РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 734/2008 НА СЪВЕТА
от 15 юли 2008 година
относно опазването на уязвимите морски екосистеми в открито море от неблагоприятните въздействия при използване на дънни риболовни съоръжения
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Общността е договаряща страна по Конвенцията на ООН по морско право и по Споразумението за прилагане на разпоредбите на Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г., отнасящи се до опазването и управлението на трансгранично преминаващи и далекомигриращи рибни запаси. Тези международни инструменти установяват задължението държавите да си сътрудничат за опазване на живите ресурси в открито море, като предвиждат това сътрудничество да се осъществява пряко от държавите или чрез подходящи субрегионални или регионални организации или договорености за управление на рибарството.
(2)
Липсата на регионална организация или договореност за управление на рибарството не освобождава държавите от задължението им по силата на морското право да приемат по отношение на техните граждани мерки, които могат да бъдат необходими за опазване на живите ресурси в открито море, включително защитата на уязвимите морски екосистеми от вредоносните последици на риболовните дейности.
(3)
Член 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (2) предвижда, че при прилагането на политиката в областта на рибарството следва да се спазва подходът на предпазливостта, като се вземат мерки за намаляване на въздействието на риболовните дейности върху морските екосистеми. Член 7 от същия регламент предвижда, че Комисията може да вземе решение за спешни мерки при аргументирано искане от държава-членка или по собствена инициатива, ако има доказателства за наличието на сериозна заплаха за опазването на живите водни ресурси или за морските екосистеми, произтичаща от риболовните дейности и изискваща незабавна реакция.
(4)
Общността се ангажира с опазването на морските екосистеми като рифове, подводни възвишения, дълбоководни корали, хидротермални цепнатини и колонии от сюнгери. Съществува изобилна научна информация, която показва, че целостта на тези екосистеми се застрашава при риболовни дейности, при които се използват дънни съоръжения. Общността вече прие мерки за затварянето за дънен риболов на зони в своите води, където са открити такива екосистеми. Тя изигра инструментална роля за приемането на сходни мерки в открито море в областите на компетентност на всички съществуващи регионални организации за управление на рибарството, които имат правомощия за регулиране на дънните риболовни дейности. Общността също така активно спомогна за установяването на нови организации или договорености с оглед цялостно обхващане на световния океан от подходящи регионални режими за опазване на рибните ресурси и управление на риболовните дейности. Въпреки това в открито море има определени зони, по отношение на които създаването на подобни структури среща значителни затруднения.
(5)
С приетата на 8 декември 2006 г. Резолюция 61/105 на Общото събрание на Организацията на обединените нации международната общност постигна съгласие относно спешната необходимост от приемане на мерки за защита на уязвимите морски екосистеми от разрушителното въздействие на дънните риболовни дейности чрез стриктно регулиране на тези дейности от страна на регионалните организации или от договорености за управление на рибарството, или от държавите по отношение на плаващите под тяхно знаме кораби, които осъществяват дейност в зони, където няма подобни организации или договорености.
Общото събрание предостави насоки относно вида мерки, които следва да бъдат приети за тази цел. Предприетата в рамките на ФАО работа по изготвянето на международни насоки относно управлението на тези риболовни дейности в рамките на Кодекса за поведение за отговорно рибарство е от голямо значение за вида и приемането на тези мерки, както и за прилагането им от държавите-членки.
(6)
Общността има значителен брой кораби, които осъществяват дънен риболов в зони, нерегулирани от регионална организация или от договореност за управление на рибарството с компетентност за регулиране на тези риболовни дейности и за които не може да се очаква в краткосрочен план установяването на такава организация или договореност. Без да се засягат продължаващите усилия да се обхванат тези оставащи зони в международната система за управление на рибарството, Общността трябва да изпълни задълженията си съгласно морското право по отношение на опазването на живите морски ресурси в тези зони и трябва следователно да приеме подходящи мерки по отношение на тези кораби. За целта Общността трябва да действа в съответствие с насоките, предоставени от Общото събрание в Резолюция 61/105.
