални разпоредби;
б)
след приспадането от наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка, на сумите, споменати в точка а) от настоящия параграф, доколкото останалите налични бюджетни ресурси позволяват се приемат всички заявления на заявителите, от не по-малко от 55 години или по-възрастни, когато държавите-членки са предвидили това съгласно член 102, параграф 5, буква б), точка ii) от Регламент (ЕО) № 479/2008, без прилагане на намаление към тези заявления; ако наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка не са достатъчни за приемането на всички такива заявления, държавите-членки разпределят наличния бюджет на базата на обективни и недискриминационни критерии, установени в техните национални разпоредби;
в)
след приспадането от наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка на сумите от точки а) и б), държавите-членки разпределят остатъка от наличния бюджет на базата на обективни и недискриминационни критерии, установени в техните национални разпоредби.
2. Обективните и недискриминационни критерии, посочени в член 102, параграф 5, буква б) от Регламент (ЕО) № 479/2008 се определят от държавите-членки така, че да не позволят прилагане на намаление към заявленията, които могат да бъдат приети. Държавите-членки съобщават на Комисията критериите, посочени в параграф 1 до 15 октомври всяка година, в таблица 10 от приложение XIII към настоящия регламент.
Член 72
Изплащане на премията
Изплащането на премията за изкореняване се извършва след потвърждение, че изкореняването е било извършено и най-късно до 15 октомври в годината, в която заявлението е било прието от държавата-членка, съгласно член 102, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 73
Информиране
1. Съобщенията, посочени в член 102, параграфи 2, 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се извършват във формат, даден в таблици 10 до 12 от приложение ХIII към настоящия регламент. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в тези таблици.
2. Когато държавите-членки предоставят национална помощ за изкореняване, те включват тази информация в таблиците, посочени в параграф 1.
3. Когато държава-членка реши съгласно член 104, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, да отхвърли последващи заявления, тя съобщава своето решение на Комисията.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията за предприетите мерки за изпълнение на разпоредбите, предвидени в член 104, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008. Съобщението се извършва във формат, даден в таблица 12 на приложение XIII към настоящия регламент.
5. Държавите-членки предават на Комисията не по-късно от 1 декември всяка година годишен отчет за резултатите от извършения контрол на схемата за изкореняване през предшестващата финансова година. Съобщението се извършва във формат, даден в таблица 13 на приложение XIII.
ГЛАВА IV
Опис и измерване на засадената площ
Член 74
Опис
Информацията, предоставена с описа, съгласно член 109 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се отнася към 31 юли от предходната лозарска година.
Той съдържа информацията, посочена в таблици 14 до 16 от приложение XIII към настоящия регламент. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в тези таблици.
Член 75
Засадени площи
1. За целите на преструктурирането и конверсията на лозята, на мерките за събиране на реколтата на зелено и изкореняването, посочени в членове 11, 12 и 98 от Регламент (ЕО) № 479/2008, площ засадена с лозя се определя от външния периметър на лозовите насаждения с прибавяне на буфер, чиято широчина отговаря на половината от разстоянието между редовете. Засадената площ се определя в съответствие с член 30, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията (20).
2. В случай, че добивът в исторически план, посочен в член 101, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 е определен на базата на площ, която не съответства на определението, дадено в параграф 1 от настоящия член, държавите-членки могат да прибегнат до преизчисляване на добива, посредством разделяне на продукцията от дадено стопанство или парцел или категория вино на площта, засадена с лозя, която произвежда определено количество вино, според определението в параграф 1.
ДЯЛ V
КОНТРОЛ В ЛОЗАРО-ВИНАРСКИЯ СЕКТОР
ГЛАВА I
Принципи на контрола
Член 76
Проверки
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент или друго общностно законодателство, държавите-членки въвеждат проверки и мерки, доколкото са необходими, за да гарантират правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящия регламент. Те са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
По-специално, държавите-членки гарантират, че:
а)
всички критерии за допустимост, установени от Общността, националното законодателство или националната рамка, могат да бъдат проверени;
б)
компетентните органи, отговорни за извършването на проверките, разполагат с достатъчен на брой персонал с подходяща квалификация и опит, за да извършат ефективно проверките;
в)
се предвижда разпоредба за проверките, за да се избегне нередовно дублирано финансиране на мерки в рамките на настоящия регламент и други общностни или национални схеми;
г)
проверките и мерките съответстват на характера на съответната мярка за подпомагане. Държавите-членки определят методи и средства за проверка и уточняват обекта на проверките;
д)
проверките се извършват системно или чрез случайни извадки. В случай на проверки чрез случайна извадка, държавите-членки гарантират, че с оглед на техния брой, характер и честота проверките са представителни за цялата им територия и отговарят, когато е приложимо, на обема на лозаро-винарските продукти, предлагани на пазара или държани с цел предлагане на пазара;
е)
операциите, допуснати до общностно финансиране са действителни и са съобразени със законодателството на Общността.
Член 77
Общи принципи
1. Проверката се извършва чрез административни проверки и където е подходящо чрез проверки на място.
2. Административните проверки следва да бъдат систематични и да включват кръстосани проверки с, inter alia, данни от интегрираната система за администриране и контрол, предвидена в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
3. Освен в случаите на предвидени систематични проверки на място в Регламент (ЕО) № 479/2008 или в настоящия регламент, компетентните органи извършват проверки на място посредством извадка на подходящ процент от бенефициери/производители на базата на анализ на риска съгласно член 79 от настоящия регламент.
4. Относно мерките, предвидени в членове 16, 17, 18 и 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008, размерът на извадката е най-малко 5 % от заявленията за подпомагане. Извадката освен това трябва да представлява най-малко 5 % от сумите, които се покриват от помощта.
5. По отношение на мерките, предвидени в член 15 от Регламент (ЕО) № 479/2008, членове 26, 27 и 28 от Регламент (ЕО) № 1975/2006 (21) се прилагат mutatis mutandis.
6. За предвидените в настоящия член проверки на място се прилага член 26, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
7. Във всички подходящи случаи държавите-членки използват интегрираната система за администриране и контрол (IACS).
Член 78
Проверки на място
1. Проверките на място не се обявяват предварително. Въпреки това, при условие че проверката няма да бъде лишена от смисъл, може да се отправи предварително предупреждение, строго ограничено до необходим минимум. Такова уведомление не може да превишава 48 часа, освен в надлежно обосновани случаи или при мерки, за които са предвидени систематични проверки на място.
2. Където е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват във връзка с всички други проверки, предвидени в законодателството на Общността.
3. Заявлението за помощ или съответните заявления се отхвърлят, ако бенефициерите или техните представители попречат на извършването на проверка на място.
Член 79
Избор на контролна извадка
1. Контролните извадки за проверки на място съгласно настоящия регламент се подбират от компетентния орган въз основа на анализ на риска и - където проверките специално се отнасят до общностно финансиране - на представителност на представените молби за помощ. Ефективността на анализа на риска се оценява и актуализира годишно:
а)
чрез определяне на релевантността на всеки рисков фактор;
б)
чрез сравняване на резултатите от съобразените с риска и произволно избрани извадки, посочени във втора алинея;
в)
чрез съобразяване с конкретната ситуация в държавата-членка.
За да се осигури елемент на представителност, държавите-членки извършват подбора на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери/производители, които да бъдат подложени на проверки на място.
2. Компетентният орган съхранява архив с причините за подбора на конкретните бенефициери/производители за проверки на място. Инспекторът, който извършва проверката на място, трябва да е информиран за тези причини преди започване на проверката.
Член 80
Контролен доклад
1. Всяка проверка на място е предмет на контролен доклад, който прави възможен прегледа на различните аспекти на проведената проверка.
Доколкото проверките засягат общностно финансиране, докладът посочва по-специално:
а)
проверяваните заявления и схеми за помощ;
б)
присъстващите лица;
в)
където е приложимо, проверените земеделски площи, измерените земеделски площи, резултатите от измерванията за измерен парцел и използваните методи за измерване;
г)
проверката дали дадена площ е била надлежно поддържана в случай на схема за изкореняване;
д)
количествата, обхванати от проверката и техните резултати;
е)
дали бенефициерът/производителят е бил предварително уведомен за посещението, и ако да, колко време предварително;
ж)
други допълнително извършени мерки за контрол.
2. При откриване на несъответствия между информацията в заявлението и конкретната ситуация, установена по време на извършването на проверката на място или чрез дистанционната форма на отчитане, производителят получава копие на контролния доклад и разполага с възможността да го подпише, преди компетентният орган да формулира своите заключения за установеното, по отношение на произтичащите от това намаления или изключвания.
Член 81
Контрол свързан с производствения потенциал
1. За целите на контрола за спазване на разпоредбите относно производствения потенциал, установени в дял V на Регламент (ЕО) № 479/2008, включително и на спазването на забраната за ново засаждане, установена в член 90, параграф 1 от същия регламент, държавите-членки използват лозарския регистър.
2. При предоставянето на права за презасаждане, както е предвидено в член 92 от Регламент (ЕО) № 479/2008, площите се проверяват систематично преди и след извършването на изкореняването. Проверените парцели са тези, за които трябва да се предостави право на презасаждане.
Контролът преди изкореняването включва потвърждение на съществуването на въпросните лозя.
Този контрол се осъществява посредством класическа проверка на място. Ако държавата-членка разполага обаче с надежден актуален компютъризиран лозарски регистър, контролът може да бъде извършен административно и задължението за контрол на място преди изкореняването може да бъде ограничено до 5 % от заявленията (на годишна основа), с оглед да бъде потвърдена надеждността на административната контролна система. Ако проверките на място установят значителни нередности или отклонения в даден регион или в част от регион, компетентният орган съответно увеличава броя на проверките на място през въпросната година, както и през следващата година.
3. Площите, за които се получава премия за изкореняване, се проверяват систематично преди и след извършването на изкореняването. Контролираните парцели са тези, за които е подадено заявление за помощ.
Проверката преди изкореняването включва потвърждение на съществуването на въпросните лозя, на определената съгласно член 75 засадена площ, както и дали дадената площ е надлежно поддържана.
Този контрол се осъществява посредством класическа проверка на място. Ако държавата-членка разполага обаче с графичен инструмент в компютъризирания лозарски регистър, който да позволява измерване на парцела в съответствие с член 75, както и с надеждна актуална информация за надлежно поддържания парцел, контролът може да бъде извършен административно и задължението за контрол на място преди изкореняването може да бъде ограничено до 5 % от заявленията, с оглед да бъде потвърдена надеждността на административната контролна система. Ако проверките на място установят значителни нередности или отклонения в даден регион или в част от регион, компетентният орган съответно увеличава броя на проверките на място през въпросната година.
4. Потвърждението, че изкореняването е било действително извършено, се извършва посредством класическа проверка на място или чрез дистанционна форма на отчитане в случай на изкореняване на всички лозови насаждения в парцела или ако разделителната способност на дистанционното отчитане е равна на или по-добра от 1 m2.
5. В случай на площи, за които се получава премия за изкореняване, без да се засяга параграф 3, трета алинея и параграф 4, се провеждат най-малко две проверки, споменати в първа алинея на параграф 3, посредством класическата проверка на място.
Член 82
Контролни органи
1. Когато държава-членка определя няколко компетентни органа да проверяват спазването на правилата, отнасящи се до лозаро-винарския сектор, тя координира работата на тези органи.
2. Всяка държава-членка определя един орган за връзка, който отговаря за контактите с органите за връзка на другите държави-членки и с Комисията. По-специално, този орган за връзка получава и изпраща молби за сътрудничество с оглед прилагането на този дял и представлява държавата-членка пред другите държави-членки или Комисията.
Член 83
Правомощия на служителите, извършващи контрол
Всяка държава-членка взема необходимите мерки, за да улесни работата на служителите на своите компетентни органи. Тя гарантира по-специално, че такива служители, при необходимост, съвместно със служители от други ведомства, които тя упълномощава за целта:
а)
имат достъп до лозята, съоръженията за производство на вино и съхранение, съоръженията за преработка на лозаро-винарски продукти и превозните средства за превозване на тези продукти;
б)
имат достъп до търговските помещения (или складове) и превозните средства на всеки, който има намерение да продава, предлага на пазара и транспортира лозаро-винарски продукти или продукти, които могат да бъдат използвани в лозаро-винарския сектор;
в)
могат да изготвят списък на лозаро-винарските продукти и на веществата или продуктите, които биха могли да се използват за изготвянето на такива продукти;
г)
могат да вземат проби от лозаро-винарски продукти, вещества или продукти, които биха могли да бъдат използвани за приготвянето на такива продукти и продукти, държани с цел продажба, предлагане на пазара или транспортиране;
д)
могат да преглеждат счетоводните данни и други документи при проверките и да правят копия или извлечения от тях;
е)
могат да вземат съответни защитни мерки по отношение на подготовката, държането, транспортирането, описанието, представянето и предлагането на пазара на лозаро-винарски продукт или продукт, който е предназначен за използване при подготовката на такъв продукт, ако има основание да се счита, че е имало сериозно нарушаване на разпоредбите на Общността, особено в случай на измамни манипулации или рискове за здравето.
ГЛАВА II
Помощ между контролните органи
Член 84
Помощ при поискване
1. Когато компетентен орган на държава-членка предприема контролни дейности на своята територия, той може да поиска информация от компетентен орган на друга държава-членка, която може да бъде засегната пряко или косвено. Когато е отправено подобно искане, помощта се предоставя своевременно.
Комисията се уведомява когато продуктът, предмет на контролните дейности, посочени в първата алинея, произхожда от трета страна и ако продажбата на този продукт може да бъде от специален интерес за други държави-членки.
Органът-адресат на молбата предоставя всякаква информация, която дава възможност на органа, отправил молбата, да изпълни своите задължения.
2. Когато е отправена мотивирана молба от съответния орган, органът-адресат на молбата, извършва специално наблюдение или проверки с оглед постигане на поставените цели или предприема необходимите стъпки, за да осигури осъществяването на подобно наблюдение или проверки.
3. Органът-адресат на молбата действа така, както би действал за своя сметка.
4. Със съгласието на органа-адресат на молбата, органът, отправил молбата, може да определи служители:
а)
за да получат в помещенията на административните органи, които са част от администрацията на държавата-членка, към която принадлежи органът-адресат на молбата, информация, отнасяща се до прилагането на правилата в лозаро-винарския сектор или до контролни дейности, включително копия на транспортни и други документи или извлечения от регистри,
б)
или за да присъстват по време на провеждането на дейностите, изискани съгласно параграф 2, след като е информирал органа-адресат на молбата в разумен срок преди началото на тези дейности.
Копията, посочени в буква а) на първа алинея, могат да бъдат направени само със съгласието на органа-адресат на молбата.
5. Служителите на органа-адресат на молбата осигуряват провеждането на контролните дейности през цялото време.
6. Служителите на органа, отправил молбата:
а)
издават писмена заповед, в която се посочва тяхната самоличност и служебно положение;
б)
разполагат, без да се засягат ограниченията, които държавата-членка на органа-адресат на молбата е наложила на своите собствени служители при извършването на съответните проверки:
i)
с правата на достъп, предвидени в букви а) и б) на член 83;
ii)
с правото да бъдат информирани за резултатите от проверките, извършени от служителите на органа-адресат на молбата, в съответствие с букви в) и д) на член 83,
в)
по време на проверките се държат по начин, съвместим с правилата и професионалните практики, които служителите от държавата-членка трябва да следват, както и са обвързани от задължението за професионална тайна.
7. Молбите, посочени в този член, се изпращат до органа-адресат на молбата в съответната държавата-членка чрез органа за връзка на тази държава-членка. Същата процедура се прилага по отношение на:
а)
отговори на такива молби;
б)
съобщения относно прилагането на параграфи 2 и 4.
Независимо от първа алинея и с цел по-бързо и по-ефективно сътрудничество между тях, държавите-членки могат да разрешат на компетентен орган да:
а)
отправя своите молби или съобщения директно до компетентния орган на друга държава-членка;
б)
отговаря директно на молби или съобщения, получени от компетентния орган на другата държава-членка.
Член 85
Помощ, за която не е отправена молба
Компетентен орган на държава-членка, чрез посредничеството на съответния му орган за връзка, уведомява незабавно органа за връзка на съответната държава-членка ако има основания за съмнение или узнае, че:
а)
продукт, посочен в член 1, параграф 1 на Регламент (ЕО) № 479/2008, не съответства на правилата на лозаро-винарския сектор или е бил предмет на измамно действие за получаване на такъв продукт или на търговия със същия; и
б)
това неспазване на правилата е от специален интерес за една или повече други държави-членки и е от характер да доведе до административни мерки или съдебни процедури.
Член 86
Общи разпоредби
1. Информацията, посочена в член 84, параграф 1 и член 85 се придружава и допълва възможно най-скоро, от съответните документи и други доказателства, както и справка за всички административни мерки или съдебни процедури, и се отнася по-специално до:
а)
състава и органолептичните характеристики на съответния продукт,
б)
описанието и представянето на продукта,
в)
спазването или неспазването на правилата, определени за производството и търговията с продукта.
2. Органите за връзка, до които се отнася случай, за който е предприета процедура за оказване на помощ, се информират взаимно и незабавно относно:
а)
напредъка на разследването,
б)
всяко административно или съдебно действие, предприето в резултат на тези дейности.
3. Направените пътни разходи при прилагането на член 84, параграфи 2 и 4 се поемат от:
а)
държавата-членка, която е назначила служител за мерките, посочени в тези параграфи, или
б)
бюджета на Общността по искане на органа за връзка на тази държава-членка, ако Комисията официално е признала предварително интереса на Общността от въпросната контролна дейност.
ГЛАВА III
Аналитична база данни
Член 87
Цел на базата данни
1. Аналитичната база данни за продукти от лозаро-винарския сектор се управлява от Съвместния изследователски център (СИЦ).
2. Базата данни съдържа данни, получени от изотопен анализ на компонентите етанол и вода в лозаро-винарските продукти, съгласно референтните методи за анализ, посочени в член 31 на Регламент (ЕО) № 479/2008.
3. Базата данни трябва да спомага за хармонизирането на интерпретацията на резултатите, получени от официалните лаборатории на държавите-членки, при прилагане на референтните методи за анализ, посочени в член 31 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 88
Проби
1. За създаването на аналитичната база данни държавите-членки осигуряват вземането на проби от прясно грозде за анализ, както и за тяхната обработка и преработка във вино в съответствие с инструкциите в приложение XVI.
2. Пробите от прясно грозде се вземат от лозя, които се намират в лозарска област с ясно определен тип почва, местоположение, система за обучение по лозарството, сорт, възраст и културни практики.
3. Броят на пробите, които се вземат всяка година за базата данни е определен в приложение XVII. При подбора на пробите трябва да се вземе предвид географското положение на лозята в държавите-членки, изброени в приложение XVII. Всяка година поне 25 % от пробите се вземат от същите парцели, както предходната година.
4. Пробите се анализират с методите, посочени в член 31 на Регламент (ЕО) № 479/2008 от лаборатории, определени от държавите-членки. Определените лаборатории трябва да отговарят на общите критерии за работа на изследователските лаборатории, посочени в ISO/IEC 17025, и по-специално трябва да вземат участие в система от тестове за професионална квалификация, свързани с методи за изотопен анализ. Доказателството за съответствие с тези критерии се изпраща в писмена форма до СИЦ с цел качествен контрол и потвърждаване на предоставената информация.
5. Докладът за извършен анализ се изготвя в съответствие с приложение XIX. За всяка проба се изготвя фиш с описание в съответствие с въпросника от приложение XVIII.
6. Копие от доклада с резултатите и интерпретацията на анализите, заедно с копие на фиша с описанието се изпращат на СИЦ.
7. Държавите-членки и СИЦ гарантират:
а)
съхраняването на данните в аналитичната база данни,
б)
запазването на всяка една проба в продължение на най-малко три години от датата на вземането ѝ,
в)
че базата данни се използва само за наблюдение на прилагането на законодателството на Общността и на националното законодателство в областта на винаро-лозарството или за статистически или научни цели,
г)
прилагането на мерки за защита на данните, особено срещу кражба и вмешателство,
е)
че досиетата се предоставят, без ненужно закъснение или разходи, на тези, за които се отнасят, така че всяка една неточност да може да бъде коригирана.
Член 89
Изотопни анализи
За период, приключващ на 31 юли 2010 г., в очакване на изграждането на подходящо аналитично оборудване, произвеждащите вино държави-членки, които се присъединиха към Общността през 2004 или 2007 г., които нямат необходимото оборудване за извършване на изотопни анализи, изпращат своите проби от вино на СИЦ за анализ.
В този случай те могат да определят компетентен орган, който е упълномощен да има достъп до информацията, отнасяща се до пробите, взети на тяхна територия.
Член 90
Съобщаване на резултатите
1. Информацията, която се съдържа в базата данни, се предоставя при поискване на лабораториите, определени от държавите-членки за тази цел.
2. СИЦ съставя и актуализира на годишна основа списъка на лабораториите на държавите-членки, определени за изготвянето на проби и за измерванията за аналитичната база данни.
3. В надлежно обосновани случаи, информацията, посочена в параграф 1, когато е представителна, може да се предоставя при поискване на други официални органи в държавите-членки.
4. Съобщаването на информация се отнася само до съответните аналитични данни, необходими за интерпретирането на анализ, извършен на проба със съпоставими характеристики и произход. Всяко съобщаване на информация се придружава от напомнящо писмо за минималните изисквания за използване на базата данни.
Член 91
Съблюдаване на процедурите
Държавите-членки гарантират, че резултатите от изотопните анализи, съдържащи се в техните собствени бази данни, са получени чрез анализиране на проби, които са взети и обработени в съответствие с тази глава.
ГЛАВА IV
Вземане на проби за контролни цели
Член 92
Молба за вземане на проби
1. В контекста на прилагането на глава II, служителите на компетентен орган на държава-членка могат да отправят молба до компетентен орган на друга държава-членка да вземе проби съгласно съответните разпоредби на тази държава-членка.
2. Органът, отправящ молбата, съхранява събраните проби и определя наред с другото лабораторията, където те следва да бъдат анализирани.
3. Пробите се вземат и обработват в съответствие с инструкциите в приложение XX.
Член 93
Разходи, свързани с вземането, изпращането и анализа на проби
1. Разходите, направени във връзка с вземането, обработването и изпращането на проба и провеждането на аналитични и органолептични изследвания, се поемат от компетентния орган на държавата-членка, която е отправила молбата за вземането на пробата. Подобни разходи се изчисляват съгласно приложимите тарифи в държавата-членка, на чиято територия се извършват операциите.
2. Разходите, направени за изпращането на пробите, посочени в член 89, се поемат от Общността.
ГЛАВА V
Общи разпоредби
Член 94
Доказателствена сила
Констатациите на служителите на компетентен орган от държава-членка в рамките на прилагането на тази глава, могат да бъдат поискани от компетентните органи на други държави-членки или от Комисията. В такива случаи те нямат по-малка стойност, поради факта, че не произхождат от съответната държава-членка.
Член 95
Лица, подлежащи на контрол
1. Физически или юридически лица и групи от такива лица, чиито професионални дейности могат да бъдат обект на проверките, посочени в настоящия регламент, не трябва да възпрепятстват извършването на тези проверки и са длъжни да ги улесняват по всяко време.
2. Лицата, отглеждащи лозя, от които се вземат проби от служителите на компетентен орган:
а)
не трябва да възпрепятстват по никакъв начин осъществяването на вземането на пробите, и
б)
предоставят на тези служители цялата необходима информация съгласно настоящия регламент.
ДЯЛ VI
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 96
Плащане на бенефициерите
Плащанията по дял II, с изключение на член 9, и по дял V на Регламент (ЕО) № 479/2008, се изплащат изцяло на бенефициерите.
Чрез дерогация от първия параграф държавите-членки може да решат да изплащат помощта, посочена в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, чрез застрахователни дружества като посредници, при условие че:
а)
условията, посочени в член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 са спазени;
б)
сумата на помощта е преведена в пълен размер на производителя;
в)
застрахователното дружество изплаща помощта на производителя или авансово, или с банков или пощенски превод в рамките на петнадесет дни след получаване на плащането от държавата-членка.
Използването на такива посредници за плащания се извършва така, че да не нарушава условията на конкуренцията на застрахователния пазар.
Плащанията, освен авансовите плащания, обезпечени с гаранция, са обект на предварителни проверки, както е предвидено в настоящия регламент.
Член 97
Възстановяване на недължими плащания
Недължими плащания се възстановяват заедно с лихва от съответните бенефициери. Правилата, определени в член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004, се прилагат mutatis mutandis.
Налагането на административни санкции и възстановяването на неправомерно изплатени суми не засягат съобщаването на нередности на Комисията съгласно Регламент № 1848/2006 на Комисията (22).
Член 98
Национални санкции
Без да се засягат санкциите, определени в Регламент (ЕО) № 479/2008 или в настоящия регламент, държавите-членки предвиждат прилагането на санкции на национално равнище във връзка с допуснатите нередности по отношение на изискванията, определени в Регламент (ЕО) № 479/2008 и в настоящия регламент, които са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че да предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
Член 99
Изкуствено създадени ситуации
Без да се засягат специфичните мерки, определени в Регламент (ЕО) № 479/2008 или в настоящия регламент, не се извършват никакви плащания в полза на бенефициерите, за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги, в противоречие с целите на въпросната мярка.
Член 100
Информиране
1. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, съобщенията, които трябва да се извършват според настоящия регламент са във формат, определен в приложенията, в таблична форма, създадена от компютърна програма за електронни таблици. Те се изпращат на Комисията също и в електронна форма. Когато държава-членка събира данни на регионална основа, тя изпраща на Комисията също таблица, която обобщава данните от регионите.
Обмен на информация, извършен чрез различни от посочените средства и посочената форма, може да се счита за неизвършен, без да се засяга параграф 4.
2. Когато по отношение на определена таблица държава-членка би трябвало да съобщава само нулеви стойности, тя може да избере да не попълва таблицата, а просто да съобщи на Комисията, че дадената таблица не е относима към нея. Това опростено информиране се осъществява в рамките на същия краен срок, както определения краен срок за съответната таблица.
3. Без да се засягат специфичните разпоредби в настоящия регламент, държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че са в състояние да спазят крайните срокове за съобщенията, посочени в настоящия регламент.
4. Ако държава-членка не подаде информация, както се изисква съгласно Регламент (ЕО) № 479/2008 или настоящия регламент, или ако съобщението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които Комисията разполага, Комисията може да прекрати част или всички месечни плащания, посочени в член 14 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 по отношение на лозаро-винарския сектор, докато информацията не бъде правилно подадена.
5. Държавите-членки съхраняват информацията, регистрирана съгласно настоящия регламент, в продължение на поне 10 лозарски години след лозарската година, през която информацията е била регистрирана.
6. Съобщенията, които се изискват в настоящия регламент не засягат задълженията на държавите-членки, установени в Регламент (ЕИО) № 357/79 на Съвета относно статистическите изследвания на площите с лозя (23).
Член 101
Очевидни грешки
Всяка информация, искане или молба, отправена към държава-членка съгласно Регламент (ЕО) № 479/2008 или настоящия регламент, включително заявление за помощ, може да бъде коригирана по всяко време след подаването ѝ в случаи на очевидни грешки, признати от компетентния орган.
Член 102
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
Когато съгласно Регламент (ЕО) № 479/2008 или настоящия регламент трябва да бъде наложена санкция, санкцията не се налага в случай на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 103
Отмяна и позовавания
1. Регламенти (ЕО) № 1227/2000, (ЕО) № 1623/2000, (ЕО) № 2729/2000 и (ЕО) № 883/2001 се отменят.
Въпреки това
а)
съответните правила, установени в Регламенти (ЕО) № 1227/2000 и (ЕО) № 1623/2000 продължават да се прилагат, доколкото мерките, допустими по Регламент (ЕО) № 1493/1999 са започнали да се прилагат или са били предприети преди 1 август 2008 г.;
б)
Таблица 10 от приложението към Регламент (ЕО) № 1227/2000 продължава да се прилага, освен ако не е предвидено друго в регламента за прилагане относно етикетирането и представянето на вино, който трябва да бъде приет въз основа на член 63 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
в)
Приложение I към Регламент (ЕО) № 1623/2000 остава в сила до 31 юли 2012 година.
2. Позоваванията на отменените регламенти, в съответствие с параграф 1, се смятат за позовавания на настоящия регламент и следва да се четат съгласно таблицата на съответствие в приложение XXII.
Член 104
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 август 2008 година.
Член 2 и глава III от дял IV обаче се прилагат от 30 юни 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 юни 2008 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 555/2008 DELLA COMMISSIONE
del 27 giugno 2008
recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 479/2008 del Consiglio relativo all’organizzazione comune del mercato vitivinicolo, in ordine ai programmi di sostegno, agli scambi con i paesi terzi, al potenziale produttivo e ai controlli nel settore vitivinicolo
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 479/2008 del Consiglio, del 29 aprile 2008, relativo all’organizzazione comune del mercato vitivinicolo, che modifica i regolamenti (CE) n. 1493/1999, (CE) n. 1782/2003, (CE) n. 1290/2005 e (CE) n. 3/2008 e abroga i regolamenti (CEE) n. 2392/86 e (CE) n. 1493/1999 (1), in particolare gli articoli 22, 84, 89, 97, 107, 117 e 121, lettere b) e c),
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 479/2008 ha modificato il regime precedentemente in vigore nel settore vitivinicolo, istituito dal regolamento (CE) n. 1493/1999 del Consiglio, del 17 maggio 1999, relativo all’organizzazione comune del mercato vitivinicolo (2), ed ha abrogato tale regolamento a partire dal 1o agosto 2008.
(2)
Le modalità di applicazione in vigore del settore vitivinicolo sono contenute in svariati regolamenti che sono stati più volte modificati. Per tener conto delle modifiche del regime vitivinicolo introdotte dal regolamento (CE) n. 479/2008 e dell’esperienza maturata è necessario modificare le modalità di applicazione in ordine ai meccanismi di mercato, agli scambi con i paesi terzi, al potenziale produttivo e ai controlli nel settore vitivinicolo. Occorre pertanto adottare modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 479/2008.
(3)
Appare pertanto necessario abrogare e sostituire con un nuovo regolamento i seguenti regolamenti della Commissione:
-
(CE) n. 1227/2000, del 31 maggio 2000, che stabilisce modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1493/1999 del Consiglio relativo all’organizzazione comune del mercato vitivinicolo, in particolare in ordine al potenziale produttivo (3),
-
(CE) n. 1623/2000, del 25 luglio 2000, recante modalità d’applicazione del regolamento (CE) n. 1493/1999 del Consiglio, relativo all’organizzazione comune del mercato vitivinicolo, per quanto riguarda i meccanismi di mercato (4),
-
(CE) n. 2729/2000, del 14 dicembre 2000, recante modalità d’applicazione per i controlli nel settore vitivinicolo (5),
-
(CE) n. 883/2001, del 24 aprile 2001, recante modalità d’applicazione del regolamento (CE) n. 1493/1999 del Consiglio per quanto riguarda gli scambi di prodotti del settore vitivinicolo con i paesi terzi (6).
(4)
Il titolo II del regolamento (CE) n. 479/2008 contiene disposizioni relative a un nuovo programma di sostegno, da decidersi a livello degli Stati membri, allo scopo di finanziare misure di sostegno specifiche nel settore del vino. Appare opportuno completare tale disciplina mediante l’adozione di modalità di applicazione.
(5)
Occorre istituire una procedura per la prima presentazione del programma di sostegno. È altresì opportuno prevedere una procedura di modifica annuale dei programmi di sostegno per l’anno successivo, in modo da poterli adattare se si verifichino condizioni nuove non prevedibili al momento della loro presentazione iniziale. Occorre subordinare le modifiche eventuali a determinati limiti e condizioni per garantire che i programmi di sostegno approvati continuino a perseguire i loro obiettivi generali.
(6)
In virtù dell’articolo 5, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 gli Stati membri possono scegliere di definire i programmi di sostegno al livello territoriale che ritengono più adeguato. Poiché sono responsabili dell’approvazione dei programmi di sostegno, in questo caso spetta agli Stati membri stabilire le norme relative alla presentazione e all’approvazione dei programmi nonché il loro contenuto minimo.
(7)
Il regolamento (CE) n. 479/2008 prevede all’articolo 10 una nuova misura di sostegno per la promozione sui mercati dei paesi terzi. Occorre stabilire le modalità di applicazione di questa nuova misura.
(8)
Per evitare ogni rischio di distorsione della concorrenza, è necessario stabilire le disposizioni che disciplinano le modalità di indicazione dell’origine specifica dei prodotti oggetto di campagne di informazione e di promozione.
(9)
Per la certezza del diritto è necessario che i messaggi diffusi nell’ambito delle campagne promozionali rispettino la normativa dei paesi terzi destinatari.
(10)
Occorre stabilire i criteri per la selezione delle domande e la loro valutazione da parte degli Stati membri, per garantire il rispetto delle norme comunitarie e l’efficacia delle misure di sostegno da realizzare.
(11)
Per l’efficacia delle misure comunitarie è necessario che gli Stati membri garantiscano la coerenza e la complementarità della campagna di promozione approvata con i programmi di promozione attuati a livello nazionale e regionale. Gli Stati membri possono elaborare campagne promozionali collettive per creare sinergie: in tal caso è opportuno prevedere disposizioni che permettano la cooperazione tra gli Stati membri. Occorre dare la preferenza alle microimprese e alle piccole e medie imprese, che hanno più bisogno del sostegno comunitario rispetto alle imprese più grandi.
(12)
Per evitare ogni possibile duplicazione dei pagamenti previsti dal presente regolamento con le misure di promozione finanziate in virtù del regolamento (CE) n. 3/2008 del Consiglio, del 17 dicembre 2007, relativo ad azioni di informazione e di promozione dei prodotti agricoli sul mercato interno e nei paesi terzi (7), oppure in virtù del regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio, del 20 settembre 2005, sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR) (8), occorre disporre la loro esclusione reciproca.
(13)
L’articolo 11 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede una misura di sostegno per la ristrutturazione e la riconversione dei vigneti. In particolare, a norma dell’articolo 11, paragrafo 3, secondo comma, il regime di ristrutturazione e di riconversione dei vigneti non si applica al rinnovo normale dei vigneti giunti al termine del loro ciclo di vita naturale.
(14)
Inoltre gli Stati membri possono adottare norme relative alle dimensioni minime delle particelle per garantire che il sistema abbia un’incidenza reale sul potenziale produttivo.
(15)
Nell’applicazione dell’articolo 11 del regolamento (CE) n. 479/2008 gli Stati membri dispongono di un ampio margine discrezionale per stabilire la precisa portata e i livelli di aiuto, come in particolare il pagamento di importi forfettari, la fissazione di livelli massimi di sostegno per ettaro e la modulazione del sostegno secondo criteri oggettivi, entro i limiti stabiliti nel titolo II, capo I del regolamento medesimo e conformemente alle relative disposizioni di applicazione. È comunque necessario stabilire modalità comuni. Occorre definire le misure da applicare, le relative scadenze di esecuzione e un adeguato controllo. Le modalità dovranno riguardare anche l’uso dei diritti di reimpianto a cui dà luogo l’estirpazione, se prevista dal progetto, in modo da permettere la concessione di un sostegno più elevato in considerazione dei maggiori costi necessari.
(16)
Per motivi di controllo, il pagamento del sostegno deve di regola aver luogo dopo l’esecuzione di una misura specifica o della serie completa di misure. Tuttavia, il pagamento può essere erogato prima dell’esecuzione di una misura o della serie completa di misure, purché sia costituita una cauzione a garanzia dell’esecuzione delle misure medesime.
(17)
È necessario stabilire modalità in merito alla partecipazione al finanziamento del regime di ristrutturazione e di riconversione. Occorre adottare misure per garantire l’utilizzazione efficace delle risorse riservate a tale regime, prevedendo in particolare la possibilità di versare anticipi.
(18)
L’articolo 12 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede una nuova misura di sostegno per la vendemmia verde. In virtù del principio di sussidiarietà è opportuno che gli Stati membri siano responsabili delle modalità amministrative relative alla procedura di presentazione delle domande per la vendemmia verde. È opportuno dare loro la facoltà di stabilire il termine entro cui fanno obbligo ai loro produttori di completare le operazioni, in modo da avere tempo sufficiente per eseguire i controlli necessari prima dei pagamenti, in funzione dei vincoli temporali e della vicinanza del periodo della vendemmia.
(19)
Tenendo conto degli stanziamenti in gioco in caso di applicazione della vendemmia verde è necessario disporre che, dopo la sua esecuzione, tutte le superfici interessate siano sottoposte a verifica sistematica in loco. Tale verifica deve garantire che si è proceduto alla completa distruzione dell’uva. Inoltre deve essere garantito anche il pieno rispetto delle condizioni fitosanitarie e ambientali. Ai fini della verifica è necessario disporre che il premio sia versato solo dopo il controllo dell’esecuzione della vendemmia verde.
(20)
Inoltre, è necessario fissare massimali per il sostegno per evitare che esso si trasformi sistematicamente in uno sbocco alternativo all’immissione dei prodotti sul mercato.
(21)
L’articolo 13 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede una nuova misura di sostegno a favore della costituzione di fondi di mutualizzazione. Occorre stabilire le modalità di applicazione di questa nuova misura. Tali modalità devono offrire, per quanto possibile, flessibilità e rapidità di applicazione in caso di crisi e consentire quindi agli Stati membri e alle stesse organizzazioni di produttori di prendere le decisioni del caso. Tali modalità devono tuttavia permettere di evitare abusi e di fissare limiti, anche finanziari. Poiché il grado di associazionismo dei nuovi Stati membri è inferiore a quello degli altri Stati membri è opportuno fissare un massimale di sostegno più elevato per i primi.
(22)
L’articolo 14 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede una nuova misura di sostegno per l’assicurazione del raccolto. Occorre stabilire le modalità di applicazione di questa nuova misura. Per quanto possibile tali modalità devono essere flessibili, ma anche permettere di evitare abusi e di fissare limiti, anche finanziari.
(23)
L’articolo 15 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede una nuova misura di sostegno per gli investimenti materiali o immateriali nelle aziende. Occorre stabilire le modalità di applicazione di questa nuova misura, in linea con lo stesso tipo di interventi previsti nell’ambito dello sviluppo rurale. Occorre stabilire i tipi di investimenti ammissibili, compresi quelli destinati a sviluppare nuovi prodotti, processi e tecnologie, e definire i costi indicativi ammissibili.
(24)
L’articolo 16 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede una misura di sostegno per la distillazione dei sottoprodotti. Occorre stabilire le modalità di applicazione di questa nuova misura, in particolare le condizioni di smaltimento dei sottoprodotti nonché la finalità e l’importo massimo dell’aiuto per la distillazione di vinacce, vino e fecce.
(25)
L’articolo 17 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede una misura di sostegno transitoria per la distillazione di alcole per usi commestibili. Occorre stabilire modalità di applicazione di questa nuova misura, in particolare la finalità e l’eventuale adeguamento dell’aiuto.
(26)
L’articolo 18 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede una misura di sostegno transitoria per la distillazione di crisi. È necessario stabilire le modalità di tale misura, in particolare la procedura e le modalità dell’aiuto nonché i criteri da rispettare nella fissazione del suo importo.
(27)
L’articolo 19 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede una misura di sostegno transitoria per il mosto utilizzato per l’arricchimento. È necessario stabilire le modalità di applicazione di tale misura, in particolare la finalità e l’importo massimo dell’aiuto, nonché prevedere l’esecuzione dei controlli specifici sui prodotti utilizzati per aumentare il titolo alcolometrico.
(28)
Per controllare l’applicazione del titolo II del regolamento (CE) n. 479/2008 e per la corretta gestione del mercato è imperativo che la Commissione sia in possesso dei dati pertinenti disponibili in merito all’esecuzione dei programmi di sostegno. In questo contesto è necessario stabilire le informazioni dettagliate che devono figurare nella rendicontazione e nella valutazione dei programmi di sostegno, per poterne valutare l’efficacia e l’efficienza.
(29)
È opportuno che oltre alle norme specifiche previste dal presente regolamento si applichino le norme generali relative alla disciplina di bilancio, in particolare per quanto riguarda le dichiarazioni non corrette o incomplete effettuate dagli Stati membri.
(30)
Le modalità della gestione finanziaria del regime devono essere disciplinate dalle disposizioni attuative del regolamento (CE) n. 1290/2005 del Consiglio, del 21 giugno 2005, relativo al finanziamento della politica agricola comune (9).
(31)
A norma dell’articolo 76, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008, per i succhi e i mosti di uve per i quali l’applicazione dei dazi doganali dipende dal prezzo all’importazione, l’esattezza realtà del prezzo stesso è verificata mediante il controllo di ciascuna partita o mediante l’applicazione di un valore forfettario di importazione. Le caratteristiche attuali del regime d’importazione dei succhi e dei mosti di uva nella Comunità, e in particolare la scarsa regolarità di queste importazioni in termini sia di quantitativi e periodicità, sia di luoghi d’importazione e di origine dei prodotti, non consentono di calcolare valori forfettari all’importazione rappresentativi, che riflettano il prezzo reale all’importazione. È pertanto opportuno verificare questo prezzo partita per partita.
(32)
Il prezzo all’importazione in base al quale i prodotti importati sono classificati nella tariffa doganale comune deve essere pari al prezzo fob dei prodotti stessi, maggiorato delle spese di assicurazione e di trasporto fino al luogo d’introduzione nel territorio doganale comunitario.
(33)
L’articolo 82, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede che i prodotti importati ivi contemplati devono essere corredati di un attestato e di un bollettino di analisi rilasciati da un organismo o servizio designato dal paese terzo da cui provengono. È necessario precisare i requisiti cui deve corrispondere il bollettino di analisi.
(34)
Per semplificare i controlli è opportuno esentare dall’obbligo di presentazione dell’attestato e del bollettino di analisi i prodotti importati da paesi terzi in quantità limitata e confezionati in piccoli recipienti.
(35)
A fini di armonizzazione, l’esenzione dall’obbligo di presentare l’attestato e il bollettino di analisi per alcuni prodotti vitivinicoli importati nella Comunità deve essere in linea con le norme di franchigia vigenti nel quadro della normativa doganale e del regime relativo ai documenti che scortano i prodotti vitivinicoli all’interno della Comunità.
(36)
L’impiego delle procedure informatiche nei vari settori dell’attività amministrativa si va progressivamente sostituendo alla gestione manuale dei dati. È quindi opportuno permettere di utilizzare le procedure informatiche ed elettroniche anche per il rilascio e l’utilizzazione dei documenti V I 1 e V I 2.
(37)
Alcuni paesi terzi che hanno sottoposto i loro produttori di vino a un efficace regime di controllo esercitato da propri organi o servizi ai sensi dell’articolo 82, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 479/2008, sarebbero interessati alla possibilità di autorizzare i produttori a rilasciare essi stessi i certificati e i bollettini di analisi. Per facilitare gli scambi con tali paesi terzi, nella misura in cui abbiano contratto con la Comunità impegni che prevedono clausole sul rafforzamento della collaborazione in materia di repressione delle frodi e mantengano buone relazioni commerciali con la Comunità, è opportuno permettere che, analogamente a quanto è previsto per i vini di origine comunitaria, i documenti rilasciati dai produttori siano considerati documenti rilasciati dai suddetti organi o servizi. In tali casi devono essere fornite le adeguate garanzie e il rilascio di tali documenti deve essere rigorosamente controllato.
(38)
È opportuno rendere pubblici gli elenchi recanti i nomi e gli indirizzi degli organismi e dei laboratori abilitati nei paesi terzi a compilare l’attestato e il bollettino di analisi dei prodotti vitivinicoli, per permettere alle autorità della Comunità competenti del controllo delle importazioni di tali prodotti di procedere, se del caso, alle necessarie verifiche.
(39)
Per agevolare il lavoro di controllo svolto dalle autorità competenti degli Stati membri è opportuno definire la forma e, se necessario, il contenuto dell’attestato e del bollettino di analisi, nonché le condizioni relative al loro utilizzo.
(40)
Per prevenire le frodi è necessario controllare l’attestato e, se del caso, il bollettino di analisi per ogni partita di prodotto importato. A tal fine è indispensabile che tale documento o tali documenti scortino ogni partita fino al momento in cui è assoggettata al regime di controllo comunitario.
(41)
In considerazione della prassi commerciale è necessario conferire alle autorità competenti la facoltà di far rilasciare sotto il proprio controllo, in caso di frazionamento della partita di vino, un estratto dell’attestato e del bollettino di analisi che deve scortare ogni nuova partita derivante dal frazionamento.
(42)
Data la necessità di assicurare una rapida ed efficace protezione dei consumatori, appare indispensabile prevedere la possibilità di sospendere l’applicazione delle nuove misure introdotte in caso di rischi per la salute dei consumatori o di frodi.
(43)
È altresì necessario prevedere regole semplici sulla documentazione da fornire per le importazioni provenienti da un paese terzo diverso da quello di origine del prodotto vitivinicolo, sempreché il prodotto non abbia subito una trasformazione sostanziale.
(44)
È opportuno ridurre l’onere amministrativo per gli esportatori e le autorità, disponendo che la dichiarazione attestante che l’alcole addizionato ai vini liquorosi e ai vini alcolizzati è di origine vinicola, anziché formare oggetto di un documento separato, sia direttamente riportata nel documento V I 1. Allo stesso scopo, è necessario prevedere che il documento V I 1 possa recare anche la certificazione della denominazione di origine necessaria per l’importazione dei vini che beneficiano di riduzioni tariffarie. Alcuni vini devono tuttavia essere esentati dall’obbligo della presentazione dell’attestato e del bollettino di analisi se scortati da un certificato di denominazione d’origine. È opportuno prevedere che il documento V I 1 possa essere utilizzato come certificato attestante la denominazione dei suddetti vini liquorosi, senza che sia necessario compilare la casella relativa al bollettino di analisi.