(7)
Ключов елемент от направените от Общото събрание препоръки са мерките „… за оценка въз основа на най-добрата съществуваща научна информация дали отделни дънни риболовни дейности биха имали значително неблагоприятно въздействие върху уязвимите морски екосистеми и да се осигури - ако направената оценка покаже, че тези дейности биха имали значително неблагоприятно въздействие - че те са управлявани по начин, който предотвратява това въздействие, или да не се разрешава тяхното извършване“.
(8)
Изпълнението на тази препоръка изисква съответните риболовни кораби да извършват риболов със специално разрешително, издадено в съответствие с Регламент (ЕО) № 1627/94 на Съвета от 27 юни 1994 г. относно постановяване на общите разпоредби за специалните разрешителни за риболов (3) и на Регламент (ЕО) № 2943/95 на Комисията от 20 декември 1995 г. за установяване на общи правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1627/94 на Съвета (4). Освен това издаването и валидността на тези разрешителни трябва да подлежи на специални условия с оглед осигуряване на точна оценка на въздействието на разрешените риболовни дейности и провеждане на риболовните дейности в съответствие с тази оценка.
(9)
Изпълнението на направените от Общото събрание препоръки изисква също така съответни мерки за наблюдение, за да бъде осигурено спазването на условията, при които се издават разрешителните. Те включват наблюдатели на борда и специални разпоредби относно функционирането на системите за наблюдение със сателит на кораби при случаи на техническа повреда или излизане от строй на системата извън тези, които са определени с Регламент (ЕО) № 2244/2003 на Комисията от 18 декември 2003 г. за определяне на подробни разпоредби относно системите за наблюдение със сателит на риболовните кораби (5).
(10)
Определянето на уязвимите морски екосистеми в зони, които не са регулирани от регионална организация за управление на рибарството, е продължителна работа и по този въпрос има относително ограничена научна информация. Ограничението за дълбочината за разгръщане на дънните съоръжения предвижда предохранителна граница за дълбоководните корали и сюнгери във водния стълб. Поради тази причина е задължително да се забрани използването на дънни съоръжения, които не са преминали през подходяща научна оценка на значителното неблагоприятно въздействие, което риболовните дейности могат да имат върху уязвимите морски екосистеми.
(11)
Нарушаването на специалните условия като тези, отнасящи се до неоценените зони, функционирането на системата за наблюдение със сателит на корабите и преместването на дейностите в случай на неочаквано откриване на уязвима морска екосистема може да доведе до непоправимо увреждане на тези екосистеми и следва да бъде включено в списъка на сериозните нарушения, съдържащ се в Регламент (ЕО) № 1447/1999 на Съвета от 24 юни 1999 г. за създаване на списък на видовете поведение, които сериозно нарушават правилата на общата политика в областта на рибарството (6).
(12)
Защитата на лицата във връзка с обработването на лични данни е уредена от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7), който е напълно приложим за обработването на лични данни за целите на настоящия регламент, по-специално относно правата на субектите на данните на достъп, коригирането, блокиране и заличаване на данни и известяването на трети страни, и които поради това не са допълнително конкретизирани в настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за риболовни кораби на Общността, осъществяващи риболовни дейности с дънни съоръжения в открито море.