(45)
Le importazioni di vino nell’ambito delle concessioni previste dagli accordi con alcuni paesi terzi sono subordinate alla presentazione di un attestato rilasciato da un organismo ufficiale o ufficialmente riconosciuto dalle due parti contraenti e figurante negli elenchi stabiliti congiuntamente, in cui si attesta che il vino è conforme alle condizioni di accesso alle concessioni.
(46)
È opportuno che gli Stati membri comunichino alla Commissione gli elenchi degli organismi ufficiali o ufficialmente riconosciuti proposti per il rilascio degli attestati, in modo da consentirle di redigere e scambiare tali elenchi con i paesi terzi interessati. Per agevolare il compito di tali organismi, è necessario fornire gli elenchi nella forma adeguata e su supporto idoneo.
(47)
Gli articoli 85 e 86 del regolamento (CE) n. 479/2008 recano disposizioni relative agli impianti illegali. È necessario adottare modalità di applicazione relative alle sanzioni applicabili ai produttori che non si conformano al nuovo obbligo di regolarizzazione o di estirpazione dei vigneti piantati senza un corrispondente diritto di impianto anteriormente al 1o settembre 1998 e relative alle comunicazioni che gli Stati membri sono tenuti a trasmettere alla Commissione in tale contesto. Fatte salve le eventuali sanzioni imposte in precedenza dagli Stati membri, la sanzione applicabile per mancato rispetto all’obbligo di estirpazione delle superfici piantate illegalmente dovrà essere sufficientemente elevata da indurre i produttori a conformarvisi. La sanzione, pertanto, deve essere almeno equivalente al doppio del valore medio del premio di estirpazione.
(48)
L’articolo 87, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 fa obbligo di richiedere la prova della non circolazione poiché i prodotti provenienti da vigneti piantati illegalmente possono essere messi in circolazione soltanto ai fini della distillazione. Per un controllo più rigoroso è opportuno limitare le possibilità di non circolazione a tre casi: la consegna alla distillazione, la vendemmia verde a spese del produttore, oppure il consumo familiare se la superficie totale del vigneto del produttore non supera 0,1 ha. Occorre stabilire un termine per la presentazione dei contratti di distillazione previsti dal citato articolo. Per permettere l’organizzazione efficace dei controlli è necessario disporre che i produttori che intendono procedere alla vendemmia verde ne informino per tempo le autorità competenti. Per una maggiore controllabilità è opportuno dare agli Stati membri la facoltà di imporre ai produttori l’obbligo di comunicare in anticipo a quale dei tre modi di non circolazione intendano ricorrere, nonché di limitare ulteriormente la scelta dei produttori circa i possibili modi di non circolazione.
(49)
Per garantire l’uso corretto e controllabile delle risorse del bilancio della Comunità è opportuno prevedere sanzioni con conseguenze finanziarie nei casi in cui gli Stati membri non ottemperino agli obblighi di comunicazione relativi agli impianti illegali di vigneti.
(50)
L’articolo 91, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede la concessione di diritti di nuovo impianto in caso di attuazione di misure di ricomposizione fondiaria o di esproprio per motivi di pubblica utilità. I diritti di nuovo impianto non devono essere superiori a quelli necessari per l’impianto di una superficie equivalente al 105 % di quella persa dai produttori nell’ambito delle suddette misure, in modo che non sia compromesso il divieto di impianto di viti di cui all’articolo 90, paragrafo 1, del medesimo regolamento.
(51)
L’articolo 91, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede la concessione di diritti di nuovo impianto anche per le superfici destinate a scopi di sperimentazione o alla coltura di piante madri per marze. Le superfici coltivate in virtù di tali diritti di nuovo impianto devono essere utilizzate soltanto per i fini specificati e i prodotti vitivinicoli elaborati a partire da uve provenienti da tali superfici non possono essere commercializzati. È opportuno che le sperimentazioni viticole in corso e i vivai di piante madri possano proseguire, nel rispetto delle disposizioni vigenti.
(52)
L’articolo 91, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede anche la concessione di diritti di nuovo impianto nel caso di superfici i cui prodotti vitivinicoli sono destinati esclusivamente al consumo familiare dei viticoltori. Questo potrebbe però comportare in certi casi oneri amministrativi eccessivi perché in alcuni Stati membri questa situazione è molto diffusa. Pertanto gli Stati membri dovrebbero essere autorizzati a permettere l’esistenza di queste superfici anche se non è stato concesso alcun diritto di impianto ai rispettivi produttori purché, per non perturbare l’equilibrio del mercato, si tratti di particelle di piccole dimensioni e il viticoltore non pratichi la produzione di vino a fini commerciali. Le suddette superfici e i detti produttori devono essere soggetti a sorveglianza e a congrue sanzioni, come l’estirpazione, in caso di mancata osservanza delle disposizioni applicabili.
(53)
Non devono essere concessi diritti di reimpianto per le superfici sottoposte a estirpazione obbligatoria in violazione di disposizioni del regolamento (CE) n. 479/2008. Per lo stesso motivo, non si devono concedere diritti di reimpianto per l’estirpazione di superfici che beneficiano di diritti di nuovo impianto assegnati per scopi diversi dalla produzione di vino a fini commerciali.
(54)
L’articolo 92, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede l’assegnazione di diritti di reimpianto ai produttori che si impegnano ad estirpare in futuro una superficie vitata. È necessario limitare la concessione dei tali diritti esclusivamente ai casi in cui il produttore non possiede un numero di diritti di impianto sufficiente per piantare una superficie corrispondente a quella che intende estirpare. L’assegnazione di diritti di reimpianto sulla base del suddetto impegno deve aver luogo contestualmente alla costituzione di una cauzione a garanzia dell’esecuzione dell’impegno di estirpazione. Durante il periodo di coesistenza della superficie appena piantata e di quella da estirpare, per non perturbare l’equilibrio del mercato potrà essere autorizzata la produzione di vino per fini commerciali soltanto su una delle due superfici.
(55)
L’articolo 93 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede l’istituzione o il mantenimento di riserve nazionali e/o regionali di diritti di impianto per migliorare la gestione del potenziale produttivo. Per non perturbare l’equilibrio del mercato, il trasferimento di diritti attraverso la riserva non dovrà comportare un incremento globale del potenziale produttivo sul territorio degli Stati membri. Un simile divieto di aumento del potenziale produttivo è già previsto nei casi di trasferimento di diritti tra le aziende dall’articolo 92, paragrafo 5, del regolamento in esame. In questi casi gli Stati membri possono applicare un coefficiente di riduzione ai trasferimenti di diritti.
(56)
L’articolo 93, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede che gli Stati membri possano scegliere di non applicare il sistema delle riserve purché dimostrino di disporre nell’intero loro territorio di un sistema efficace per la gestione dei diritti di impianto. In tal caso gli Stati membri possono disporre l’applicazione del sistema delle riserve in alcune parti del loro territorio e di un altro sistema efficace in altri parti. Gli Stati membri che intendano avvalersi della facoltà prevista dal suddetto articolo devono poter dimostrare che tale sistema esiste e comprovare la necessità di derogare alle disposizioni del titolo V, capo I, del medesimo regolamento.
(57)
L’articolo 90, paragrafo 6, del regolamento (CE) n. 479/2008 dà agli Stati membri la facoltà di decidere di mantenere il divieto di impianto di viti di varietà di uve da vino fino al 31 dicembre 2018. È opportuno disporre che gli Stati membri che intendono avvalersi di tale facoltà lo comunichino per tempo alla Commissione.
(58)
L’articolo 100 del regolamento (CE) n. 479/2008 prevede che il premio di estirpazione può essere concesso solo se la superficie corrispondente è coltivata. Per permettere alle autorità di verificare l’effettiva coltivazione della superficie, oltre ai controlli obbligatori sul posto è opportuno prevedere la presentazione della prova della produzione del vigneto considerato. La prova è costituita dalla presentazione delle dichiarazioni di raccolta degli anni precedenti oppure, in assenza di tali dichiarazioni per motivi giustificati, da ogni altro mezzo previsto a tal fine dagli Stati membri, i quali ne verificano scrupolosamente l’attendibilità.
(59)
A norma dell’articolo 104, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 479/2008, gli Stati membri possono esentare dal regime di estirpazione i vigneti situati in zone di montagna e in forte pendenza. L’esenzione deve comprendere anche le terrazze costruite in ragione della forte pendenza del terreno, in assenza delle quali la viticoltura sarebbe troppo ardua o comporterebbe gravi problemi di erosione del suolo. È opportuno stabilire i criteri in base ai quali le superfici possono beneficiare di tali esenzioni, in base a norme professionali largamente accettate. Inoltre, a norma dell’articolo 104, paragrafi 5 e 6 del medesimo regolamento, gli Stati membri possono anche esentare le superfici per motivi connessi alla protezione dell’ambiente e la Grecia può esentare dall’applicazione del regime di estirpazione le superfici vitate delle isole dell’Egeo e delle Isole Ionie, ad eccezione di Creta e dell’Eubea. È necessario che tali esenzioni siano debitamente giustificate e comunicate alla Commissione.
(60)
Alla luce dell’esperienza fatta con l’applicazione delle precedenti misure di abbandono definitivo appare opportuno mantenere il sistema delle tabelle per l’applicazione dei premi. Le nuove tabelle del premio di estirpazione corrispondono alle tabelle del premio applicabili nell’ambito del regime precedente l’entrata in vigore del regolamento (CE) n. 479/2008, maggiorate del 20 % nel 2009, del 10 % nel 2010 e dello 0 % nel 2011.
(61)
In virtù del principio di sussidiarietà è opportuno che gli Stati membri siano responsabili delle modalità amministrative relative alla procedura di presentazione delle domande di premio di estirpazione. È opportuno dare loro la facoltà di stabilire il termine entro cui i loro produttori sono tenuti a completare le operazioni di estirpazione, in modo da disporre del tempo sufficiente per eseguire i controlli necessari prima dei pagamenti, che devono essere effettuati entro il 15 ottobre.
(62)
Per garantire l’uso efficace dei fondi riservati alla misura di estirpazione, gli Stati membri devono istituire un sistema che permetta la verifica della fondatezza delle domande di premio, che contempla, se necessario, l’obbligo del produttore di presentare un impegno scritto e, in caso di ritiro della domanda senza giustificati motivi, di assumersi i costi del trattamento della domanda medesima.
(63)
A fini di controllo, il pagamento del premio deve di norma essere effettuato solo dopo l’avvenuta estirpazione.
(64)
A norma dell’articolo 104, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008, una volta che la superficie estirpata sul suo territorio o in una sua regione raggiunga cumulativamente l’8 %, o rispettivamente il 10 %, della superficie vitata del paese, lo Stato membro può decidere di respingere ogni ulteriore domanda di premio. È opportuno disporre l’obbligo per gli Stati membri di comunicare tale decisione alla Commissione.
(65)
Per controllare l’applicazione dei titoli II e V del regolamento (CE) n. 479/2008 e per la corretta gestione del mercato è necessario che siano trasmessi alla Commissione i dati pertinenti sul potenziale produttivo. In tale contesto è necessario stabilire i dettagli riguardanti i dati da inserire nell’inventario di cui all’articolo 109 del medesimo regolamento.
(66)
Per creare una base più uniforme per il pagamento del sostegno alla ristrutturazione e alla riconversione dei vigneti, dell’aiuto per la vendemmia verde e del premio di estirpazione, appare opportuno definire a livello comunitario le norme in materia di misurazione delle superfici e, in particolare, stabilire che cosa si intende per superficie vitata.
(67)
Occorre disciplinare i controlli necessari per garantire la corretta applicazione del regolamento (CE) n. 479/2008 e del presente regolamento, e le sanzioni da irrogare per le irregolarità riscontrate. Si tratta sia dei controlli e delle sanzioni specificamente previsti a livello comunitario, che di eventuali controlli e sanzioni nazionali supplementari. Tali controlli e sanzioni devono essere efficaci, dissuasivi e proporzionati.
(68)
I controlli sul potenziale produttivo devono basarsi principalmente sullo schedario viticolo.
(69)
Vista l’importanza del controllo del potenziale produttivo e considerata l’entità delle risorse assorbite dal regime di estirpazione è opportuno disporre che siano eseguiti controlli sistematici in loco delle superfici, sia prima che dopo l’esecuzione della estirpazione. Tuttavia negli Stati membri che dispongono di una base grafica attendibile e di informazioni aggiornate sulle superfici è opportuno ammettere che i controlli prima dell’estirpazione siano controlli amministrativi. Per il controllo successivo all’estirpazione si può invece ricorrere al telerilevamento per verificare l’avvenuta estirpazione dei vigneti ed è quindi opportuno permetterne l’utilizzazione in questa fase (ex post) del controllo. In considerazione delle difficoltà di calcolo della superficie mediante telerilevamento è opportuno autorizzare tale metodo solo in caso di estirpazione di particelle viticole intere, oppure a condizione che la risoluzione del telerilevamento sia almeno pari a 1 m2. In ogni caso, almeno uno dei due controlli, prima o dopo l’estirpazione, deve essere eseguito sul posto.
(70)
Ai fini dell’applicazione uniforme della normativa nel settore vitivinicolo, è necessario adottare regole volte, da un lato, a precisare le procedure di controllo vigenti a livello nazionale e comunitario e, dall’altro, ad assicurare la collaborazione diretta tra gli organismi preposti ai controlli in questo settore.
(71)
Occorre definire le regole in base alle quali gli organismi nazionali e la Commissione devono prestarsi reciproca assistenza per la corretta applicazione della normativa vitivinicola. Tali regole non devono ostare all’applicazione delle disposizioni specifiche in materia di spese comunitarie, oppure in materia penale o di applicazione di sanzioni amministrative nazionali.
(72)
Gli Stati membri devono garantire l’efficienza operativa degli organismi preposti ai controlli nel settore vitivinicolo. A tale scopo deve essere designato un organo responsabile di mantenere i contatti con la Commissione. È inoltre indispensabile prevedere il coordinamento delle azioni di controllo tra gli organismi competenti negli Stati membri in cui i controlli vitivinicoli sono affidati a più organismi.
(73)
Ai fini dell’applicazione uniforme delle norme in tutta la Comunità, è opportuno che gli Stati membri prendano i provvedimenti necessari per attribuire al personale degli organismi competenti i poteri d’indagine necessari per garantire il rispetto delle norme.
(74)
Lo sviluppo degli scambi tra i diversi Stati membri, e in particolare la costante progressione del numero di società multinazionali in questo settore d’attività, come pure le possibilità previste dalle norme di gestione di far eseguire o di trasferire operazioni, sovvenzionate o meno, in un luogo diverso da quello in cui il prodotto è ottenuto, rispecchiano l’interdipendenza dei mercati vitivinicoli. Questa situazione esige una maggiore armonizzazione dei metodi di controllo e una più stretta collaborazione tra i diversi organismi preposti ai controlli.
(75)
Allo scopo di rendere più efficace la collaborazione tra gli Stati membri per l’applicazione della normativa nel settore vitivinicolo, è necessario che l’organismo competente di uno Stato membro possa collaborare, su richiesta, con l’organismo o gli organismi competenti di un altro Stato membro. Occorre definire le regole di tale collaborazione e assistenza.
(76)
Data la complessità di determinate questioni e l’urgenza di risolverle, è necessario che un organismo competente che abbia introdotto una richiesta di assistenza possa, con l’accordo dell’organismo competente interpellato, fare assistere allo svolgimento delle indagini agenti abilitati da esso designati.
(77)
In caso di grave rischio di frode o in caso di frode che coinvolge uno o più Stati membri, è necessario che i vari organismi competenti possano mettere in atto d’ufficio una procedura di assistenza denominata assistenza spontanea.
(78)
Vista la natura delle informazioni scambiate a norma del presente regolamento, è necessario tutelarne la riservatezza con il segreto professionale.
(79)
Per favorire l’armonizzazione dei controlli analitici in tutta la Comunità il regolamento (CEE) n. 2729/2000 ha istituito una banca di dati analitici presso il Centro comune di ricerca (CCR). La banca suddetta riceve dagli Stati membri i campioni e i bollettini di analisi.
(80)
L’applicazione dei metodi di analisi isotopici di riferimento permette un migliore controllo dell’arricchimento dei prodotti vinicoli o l’individuazione dell’aggiunta di acqua a tali prodotti o, in correlazione con i risultati delle analisi di altre caratteristiche isotopiche degli stessi, può contribuire a verificarne la conformità con l’origine indicata nella designazione. Per agevolare l’interpretazione dei risultati di questi metodi di analisi, è necessario poter confrontare i risultati ottenuti con quelli ricavati precedentemente con gli stessi metodi nelle analisi di prodotti aventi caratteristiche analoghe e la cui origine ed elaborazione sono autenticate.
(81)
L’analisi isotopica dei vini o dei prodotti derivati è effettuata con i metodi di analisi di riferimento previsti dall’articolo 31 del regolamento (CE) n. 479/2008.
(82)
Per facilitare l’interpretazione dei risultati ottenuti da queste analisi effettuate nei laboratori della Comunità che possiedono le attrezzature idonee e per consentire la comparabilità dei risultati di analisi ottenuti in questi laboratori occorre definire regole uniformi per il prelievo dei campioni di uve e per la vinificazione e la conservazione dei campioni.
(83)
Per garantire la qualità e la comparabilità dei dati analitici è necessario applicare un sistema di norme di qualità riconosciute ai laboratori a cui gli Stati membri affidano l’analisi isotopica dei campioni per la banca di dati.
(84)
L’analisi isotopica è un metodo analitico utilizzato per controllare e lottare contro le frodi nel settore vitivinicolo, che richiede una conoscenza scientifica e apparecchiature tecniche altamente specialistiche. La maggior parte degli Stati membri entrati a far parte della Comunità nel 2004 o nel 2007 non dispone delle attrezzature necessarie per usare tale metodo analitico. Per garantire un’applicazione uniforme delle procedure di controllo, è opportuno che per i suddetti Stati membri le analisi siano effettuate dal Centro comune di Ricerca fino a quando non saranno adeguatamente attrezzati e avranno acquisito la competenza necessaria per eseguire tale compito.
(85)
L’analisi isotopica dei prodotti vitivinicoli e la relativa interpretazione sono procedure delicate; per consentire un’interpretazione armonizzata dei risultati delle analisi è necessario disporre che la banca di dati del CCR sia accessibile ai laboratori ufficiali che praticano questo metodo di analisi e, su richiesta, ad altri organismi ufficiali degli Stati membri, nel rispetto dei principi della protezione dei dati privati.
(86)
Il regolamento (CE) n. 2729/2000 contiene norme per il prelievo dei campioni destinati ad essere inviati ad un laboratorio ufficiale in un altro Stato membro, nonché le norme comuni per il prelievo di campioni da analizzare con i metodi isotopici. Occorre pertanto confermare tali procedure, considerando il prelievo di campioni per la banca di dati comunitaria come un caso particolare di prelievo dei campioni di un prodotto vitivinicolo, nel contesto della collaborazione diretta tra gli organismi competenti.
(87)
Per garantire l’obiettività dei controlli, gli agenti di un organismo competente di uno Stato membro devono avere la facoltà di chiedere ad un organismo competente di un altro Stato membro di procedere ad un prelievo di campioni. È necessario che l’agente richiedente possa disporre dei campioni prelevati e precisare, in particolare, il laboratorio in cui dovranno essere esaminati.
(88)
Occorre stabilire le modalità per il prelievo ufficiale di campioni nell’ambito della collaborazione tra gli organismi competenti degli Stati membri e per l’utilizzazione di tali campioni, per garantire la loro rappresentatività e la possibilità di verificare i risultati delle analisi ufficiali in tutta la Comunità.
(89)
Allo scopo di semplificare a livello amministrativo la liquidazione delle spese per il prelievo e la spedizione dei campioni, gli esami analitici e organolettici e il ricorso ad un esperto, occorre stabilire il principio che tali spese siano a carico dell’organismo che ha ordinato il prelievo del campione o il ricorso all’esperto.
(90)
Occorre precisare il valore probante delle constatazioni effettuate nel corso dei controlli eseguiti nel quadro del presente regolamento.
(91)
Ai fini del normale svolgimento dei controlli e del prelievo dei campioni di uve nei vigneti, è necessario fare obbligo agli interessati di non ostacolare i controlli che li riguardano, di agevolare il prelievo dei campioni e di fornire le informazioni richieste in applicazione del presente regolamento.
(92)
È opportuno stabilire il tipo, il formato e i mezzi di trasmissione delle comunicazioni necessarie ai fini dell’attuazione del presente regolamento, comprese le comunicazioni che gli Stati membri sono tenuti a trasmettere alla Commissione.
(93)
Per garantire l’uso corretto e controllabile delle risorse del bilancio della Comunità è opportuno prevedere sanzioni con conseguenze finanziarie nei casi in cui gli Stati membri non ottemperino agli obblighi di comunicazione loro imposti.
(94)
Gli Stati membri dovranno conservare per un periodo adeguato le informazioni necessarie a fini di controllo e verifica dell’applicazione delle disposizioni del presente regolamento.
(95)
I pagamenti eseguiti a norma dei titoli II e V del regolamento (CE) n. 479/2008 devono essere interamente versati ai beneficiari. Per evitare inutili oneri amministrativi è opportuno autorizzare gli Stati membri a versare ai produttori l’aiuto per l’assicurazione del raccolto per il tramite delle compagnie di assicurazione, secondo determinate condizioni.
(96)
Occorre adottare le disposizioni necessarie per risolvere i casi di errore palese, di forza maggiore e altre circostanze eccezionali in modo da garantire la parità di trattamento dei produttori. È opportuno adottare disposizioni per i casi di situazioni create artificialmente in modo da evitare che possano derivarne eventuali vantaggi.
(97)
È opportuno adottare disposizioni per favorire il passaggio armonioso dal regime precedente al nuovo regime istituito dal presente regolamento e per garantire l’applicazione delle disposizioni transitorie di cui all’articolo 128 del regolamento (CE) n. 479/2008.
(98)
Il comitato di gestione per l’organizzazione comune dei mercati agricoli non si è pronunciato nel termine stabilito dal suo presidente,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
TITOLO I
DISPOSIZIONI INTRODUTTIVE
Articolo 1
Campo di applicazione e significato dei termini
1. Il presente regolamento reca modalità di applicazione delle seguenti disposizioni del regolamento (CE) n. 479/2008:
a)
le misure di sostegno (titolo II),
b)
gli scambi con i paesi terzi (titolo IV),
c)
il potenziale produttivo (titolo V),
d)
l’inventario previsto all’articolo 109,
e)
i controlli nel settore vitivinicolo (articolo 117), e
f)
la misurazione delle superfici come previsto dall’articolo 121, lettera c).
Il presente regolamento non osta all’applicazione:
a)
delle disposizioni specifiche che disciplinano i rapporti tra Stati membri nel settore della lotta contro la frode vitivinicola, nella misura in cui siano tali da facilitare l’applicazione del presente regolamento,
b)
delle regole relative:
i)
alla procedura penale o alla collaborazione giudiziaria tra Stati membri in materia penale,
ii)
alla procedura in materia di sanzioni amministrative.
2. I termini utilizzati nel regolamento (CE) n. 479/2008 hanno lo stesso significato quando sono utilizzati nel presente regolamento.
TITOLO II
PROGRAMMI DI SOSTEGNO
CAPO I
Procedura di presentazione
Articolo 2
Prima presentazione dei programmi di sostegno
1. La presentazione del progetto di programma di sostegno di cui all’articolo 5, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 si riferisce ai cinque esercizi finanziari dal 2009 al 2013.
Gli Stati membri trasmettono alla Commissione il progetto di programma di sostegno per via elettronica utilizzando il modulo riportato nell’allegato I.
Gli Stati membri trasmettono nello stesso modo alla Commissione la tabella finanziaria relativa al progetto di programma di sostegno nazionale, di cui al primo comma, utilizzando il modulo riportato nell’allegato II.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione, non appena adottate o modificate, le disposizioni legislative relative ai progetti di programma di sostegno di cui al paragrafo 1.
3. Gli Stati membri che decidono di trasferire al regime di pagamento unico l’intero importo della rispettiva dotazione nazionale, a partire dall’esercizio finanziario 2010 e per tutto il periodo indicato nell’allegato II del regolamento (CE) n. 479/2008, presentano una volta per tutte entro il 30 giugno 2008 il modulo figurante nell’allegato II del presente regolamento, compilando adeguatamente la riga corrispondente.
4. Gli Stati membri che decidono di inserire caratteristiche regionali nei programmi di sostegno possono presentare anche informazioni dettagliate a livello regionale, utilizzando il modulo figurante nell’allegato III del presente regolamento.
5. Gli Stati membri sono responsabili delle spese dalla data di ricevimento del programma di sostegno, da parte della Commissione, fino alla data in cui il programma entra in applicazione ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 2, primo comma, del regolamento (CE) n. 479/2008.
Articolo 3
Modifiche dei programmi di sostegno
1. I programmi riveduti di cui all’articolo 5, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008 sono presentati alla Commissione utilizzando il modulo figurante nell’allegato I del presente regolamento, insieme, se pertinente, alla tabella finanziaria riveduta, redatta utilizzando il modulo figurante nell’allegato IV del presente regolamento.
Gli Stati membri di cui all’articolo 5, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 479/2008 sono esentati dalla presentazione del modulo figurante nell’allegato IV.
Gli Stati membri sono responsabili delle spese dalla data di ricevimento del programma di sostegno modificato da parte della Commissione fino alla data in cui il programma entra in applicazione ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 2, secondo comma, del regolamento (CE) n. 479/2008.
2. Tranne in caso di adozione di misure di emergenza in seguito a calamità naturali, le modifiche dei programmi di sostegno possono essere presentate non più di due volte per esercizio finanziario. Se ritiene necessario modificare il proprio programma di sostegno, lo Stato membro presenta entro il 1o marzo e entro il 30 giugno di ogni anno, ove pertinente:
a)
versioni aggiornate del programma di sostegno, utilizzando il modulo di cui all’allegato I e della tabella finanziaria, utilizzando il modulo di cui all’allegato IV;
b)
i motivi delle modifiche proposte.
Ogni trasferimento relativo alle misure di cui all’articolo 9 del regolamento (CE) n. 479/2008 è comunicato anteriormente al 1o dicembre che precede l’anno civile di applicazione del regime di pagamento unico.
CAPO II
Misure ammissibili
Sezione 1
Promozione sui mercati dei paesi terzi
Articolo 4
Azioni e mercati ammissibili
I vini di cui all’articolo 10, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008 sono ammessi al beneficio di misure di promozione sui mercati dei paesi terzi a condizione che:
a)
siano destinati al consumo diretto, esistano per essi opportunità di esportazione o potenziali sbocchi su nuovi mercati nel paese terzo destinatario e presentino un alto valore aggiunto;
b)
l’origine del prodotto sia indicata nell’ambito di un’azione di informazione o di promozione nel caso di un vino a indicazione geografica;
c)
l’azione che beneficia del sostegno sia chiaramente definita, specifichi i prodotti che possono esserne oggetto, l’operazione di marketing e la spesa stimata;
d)
il sostegno a favore delle azioni di promozione e di informazione non duri più di tre anni per un dato beneficiario in un dato paese terzo;
e)
il messaggio di promozione e/o di informazione si basi sulle qualità intrinseche del vino ed è conforme alle disposizioni legislative applicabili nei paesi terzi a cui è destinato;
f)
i beneficiari dispongano della capacità sufficiente per far fronte alle specifiche esigenze del commercio con i paesi terzi e possiedano le risorse necessarie per garantire l’applicazione quanto più efficace possibile della misura. Gli Stati membri verificano in particolare che vi sia una sufficiente disponibilità di prodotti, in termini di qualità e di quantità, per rispondere alla domanda del mercato a lungo termine dopo l’azione promozionale.
I beneficiari possono essere imprese private e organizzazioni professionali, organizzazioni di produttori, organizzazioni interprofessionali o, in funzione della decisione dello Stato membro, enti pubblici. Gli Stati membri non designano in nessun caso un ente pubblico come il solo beneficiario della misura di promozione.
La preferenza va data alle microimprese e alle piccole e medie imprese ai sensi della raccomandazione 2003/361/CE della Commissione (10) e ai marchi collettivi.
Per evitare abusi non sono in generale autorizzate modifiche delle condizioni di cui alle lettere a) e c) per l’intera durata delle azioni che beneficiano del sostegno, a meno che non si dimostri che tali modifiche permettano di migliorarne l’attuazione.
Articolo 5
Procedura di selezione
1. Gli Stati membri stabiliscono la procedura di presentazione delle domande, contenente in particolare le modalità relative:
a)
alla verifica del rispetto dei requisiti e dei criteri di cui all’articolo 4;
b)
ai termini di presentazione delle domande e di esame dell’idoneità di ogni azione proposta;
c)
ai prodotti in oggetto e alla loro commercializzazione in conformità alle disposizioni del presente regolamento, alle disposizioni nazionali e alle relative specifiche;
d)
alle conclusione di contratti, eventualmente con i relativi moduli, alla costituzione di cauzioni e alle disposizioni relative al pagamento di anticipi;
e)
alla valutazione delle azioni che beneficiano del sostegno.
2. Gli Stati membri selezionano le domande in base, in particolare, ai seguenti criteri:
a)
la coerenza delle strategie proposte con gli obiettivi fissati;
b)
la qualità delle azioni proposte;
c)
l’impatto prevedibile della loro realizzazione in termini di sviluppo della domanda dei relativi prodotti;
d)
garanzie quanto all’efficacia degli operatori coinvolti, del fatto che questi dispongano della necessaria capacità tecnica e che il costo della misura che intendono realizzare non sia superiore ai normali prezzi di mercato.
3. Dopo aver esaminato le domande gli Stati membri selezionano quelle economicamente più vantaggiose, compilano un elenco degli operatori selezionati, nei limiti dei fondi disponibili, e lo comunicano alla Commissione utilizzando il modulo di cui all’allegato VIII, in modo da permettere l’informazione degli altri Stati membri e garantire una migliore coerenza della misura.
4. Due o più Stati membri possono decidere di selezionare un’azione promozionale congiunta. Essi si impegnano a contribuire al finanziamento e concordano le procedure di collaborazione amministrativa atte ad agevolare il monitoraggio, l’attuazione e il controllo dell’azione.
5. Gli Stati membri procurano che le campagne nazionali o regionali sovvenzionate siano conformi alle misure finanziate in virtù del regolamento (CE) n. 3/2008, o del regolamento (CE) n. 1698/2005, e alle misure finanziate nell’ambito delle campagne nazionali e regionali.
6. Il sostegno previsto dall’articolo 10 del regolamento (CE) n. 479/2008 non è concesso per le azioni che beneficiano del sostegno previsto dall’articolo 20, lettera c), punto iii), del regolamento (CE) n. 1698/2005 o dall’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 3/2008.
7. Gli Stati membri possono disporre la concessione di un anticipo del sostegno prima dell’attuazione delle misure, a condizione che il beneficiario abbia costituito una cauzione.
8. Se erogano aiuti nazionali a favore della promozione, gli Stati membri li notificano compilando le parti pertinenti degli allegati I, V, VII e VIII del presente regolamento.
Sezione 2
Ristrutturazione e riconversione dei vigneti
Articolo 6
Definizione
Ai fini dell’applicazione dell’articolo 11, paragrafo 3, secondo comma, del regolamento (CE) n. 479/2008, per “rinnovo normale dei vigneti giunti al termine del loro ciclo di vita naturale” si intende il reimpianto della stessa particella con la stessa varietà secondo lo stesso sistema di allevamento della vite. Gli Stati membri possono stabilire disposizioni più specifiche, in particolare riguardo all’età dei vigneti sostituiti.
Articolo 7
Procedura e domande
1. Gli Stati membri stabiliscono:
a)
i limiti temporali per la realizzazione delle operazioni di ristrutturazione, che non possono superare cinque anni;
b)
gli organismi o le persone autorizzate a presentare progetti di domanda;
c)
criteri oggettivi per la classificazione delle domande in ordine di priorità, in particolare in conformità all’articolo 104, paragrafo 9, del regolamento (CE) n. 479/2008;
d)
il contenuto della domanda, che comprende una descrizione dettagliata delle misure e dei termini di esecuzione proposti;
e)
la procedura di presentazione e di approvazione delle domande, che precisa in particolare i termini di presentazione delle stesse e criteri oggettivi per la loro classificazione in una graduatoria;
f)
l’obbligo di indicare in tutte le domande, per ogni esercizio finanziario, le misure da attuare in tale esercizio finanziario e la superficie interessata da ogni misura, nonché le procedure di sorveglianza dell’attuazione.
2. Gli Stati membri possono stabilire la superficie minima che può essere ammessa all’aiuto a favore delle azioni di ristrutturazione e di riconversione e la superficie minima risultante dalla ristrutturazione/riconversione, nonché eventuali deroghe a tale requisito, adeguatamente giustificate e basate su criteri oggettivi.
Articolo 8
Livelli dell’aiuto
Fatte salve le disposizioni dell’articolo 11 del regolamento (CE) n. 479/2008 e del presente capo, gli Stati membri stabiliscono le norme che disciplinano la portata esatta e l’entità dell’aiuto da erogare. Tali norme possono disporre in particolare il pagamento di importi forfettari, livelli massimi di aiuto per ettaro e l’adeguamento dell’aiuto in base a criteri oggettivi. Se i diritti di impianto utilizzati non provengono dall’operazione di ristrutturazione e allo scopo di evitare distorsioni della concorrenza, l’aiuto subisce una riduzione proporzionale per tener conto del fatto che i diritti di impianto utilizzati non hanno comportato costi di estirpazione.
L’aiuto è erogato per la superficie vitata, definita in conformità all’articolo 75, paragrafo 1.
Le norme mirano a garantire il conseguimento dell’obiettivo del regime.
Articolo 9
Gestione finanziaria
1. L’aiuto è versato previa verifica dell’esecuzione e dell’avvenuto controllo in loco della singola operazione o di tutte le operazioni contemplate dalla domanda di aiuto, a seconda della modalità di gestione della misura scelta dallo Stato membro.
Fermo restando che di norma l’aiuto può essere versato solo dopo l’esecuzione di tutte le operazioni, è comunque possibile versarlo per singole operazioni realizzate, se non è stato possibile eseguire le operazioni rimanenti a causa di forza maggiore o di circostanze eccezionali ai sensi dell’articolo 40, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1782/2003 (11).
Se dai controlli emerge che un’operazione globale contemplata dalla domanda di aiuto non è stata pienamente attuata per motivi diversi dalla forza maggiore o da circostanze eccezionali ai sensi dell’articolo 40, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1782/2003 e se l’aiuto è stato versato per singole operazioni che fanno parte dell’operazione globale indicata nella relativa domanda, gli Stati membri procedono al recupero dell’aiuto versato.
2. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri possono disporre il versamento anticipato dell’aiuto ai produttori prima della realizzazione delle operazioni, per una singola operazione, o per tutte le operazioni contemplate da una domanda di aiuto, a condizione che l’esecuzione delle operazioni medesime sia iniziata e che il beneficiario abbia costituito una cauzione. Ai fini del regolamento (CEE) n. 2220/85 (12), l’obbligo è costituito dall’esecuzione delle operazioni entro la fine della seconda campagna viticola successiva al pagamento dell’anticipo.
Tale periodo può essere modificato dallo Stato membro se:
a)
le superfici interessate rientrano in zone che hanno subito una calamità naturale riconosciuta dalle autorità competenti dello Stato membro interessato;
b)
un organismo riconosciuto dallo Stato membro interessato ha attestato l’esistenza di problemi sanitari relativi al materiale vegetale che impediscono la realizzazione delle operazioni programmate.
L’aiuto può essere versato in anticipo a condizione che ogni operazione precedente realizzata sulla stessa superficie per la quale il produttore abbia beneficiato in precedenza di un anticipo sia stata portata a termine.
Se dai controlli emerge che la misura indicata nella domanda di aiuto e che ha beneficiato di un anticipo non è stata portata a termine, gli Stati membri possono decidere di imporre una sanzione.
Articolo 10
Misure transitorie
Gli Stati membri possono autorizzare la trasformazione delle operazioni di ristrutturazione in corso già pianificate in applicazione dell’articolo 11 del regolamento (CE) n. 1493/1999 in una nuova domanda ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 479/2008 alle seguenti condizioni:
a)
tale trasformazione sia finanziata con le risorse rese disponibili nell’ambito del programma di sostegno per le misure previste dall’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 479/2008;
b)
il proseguimento delle misure, se necessario opportunamente adeguate, soddisfi le condizioni previste dal presente articolo.
Sezione 3
Vendemmia verde
Articolo 11
Definizione di vendemmia verde
Ai fini dell’articolo 12 del regolamento (CE) n. 479/2008 e della presente sezione, la mancata raccolta, ossia il fatto di lasciare sulla pianta uva che potrebbe essere commercializzata al termine del normale ciclo di produzione, non è considerata vendemmia verde.
Inoltre, la superficie delle particelle che beneficiano del sostegno a favore della vendemmia verde non entra nel calcolo dei limiti di resa stabiliti nel disciplinare di produzione dei vini a indicazione geografica.
Articolo 12
Condizione di attuazione della vendemmia verde
1. In relazione alle misure relative alla vendemmia verde gli Stati membri:
a)
adottano modalità di applicazione della misura che comprendono
i)
la notifica preventiva della vendemmia verde;
ii)
l’importo della compensazione da versare;
iii)
disposizioni atte a garantire che le superfici sottoposte a vendemmia verde siano mantenute in buone condizioni vegetative, che l’applicazione della misura non provochi alcun impatto ambientale negativo né conseguenze fitosanitarie negative e che sia possibile effettuare controlli sulla corretta esecuzione della misura; in relazione a tali obiettivi gli Stati membri possono applicare restrizioni alla misura in base a criteri oggettivi e non discriminatori, ad esempio tenendo conto dei diversi tempi di maturazione delle singole varietà, dei rischi ambientali o fitosanitari o del metodo da usare;
b)
stabiliscono il termine di presentazione delle domande di vendemmia verde all’interno del periodo compreso tra il 15 aprile e il 31 maggio di ogni anno;
c)
entro il 31 maggio valutano se la situazione del mercato giustifichi l’applicazione della vendemmia verde per riequilibrare il mercato e prevenire una crisi;
d)
garantiscono che la misura sia eseguita correttamente controllando l’effettiva esecuzione delle operazioni; le superfici che beneficiano dell’aiuto per la vendemmia verde sono sottoposte sistematicamente a controlli in loco dopo l’esecuzione; sono sottoposte a controllo le particelle oggetto di domande di aiuto.
Il controllo di cui al primo comma, lettera d), consiste nella verifica:
i)
dell’esistenza del vigneto e dell’effettiva coltivazione della particella;
ii)
della completa rimozione o distruzione di tutti i grappoli;
iii)
del metodo utilizzato; gli agricoltori che presentano domanda di aiuto per la vendemmia verde conservano le prove dei costi dell’operazione.
Per garantire che nella particella che beneficia dell’aiuto non rimanga più uva commercializzabile, i controlli sono effettuati tra il 15 giugno e il 31 luglio di ogni anno e, in ogni caso, sono completati entro il periodo normale di invaiatura (Baggiolini stage M, BBCH stage 83) nella zona considerata.
2. La vendemmia verde non può essere praticata per due anni consecutivi sulla stessa particella.
3. In caso di danno totale o parziale subito dalle colture prima della data della vendemmia verde a causa, in particolare, di calamità naturali ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 8, del regolamento (CE) n. 1857/2006 (13) della Commissione, non è erogato alcun sostegno.
4. In caso di danno totale o parziale subito tra la data del pagamento dell’aiuto per la vendemmia verde e il periodo della vendemmia, non può essere erogata nessuna compensazione finanziaria nell’ambito dell’assicurazione del raccolto per perdite subite sulla superficie che ha già beneficiato dell’aiuto.
Articolo 13
Procedura di domanda
1. Gli Stati membri stabiliscono la procedura di presentazione delle domande, precisando in particolare l’aiuto applicabile al produttore e le informazioni che devono accompagnare la domanda. La domanda contiene informazioni particolareggiate sulla superficie, la resa media, il metodo da utilizzare, e indica la varietà di vite e il tipo di vino da essa ottenuto.
2. Gli Stati membri verificano la fondatezza delle domande. A tal fine possono disporre che il produttore alleghi alla domanda un impegno scritto. Se il produttore ritira la domanda senza un motivo giustificato, gli Stati membri possono disporre che i costi relativi al trattamento della domanda siano posti a suo carico.
Articolo 14
Compensazioni
1. Gli Stati membri calcolano ogni anno i costi diretti della vendemmia verde per i diversi metodi, manuale, meccanico e chimico, che autorizzano in applicazione dell’articolo 12, paragrafo 1, lettera a), punto iii). Se sulla stessa superficie si applica più di un metodo, la compensazione è calcolata in funzione del metodo meno costoso.
2. Gli Stati membri definiscono la perdita di reddito causata dalla raccolta verde in base a criteri oggettivi e non discriminatori.
Fatto salvo il disposto dell’articolo 12, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 479/2008, gli Stati membri fissano l’importo del sostegno di cui all’articolo 12, paragrafo 3, del medesimo regolamento in base a spese standard e a stime standard della perdita di reddito. Gli Stati membri procurano che i calcoli:
a)
contengano unicamente elementi verificabili;
b)
siano basati su valori assodati mediante opportune perizie;
c)
indichino chiaramente la fonte dei dati;
d)
siano differenziati in funzione delle condizioni regionali o locali.
L’aiuto è erogato per la superficie vitata, definita in conformità all’articolo 75, paragrafo 1, del presente regolamento.
Sezione 4
Fondi di mutualizzazione
Articolo 15
Livello dell’aiuto
Gli Stati membri possono inserire nel programma di sostegno la misura di cui all’articolo 13 del regolamento (CE) n. 479/2008 in base alle seguenti disposizioni:
a)
il sostegno non può essere concesso per un periodo non superiore a tre anni;
b)
la partecipazione alle spese amministrative di costituzione di fondi di mutualizzazione rappresentano, nel primo, nel secondo e nel terzo anno di funzionamento del fondo, una quota del contributo dell’organizzazione di produttori al fondo stesso nel primo, secondo e terzo anno di funzionamento, pari al:
i)
10 %, 8 % e 4 % negli Stati membri che hanno aderito alla Comunità il 1o maggio 2004 o dopo tale data;
ii)
5 %, 4 % e 2 % negli altri Stati membri;
c)
gli Stati membri possono fissare massimali per la partecipazione alle spese amministrative di costituzione dei fondi di mutualizzazione;
d)
gli Stati membri adottano le modalità di applicazione di tale misura.
Sezione 5
Assicurazione del raccolto
Articolo 16
Condizioni di ammissibilità
Gli Stati membri possono inserire nel programma di sostegno la misura di cui all’articolo 14 del regolamento (CE) n. 479/2008 alle seguenti condizioni:
a)
gli Stati membri adottano modalità di applicazione delle misure di assicurazione del raccolto, in particolare le modalità necessarie ad evitare che tali misure creino distorsioni della concorrenza sul mercato delle assicurazioni;
b)
i produttori che chiedono di aderire al regime comunicano alle autorità nazionali la strategia di assicurazione che intendono seguire, per permettere agli Stati membri di rispettare le condizioni di cui all’articolo 14, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008;
c)
gli Stati membri fissano i massimali degli importi del sostegno erogabili in modo da garantire il rispetto delle condizioni di cui all’articolo 14, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 479/2008. Se del caso gli Stati membri fissano gli importi in base a tabelle di spese standard e a stime standard della perdita di reddito. Gli Stati membri procurano che i calcoli:
i)
contengano unicamente elementi verificabili;
ii)
siano basati su valori assodati mediante opportune perizie;
iii)
indichino chiaramente la fonte dei dati;
iv)
siano differenziati in funzione delle condizioni regionali o locali.
Ai fini dell’articolo 14 del regolamento (CE) n. 479/2008, le «avversità atmosferiche assimilabili a calamità naturali» hanno lo stesso significato della definizione di cui all’articolo 2, paragrafo 8, del regolamento (CE) n. 1857/2006 della Commissione.
Se erogano aiuti nazionali a favore dell’assicurazione del raccolto, gli Stati membri li notificano compilando le parti pertinenti degli allegati I, V e VII del presente regolamento.
Sezione 6
Investimenti
Articolo 17
Misure ammissibili
Gli investimenti sovvenzionati rispettano le norme comunitarie applicabili al tipo di investimento considerato.
Le spese ammissibili sono le seguenti:
a)
costruzione, acquisizione, incluso il leasing, o miglioramento di beni immobili;
b)
l’acquisto o il leasing con patto di acquisto di macchine e attrezzature nuove, compresi i programmi informatici, fino a un massimo del loro valore di mercato; gli altri costi connessi al contratto di leasing (interessi, costi di rifinanziamento degli interessi, spese generali, oneri assicurativi, ecc.) non costituiscono spese ammissibili;
c)
spese generali collegate alle spese di cui alle lettere a) e b), come onorari di architetti, ingegneri e consulenti, studi di fattibilità, acquisizione di brevetti e licenze.
In deroga alla lettera b), e unicamente per le microimprese e le piccole e medie imprese ai sensi della raccomandazione 2003/361/CE della Commissione (14), gli Stati membri possono, in casi debitamente giustificati, stabilire le condizioni alle quali l’acquisto di materiale d’occasione può essere considerato spesa ammissibile.
Non sono ammissibili al sostegno i semplici investimenti di sostituzione, in modo da garantire che gli investimenti nell’ambito della misura relativa alla catena di trasformazione conseguano l’obiettivo ricercato, ossia il miglioramento in termini di adeguamento alla domanda del mercato e di maggiore competitività.
Articolo 18
Misure ammissibili per lo sviluppo di nuovi prodotti
I costi per lo sviluppo di nuovi prodotti, processi e tecnologie ai sensi dell’articolo 15, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 479/2008, riguardano operazioni preliminari come la progettazione, lo sviluppo e il collaudo di prodotti, processi e tecnologie, nonché investimenti materiali e/o immateriali ad essi connessi, precedenti all’uso commerciale dei nuovi prodotti, processi e tecnologie.