2. Настоящият регламент не се прилага за риболовни кораби на Общността, които извършват дейност в зони:
а)
под отговорността на регионална организация или договореност за управление на рибарството с компетентност за регулиране на такива риболовни дейности;
б)
за които процес на установяване на регионална организация за управление на рибарството е в ход; където участниците в този процес са се договорили за временни мерки за защита на уязвимите морски екосистеми от разрушителните въздействия, произтичащи от използването на дънни съоръжения.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„морска екосистема“ означава динамичен комплекс от растителни, животински и микроорганизмови общества и тяхната нежива околна среда, които си взаимодействат като функционална единица;
б)
„уязвима морска екосистема“ означава всяка морска екосистема, чиято цялост (т.е. специфична структура или функция) според най-добрата съществуваща научна информация и принципа на предпазливостта е застрашена от значителни неблагоприятни въздействия, произтичащи от физическия контакт с дънни съоръжения в нормалния ход на риболовни дейности, включително inter alia рифове, подводни възвишения, хидротермални цепнатини, студеноводни корали или студеноводни колонии от сюнгери. Най-уязвимите екосистеми са тези, които се засягат лесно, но се възстановяват много бавно, или може никога да не се възстановят;
в)
„значителни неблагоприятни въздействия“ означава въздействия (оценени поотделно, в комбинация или кумулативно), които застрашават целостта на екосистемата, по начин, който уврежда способността на засегнатите популации да се възстановят и който понижава дългосрочната естествена производителност на местообитанията или предизвиква повече от временна значителна загуба на богатството на видовете, местообитанието или видовете общности;
г)
„дънни съоръжения“ означава съоръжения, разположени в нормалния ход на риболовни дейности в контакт с морското дъно, включително дънни тралове, драги, дънни хрилни мрежи, дънни парагади, винтери и капани.
Член 3
Специално разрешително за риболов
1. За извършване на посочени в член 1, параграф 1 риболовни дейности, риболовните кораби на Общността имат специално разрешително за риболов.
2. Специалното разрешително за риболов се издава в съответствие с Регламент (ЕО) № 1627/94 и подлежи на определените с настоящия регламент условия.
Член 4
Условия за издаване
1. Заявленията за специално разрешително за риболов, предвидено в член 3, параграф 1, се придружават от подробен риболовен план, който посочва:
а)
местоположението, предвидено за осъществяване на дейностите;
б)
целевите видове;
в)
вида на съоръженията и дълбочината, на която те ще бъдат разположени; и
г)
конфигурацията на батиметричния профил на морското дъно в риболовните зони, където се предвижда да бъдат извършвани риболовните дейности, когато тази информация още не е на разположение на компетентните органи на засегнатата държава на знамето.
2. Компетентните органи издават специално разрешително за риболов, след като са оценили потенциалните въздействия от планираните риболовни дейности на кораба и са достигнали до заключението, че няма вероятност тези дейности да имат значителни неблагоприятни въздействия върху уязвимите морски екосистеми.
3. За целите на осъществяването на посочената в параграф 2 оценка компетентните органи се основават на най-добрата налична научна и техническа информация относно местоположението на уязвимите морски екосистеми в зоните, където съответните кораби възнамеряват да извършват дейност. Тази информация включва, когато са налице, научни данни, въз основа на които може да се оцени вероятността от съществуване на такива екосистеми. Процесът на оценяване включва съответните елементи от независима научна партньорска проверка.
4. При оценката на риска от значителни неблагоприятни въздействия върху уязвимите морски екосистеми, извършена съгласно посоченото в параграф 2 оценяване, се вземат предвид, когато това е уместно, различните условия, преобладаващи в зони, където има трайно установени риболовни дейности с дънни съоръжения, и в зони, където не са извършвани или само понякога се извършват такива риболовни дейности.
5. Компетентните органи прилагат предохранителни критерии при оценяването, посочено в параграф 2. Ако имат съмнение относно това дали неблагоприятните въздействия са значителни или не, тези органи приемат, че вероятните неблагоприятни въздействия според научните становища са значителни.
6. Ако при оценяването се достигне до заключението, че осъществяваните в съответствие с представения риболовен план дейности могат да доведат до значителни неблагоприятни въздействия върху уязвимите морски екосистеми, компетентните органи посочват оценените рискове и дават разрешение на заявителите да изменят риболовния план с оглед предотвратяването им. При липса на такива изменения компетентните органи се въздържат от издаване на специалното разрешително за риболов, за което е подадено заявление.