Non sono ammissibili al sostegno i semplici investimenti di sostituzione, in modo da garantire che gli aiuti conseguano l’obiettivo ricercato, ossia il miglioramento in termini di adeguamento alla domanda del mercato e di maggiore competitività.
Articolo 19
Gestione finanziaria
Salvo in caso di forza maggiore o di circostanze eccezionali ai sensi dell’articolo 40, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1782/2003 che si verifichino nel periodo in cui devono essere realizzati gli investimenti, l’aiuto è versato previa verifica dell’esecuzione e dell’avvenuto controllo in loco di tutti gli investimenti contemplati dalla domanda di aiuto.
I beneficiari dell’aiuto agli investimenti possono chiedere il pagamento di un anticipo ai competenti organismi pagatori se il programma nazionale prevede tale possibilità.
L’importo dell’anticipo è limitato al 20 % dell’aiuto pubblico all’investimento e la sua liquidazione è subordinata alla costituzione di una garanzia bancaria o di una garanzia equivalente, equivalente al 110 % dell’importo anticipato.
La garanzia è svincolata quando l’organismo pagatore competente abbia accertato che l’importo delle spese effettivamente sostenute corrispondenti all’aiuto pubblico per l’investimento supera l’importo dell’anticipo.
Articolo 20
Compatibilità e coerenza
Non sono concessi aiuti per le operazioni promozionali che hanno beneficiato di un sostegno a norma dell’articolo 10 del regolamento (CE) n. 479/2008.
Se erogano aiuti nazionali a favore degli investimenti, gli Stati membri li notificano compilando le parti pertinenti degli allegati I, V e VII del presente regolamento.
Sezione 7
Eliminazione dei sottoprodotti
Articolo 21
Fissazione di una percentuale minima di alcole
1. Fatto salvo l’allegato VI, sezione D, punto 1, del regolamento (CE) n. 479/2008, gli Stati membri stabiliscono il volume di alcole che devono contenere i sottoprodotti in percentuale del volume contenuto nel vino prodotto. Gli Stati membri possono modulare la percentuale minima di alcole in base a criteri oggettivi e non discriminatori.
2. Se le percentuali applicabili, fissate dallo Stato membro in applicazione del paragrafo 1 non sono raggiunte, i soggetti obbligati alla distillazione consegnano una quantità di vino di loro produzione in modo da garantire il rispetto di dette percentuali.
3. Per determinare il volume di alcole contenuto nei sottoprodotti rispetto a quello contenuto nel vino prodotto, il titolo alcolometrico volumico naturale standard da prendere in considerazione nelle varie zone viticole è fissato in:
a)
8,0 % per la zona A;
b)
8,5 % per la zona B;
c)
9,0 % per la zona C I;
d)
9,5 % per la zona C II;
e)
10,0 % per la zona C III.
Articolo 22
Eliminazione dei sottoprodotti
I produttori sono tenuti a ritirare i sottoprodotti della vinificazione o di qualsiasi altra operazione di trasformazione dell’uva, sotto supervisione e nel rispetto delle seguenti condizioni:
a)
i sottoprodotti sono ritirati rapidamente e al più tardi entro la fine della campagna nel corso della quale sono stati ottenuti. Gli Stati membri possono anticipare tale data. Il ritiro, con indicazione dei quantitativi stimati, è iscritto nei registri tenuti in applicazione dell’articolo 112, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008, oppure attestato dall’autorità competente;
b)
il ritiro avviene nel rispetto della normativa comunitaria in vigore, in particolare in materia ambientale.
Il ritiro delle fecce si considera eseguito una volta che le medesime siano state denaturate in modo da renderne impossibile l’impiego nella vinificazione e a condizione che la consegna a terzi delle fecce denaturate sia iscritta nei registri tenuti in applicazione dell’articolo 112, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008. Gli Stati membri adottano le misure necessarie per garantire il controllo di tali transazioni. A tal fine possono istituire un sistema di riconoscimento preventivo dei terzi.
Gli Stati membri possono decidere che i produttori che nel corso della campagna considerata non producono nei propri impianti più di 25 hl di vino o di mosto sono esonerati dal ritiro dei loro sottoprodotti.
Articolo 23
Eliminazione dei sottoprodotti mediante distillazione
1. I produttori possono adempiere l’obbligo di eliminare una parte o la totalità dei sottoprodotti della vinificazione o di ogni altra operazione di trasformazione dell’uva conferendo i sottoprodotti alla distillazione.
2. Gli Stati membri possono imporre a tutti i loro produttori o a una parte dei medesimi l’obbligo di conferire alla distillazione, in tutto o in parte, i sottoprodotti della vinificazione o di ogni altra operazione di trasformazione dell’uva, in base a criteri oggettivi e non discriminatori. Tale obbligo può essere adempiuto anche mediante il conferimento di vino all’industria dell’aceto.
3. Gli Stati membri interessati possono istituire un sistema di certificazione delle distillerie secondo una procedura che sono tenuti ad adottare.
Articolo 24
Oggetto dell’aiuto
1. L’aiuto di cui all’articolo 16 del regolamento (CE) n. 479/2008 è versato, fermo restando il disposto del paragrafo 3 ed entro i limiti fissati al paragrafo 1, secondo comma, del medesimo articolo, ai distillatori che trasformano i prodotti conferiti alla distillazione in alcole greggio avente un titolo alcolometrico volumico minimo di 92 % vol.
2. L’aiuto comprende un importo forfettario destinato a compensare i costi di raccolta dei prodotti, importo che il distillatore è tenuto a trasferire al produttore se i costi sono stati da lui sostenuti.
3. Gli Stati membri possono disporre la concessione di un anticipo dell’aiuto a condizione che il beneficiario abbia costituito una cauzione.
4. Gli Stati membri adottano le modalità di applicazione della misura prevista dal presente articolo.
Articolo 25
Importo dell’aiuto
1. L’importo massimo dell’aiuto di cui all’articolo 16 del regolamento (CE) n. 479/2008 da versare ai distillatori è fissato in % vol di alcol e per ettolitro nel modo seguente:
a)
per l’alcole greggio ottenuto dalle vinacce: 1,1 EUR/%vol/hl;
b)
per l’alcole greggio ottenuto da vino e fecce: 0,5 EUR/%vol/hl.
2. Gli Stati membri fissano, nei limiti stabiliti al paragrafo 1, in base a criteri oggettivi e non discriminatori, l’importo dell’aiuto e la compensazione forfettaria dei costi di raccolta di cui all’articolo 24, paragrafo 2, e li comunicano alla Commissione compilando le pertinenti parti degli allegati I, V e VII. Tali importi possono essere adeguati a seconda delle diverse tipologie di produzione, in base a criteri oggettivi e non discriminatori.
Sezione 8
Distillazione di alcole per usi commestibili
Articolo 26
Oggetto dell’aiuto
1. L’aiuto di cui all’articolo 17 del regolamento (CE) n. 479/2008 è versato, alle condizioni ivi stabilite in base a criteri oggettivi e non discriminatori, ai produttori la cui attività è finalizzata all’elaborazione di distillati di vino destinati al settore dell’alcole per usi commestibili.
2. L’aiuto può essere versato ai produttori di vino che non sono essi stessi produttori di uva.
3. Gli Stati membri possono disporre la concessione di un anticipo dell’aiuto a condizione che il beneficiario abbia costituito una cauzione.
4. Gli Stati membri adottano le modalità di applicazione della misura prevista dal presente articolo.
Articolo 27
Importo dell’aiuto
Gli Stati membri fissano gli importi dell’aiuto per ettaro e li comunicano alla Commissione compilando le parti pertinenti degli allegati I, V e VII. Tali importi possono essere adeguati, in particolare in funzione della regione di produzione e delle condizioni di produzione, in base a criteri oggettivi e non discriminatori.
Sezione 9
Distillazione di crisi
Articolo 28
Definizione della misura
1. Fatto salvo il disposto dell’articolo 18, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 e nei limiti delle risorse disponibili, di cui ai paragrafi 4 e 5 del medesimo articolo, gli Stati membri che avviano la distillazione di crisi sull’intero loro territorio o parte di esso, per una o più categorie di vino, in base a criteri oggettivi e non discriminatori, ne informano la Commissione attraverso una modifica dei programmi di sostegno.
2. Gli Stati membri possono imporre l’obbligo della distillazione di crisi a tutti i loro produttori o a una parte dei medesimi, in base a criteri oggettivi e non discriminatori.
3. Gli Stati membri adottano le modalità di applicazione della misura prevista dal presente articolo.
Articolo 29
Modalità dell’aiuto
1. L’aiuto di cui all’articolo 18 del regolamento (CE) n. 479/2008 è versato, fatto salvo il disposto di cui al paragrafo 3 del medesimo articolo, ai distillatori che trasformano il vino in alcole greggio con un titolo alcolometrico volumico minimo di 92 % vol.
2. L’aiuto può includere un prezzo minimo che i distillatori trasferiscono ai produttori di vino.
3. Gli Stati membri possono disporre la concessione di un anticipo dell’aiuto a condizione che il beneficiario abbia costituito una cauzione.
Articolo 30
Importo dell’aiuto
1. Gli Stati membri fissano l’importo dell’aiuto e, se del caso, il prezzo minimo per i produttori di vino di cui all’articolo 29, e li comunicano alla Commissione compilando le parti pertinenti degli allegati I, V e VII. Tali importi possono essere adeguati, in particolare in funzione della regione di produzione e della categoria di vino, in base a criteri oggettivi e non discriminatori. In ogni caso l’aiuto è fissato in modo che il prezzo versato al produttori di vino non superi il prezzo di mercato della regione di produzione e della categoria di vino corrispondenti.
2. Se del caso, gli Stati membri riducono in proporzione il prezzo minimo da versare ai produttori di vino il cui titolo alcolometrico è stato aumentato mediante aggiunta di saccarosio o di mosto col beneficio dell’aiuto di cui all’articolo 19 del regolamento (CE) n. 479/2008.
Articolo 31
Aiuti nazionali
Se concedono aiuti nazionali per la distillazione di crisi, gli Stati membri conservano una registrazione dei dati relativi ad ogni domanda e al risultato ad essa riservato. Essi comunicano tali informazioni compilando la riga corrispondente degli allegati II, III e IV.
Sezione 10
Impiego di mosto di uve concentrato
Articolo 32
Oggetto dell’aiuto
1. L’aiuto di cui all’articolo 19 del regolamento (CE) n. 479/2008 è concesso ai produttori di vino che usano mosti di uve concentrati e mosti di uve concentrati rettificati prodotti nella Comunità per aumentare il titolo alcolometrico volumico naturale dei prodotti di cui all’allegato V, sezione A, del regolamento (CE) n. 479/2008.
2. Gli Stati membri possono disporre la concessione di un anticipo dell’aiuto a condizione che il beneficiario abbia costituito una cauzione.
3. Gli Stati membri adottano le modalità di applicazione della misura prevista dal presente articolo.
Articolo 33
Importo dell’aiuto
1. L’importo massimo dell’aiuto di cui all’articolo 19, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 è fissato come segue, per titolo alcolometrico volumico (% vol) potenziale e per ettolitro, per le seguenti categorie di prodotti:
a)
mosto di uve concentrato: 1,699 EUR/%vol/hl;
b)
mosto di uve concentrato rettificato: 2,206 EUR/%vol/hl.
2. Gli Stati membri fissano, nei limiti stabiliti al paragrafo 1, in base a criteri oggettivi e non discriminatori, l’importo dell’aiuto per ogni categoria di prodotto e lo comunicano alla Commissione compilando la parte pertinente degli allegati I, V e VII. Tali importi possono essere modulati per regione o zona viticola, in base a criteri oggettivi e non discriminatori.
3. Il titolo alcolometrico potenziale dei prodotti specificati nel paragrafo 1 è determinato applicando i dati della tabella di corrispondenza che figura nell’allegato I del regolamento (CE) n. 1623/2000 agli indici forniti alla temperatura di 20 °C dal rifrattometro utilizzato secondo il metodo previsto dall’allegato del regolamento (CEE) n. 558/93 della Commissione (15). Per i controlli compiuti dalle autorità competenti è ammessa una tolleranza di 0,2 % vol.
Articolo 34
Controlli
Le autorità competenti degli Stati membri prendono tutti i provvedimenti atti a consentire i controlli necessari per verificare, in particolare, l’identità e il volume del prodotto utilizzato per l’operazione di aumento del titolo alcolometrico, nonché l’osservanza delle disposizioni dell’allegato V, sezioni A e B, del regolamento (CE) n. 479/2008.
CAPO III
Relazioni, valutazione e disposizioni generali
Articolo 35
Relazioni e valutazione
1. Gli Stati membri presentano alla Commissione la relazione di cui all’articolo 21, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 utilizzando il modulo di cui agli allegati V e VI del presente regolamento. Le informazioni contenute nelle relative tabelle si riferiscono, per ogni anno, alle misure previste dal programma di sostegno:
a)
una dichiarazione delle spese, per esercizio finanziario, già sostenute nel corso del periodo di programmazione, che in nessun caso superano il massimale assegnato agli Stati membri in applicazione dell’allegato II del regolamento (CE) n. 479/2008;
b)
stime delle spese per gli esercizi finanziari successivi fino al termine del periodo previsto per l’attuazione del programma di sostegno, nei limiti del massimale assegnato allo Stato membro in applicazione dell’allegato II del regolamento (CE) n. 479/2008 e in linea con la versione più aggiornata del programma trasmesso in applicazione dell’articolo 3 del presente regolamento.
2. Nella stessa comunicazione gli Stati membri presentano, in base al modulo figurante nell’allegato VII, i dati tecnici relativi all’attuazione delle misure previste nel programma di sostegno. Gli Stati membri trasmettono i dati dettagliati sull’attuazione delle misure di promozione utilizzando il modulo figurante nell’allegato VIII.
3. I riferimenti a un determinato esercizio finanziario riguardano i pagamenti effettivamente eseguiti dagli Stati membri tra il 16 ottobre di un anno e il 15 ottobre dell’anno successivo.
4. Gli Stati membri presentano alla Commissione la relazione di cui all’articolo 21, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008 utilizzando il modulo di cui agli allegati V e VI del presente regolamento. Inoltre, nelle conclusioni figurano i seguenti elementi:
-
C1: valutazione dei costi e dei benefici del programma di sostegno;
-
C2: indicazioni su come sia possibile accrescere l’efficienza del programma.
5. Gli Stati membri comunicano alla Commissione i provvedimenti presi per conformarsi alle disposizioni dell’articolo 9, paragrafo 1, e dell’articolo 12, paragrafo 1, lettera d). Per tale comunicazione gli Stati membri utilizzano i moduli figuranti negli allegati VIII bis e VIII ter.
6. Gli Stati membri di cui all’articolo 5, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 479/2008 non hanno l’obbligo di presentare i moduli riportati negli allegati V, VI, VII, VIII, VIII bis e VIII ter del presente regolamento.
7. Gli Stati membri tengono una registrazione particolareggiata dei programmi di sostegno, modificati o no, nonché di tutte le misure realizzate in applicazione dei medesimi.
Articolo 36
Esclusione
Nell’ambito dei programmi nazionali di sostegno non possono essere concessi aiuti finanziari ai produttori che detengono superfici piantate illegalmente, a cui si applicano gli articoli 85 e 86 del regolamento (CE) n. 479/2008, né a favore di superfici destinate alla coltura di piante madri per marze, di cui all’articolo 60, paragrafo 3, del presente regolamento.
Articolo 37
Termini di pagamento ai beneficiari
Per tutte le misure, ad eccezione di quella prevista dall’articolo 9 del regolamento (CE) n. 479/2008, gli Stati membri:
a)
fissano il termine di presentazione della domanda;
b)
effettuano i pagamenti ai beneficiari entro i seguenti termini, a partire dalla data di presentazione di un fascicolo di domanda completo e valido:
i)
sette mesi per misure che possono essere portate a termine e controllate entro un anno;
ii)
entro un periodo ragionevole di tempo, che gli Stati membri fissano e comunicano alla Commissione nelle pertinenti parti dell’allegato I, per le misure che non possono essere portate a termine e controllate entro un anno.
TITOLO III
SCAMBI CON I PAESI TERZI
CAPO I
Regime dei prezzi di entrata dei succhi e mosti di uve
Articolo 38
Definizione
Ai fini del presente titolo per «partita» si intende il quantitativo di uno stesso prodotto spedito da un unico speditore ad un unico destinatario, nell’ambito di un’unica dichiarazione di immissione in libera pratica. Ogni dichiarazione può riguardare esclusivamente merci aventi una stessa origine, ai sensi della definizione di cui agli articoli 23 e 24 del regolamento (CEE) n. 2913/92 (16) e che rientrano in un solo codice della nomenclatura combinata.
Articolo 39
Verifica dei prezzi per ciascuna partita
1. Per i prodotti dei codici NC 2009 61, 2009 69 e 2204 30 elencati nell’allegato I, parte terza, sezione I, allegato 2, della tariffa doganale comune e soggetti al regime dei prezzi d’entrata, la realtà del valore in dogana è verificata partita per partita.
2. Il prezzo di entrata figurante nell’allegato 2 del regolamento (CEE) n. 2658/87 (17) dei prodotti di cui al paragrafo 1 è determinato in base al valore in dogana.
CAPO II
Attestato e bollettino di analisi dei vini, dei succhi e dei mosti di uve per l’importazione
Sezione 1
Disposizioni generali
Articolo 40
Documenti richiesti
L’attestato e il bollettino di analisi di cui, rispettivamente, all’articolo 82, paragrafo 3, lettere a) e b), del regolamento (CE) n. 479/2008 sono contenuti in un unico documento nel quale:
a)
la parte «attestato» è rilasciata da un organismo del paese terzo di cui sono originari i prodotti;
b)
la parte «bollettino di analisi» è rilasciata da un laboratorio ufficiale riconosciuto dal paese terzo di cui sono originari i prodotti.
Articolo 41
Contenuto del bollettino di analisi
Il bollettino di analisi reca le seguenti indicazioni:
a)
per quanto riguarda i vini e i mosti di uve parzialmente fermentati:
i)
il titolo alcolometrico volumico totale,
ii)
il titolo alcolometrico volumico effettivo;
b)
per quanto riguarda i mosti di uve e i succhi di uve, la densità;
c)
per quanto riguarda i vini, i mosti di uve e i succhi di uve:
i)
l’estratto secco totale,
ii)
l’acidità totale,
iii)
l’acidità volatile,
iv)
l’acidità citrica,
v)
l’anidride solforosa totale,
vi)
la presenza di varietà ottenute da incroci interspecifici (ibridi produttori diretti o altre varietà non appartenenti alle specie Vitis Vinifera).
Articolo 42
Esenzioni
1. Sono esentati dall’obbligo di presentazione dell’attestato e del bollettino di analisi i prodotti esportati da paesi terzi e originari dei medesimi, confezionati in recipienti di capacità non superiore a 5 litri, etichettati e muniti di un dispositivo di chiusura a perdere, purché il quantitativo totale trasportato, anche se composto di più partite separate, non superi 100 litri.
2. Se le condizioni di cui al paragrafo 1 non sono soddisfatte, non è necessario presentare l’attestato o il bollettino di analisi per:
a)
il vino, il mosto di uve e i succhi di uve contenuti nei bagagli dei viaggiatori, ai sensi dell’articolo 45 del regolamento (CEE) n. 918/83 del Consiglio (18), in quantità non superiore a 30 l per viaggiatore;
b)
i quantitativi di vino, fino a un massimo di 30 l per partita, che formano oggetto di piccole spedizioni tra privati, ai sensi dell’articolo 29 del regolamento (CEE) n. 918/83;
c)
i vini e i succhi di uve che fanno parte dei beni personali di privati che trasferiscono la propria residenza da un paese terzo a un paese della Comunità, ai sensi dell’articolo 2 del regolamento (CEE) n. 918/83;
d)
i vini e i succhi di uve destinati alle fiere, ai sensi dell’articolo 95 del regolamento (CEE) n. 918/83, purché tali prodotti siano condizionati in recipienti di capacità non superiore a 2 litri, etichettati e muniti di un dispositivo di chiusura a perdere;
e)
le quantità di vini, di mosti e di succhi di uve condizionati in altri recipienti, importati a fini di sperimentazione scientifica e tecnica, fino a un massimo di 100 l;
f)
i vini e i succhi di uve importati in conformità alle disposizioni della convenzione di Vienna sulle relazioni diplomatiche, del 18 aprile 1961, o della convenzione di Vienna sulle relazioni consolari, del 24 aprile 1963, o di altre convenzioni consolari, o della convenzione di New York del 16 dicembre 1969 sulle missioni speciali;
g)
i vini e i succhi di uve che costituiscono le provviste di bordo di navi e aeromobili operanti su rotte internazionali;
h)
i vini e i succhi di uve originari della Comunità e qui imbottigliati, esportati in un paese terzo e rientrati nel territorio doganale della Comunità e immessi in libera pratica.
Sezione 2
Condizioni da rispettare, modalità di redazione ed utilizzazione dell’attestato e del bollettino di analisi per l’importazione di vini, succhi e mosti di uve
Articolo 43
Documento V I 1
1. L’attestato e il bollettino di analisi sono redatti su un unico documento V I 1 per ciascuna partita destinata ad essere importata nella Comunità.
Il documento di cui al primo comma è redatto su un formulario V I 1 conforme al modello contenuto nell’allegato IX. Esso è firmato da un funzionario di un organismo ufficiale o da un funzionario di un laboratorio riconosciuto ai sensi dell’articolo 48.
2. Se il prodotto non è destinato al consumo umano diretto non è necessaria la compilazione della parte relativa al bollettino di analisi del formulario V I 1.
Se si tratta di un vino confezionato in recipienti etichettati di capacità non superiore a 60 litri e provvisti di un dispositivo di chiusura a perdere, il quale sia originario di un paese terzo incluso nell’elenco di cui all’allegato XII che abbia offerto particolari garanzie accettate dalla Comunità, la parte relativa al bollettino di analisi del formulario V I 1 deve essere compilata soltanto per quanto riguarda:
a)
il titolo alcolometrico volumico effettivo,
b)
l’acidità totale,
c)
l’anidride solforosa totale.
Articolo 44
Descrizione dei documenti
1. I formulari V I 1 sono costituiti da un originale e da una copia dattiloscritta o manoscritta ottenuta contemporaneamente, in quest’ordine.
2. Il formulario V I 2 è un estratto conforme al modello contenuto nell’allegato X, recante i dati riportati in un documento V I 1 o in un altro estratto V I 2 e vistato da un ufficio doganale della Comunità. I formulari V I 2 sono costituiti da un originale e da due copie, in quest’ordine.
3. I documenti V I 1 e gli estratti V I 2 sono conformi alle disposizioni tecniche riportate nell’allegato XI.
4. L’originale e la copia accompagnano il prodotto. I formulari V I 1 e V I 2 sono compilati a macchina, a mano o con mezzi tecnici equivalenti riconosciuti da un organismo ufficiale. Qualora sia effettuata a mano, la compilazione deve essere eseguita in inchiostro e a stampatello. I formulari non devono contenere raschiature o alterazioni. Le eventuali modifiche si effettuano depennando le indicazioni erronee e aggiungendo, ove occorra, le indicazioni volute. Ognuna di queste modifiche deve essere approvata da chi la apporta e vistata dall’organismo ufficiale, dal laboratorio o dalle autorità doganali.
5. I documenti V I 1 e gli estratti V I 2 recano un numero d’ordine attribuito, nel caso dei documenti V I 1, dall’organismo ufficiale il cui responsabile firma l’attestato, e nel caso degli estratti V I 2, dall’ufficio doganale che appone su di essi il visto a norma dell’articolo 47, paragrafi 2 e 3.
6. Fatti salvi i paragrafi 2, 3, 4 e 5, i documenti V I 1 e V I 2 possono essere rilasciati e utilizzati ricorrendo a sistemi computerizzati, secondo modalità stabilite dalle autorità competenti degli Stati membri. Il contenuto dei documenti V I 1 e V I 2 in forma elettronica è identico a quello dei documenti cartacei.
Articolo 45
Procedura semplificata
1. Si considerano attestati o bollettini di analisi, rilasciati dagli organismi e dai laboratori figuranti nell’elenco di cui all’articolo 48, i documenti V I 1 compilati dai produttori di vino stabiliti nei paesi terzi elencati all’allegato XII, che hanno offerto garanzie particolari accettate dalla Comunità, a condizione che tali produttori siano stati riconosciuti individualmente dalle autorità competenti dei medesimi paesi terzi e siano soggetti al controllo di tali autorità.
2. I produttori riconosciuti di cui al paragrafo 1 usano il formulario V I 1 e indicano nella casella 9 il nome e l’indirizzo dell’organismo ufficiale del paese terzo che li ha riconosciuti. Essi lo compilano indicando inoltre:
a)
nella casella 1, il proprio nome e indirizzo e il numero di registrazione nei paesi terzi indicati nell’allegato XII;
b)
nella casella 10, almeno i dati di cui all’articolo 43, paragrafo 2.
I produttori appongono la propria firma negli appositi spazi delle caselle 9 e 10, dopo aver depennato le parole «nome e qualifica del responsabile».
Non è necessaria né l’apposizione di timbri né l’indicazione del nome e dell’indirizzo del laboratorio.
Articolo 46
Deroghe
L’applicazione dell’articolo 43, paragrafo 2, e dell’articolo 45 del presente regolamento può essere sospesa ove si constati che i prodotti cui si applicano tali disposizioni sono stati sottoposti a falsificazioni tali da mettere in pericolo la salute dei consumatori o a pratiche enologiche diverse da quelle di cui all’articolo 82, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008.
Articolo 47
Uso
1. L’originale e la copia del documento V I 1 o dell’estratto V I 2 sono consegnati, all’atto dell’espletamento delle formalità doganali necessarie per l’immissione in libera pratica della partita, alle autorità competenti dello Stato membro nel cui territorio hanno luogo tali formalità.
Le autorità annotano in conformità il tergo del documento V I 1 o dell’estratto V I 2. Esse restituiscono l’originale all’interessato e ne conservano la copia per un periodo di almeno cinque anni.
2. Quando una partita è rispedita nella sua totalità prima dell’immissione in libera pratica, il nuovo speditore consegna alle autorità doganali, sotto la cui sorveglianza si trova la partita, il documento V I 1 o l’estratto V I 2 relativo alla stessa, nonché eventualmente un formulario V I 2, compilato consecutivamente.
Le autorità, dopo aver constatato la concordanza delle indicazioni del documento V I 1 con quelle del formulario V I 2 o, se del caso, delle indicazioni dell’estratto V I 2 con quelle del formulario V I 2 compilato consecutivamente, vistano quest’ultimo, facente funzione di estratto V I 2, ed annotano in conformità il documento o l’estratto precedente. Esse restituiscono l’estratto e l’originale del documento V I 1 o dell’estratto V I 2 precedente al nuovo speditore e ne conservano la copia per un periodo di almeno cinque anni.
Quando una partita di prodotti è riesportata verso un paese terzo, non è necessaria la compilazione del formulario V I 2.
3. Quando una partita di un prodotto è frazionata prima della sua immissione in libera pratica, l’interessato consegna alle autorità doganali, sotto la cui sorveglianza si trova la partita da frazionare, l’originale e la copia del documento V I 1 o l’estratto V I 2 relativo alla partita stessa e, per ciascuna nuova partita, l’originale di un formulario V I 2, nonché due copie compilate consecutivamente.
Le autorità, dopo aver constatato la concordanza tra le indicazioni del documento V I 1 o dell’estratto V I 2 e quelle del formulario V I 2 relativo ad ogni nuova partita, vistano quest’ultimo, che funge quindi da estratto V I 2, ed annotano in conformità il tergo del documento V I 1 o dell’estratto V I 2 sulla cui base l’estratto è stato redatto. Esse restituiscono all’interessato l’estratto V I 2 e il documento V I 1 o l’estratto V I 2 redatto precedentemente e conservano una copia di ciascuno di detti documenti per un periodo di almeno cinque anni.
Articolo 48
Elenchi degli organismi competenti
1. La Commissione redige e tiene aggiornati, sulla base delle comunicazioni trasmesse dalle autorità competenti dei paesi terzi, elenchi con i nomi e gli indirizzi degli organismi, dei laboratori, nonché dei produttori di vino abilitati a compilare i documenti V I 1. La Commissione rende pubblici su internet i nomi e gli indirizzi di tali organismi e laboratori.
2. Le comunicazioni delle autorità competenti dei paesi terzi di cui al paragrafo 1 recano:
a)
i nomi e gli indirizzi degli organismi ufficiali e dei laboratori riconosciuti o designati per la redazione dei documenti V I 1;
b)
i nomi, gli indirizzi e i numeri di registrazione ufficiale dei produttori di vino autorizzati a redigere i documenti V I 1.
Negli elenchi di cui al paragrafo 1 sono inclusi soltanto gli organismi e i laboratori ai sensi del primo comma, lettera a), del presente paragrafo, autorizzati dalle autorità competenti del paese terzo a fornire, su richiesta, alla Commissione e agli Stati membri, tutte le informazioni utili per la valutazione dei dati contenuti nel documento.
3. Gli elenchi sono aggiornati, in particolare, a seguito di eventuali cambiamenti di indirizzo e/o di denominazione degli organismi o dei laboratori.
Articolo 49
Norme sull’importazione indiretta
Se un vino è esportato da un paese terzo, sul cui territorio è stato elaborato («paese d’origine»), in un altro paese terzo («paese d’esportazione») dal quale è poi esportato nella Comunità, le autorità competenti del «paese d’esportazione» possono redigere il documento V I 1 per il vino di cui trattasi, sulla base di un documento V I 1 o di un documento equivalente rilasciato dalle autorità competenti del «paese d’origine», senza dover praticare analisi supplementari sul vino in questione, se il medesimo:
a)
è stato imbottigliato ed etichettato nel «paese d’origine» e tale è rimasto, oppure
b)
è stato esportato sfuso dal «paese d’origine» ed imbottigliato ed etichettato nel paese d’esportazione, senza subire un’ulteriore trasformazione.
Nel documento V I 1 l’autorità competente del «paese d’esportazione» certifica che si tratta di un vino ai sensi delle disposizioni del primo comma e che sono state rispettate le condizioni stabilite in tali disposizioni.
L’originale o una copia conforme del documento V I 1 o documento equivalente del paese di origine e accluso al documento V I 1 del paese di esportazione.
Per paese di origine ai sensi del presente articolo si intendono esclusivamente i paesi figuranti nell’elenco degli organismi e dei laboratori abilitati dai paesi terzi a compilare i documenti che devono accompagnare ogni partita di vino importato, pubblicato in applicazione dell’articolo 48, paragrafo 1.
Articolo 50
Disposizioni speciali per taluni vini
1. Per i vini liquorosi ed i vini alcolizzati i documenti V I 1 sono riconosciuti validi soltanto se l’organismo ufficiale di cui all’articolo 48 ha inserito la seguente annotazione nella casella 14:
«L’alcole aggiunto a questo vino è di origine vinica».
Tale annotazione è completata con le seguenti indicazioni:
a)
il nome e l’indirizzo completi dell’organismo che rilascia il documento;
b)
la firma di un responsabile di tale organismo;
c)
il timbro di tale organismo.
2. Il documento V I 1 può essere usato per certificare che un vino importato reca un’indicazione geografica conforme all’Accordo sugli aspetti dei diritti di proprietà intellettuale riguardanti il commercio (TRIPs) dell’Organizzazione Mondiale del Commercio (OMC), oppure alla normativa comunitaria sulle indicazioni geografiche oppure a un accordo sul riconoscimento e sulla protezione delle indicazioni geografiche tra la Comunità europea e il paese terzo di cui il vino è originario.
In tal caso nella casella 14 è inserita la seguente annotazione:
«Il vino oggetto del presente documento è stato prodotto nella regione viticola … e la denominazione di origine indicata nella casella 6 gli è stata attribuita conformemente alla normativa del paese di origine».
Tale annotazione è completata con le indicazioni di cui al paragrafo 1, secondo comma.
Articolo 51
Conformità dei vini importati
Ove sospettino che un prodotto originario di un paese terzo non sia conforme alle disposizioni dell’articolo 82, paragrafi 1 e 2, del regolamento (CE) n. 479/2008, le autorità competenti degli Stati membri ne informano senza indugio la Commissione.
CAPO III
Disposizioni specifiche per l’esportazione
Articolo 52
Comunicazione degli organismi ufficiali
1. Gli Stati membri comunicano alla Commissione l’elenco degli organismi ufficiali o ufficialmente riconosciuti che propongono per il rilascio degli attestati comprovanti che il vino è conforme alle condizioni di accesso alle concessioni previste dagli accordi con i paesi terzi.
2. La Commissione agisce in nome della Comunità nel redigere e scambiare, congiuntamente con il paese terzo interessato, l’elenco degli organismi ufficiali autorizzati a compilare l’attestato di cui al paragrafo 1 nonché il certificato equivalente rilasciato dal paese terzo interessato.
3. La Commissione rende pubblico l’elenco di cui al paragrafo 2 e lo aggiorna periodicamente.
CAPO IV
Disposizioni transitorie
Articolo 53
Conformità dei documenti V I 1 e V I 2
I documenti V I 1 e V I 2 che erano conformi alle pertinenti disposizioni vigenti al momento dell’immissione sul mercato dei prodotti, ma che non sono più conformi alle suddette disposizioni a partire dall’entrata in applicazione del presente regolamento, possono continuare ad essere utilizzati fino al 31 dicembre 2008.
Articolo 54
Svincolo delle cauzioni
A richiesta delle parti interessate le sanzioni costituite per il rilascio di titoli di importazione e di esportazione sono svincolate a partire dal 1o agosto 2008, a meno che i titoli non siano scaduti prima di tale data.
TITOLO IV
POTENZIALE PRODUTTIVO
CAPO I
Impianti illegali
Articolo 55
Sanzioni in caso di inosservanza degli obblighi di estirpazione
1. Le sanzioni previste dall’articolo 85, paragrafo 3 e dall’articolo 86, paragrafo 4, secondo comma, del regolamento (CE) n. 479/2008 sono fissate in modo da sanzionare adeguatamente coloro che hanno violato le pertinenti disposizioni.
Fatte salve, se del caso, le sanzioni eventualmente imposte in precedenza, gli Stati membri fissano le sanzioni previste dall’articolo 85, paragrafo 3 e dall’articolo 86, paragrafo 4, secondo comma, del regolamento (CE) n. 479/2008, in base ai seguenti principi:
a)
la sanzione finanziaria di base è pari ad almeno 12 000 EUR/ha;
b)
gli Stati membri possono aumentare la sanzione in base al valore commerciale dei vini prodotti nei vigneti considerati.
2. Gli Stati membri impongono la sanzione di cui all’articolo 85, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 479/2008:
a)
per quanto riguarda gli impianti illegali esistenti alla data di entrata in vigore del presente regolamento, per la prima volta il 1o gennaio 2009;
b)
per quanto riguarda gli impianti illegali realizzati successivamente alla data di entrata in vigore del presente regolamento, per la prima volta con decorrenza dalla data di tali impianti.
La sanzione è nuovamente applicata ogni 12 mesi a partire dalle date suddette e secondo i criteri di cui al paragrafo 1 del presente articolo, fino all’adempimento dell’obbligo di estirpazione.
3. Gli Stati membri impongono la sanzione di cui all’articolo 86, paragrafo 4, secondo comma, del regolamento (CE) n. 479/2008 per la prima volta il 1o luglio 2010 per mancata osservanza dell’obbligo di estirpazione e, successivamente, ogni 12 mesi fino al suo adempimento, secondo i criteri fissati al paragrafo 1 del presente articolo.
4. Gli Stati membri trattengono gli importi corrispondenti alle sanzioni applicate ai sensi del presente articolo.
Articolo 56
Sanzioni in caso di mancata osservanza del divieto di circolazione
1. Le sanzioni previste dall’articolo 87, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 479/2008 sono fissate in modo da sanzionare adeguatamente coloro che hanno violato le pertinenti disposizioni.
2. Le sanzioni di cui al paragrafo 1 sono imposte se il produttore che detiene una superficie vitata superiore a 0,1 ha, secondo i casi:
a)
non presenta il contratto di distillazione entro il termine specificato all’articolo 57, paragrafo 1, secondo comma o se i contratti non coprono l’intera produzione quale dichiarata nella dichiarazione di raccolta o di produzione; oppure
b)
non informa la competente autorità, entro il termine specificato all’articolo 57, paragrafo 1, terzo comma, dell’intenzione di procedere alla vendemmia verde oppure se non esegue in maniera soddisfacente la vendemmia verde.
3. Gli Stati membri impongono le sanzioni di cui al paragrafo 1:
a)
un mese dopo la scadenza del termine stabilito all’articolo 57, paragrafo 1, secondo comma, in caso di mancata presentazione del contratto di distillazione;
b)
il 1o settembre dell’anno civile considerato in caso di mancata osservanza delle disposizioni in materia di vendemmia verde.
4. Gli Stati membri trattengono gli importi corrispondenti alle sanzioni applicate ai sensi del presente articolo.
Articolo 57
Non circolazione o distillazione
1. Nel caso di cui all’articolo 87, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008, le uve o i prodotti ottenuti dalle uve possono avere soltanto una delle destinazioni seguenti:
a)
distillazione esclusivamente a spese del produttore;
b)
vendemmia verde, ai sensi della definizione di cui all’articolo 12, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008, a spese del produttore;
c)
consumo familiare; questa possibilità è ammessa solo se il vigneto del produttore ha una superficie non superiore a 0,1 ha.
Nel caso della distillazione di cui al primo comma, lettera a):
-
i produttori presentano il contratto di distillazione di cui all’articolo 87, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 entro la fine della campagna viticola in cui prodotti sono stati ottenuti;
-
i prodotti ottenuti prima della regolarizzazione dei vigneti a norma dell’articolo 86, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 sono soggetti all’obbligo di distillazione.
In caso di ricorso alla vendemmia verde ai sensi del primo comma, lettera b), i produttori preannunciano la loro intenzione alle autorità competenti entro una data che lo Stato membro fissa in conformità all’articolo 12, paragrafo 1, lettera b). Gli Stati membri procedono al controllo della vendemmia verde ai sensi dell’articolo 12, paragrafo 1, lettera d), del presente regolamento.
2. Fatto salvo il disposto del paragrafo 1, per agevolare i controlli gli Stati membri possono imporre ai produttori l’obbligo di preannunciare alla competente autorità, entro una data da essi stabilita in conformità all’articolo 12, paragrafo 1, lettera b), quale delle opzioni di cui al paragrafo 1, primo comma, lettere a), b) o c), del presente articolo intendono scegliere.
Gli Stati membri possono anche limitare la scelta dei produttori ad una sola o a due delle opzioni citate alle lettere a), b) e c) del paragrafo 1, primo comma.
3. Se il produttore possiede anche vigneti la cui produzione può essere commercializzata, le autorità competenti sono tenute a garantire che i prodotti ottenuti dagli impianti illegali non siano aggiunti ai prodotti commercializzati ottenuti da questi altri vigneti.
Articolo 58
Comunicazioni
1. Gli Stati membri comunicano alla Commissione, entro il 1o marzo di ogni anno, le superfici per le quali sono state applicate sanzioni e l’importo della sanzione effettivamente riscossa, avvalendosi del modulo riportato nella tabella 1 dell’allegato XIII. Essi comunicano alla Commissione anche le loro disposizioni di diritto interno in merito a tali sanzioni.
2. Salvo diversa indicazione nelle rispettive tabelle dell’allegato XIII del presente regolamento, le comunicazioni di cui all’articolo 85, paragrafo 4, all’articolo 86, paragrafo 5 e all’articolo 87, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 479/2008, si riferiscono alla campagna viticola precedente.
In caso di prima trasmissione delle comunicazioni di cui all’articolo 85, paragrafo 4, e all’articolo 86, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 479/2008, da effettuarsi entro e non oltre il 1o marzo 2009, le informazioni indicate nelle pertinenti tabelle si riferiscono:
a)
agli impianti illegali effettuati dopo il 31 agosto 1998, scoperti a partire da tale data fino alla fine della campagna viticola 2007/2008 e non ancora estirpati al 31 luglio 2008, se i dati sono disponibili;
b)
agli impianti illegali effettuati anteriormente al 1o settembre 1998, la cui domanda di regolarizzazione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1493/1999 è stata accettata o rifiutata dallo Stato membro nel periodo compreso tra il 1o agosto 2007 e il 31 luglio 2008.
Per la comunicazione di cui al secondo comma, lettera a), si utilizza la tabella 2 dell’allegato XIII del presente regolamento.
Per la comunicazione di cui al secondo comma, lettera b), si utilizza la tabella 4 dell’allegato XIII del presente regolamento.
La Commissione si riserva il diritto di richiedere informazioni sui suddetti impianti illegali in base agli obblighi di comunicazione previsti dall’articolo 2, paragrafo 7, del regolamento (CE) n. 1227/2000, precedentemente in vigore ma che non sono stati rispettati.
Le successive comunicazioni annuali sono trasmesse utilizzando le tabelle 3, 5, 6 e 7 dell’allegato XIII del presente regolamento.
3. Gli Stati membri hanno la facoltà di includere o no dati regionali nelle comunicazioni di cui ai paragrafi 1 e 2.
Articolo 59
Riduzioni imposte agli Stati membri
Se gli Stati membri non comunicano entro i termini stabiliti una qualsiasi delle tabelle, tranne la tabella 2, di cui all’articolo 58, secondo il modulo riportato nell’allegato XIII del presente regolamento, adeguatamente compilata con le informazioni previste agli articoli 85, paragrafo 4, 86, paragrafo 5 e 87, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 479/2008, la loro dotazione per le misure di sostegno di cui all’articolo 7 del regolamento (CE) n. 479/2008 può essere ridotta secondo quanto previsto all’articolo 89, lettera a), del medesimo regolamento. La Commissione può decidere che, in funzione della portata dell’inadempienza, per ogni mese di ritardo a partire dall’inizio della campagna viticola successiva a quella in cui era necessario trasmettere la comunicazione è incamerato un importo che può arrivare all’1 % in totale della dotazione dello Stato membro per le misure di sostegno.
CAPO II
Regime transitorio dei diritti di impianto
Articolo 60
Diritti di nuovo impianto
1. Se concedono ai produttori diritti di nuovo impianto per superfici destinate a nuovi impianti nell’ambito di misure di ricomposizione fondiaria o di esproprio per motivi di pubblica utilità, adottate in applicazione della normativa nazionale, gli Stati membri procurano che tali diritti non siano concessi per una superficie superiore, in coltura pura, al 105 % della superficie vitata oggetto delle misure di ricomposizione o di esproprio per motivi di pubblica utilità.
2. Se gli Stati membri concedono diritti di nuovo impianto per superfici destinate a sperimentazione, i prodotti ottenuti dalle uve provenienti da tali superfici non possono essere commercializzati per tutto il periodo della sperimentazione.
3. Se gli Stati membri concedono diritti di nuovo impianto per superfici destinate alla produzione di piante madri per marze, per tutto il periodo di produzione dei vivai di marze le uve ottenute da queste piante non sono vendemmiate oppure, se vendemmiate, sono distrutte.
4. I diritti di nuovo impianto concessi in virtù dei paragrafi 2 e 3 si applicano solo nel corso del periodo sperimentale o, rispettivamente, del periodo di produzione di piante madri per marze.
Dopo il periodo di cui al primo comma:
a)
il produttore usa diritti di reimpianto o di impianto concessi a partire da una riserva per poter produrre vino commercializzabile sulla superficie corrispondente; oppure
b)
le viti piantate su tali superfici devono essere estirpate; le spese dell’estirpazione sono a carico del produttore. Fino all’estirpazione, i prodotti ottenuti dalle uve di tali superfici possono essere messi in circolazione solo se destinati alla distillazione, a spese del produttore. Questi prodotti non possono essere utilizzati per la preparazione di alcole con titolo alcolometrico volumico effettivo pari o inferiore a 80 % vol.
5. I diritti di nuovo impianto concessi anteriormente al 1o agosto 2000 per superfici destinate alla sperimentazione o alla produzione di piante madri per marze, e le eventuali condizioni sull’utilizzo di tali diritti o delle superfici piantate in virtù dei medesimi, sono validi durante il periodo di sperimentazione o, rispettivamente, di produzione di dette piante. Dopo la fine del periodo sperimentale o di produzione di piante madri per marze, a tali superfici si applicano le disposizioni di cui al paragrafo 4, secondo comma.
6. Nel caso di cui all’articolo 91, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 479/2008, per evitare oneri amministrativi eccessivi, anziché concedere diritti di nuovo impianto gli Stati membri hanno la facoltà di esentare dall’obbligo di estirpazione di cui all’articolo 85, paragrafo 1, del medesimo regolamento le superfici i cui prodotti vitivinicoli sono destinati esclusivamente al consumo familiare dei viticoltori. Gli Stati membri possono avvalersi di tale facoltà soltanto:
a)
nei limiti di una superficie massima per viticoltore che lo Stato membro è tenuto a fissare e che in ogni caso non può essere superiore a 0,1 ha; e
b)
a condizione che il viticoltore non produca vino a scopi commerciali.
7. È vietata la commercializzazione di vino o di prodotti vitivinicoli provenienti dalle superfici di cui al paragrafo 6. Gli Stati membri istituiscono un sistema atto a controllare il rispetto di tale divieto. Qualora si riscontrino infrazioni al divieto, oltre alle eventuali sanzioni imposte dallo Stato membro, si applica il disposto del paragrafo 4, secondo comma, lettera b). Gli Stati membri tengono la registrazione di tutti i casi di applicazione del presente paragrafo.
Articolo 61
Obblighi di registrazione e comunicazione degli Stati membri relativi ai diritti di nuovo impianto
Gli Stati membri tengono una registrazione di tutti i casi in cui concedono diritti di nuovo impianto ai sensi dell’articolo 60.