Член 5
Условия за валидност
1. В предвиденото в член 3, параграф 1 специално разрешително за риболов се указва ясно, че извършваните съгласно него риболовни дейности трябва винаги да са в съответствие с риболовния план, предаден в съответствие с член 4, параграф 1.
2. Когато обстоятелства извън контрола на лицето, отговорно за дейностите на кораба, изискват промяна в представения план, това лице незабавно уведомява компетентните органи, като посочва планираните по отношение на първоначалния план изменения. Компетентните органи проучват тези промени и не дават разрешение за тях, ако промените водят до изместване на дейностите в зони, където съществуват или има вероятност да съществуват уязвими морски екосистеми.
3. Неспазването на посочения в член 4, параграф 1 риболовен план при обстоятелства, различни от определените в параграф 2 от настоящия член, води до отнемане от държавата на знамето на специалното разрешително за риболов, издадено на съответния риболовен кораб.
Член 6
Неоценени зони
1. В зони, където подходяща научна оценка не е била осъществена и не е била налична, използването на дънни съоръжения се забранява. Тази забрана се подчинява на прегледа на настоящия регламент, предвиден в член 13.
2. Дънните риболовни дейности са позволени при условията, установени в настоящата директива, когато научната оценка показва, че уязвимите морски екосистеми няма да са изложени на риск.
Член 7
Неочаквано откриване на уязвими морски екосистеми
1. Ако в хода на риболовните дейности риболовен кораб открие уязвима морска екосистема, той незабавно прекратява риболова или се въздържа от започване на риболов в тази зона. Корабът подновява дейностите си единствено когато достигне до друга зона, отстояща на разстояние най-малко 5 морски мили от мястото на откриване на уязвимата екосистема, която зона е в рамките на предвидения по член 4, параграф 1 риболовен план.
2. Ако в посочената в параграф 1 друга зона се открие друга уязвима морска екосистема, корабът продължава да сменя местоположението си в съответствие с правилата по същия параграф, докато достигне до зона, където няма уязвима морска екосистема.
3. Риболовният кораб незабавно докладва на компетентните органи за всяко откриване на уязвима морска екосистема, като предоставя точна информация относно естеството, местоположението, времето и всякакви други свързани с откриването обстоятелства.
Член 8
Затваряне на зони
1. Въз основа на най-добрата научна информация, съществуваща за наличието или вероятното наличие на уязвими морски екосистеми в региона, където риболовните им кораби извършват дейности, държавите-членки определят зоните, които се затварят за риболов с дънни съоръжения. Държавите-членки незабавно изпълняват това затваряне по отношение на корабите си и веднага уведомяват Комисията за затварянето. Комисията незабавно разпространява съобщението до всички държави-членки.
2. Без да се засяга член 7 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, Комисията, когато това е подходящо, представя на Съвета в съответствие с член 37 от Договора предложения за приемане на мерки на Общността за затваряне на зони въз основа на информация, нотифицирана от държавите-членки или по своя собствена инициатива.
Член 9
Система за наблюдение на кораби
1. Независимо от член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2244/2003, при техническа повреда или излизане от строй на устройството за сателитно проследяване, инсталирано на борда на риболовен кораб, капитанът на кораба докладва на всеки два часа географската му позиция на държавата-членка на знамето.
2. След завръщане от курса си в морето корабът не напуска пристанището, докато устройството за сателитно проследяване не започне да функционира по удовлетворителен за компетентните органи начин.
Член 10
Сериозни нарушения
1. Всякакви риболовни дейности, извършени от момента, в който риболовният кораб се е отклонил от риболовните си планове при обстоятелства, различни от определените в член 5, параграф 2, се смятат за риболов без разрешително за риболов и поради това и за поведение, което сериозно нарушава правилата на общата политика в областта на рибарството.
2. Повторното неспазване на задълженията, установени в членове 6, 7 и 9, се смята за поведение, което сериозно нарушава правилата на общата политика в областта на рибарството.
Член 11
Наблюдатели
1. Наблюдатели има на борда на всички кораби, на които е издадено специално разрешително за риболов, предвидено в член 3, параграф 1. Наблюдателите наблюдават риболовните дейности на кораба през цялото време на изпълнение на риболовния му план, предвиден в член 4, параграф 1.
Броят на наблюдателите, които наблюдават риболовните дейности в риболовна зона, се преразглежда на 30 юли 2009 г.
2. Наблюдателят:
а)
записва отделно, в същия формат като този на риболовния дневник на кораба, информацията за улова, определена в член 6 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложим към общата политика в областта на рибарството (8);
б)
отбелязва всеки случай на отклонение от посочения в член 5, параграф 2 риболовен план;
в)
документира всяко неочаквано откриване на уязвими морски екосистеми, посочени в член 7, включително събира информация, която може да бъде от полза във връзка със защитата на зоната;
г)
записва дълбочините, на които се разполагат съоръженията;
д)
представя доклад на компетентните органи на съответната държава-членка в рамките на 20 дни след изтичане на периода на наблюдение. Копие от този доклад се изпраща на Комисията в рамките на 30 дни след получаване на писмено искане.
3. Наблюдател не може да бъде лице, което е:
а)
роднина на капитана на кораба или на друг офицер, служещ на кораба, към който е зачислен наблюдателят;
б)
служител на капитана на кораба, към който е зачислен;
в)
служител на представителя на капитана;
г)
служител на дружество, контролирано от капитана или от негов представител;
д)
роднина на представителя на капитана.
Член 12
Информация
1. Доколкото корабите, плаващи под тяхно знаме, попадат в обхвата на настоящия регламент, за всеки период от шест календарни месеца и в рамките на три месеца след изтичането му държавите-членки представят на Комисията доклад за:
а)
в допълнение към изискванията, установени в член 18 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 - улова, осъществен от посочените в член 1 риболовни кораби, основан на вписаната в бордовия дневник информация, включително пълни данни за риболовните дни извън пристанище, както и докладите, представени от наблюдателите, разбити по тримесечие, тип съоръжение и видове рибни ресурси;
б)
спазването на риболовните планове и на изискванията, установени в членове 6, 7 и 8 от риболовните кораби, посочени в член 1, параграф 1, и на мерките, които са взети за предотвратяване и санкциониране на случаите на неспазване и посочените в член 10 сериозни нарушения;
в)
начина, по който прилагат член 8.
2. Предадените в съответствие с параграф 1 доклади се придружават от всички оценки на въздействието, извършени от съответната държава-членка, съгласно член 4, параграф 2 през отчетния шестмесечен период.
3. Комисията прави обществено достояние информацията, получена съгласно параграфи 1 и 2, inter alia чрез ФАО, и при поискване незабавно я предава на съответните научни структури, както и на държави-членки.
Член 13
Преразглеждане
Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент преди 30 юни 2010 г. При необходимост този доклад се придружава от предложения за изменения на настоящия регламент.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на тридесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 юли 2008 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 734/2008 DEL CONSIGLIO
del 15 luglio 2008
relativo alla protezione degli ecosistemi marini vulnerabili d’alto mare dagli effetti negativi degli attrezzi da pesca di fondo
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 37,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Parlamento europeo (1),
considerando quanto segue:
(1)
La Comunità è parte contraente della convenzione delle Nazioni Unite sul diritto del mare e dell’accordo ai fini dell’applicazione delle disposizioni della convenzione delle Nazioni Unite sul diritto del mare del 10 dicembre 1982 relative alla conservazione e alla gestione degli stock ittici transzonali e degli stock ittici altamente migratori. Tali strumenti internazionali impongono agli Stati l’obbligo di cooperare ai fini della conservazione delle risorse biologiche d’alto mare e prescrivono che tale cooperazione sia attuata direttamente dagli Stati o nell’ambito di accordi o organizzazioni subregionali o regionali di gestione della pesca.