Per ciascuna campagna viticola gli Stati membri comunicano alla Commissione le seguenti informazioni:
a)
le superfici totali per le quali hanno concesso diritti di nuovo impianto a norma dei paragrafi 1, 2 e 3 dell’articolo 60 e
b)
la superficie totale per la quale hanno concesso diritti di nuovo impianto a norma dell’articolo 91, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008. Tuttavia, qualora si siano avvalsi della deroga di cui all’articolo 60, paragrafo 6, del presente regolamento, gli Stati membri comunicano una stima della superficie complessiva interessata, basata sui risultati delle verifiche compiute.
Per tale comunicazione gli Stati membri compilano la tabella 8 dell’allegato XIII. Gli Stati membri hanno la facoltà di includere o no, in tale comunicazione, dati regionali. La comunicazione è trasmessa alla Commissione entro il 1o marzo di ogni anno con riferimento alla campagna viticola precedente.
Articolo 62
Estirpazione che non dà origine a diritti di reimpianto
L’estirpazione di una superficie in applicazione dell’articolo 24, paragrafo 4, dell’articolo 85, paragrafo 1 o dell’articolo 86, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 479/2008 o dell’articolo 60, paragrafo 4, secondo comma, lettera b), del presente regolamento, non comporta la concessione di diritti di reimpianto. Inoltre non sono concessi diritti di reimpianto qualora siano estirpate:
a)
superfici viticole in attuazione di misure di ricomposizione fondiaria o di esproprio per motivi di pubblica utilità, laddove siano stati concessi diritti di nuovo impianto per tali superfici in virtù dell’articolo 60, paragrafo 1, del presente regolamento;
b)
superfici riservate alla sperimentazione viticola durante il periodo della sperimentazione;
c)
superfici riservate alla produzione di piante madri per marze durante il periodo di produzione di dette piante;
d)
superfici riservate esclusivamente al consumo familiare dei viticoltori; oppure
e)
superfici che beneficiano di un premio di estirpazione a norma dell’articolo 92, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (CE) n. 479/2008.
Articolo 63
Diritti di reimpianto anticipati
1. A norma dell’articolo 92, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008, gli Stati membri possono assegnare diritti di reimpianto ai produttori che si impegnano ad estirpare una superficie vitata entro la fine della terza campagna successiva a quella in cui tale superficie è stata piantata. In questo caso il produttore deve dimostrare di non possedere diritti di impianto, o non in numero sufficiente, per poter piantare a vite tutta la superficie. Lo Stato membro non concede più diritti di quelli necessari al produttore per piantare a vite tutta la superficie interessata, tenendo conto di eventuali diritti già in suo possesso. Il produttore è tenuto a precisare la superficie da estirpare.
2. L’impegno di cui al paragrafo 1, assunto da un produttore, è corredato della costituzione di una cauzione. L’obbligo di estirpazione della superficie indicata costituisce un’esigenza principale ai sensi dell’articolo 20, paragrafo 2, del regolamento (CEE) n. 2220/85. Lo Stato membro interessato fissa l’importo della cauzione sulla base di criteri oggettivi. Tale importo è proporzionato e sufficiente a motivare i produttori a rispettare l’impegno assunto.
3. Fino a quando l’impegno di estirpare non è stato osservato, gli Stati membri garantiscono che, in una data campagna viticola, non possa essere prodotto vino da commercializzare proveniente simultaneamente dalla superficie che deve essere estirpata e dalla superficie appena piantata, facendo in modo che i prodotti ottenuti da uve coltivate sull’una o l’altra di queste superfici possano essere messi in circolazione solo se destinati alla distillazione, a spese del produttore. Tuttavia, partendo da questi prodotti non può distillarsi alcole con titolo alcolometrico volumico effettivo pari o inferiore a 80 % vol.
4. Se l’impegno di estirpazione non è eseguito entro il termine stabilito, la superficie non estirpata si considera piantata in violazione al divieto di impianto disposto dall’articolo 90, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008.
5. Gli Stati membri controllano l’impianto e l’estirpazione delle superfici di cui trattasi.
6. Gli Stati membri tengono una registrazione di tutti i casi di applicazione dei paragrafi da 1 a 5.
Articolo 64
Trasferimento dei diritti di reimpianto
1. Nell’applicazione dell’articolo 92, paragrafo 5, secondo comma, del regolamento (CE) n. 479/2008, gli Stati membri possono imporre un coefficiente di riduzione equivalente ai trasferimenti di diritti di reimpianto tra aziende.
2. Gli Stati membri tengono una registrazione dei trasferimenti dei diritti di reimpianto tra aziende.
Articolo 65
Riserve di diritti di impianto
1. Gli Stati membri garantiscono che il trasferimento di diritti tramite una riserva nazionale e/o riserve regionali non comporti un aumento globale del potenziale produttivo sul loro territorio. Se necessario, gli Stati membri possono applicare un coefficiente di riduzione.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione la costituzione di riserve nazionali e/o regionali di diritti di impianto o, a seconda dei casi, della scelta di sospendere l’applicazione del sistema delle riserve.
3. Qualora scelga di non applicare il sistema delle riserve, lo Stato membro è tenuto a comprovare alla Commissione di disporre di un sistema efficace per la gestione dei diritti di impianto sul suo territorio.
4. Gli Stati membri tengono una registrazione dei casi in cui hanno concesso diritti di impianto prelevati dalle riserve, dei trasferimenti di diritti di impianto tra le riserve e dei casi di versamento di diritti di impianto nelle riserve. Gli Stati membri registrano anche gli eventuali corrispettivi pagati per il versamento di diritti in una riserva o per la concessione di diritti prelevati da una riserva.
5. Gli Stati membri comunicano alla Commissione per ogni campagna viticola, compilando la tabella 9 dell’allegato XIII:
a)
i diritti di impianto versati alle riserve;
b)
i diritti di impianto concessi a partire dalla riserva con o senza pagamento di corrispettivo.
Articolo 66
Mantenimento del sistema dei diritti di impianto
Gli Stati membri che intendono mantenere nel loro territorio o in parte di esso il divieto di impianto previsto dall’articolo 90, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 oltre la data del 31 dicembre 2015, in virtù della facoltà prevista dal medesimo articolo, paragrafo 6, comunicano la propria intenzione alla Commissione entro il 1o marzo 2015.
CAPO III
Regime di estirpazione
Articolo 67
Ammissibilità
1. Il premio di estirpazione può essere concesso solo se è comprovato che la superficie vitata è effettivamente coltivata. Fatto salvo il controllo previsto all’articolo 81, paragrafo 3, del presente regolamento, è necessaria a tal fine la dichiarazione di raccolta di cui all’articolo 2 del regolamento (CE) n. 1282/2001 della Commissione (19), riguardante almeno le due campagne viticole precedenti l’entrata in vigore del regolamento (CE) n. 479/2008 e le tre campagne viticole precedenti l’estirpazione.
2. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri hanno la facoltà di disporre che i produttori dispensati dall’obbligo di presentare la dichiarazione di raccolta in applicazione dell’articolo 2, paragrafo 2, lettera c) o dell’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1282/2001 possono comprovare la produzione di uve in base alla dichiarazione prevista all’articolo 2, paragrafo 2, lettera c) o alla dichiarazione di produzione di cui all’articolo 4, paragrafo 1, del medesimo regolamento.
Se per motivi debitamente giustificati non è disponibile né la dichiarazione di raccolta, né la dichiarazione prevista all’articolo 2, paragrafo 2, lettera c) o all’articolo 4, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1282/2001, gli Stati membri hanno la facoltà di prevedere mezzi alternativi per dimostrare l’effettiva coltivazione del vigneto. Gli Stati membri sono tenuti a verificare scrupolosamente l’attendibilità di tali mezzi alternativi.
3. Prima di accettare una domanda di pagamento, gli Stati membri garantiscono che siano soddisfatti i criteri di ammissibilità stabiliti dall’articolo 100, lettere a), b), d), e) e f) del regolamento (CE) n. 479/2008.
Articolo 68
Motivi di esenzione
1. Le zone di montagna e le zone in forte pendenza che possono essere dichiarate non ammissibili al regime di estirpazione in virtù dell’articolo 104, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 479/2008 sono le seguenti:
a)
zone di montagna ad un’altitudine superiore a 500 m, esclusi gli altipiani,
b)
zone con pendenza superiore al 25 %,
c)
zone con terrazze.
2. La comunicazione prevista all’articolo 104, paragrafo 8, del regolamento (CE) n. 479/2008 contiene informazioni indicative delle dimensioni delle suddette superfici ed è trasmessa compilando il modulo figurante nell’allegato XIV del presente regolamento.
Articolo 69
Importo del premio
1. Fatti salvi gli aiuti nazionali che possono essere erogati a norma dell’articolo 106 del regolamento (CE) n. 479/2008, le tabelle relative ai premi di estirpazione di cui all’articolo 101 del medesimo regolamento sono riportate nell’allegato XV del presente regolamento.
2. La resa storica di cui all’articolo 101, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008 è stabilita in base alla resa media dell’azienda oppure, se disponibile, alla resa media della particella, oppure alla resa media di una certa categoria di vino prodotto nell’azienda considerata, per il quale è chiesto il premio di estirpazione. La resa media è calcolata in base alla resa media del quinquennio che va dalla campagna viticola 2003/04 alla campagna viticola 2007/08, escluse le campagne con la resa più alta e con la resa più bassa.
In deroga alle disposizioni di cui al primo comma:
a)
gli Stati membri che hanno aderito alla Comunità nel 2004 o nel 2007 e che non disponevano di un sistema di dichiarazioni di raccolta per l’intero periodo tra il 2003/04 e il 2007/08 calcolano la resa storica in base alla resa media delle campagne dal 2005/06 al 2007/08;
b)
il produttore la cui produzione è stata colpita per più di un anno, nel corso del periodo di riferimento, da eventi di forza maggiore o da circostanze eccezionali ha il diritto di chiedere che la resa storica sia fissata in base alle rese medie delle campagne viticole comprese nel periodo di cui al primo comma, o eventualmente al presente comma, lettera a), non colpite da eventi di forza maggiore o da circostanze eccezionali.
3. La resa media è fissata in base alle dichiarazioni di raccolta.
In deroga al primo comma, gli Stati membri hanno la facoltà di disporre che i produttori dispensati dall’obbligo di presentare la dichiarazione di raccolta in applicazione dell’articolo 2, paragrafo 2, lettera c) o dell’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1282/2001 possano comprovare la produzione di uve in base alla dichiarazione prevista all’articolo 2, paragrafo 2, lettera c) o alla dichiarazione di produzione di cui all’articolo 4, paragrafo 1, del medesimo regolamento.
Gli Stati membri possono disporre, per i membri di cooperative o di altri gruppi di appartenenza o con cui sono associati che non dispongono della dichiarazione di cui all’articolo 2, paragrafo 2, lettera c), del regolamento (CE) n. 1282/2001, che può essere presa in considerazione la resa media della cooperativa o del gruppo purché la cooperativa o il gruppo certifichino che nelle campagne considerate il produttore in questione ha effettivamente fornito loro le uve. In questo caso, se disponibile, si tiene conto della resa media ottenuta nella cooperativa o nel gruppo considerati da una determinata categoria di vino, per la quale è presentata domanda di premio di estirpazione.
Gli Stati membri possono disporre che, qualora non siano disponibili né la dichiarazione di raccolta, né la dichiarazione di cui all’articolo 2, paragrafo 2, lettera c), o all’articolo 4, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1282/2001, per motivi giustificati, da essi controllati, esclusi i motivi indicati al secondo e terzo comma, la resa storica corrisponda alla resa media della regione viticola.
Gli Stati membri sono responsabili della verifica scrupolosa dell’attendibilità delle dichiarazioni e delle fonti alternative utilizzate per determinare la resa storica, presentate in applicazione del presente articolo.
4. Il premio è versato per la superficie vitata, definita in conformità all’articolo 75.
Articolo 70
Procedura di domanda
1. Gli Stati membri stabiliscono le modalità della procedura da seguire, in particolare:
a)
le informazioni necessarie che accompagnano la domanda;
b)
la successiva comunicazione al produttore interessato del premio applicabile;
c)
il termine di esecuzione dell’estirpazione.
2. Gli Stati membri verificano la fondatezza delle domande. A tal fine possono disporre che il produttore alleghi alla domanda un impegno scritto. Se il produttore ritira la domanda senza un motivo giustificato, gli Stati membri possono disporre che i costi relativi al trattamento della domanda siano posti a suo carico.
Articolo 71
Procedura in caso di applicazione di una percentuale unica di accettazione
1. Se applicano la percentuale di accettazione prevista dall’articolo 102, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 479/2008, gli Stati membri procedono ogni anno come segue:
a)
nella misura in cui le risorse di bilancio assegnate allo Stato membro lo permettano, sono accolte senza applicazione di riduzioni tutte le domande di estirpazione dell’intero vigneto di un produttore; se le risorse di bilancio assegnate allo Stato membro non sono sufficienti per poter accogliere tutte queste domande, gli Stati membri ripartiscono il bilancio disponibile in base a criteri oggettivi e non discriminatori stabiliti mediante disposizioni nazionali;
b)
dopo aver dedotto dalle risorse di bilancio disponibili assegnate allo Stato membro gli importi di cui alla lettera a), nella misura in cui le risorse di bilancio rimanenti lo permettano sono accolte senza applicazione di riduzioni tutte le domande dei richiedenti di età non inferiore a cinquantacinque anni, purché gli Stati membri lo abbiano previsto in applicazione dell’articolo 102, paragrafo 5, lettera b), punto ii), del regolamento (CE) n. 479/2008; se le risorse di bilancio assegnate allo Stato membro non sono sufficienti per poter accogliere tutte queste domande, gli Stati membri ripartiscono il bilancio disponibile in base a criteri oggettivi e non discriminatori stabiliti mediante disposizioni nazionali;
c)
dopo aver dedotto dalle risorse di bilancio disponibili assegnate allo Stato membro gli importi di cui alle lettere a) e b), gli Stati membri ripartiscono il bilancio residuo disponibile in base a criteri oggettivi e non discriminatori stabiliti mediante disposizioni nazionali.
2. I criteri oggettivi e non discriminatori di cui all’articolo 102, paragrafo 5, lettera b), del regolamento (CE) n. 479/2008 sono stabiliti dagli Stati membri in modo da garantire che non siano applicate riduzioni alle domande ammissibili. Gli Stati membri comunicano alla Commissione i criteri di cui al paragrafo 1 entro il 15 ottobre di ogni anno, utilizzando la tabella 10 dell’allegato XIII del presente regolamento.
Articolo 72
Versamento del premio
Il premio è versato previa verifica dell’avvenuta estirpazione e al più tardi il 15 ottobre dell’anno di accoglimento delle domande da parte degli Stati membri, a norma dell’articolo 102, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 479/2008.
Articolo 73
Comunicazioni
1. Le comunicazioni di cui ai paragrafi 2, 5 e 6 dell’articolo 102 del regolamento (CE) n. 479/2008 sono trasmesse utilizzando le tabelle 10-12 dell’allegato XIII del presente regolamento. Gli Stati membri hanno la facoltà di includere o no nelle tabelle dati regionali.
2. Se concedono aiuti nazionali per l’estirpazione gli Stati membri inseriscono tale informazione nelle tabelle di cui al paragrafo 1.
3. Se decide di respingere ogni ulteriore domanda, in applicazione dell’articolo 104, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008, lo Stato membro comunica tale decisione alla Commissione.
4. Gli Stati membri comunicano alla Commissione i provvedimenti presi per conformarsi alle disposizioni dell’articolo 104, paragrafo 9, del regolamento (CE) n. 479/2008. Per tale comunicazione gli Stati membri compilano la tabella 12 dell’allegato XIII del presente regolamento.
5. Entro il 1o dicembre di ogni anno gli Stati membri comunicano alla Commissione una relazione annuale sui risultati dei controlli sul regime di estirpazione condotti nel corso del precedente esercizio finanziario. Per tale comunicazione gli Stati membri compilano la tabella 13 dell’allegato XIII.
CAPO IV
Inventario e misurazione della superficie vitata
Articolo 74
Inventario
I dati comunicati nell’inventario di cui all’articolo 109 del regolamento (CE) n. 479/2008 si riferiscono al 31 luglio della campagna viticola precedente.
L’inventario contiene le informazioni riportate nelle tabelle 14-16 dell’allegato XIII del presente regolamento. Gli Stati membri hanno la facoltà di includere o no nelle tabelle dati regionali.
Articolo 75
Superficie vitata
1. Ai fini delle misure riguardanti la ristrutturazione e la riconversione dei vigneti, la vendemmia verde e l’estirpazione, di cui agli articoli 11, 12 e 98 del regolamento (CE) n. 479/2008, la superficie vitata è delimitata dal perimetro esterno dei ceppi di vite a cui si aggiunge una fascia cuscinetto di larghezza pari a metà della distanza tra i filari. La superficie vitata è fissata in conformità all’articolo 30, paragrafo 1, primo comma, del regolamento (CE) n. 796/2004 della Commissione (20).
2. Se la resa storica ai sensi dell’articolo 101, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 479/2008 è determinata in base ad una superficie che non corrisponde alla definizione di cui al paragrafo 1 del presente articolo, gli Stati membri possono procedere ad un nuovo calcolo della resa dividendo la produzione dell’azienda, o della particella, o della categoria di vino considerate, per la superficie vitata su cui è ottenuto il volume di vino determinato, quale definita al paragrafo 1.
TITOLO V
CONTROLLI NEL SETTORE VITIVINICOLO
CAPO I
Principi del controllo
Articolo 76
Controlli
Fatte salve le disposizioni specifiche contenute nel presente regolamento o in altri atti legislativi comunitari, gli Stati membri istituiscono i controlli e adottano i provvedimenti necessari a garantire la corretta applicazione del regolamento (CE) n. 479/2008 e del presente regolamento. I controlli e i provvedimenti sono effettivi, proporzionati e dissuasivi in modo da assicurare un’adeguata tutela degli interessi finanziari delle Comunità.
Gli Stati membri garantiscono in particolare che:
a)
possano essere verificati tutti i criteri di ammissibilità stabiliti dalla normativa comunitaria o nazionale, o dalla disciplina nazionale;
b)
le autorità competenti responsabili dell’esecuzione dei controlli dispongano di personale sufficiente con idonee qualifiche ed esperienza per eseguire efficacemente i controlli;
c)
siano previsti controlli intesi ad evitare doppi finanziamenti irregolari delle misure previste dal presente regolamento e da altri regimi comunitari o nazionali;
d)
i controlli e i provvedimenti corrispondono alla natura della misura di sostegno considerata. Gli Stati membri definiscono i metodi e gli strumenti necessari per l’esecuzione dei controlli e le persone da controllare;
e)
i controlli sono eseguiti sistematicamente o per sondaggio. Nel caso di controlli per sondaggio gli Stati membri si assicurano, mediante il numero, la natura e la frequenza dei controlli, che essi siano rappresentativi dell’intero territorio nazionale e, se del caso, adeguati al volume dei prodotti vitivinicoli commercializzati o detenuti a fini di commercializzazione;
f)
le operazioni ammesse al finanziamento comunitario sono autentiche e conformi alla legislazione comunitaria.
Articolo 77
Principi generali
1. Le verifiche sono effettuate attraverso controlli amministrativi e, se del caso, in loco.
2. I controlli amministrativi sono sistematici e comportano controlli incrociati con, fra l’altro, i dati del sistema integrato di gestione e di controllo previsto dal titolo II, capo 4, del regolamento (CE) n. 1782/2003 del Consiglio.
3. Tranne nei casi in cui il regolamento (CE) n. 479/2008 o il presente regolamento prevedano l’esecuzione di controlli in loco sistematici, le autorità competenti eseguono controlli in loco mediante il campionamento di una percentuale idonea di beneficiari/produttori, in base ad un’analisi di rischio ai sensi dell’articolo 79 del presente regolamento.
4. Per quanto riguarda le misure previste dagli articoli 16, 17, 18 e 19 del regolamento (CE) n. 479/2008, la dimensione del campione corrisponde almeno al 5 % delle domande di aiuto. Il campione deve inoltre rappresentare almeno il 5 % degli importi oggetto dell’aiuto.
5. Per quanto riguarda le misure previste dall’articolo 15 del regolamento (CE) n. 479/2008, si applicano mutatis mutandis gli articoli 26, 27 e 28 del regolamento (CE) n. 1975/2006 (21).
6. Ai controlli in loco previsti dal presente articolo si applica il disposto dell’articolo 26, paragrafi 3 e 4, del regolamento (CE) n. 796/2004.
7. In tutti i casi idonei, gli Stati membri si avvalgono del sistema integrato di gestione e di controllo (SIGC).
Articolo 78
Controlli in loco
1. I controlli in loco sono effettuati senza preavviso. È tuttavia ammesso un preavviso limitato allo stretto necessario, sempreché non venga compromessa la finalità del controllo. Il preavviso non può di regola oltrepassare le 48 ore, salvo in casi debitamente giustificati oppure per le misure per le quali sono previsti controlli in loco sistematici.
2. Se del caso, i controlli in loco previsti dal presente regolamento sono effettuati insieme ad altri controlli contemplati dalla normativa comunitaria.
3. Se l’esecuzione di un controllo in loco è ostacolata dal beneficiario o dal suo rappresentante la domanda o le domande di aiuto corrispondenti sono respinte.
Articolo 79
Selezione del campione di controllo
1. L’autorità competente seleziona i campioni di controllo per i controlli in loco previsti dal presente regolamento in base ad un’analisi dei rischi e, se i controlli riguardano in particolare il finanziamento comunitario, in base alla rappresentatività delle domande di aiuto presentate. L’efficienza dell’analisi dei rischi è valutata e aggiornata su base annua:
a)
stabilendo la rilevanza di ogni fattore di rischio;
b)
confrontando i risultati relativi al campione selezionato in base all’analisi dei rischi e quelli del campione selezionato in modo casuale ai sensi del secondo comma;
c)
tenendo conto della situazione specifica dello Stato membro.
Per ottenere questo fattore di rappresentatività, gli Stati membri selezionano in modo casuale il 20-25 % del numero minimo di beneficiari/produttori da sottoporre a controllo in loco.
2. L’autorità competente conserva una registrazione dei motivi per cui determinati beneficiari/produttori sono stati selezionati per un controllo in loco. L’ispettore che effettua il controllo in loco viene informato dei suddetti motivi prima di iniziare il controllo.
Articolo 80
Relazione di controllo
1. Per ogni controllo in loco è redatta una relazione di controllo, che consente di riesaminare i dettagli delle verifiche effettuate.
Se i controlli riguardano finanziamenti comunitari la relazione riporta in particolare:
a)
i regimi di aiuto e le domande oggetto di controllo;
b)
le persone presenti;
c)
se del caso, le particelle agricole controllate e quelle misurate, i risultati delle misurazioni per particella e i metodi di misurazione utilizzati;
d)
la verifica dell’effettiva coltivazione della superficie considerata nel caso del regime di estirpazione;
e)
i quantitativi a cui si riferisce il controllo e i suoi risultati;
f)
se la visita era stata annunciata al beneficiario/produttore e, in tal caso, il termine di preavviso;
g)
le eventuali ulteriori misure di controllo intraprese.