(2)
La mancanza di un accordo o di un’organizzazione regionale di gestione della pesca non esime gli Stati dall’obbligo ad essi imposto dal diritto del mare di adottare, nei confronti dei loro cittadini, le misure necessarie per la conservazione delle risorse biologiche d’alto mare e per la protezione degli ecosistemi marini vulnerabili dagli effetti nocivi delle attività di pesca.
(3)
L’articolo 2 del regolamento (CE) n. 2371/2002 del Consiglio, del 20 dicembre 2002, relativo alla conservazione e allo sfruttamento sostenibile delle risorse della pesca nell’ambito della politica comune della pesca (2), prevede che la politica comune della pesca debba applicare l’approccio precauzionale adottando le misure intese a ridurre al minimo l’impatto delle attività di pesca sugli ecosistemi marini. Ai sensi dell’articolo 7 del medesimo regolamento, la Commissione, su richiesta debitamente motivata di uno Stato membro o di propria iniziativa, può decidere misure di emergenza se è stato constatato un grave rischio per la conservazione delle risorse acquatiche vive o per l’ecosistema marino, derivante dalle attività di pesca e che richiede un intervento immediato.
(4)
La Comunità si è impegnata a favore della conservazione di ecosistemi marini quali scogliere, montagne sottomarine, coralli di profondità, camini idrotermali e banchi di spugne. Numerosi dati scientifici suggeriscono che le attività di pesca praticate con attrezzi di fondo rischiano di compromettere l’integrità di tali ecosistemi. La Comunità ha già adottato provvedimenti intesi a vietare la pesca di fondo in zone delle acque comunitarie in cui sono stati identificati tali ecosistemi. Essa ha inoltre partecipato all’adozione di analoghe misure in alto mare che rientrano nell’ambito di competenza di tutte le organizzazioni regionali di gestione della pesca incaricate di disciplinare la pesca di fondo. Ha altresì contribuito attivamente all’istituzione di nuovi accordi o organizzazioni, affinché tutte le regioni oceaniche del pianeta siano soggette ad adeguati regimi regionali di gestione della pesca e di conservazione delle risorse. In alcune zone d’alto mare, tuttavia, l’istituzione di organismi di questo tipo presenta difficoltà significative.
(5)
Con la risoluzione 61/105 dell’Assemblea generale delle Nazioni Unite, adottata l’8 dicembre 2006, la comunità internazionale ha riconosciuto l’urgente necessità di prendere misure intese a proteggere gli ecosistemi marini vulnerabili dagli effetti distruttivi delle attività di pesca di fondo attraverso una regolamentazione rigorosa di tali attività ad opera di accordi o organizzazioni regionali di gestione della pesca o attraverso una disciplina imposta dagli Stati alle navi battenti la loro bandiera operanti in zone in cui tali accordi o organizzazioni non sono stati istituiti.
L’Assemblea generale ha formulato orientamenti sul tipo di misure da adottare a tale scopo. I lavori compiuti in sede FAO per elaborare orientamenti internazionali sulla gestione di tali attività di pesca nel quadro del codice di condotta per la pesca responsabile hanno anch’essi grande importanza ai fini della concezione e dell’adozione di tali misure, nonché per la loro attuazione da parte degli Stati membri.
(6)
Una parte non trascurabile della flotta comunitaria pratica la pesca di fondo in zone non regolamentate da accordi o organizzazioni regionali di gestione della pesca competenti per la disciplina di tali attività di pesca e nelle quali è improbabile che accordi o organizzazioni di questo tipo siano istituiti a breve termine. Ferma restando la necessità di proseguire gli sforzi volti a colmare le lacune esistenti a livello di copertura spaziale del sistema internazionale di gestione della pesca, la Comunità deve adempiere agli obblighi che le incombono in virtù del diritto del mare riguardo alla conservazione delle risorse biologiche marine nelle zone considerate ed è quindi tenuta ad imporre opportuni provvedimenti alle proprie flotte. L’azione della Comunità in tal senso deve essere conforme agli orientamenti forniti dall’Assemblea generale nella risoluzione 61/105.