2. Ove si constatino divergenze tra le informazioni indicate nella domanda e la situazione reale osservata durante il controllo compiuto in loco o mediante telerilevamento, l’agricoltore riceve una copia della relazione di controllo e ha l’opportunità di firmarla prima che l’autorità competente tragga conclusioni, in base alle risultanze emerse, in merito ad eventuali riduzioni od esclusioni.
Articolo 81
Controlli relativi al potenziale produttivo
1. Per verificare il rispetto delle disposizioni relative al potenziale produttivo stabilite al titolo V del regolamento (CE) n. 479/2008, compreso il rispetto del divieto di nuovi impianti previsto dall’articolo 90, paragrafo 1, del medesimo regolamento, gli Stati membri si avvalgono dello schedario viticolo.
2. In caso di concessione di diritti di reimpianto in applicazione dell’articolo 92 del regolamento (CE) n. 479/2008, è necessario che le superfici siano sottoposte a verifica sistematica prima e dopo l’esecuzione dell’estirpazione. Il controllo riguarda le particelle per le quali è stata chiesta la concessione di diritti di reimpianto.
Il controllo prima dell’estirpazione comporta la verifica dell’esistenza del vigneto.
Tale controllo è effettuato con un controllo in loco classico. Tuttavia, se lo Stato membro dispone di uno schedario viticolo computerizzato aggiornato e attendibile, il controllo può essere amministrativo e l’obbligo del controllo in loco prima dell’estirpazione può limitarsi, annualmente, al 5 % delle domande per confermare l’attendibilità del sistema di controllo amministrativo. Se dai controlli in loco emergono irregolarità o divergenze significative in una regione o parte di essa, le autorità competenti aumentano proporzionalmente il numero di controlli in loco durante l’anno in corso e l’anno successivo.
3. Le superfici che beneficiano di un premio di estirpazione sono sottoposte a verifica sistematica prima e dopo l’esecuzione dell’estirpazione. Sono sottoposte a verifica le particelle oggetto di domande di aiuto.
Il controllo prima dell’estirpazione include la verifica dell’esistenza del vigneto, della superficie vitata determinata in applicazione dell’articolo 75 e dell’effettiva coltivazione della superficie considerata.
Tale controllo è effettuato con un controllo in loco classico. Tuttavia, se lo Stato membro dispone di uno strumento grafico che permette di misurare le particelle ai sensi dell’articolo 75 all’interno dello schedario viticolo computerizzato, nonché di informazioni attendibili e aggiornate sull’effettiva coltivazione della particella, il controllo può essere amministrativo e l’obbligo del controllo in loco prima dell’estirpazione può limitarsi al 5 % delle domande per confermare l’attendibilità del sistema di controllo amministrativo. Se dai controlli in loco emergono irregolarità o divergenze significative in una regione o parte di essa, le autorità competenti aumentano proporzionalmente il numero di controlli in loco durante l’anno in corso.
4. La verifica dell’avvenuta estirpazione è effettuata con un controllo in loco classico, oppure può essere eseguita mediante telerilevamento se è estirpato l’intero vigneto o se la risoluzione del telerilevamento è pari o superiore a 1 m2.
5. Per le superfici che beneficiano di un premio di estirpazione, fermo restando il disposto del paragrafo 3, terzo comma e del paragrafo 4, almeno uno dei due controlli indicati al paragrafo 3, primo comma, è effettuato con un controllo classico in loco.
Articolo 82
Organismi di controllo
1. Qualora uno Stato membro designi più organismi competenti per il controllo del rispetto della normativa vitivinicola, ne garantisce il coordinamento delle attività.
2. Ciascuno Stato membro designa un solo organismo di contatto responsabile del collegamento con gli organismi di contatto degli altri Stati membri e con la Commissione. In particolare, tale organismo trasmette e riceve le richieste di collaborazione, ai fini dell’applicazione del presente titolo, e rappresenta lo Stato membro a cui fa capo nei confronti degli altri Stati membri o della Commissione.
Articolo 83
Competenze degli agenti di controllo
Ogni Stato membro prende i provvedimenti atti ad agevolare gli agenti dei propri organismi competenti nell’esercizio delle loro funzioni. Esso garantisce, in particolare, che tali agenti, eventualmente in collaborazione con quelli di altri suoi servizi da esso abilitati a tal fine:
a)
abbiano accesso ai vigneti, agli impianti di vinificazione, di stoccaggio e di trasformazione dei prodotti vitivinicoli ed ai mezzi di trasporto di tali prodotti;
b)
abbiano accesso ai locali commerciali o ai depositi e ai mezzi di trasporto di chiunque detenga ai fini della vendita, commercializzi o trasporti prodotti vitivinicoli o prodotti che possono essere impiegati nel settore vitivinicolo;
c)
possano effettuare un inventario dei prodotti vitivinicoli e delle sostanze o dei prodotti che possono essere impiegati per la loro elaborazione;
d)
possano prelevare campioni dei prodotti vitivinicoli, delle sostanze e prodotti che possono essere impiegati per la loro elaborazione, e dei prodotti detenuti ai fini della vendita, commercializzati o trasportati;
e)
possano consultare i dati contabili o altri documenti utili ai fini dei controlli e trarne copie o estratti;
f)
possano adottare le opportune misure conservative per l’elaborazione, la detenzione, il trasporto, la designazione, la presentazione e la commercializzazione di un prodotto vitivinicolo o di un prodotto destinato ad essere utilizzato per la sua elaborazione, qualora vi sia motivo di sospettare un’infrazione grave alle disposizioni comunitarie, in particolare in caso di manipolazioni fraudolente o di rischi per la salute.
CAPO II
Assistenza tra gli organismi di controllo
Articolo 84
Assistenza su richiesta
1. L’organismo competente di uno Stato membro che avvia nel suo territorio azioni di controllo può chiedere informazioni all’organismo competente di un altro Stato membro che potrebbe essere direttamente o indirettamente interessato. L’assistenza richiesta è fornita tempestivamente.
La Commissione è informata di tutti i casi in cui il prodotto oggetto delle azioni di controllo di cui al primo comma è originario di un paese terzo e in cui la commercializzazione del prodotto può presentare un interesse specifico per altri Stati membri.
L’organismo interpellato comunica ogni informazione che possa contribuire al buon esito della missione dell’organismo richiedente.
2. Su domanda motivata dell’organismo richiedente, l’organismo interpellato esercita - o assume le iniziative necessarie per farlo - una sorveglianza speciale o controlli che permettano di conseguire gli obiettivi previsti.
3. L’organismo interpellato procede come se agisse per conto proprio.
4. D’intesa con l’organismo interpellato, l’organismo richiedente può designare agenti incaricati:
a)
di raccogliere informazioni, nei locali delle autorità amministrative dello Stato membro dove l’organismo interpellato è stabilito, relative all’applicazione della normativa vitivinicola o ad azioni di controllo, effettuando fra l’altro copie dei documenti di trasporto o di altri documenti o degli estratti dei registri, oppure
b)
di assistere alle azioni richieste a norma del paragrafo 2, dopo averne informato l’organismo interpellato in tempo utile, prima dell’inizio di tali azioni.
Le copie di cui alla lettera a) del primo comma possono essere effettuate solo d’intesa con l’organismo interpellato.
5. I funzionari dell’organismo interpellato restano comunque responsabili della direzione delle operazioni di controllo.
6. I funzionari dell’organismo richiedente:
a)
esibiscono un mandato scritto che indica la loro identità e la loro qualifica;
b)
godono, fatte salve le limitazioni che lo Stato membro da cui dipende l’organismo interpellato impone ai propri agenti nell’esercizio dei controlli in questione,
i)
dei diritti di accesso previsti all’articolo 83, lettere a) e b),
ii)
di un diritto di informazione sui risultati dei controlli effettuati dagli agenti dell’organismo interpellato ai sensi dell’articolo 83, lettere c) ed e);
c)
nel corso dei controlli, tengono un comportamento conforme alle norme e agli usi professionali esistenti nello Stato membro di cui trattasi e sono vincolati al segreto d’ufficio.
7. Le richieste di cui al presente articolo sono inviate all’organismo interpellato dello Stato membro interessato tramite l’organismo di contatto di tale Stato membro. Si procede parimenti anche per:
a)
le risposte a tali richieste,
b)
le comunicazioni relative all’applicazione dei paragrafi 2 e 4.
In deroga al primo comma, per rendere più efficace e rapida la collaborazione tra gli Stati membri, questi ultimi possono permettere che un organismo competente:
a)
invii direttamente richieste o comunicazioni a un organismo competente di un altro Stato membro;
b)
risponda direttamente alle richieste o comunicazioni provenienti da un organismo competente di un altro Stato membro.
Articolo 85
Assistenza spontanea
L’organismo competente di uno Stato membro, qualora constati od abbia fondati sospetti che:
a)
un prodotto di cui all’articolo 1, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 non sia conforme alla normativa vitivinicola o sia oggetto di azioni fraudolente per ottenere o commercializzare tale prodotto e
b)
che tale mancata conformità abbia un interesse specifico per uno o più Stati membri e sia tale da richiedere misure amministrative o azioni legali, ne informa immediatamente, tramite l’organismo di contatto di sua pertinenza, l’organismo di contatto dello Stato membro interessato.
Articolo 86
Disposizioni comuni
1. Le informazioni di cui all’articolo 84, paragrafo 1, e all’articolo 85 sono corredate e completate, non appena possibile, dai documenti o da altri utili elementi di prova, nonché dall’indicazione delle eventuali misure amministrative o azioni giudiziarie intentate e riguardano in particolare:
a)
la composizione e le caratteristiche organolettiche del prodotto in causa;
b)
la sua designazione e presentazione;
c)
l’osservanza delle norme prescritte per la sua elaborazione e commercializzazione.
2. Gli organismi di contatto interessati dal fatto per cui è stato avviato il procedimento di assistenza si scambiano immediatamente le informazioni relative:
a)
allo svolgimento delle indagini;
b)
al seguito riservato alle operazioni in causa sul piano amministrativo o giudiziario.
3. Le spese di viaggio derivanti dall’applicazione dell’articolo 84, paragrafi 2 e 4, sono a carico:
a)
dello Stato membro che ha designato un agente per le misure previste dai paragrafi citati, o
b)
del bilancio comunitario, su domanda dell’organismo di contatto di tale Stato membro, se la Commissione ha formalmente e preventivamente riconosciuto l’interesse comunitario dell’azione di controllo.
CAPO III
Banca di dati analitici
Articolo 87
Funzione della banca dati
1. Il Centro comune di ricerca (CCR) gestisce una banca di dati analitici per i prodotti del settore vitivinicolo.
2. La banca di dati raccoglie i dati ottenuti dall’analisi isotopica dei componenti dell’etanolo e dell’acqua contenuti nei prodotti viticoli, secondo i metodi di analisi di riferimento di cui all’articolo 31 del regolamento (CE) n. 479/2008.
3. La banca di dati concorre ad armonizzare l’interpretazione dei risultati ottenuti dai laboratori ufficiali degli Stati membri mediante i metodi di analisi di riferimento previsti dall’articolo 31 del regolamento (CEE) n. 479/2008.
Articolo 88
Campioni
1. Per la banca di dati analitici, gli Stati membri garantiscono che i campioni di uve fresche da analizzare sono prelevati, trattati e trasformati in vino secondo le istruzioni figuranti nell’allegato XVI.
2. I campioni di uve fresche sono prelevati in vigneti localizzati in una zona di produzione ben definita per quanto concerne il suolo, la posizione, il modo di allevamento della vite, la varietà, l’età e le pratiche colturali seguite.
3. Il numero dei campioni che deve essere prelevato ogni anno per la banca di dati è fissato nell’allegato XVII. Nella selezione dei campioni da prelevare occorre tener conto della situazione geografica dei vigneti degli Stati membri elencati nell’allegato XVII. Ogni anno almeno il 25 % dei prelievi è effettuato sulle stesse particelle in cui sono stati effettuati i prelievi degli anni precedenti.
4. I campioni sono analizzati secondo i metodi descritti all’articolo 31 del regolamento (CE) n. 479/2008 dai laboratori designati dagli Stati membri. I laboratori designati devono rispondere ai criteri generali di funzionamento dei laboratori di prova enunciati nella norma ISO/IEC 17025 e, in particolare, devono partecipare a un sistema di prove di competenza relative ai metodi di analisi isotopica. La prova del rispetto di tali criteri è fornita per iscritto al CCR per il controllo di qualità e la convalida dei dati forniti.
5. I laboratori compilano un bollettino di analisi secondo l’allegato XIX. Per ogni campione è redatta una scheda segnaletica conforme al questionario riportato nell’allegato XVIII.
6. Al CCR vengono inviate una copia del bollettino di analisi, comprendente i risultati e l’interpretazione delle analisi, nonché una copia della scheda segnaletica.
7. Gli Stati membri ed il CCR assicurano:
a)
la conservazione dei dati contenuti nella banca di dati analitici;
b)
la conservazione di ogni campione per almeno tre anni dalla data del prelievo;
c)
che il ricorso alla banca di dati avvenga unicamente per sorvegliare l’applicazione della normativa vitivinicola comunitaria e nazionale, oppure a scopi statistici o scientifici;
d)
la protezione dei dati, in particolare contro i furti e le manipolazioni;
f)
l’accesso, senza eccessivi ritardi o spese, degli interessati alle pratiche che li riguardano per l’eventuale rettifica dei dati inesatti.
Articolo 89
Analisi isotopiche
Fino al 31 luglio 2010, in attesa dell’installazione delle attrezzature analitiche adeguate, gli Stati membri produttori di vino che hanno aderito alla Comunità nel 2004 o nel 2007 non attrezzati per effettuare analisi isotopiche spediscono i loro campioni di vino per analisi al CCR.
In tal caso, essi possono designare un organismo competente abilitato ad accedere alle informazioni relative ai campioni prelevati sul loro territorio.
Articolo 90
Comunicazione dei risultati
1. Le informazioni raccolte nella banca di dati sono messe a disposizione dei laboratori a tal fine designati dagli Stati membri che ne fanno domanda.
2. Il CCR redige e aggiorna ogni anno l’elenco dei laboratori degli Stati membri incaricati della preparazione dei campioni e delle misurazioni per la banca di dati analitici.
3. In casi debitamente giustificati e qualora siano rappresentative, le informazioni di cui al paragrafo 1 possono essere messe a disposizione, su richiesta, di altri organismi ufficiali degli Stati membri.
4. La comunicazione di informazioni riguarda soltanto i pertinenti dati analitici necessari per interpretare un’analisi fatta su un campione con caratteristiche e origine simili. Ogni comunicazione di informazioni è accompagnata dal richiamo delle esigenze minime richieste per l’utilizzazione della banca dati.
Articolo 91
Rispetto delle procedure
Gli Stati membri provvedono affinché i risultati di analisi isotopiche contenuti nelle loro banche di dati siano ottenuti analizzando campioni prelevati e trattati conformemente alle disposizioni del presente capo.
CAPO IV
Prelievo di campioni a fini di controllo
Articolo 92
Domanda di prelievo di campioni
1. Nell’ambito dell’applicazione del capo II, gli agenti di un organismo competente di uno Stato membro possono chiedere a un organismo competente di un altro Stato membro di procedere a un prelievo di campioni conformemente alle disposizioni pertinenti di tale Stato membro.
2. L’organismo richiedente dispone dei campioni prelevati e determina in particolare il laboratorio in cui saranno esaminati.
3. I campioni sono prelevati e trattati conformemente alle istruzioni di cui all’allegato XX.
Articolo 93
Spese per il prelievo, la spedizione e l’analisi dei campioni
1. Le spese occasionate dal prelievo, dal trattamento e dalla spedizione del campione, nonché dagli esami analitici e organolettici sono a carico dell’organismo dello Stato membro che ha ordinato il prelievo del campione. Tali spese sono calcolate secondo le tariffe applicabili nello Stato membro sul cui territorio sono state effettuate le suddette operazioni.
2. Le spese di spedizione dei campioni di cui all’articolo 89 sono a carico della Comunità.
CAPO V
Disposizioni generali
Articolo 94
Valore probante
Le constatazioni effettuate dagli agenti di un organismo competente di uno Stato membro nell’ambito dell’applicazione del presente capo possono essere invocate dagli organismi competenti degli altri Stati membri. In tal caso, non si può attribuire a tali constatazioni un minor valore unicamente perché non provengono dallo Stato membro interessato.
Articolo 95
Destinatari dei controlli
1. Le persone fisiche o giuridiche o le associazioni di tali persone le cui attività professionali possono essere oggetto dei controlli di cui al presente regolamento non devono ostacolare in alcun modo i controlli e sono tenute ad agevolarli in qualsiasi momento.
2. I coltivatori dei vigneti nei quali il prelievo di campioni è effettuato dagli agenti di un organismo competente sono tenuti a:
a)
non ostacolare in alcun modo l’esecuzione di tali prelievi e a
b)
fornire agli agenti tutte le informazioni richieste in applicazione del presente regolamento.
TITOLO VI
DISPOSIZIONI GENERALI, TRANSITORIE E FINALI
Articolo 96
Pagamenti ai beneficiari
I pagamenti previsti dal titolo II, ad eccezione dell’articolo 9, e dal titolo V del regolamento (CE) n. 479/2008 sono interamente versati ai beneficiari.
In deroga al primo comma gli Stati membri possono decidere di versare il sostegno di cui all’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 479/2008 per il tramite di compagnie di assicurazione purché:
a)
siano rispettate le condizioni previste dall’articolo 14, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 479/2008;
b)
l’importo dell’aiuto sia trasferito per intero al produttore;
c)
la compagnia di assicurazione versi l’aiuto al produttore in anticipo, oppure mediante bonifico bancario o postale entro 15 giorni dal ricevimento del pagamento da parte dello Stato membro.
Il ricorso a tali intermediari per i pagamenti non deve creare distorsioni di concorrenza sul mercato delle assicurazioni.
I pagamenti sono soggetti ai controlli preventivi previsti dal presente regolamento, tranne i pagamenti anticipati garantiti da una cauzione.
Articolo 97
Recupero di importi indebitamente erogati
Gli importi indebitamente erogati sono recuperati, maggiorati di interessi, presso i beneficiari. Le norme di cui all’articolo 73 del regolamento (CE) n. 796/2004 si applicano mutatis mutandis.
L’applicazione delle sanzioni amministrative e il recupero degli importi indebitamente erogati non ostano alla comunicazione di irregolarità alla Commissione a norma del regolamento (CE) n. 1848/2006 della Commissione (22).
Articolo 98
Sanzioni nazionali
Fatte salve le sanzioni previste dal regolamento (CE) n. 479/2008 o dal presente regolamento, gli Stati membri provvedono a irrogare sanzioni a livello nazionale per irregolarità commesse con riguardo alle disposizioni del regolamento (CE) n. 479/2008 e del presente regolamento; tali sanzioni sono effettive, proporzionate e dissuasive per assicurare un’adeguata tutela degli interessi finanziari delle Comunità.
Articolo 99
Situazioni create artificialmente
Fatte salve le disposizioni specifiche contenute nel regolamento (CE) n. 479/2008 o nel presente regolamento, non sono concessi pagamenti a favore di beneficiari che risultino aver creato artificialmente le condizioni necessarie per ottenere tali pagamenti al fine di trarne un vantaggio contrario agli obiettivi della misura considerata.
Articolo 100
Comunicazioni
1. Fatte salve eventuali disposizioni specifiche del presente regolamento, le comunicazioni previste dal medesimo sono trasmesse secondo i moduli riportati negli allegati sotto forma di file creati con un programma applicativo a fogli elettronici. Esse sono trasmesse alla Commissione in forma elettronica. Se uno Stato membro compila i dati su base regionale, trasmette alla Commissione anche una tabella che riepiloga i dati regionali.
Fatto salvo il paragrafo 4, le comunicazioni non effettuate utilizzando i mezzi e il formato specificati possono essere considerate non avvenute.
2. Se per una data tabella i valori da comunicare sono solo pari a zero, lo Stato membro può scegliere di non compilare la tabella e di indicare semplicemente alla Commissione che nel suo caso la tabella non è pertinente. Questa comunicazione semplificata è inoltrata entro lo stesso termine fissato per la relativa tabella.
3. Fatte salve eventuali disposizioni specifiche del presente regolamento, gli Stati membri adottano le misure necessarie per garantire il rispetto dei termini per le comunicazioni di cui al presente regolamento.
4. Se uno Stato membro non effettua una comunicazione prevista dal regolamento (CE) n. 479/2008 o dal presente regolamento o se la comunicazione risulta inesatta, la Commissione, tenuto conto degli elementi obiettivi di cui dispone, può sospendere in tutto o in parte i pagamenti mensili di cui all’articolo 14 del regolamento (CE) n. 1290/2005 con riguardo al settore vitivinicolo fino a quando la comunicazione sia effettuata correttamente.
5. Gli Stati membri conservano le informazioni registrate a norma del presente regolamento almeno per le dieci campagne viticole successive alla campagna di registrazione.
6. Le comunicazioni previste dal presente regolamento non pregiudicano gli obblighi degli Stati membri previsti dal regolamento (CEE) n. 357/79 del Consiglio concernente le indagini statistiche sulle superfici viticole (23).
Articolo 101
Errori palesi
Qualsiasi comunicazione, domanda o richiesta presentata a uno Stato membro ai sensi del regolamento (CE) n. 479/2008 o del presente regolamento, comprese le domande di aiuto, può essere corretta in qualsiasi momento dopo la sua trasmissione in caso di errori palesi riconosciuti dall’autorità competente.
Articolo 102
Forza maggiore e circostanze eccezionali
Le sanzioni previste dal regolamento (CE) n. 479/2008 o dal presente regolamento non sono irrogate in casi di forza maggiore o in circostanze eccezionali ai sensi dell’articolo 40, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1782/2003.
Articolo 103
Abrogazioni e riferimenti
1. I regolamenti (CE) n. 1227/2000, (CE) n. 1623/2000, (CE) n. 2729/2000 e (CE) n. 883/2001 sono abrogati.
Tuttavia:
a)
le corrispondenti disposizioni previste nei regolamenti (CE) n. 1227/2000 e (CE) n. 1623/2000 continuano ad applicarsi se e in quanto le misure ammissibili ai sensi del regolamento (CE) n. 1493/1999 siano state iniziate o intraprese anteriormente al 1o agosto 2008;
b)
la tabella 10 dell’allegato del regolamento (CE) n. 1227/2000 continua ad applicarsi salvo diversa disposizione contenuta in un regolamento di applicazione in materia di etichettatura e presentazione dei vini adottato in virtù dell’articolo 63 del regolamento (CE) n. 479/2008;
c)
l’allegato I del regolamento (CE) n. 1623/2000 rimane in vigore fino al 31 luglio 2012.
2. I riferimenti ai regolamenti abrogati in virtù del paragrafo 1 si intendono fatti al presente regolamento e si leggono secondo la tavola di concordanza che figura nell’allegato XXII.
Articolo 104
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o agosto 2008.
Tuttavia, l’articolo 2 e il capo III del titolo IV si applicano a decorrere dal 30 giugno 2008.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 27 giugno 2008.