(7)
Una delle principali raccomandazioni formulate dall’Assemblea generale riguarda la necessità di porre in essere misure che consentano di valutare, sulla base delle migliori informazioni scientifiche disponibili, se talune attività di pesca di fondo rischiano di produrre effetti negativi significativi sugli ecosistemi marini vulnerabili e, in caso affermativo, garantire che tali attività siano gestite in modo da prevenire tali effetti negativi o non siano autorizzate.
(8)
Per attuare tale raccomandazione è necessario che i pescherecci interessati siano autorizzati ad operare in virtù di un permesso di pesca speciale rilasciato a norma del regolamento (CE) n. 1627/94 del Consiglio, del 27 giugno 1994, che stabilisce le disposizioni generali relative ai permessi di pesca speciali (3), e del regolamento (CE) n. 2943/95 della Commissione, del 20 dicembre 1995, recante modalità d’applicazione del regolamento (CE) n. 1627/94 del Consiglio (4). Occorre inoltre che il rilascio e la validità del permesso suddetto siano subordinati a condizioni specifiche volte a garantire che l’impatto delle attività di pesca autorizzate sia stato adeguatamente valutato e che le stesse siano esercitate in base a tale valutazione.
(9)
L’attuazione delle raccomandazioni formulate dall’Assemblea generale esige altresì che siano adottate opportune misure di controllo volte a garantire l’osservanza delle condizioni cui è subordinato il rilascio dei permessi. Tali misure comprendono la presenza di osservatori a bordo delle navi e disposizioni specifiche in materia di sorveglianza satellitare (sistema VMS) applicabili in caso di guasto tecnico o di mancato funzionamento del sistema in aggiunta alle disposizioni fissate dal regolamento (CE) n. 2244/2003 della Commissione, del 18 dicembre 2003, che stabilisce disposizioni dettagliate per quanto concerne i sistemi di controllo dei pescherecci via satellite (5).
(10)
L’identificazione di ecosistemi marini vulnerabili in zone non regolamentate da un’organizzazione regionale di gestione della pesca è tuttora in corso e le informazioni scientifiche disponibili a questo riguardo sono relativamente limitate. Per questo motivo, è imperativo vietare l’utilizzo di attrezzi di fondo in zone che non sono state sottoposte ad una valutazione scientifica adeguata in ordine ai rischi di effetti negativi significativi che tali attività di pesca potrebbero avere sugli ecosistemi marini vulnerabili.
(11)
L’inosservanza di condizioni specifiche quali quelle relative a zone non sottoposte a valutazione, il funzionamento del sistema di controllo dei pescherecci via satellite e l’obbligo di cambiare zona di pesca ove si riscontri la presenza inaspettata di un ecosistema marino vulnerabile può produrre danni irreparabili a tali ecosistemi e merita pertanto di essere inclusa nell’elenco delle infrazioni gravi contenuto nel regolamento (CE) n. 1447/1999 del Consiglio, del 24 giugno 1999, recante l’elenco dei comportamenti che violano gravemente le norme della politica comune della pesca (6).
(12)
La tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento dei dati personali è disciplinata dal regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 18 dicembre 2000, concernente la tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento dei dati personali da parte delle istituzioni e degli organismi comunitari, nonché la libera circolazione di tali dati (7); detto regolamento è pienamente applicabile al trattamento di dati personali ai fini del presente regolamento, in particolare per quanto riguarda i diritti delle persone interessate in materia di accesso, rettifica, blocco e cancellazione dei dati e di notifica a terzi, che non sono quindi ulteriormente precisati nel presente regolamento,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Ambito di applicazione
1. Il presente regolamento si applica ai pescherecci comunitari che esercitano attività di pesca con attrezzi di fondo in alto mare.
2. Il presente regolamento non si applica ai pescherecci comunitari operanti:
a)
in zone di competenza di un accordo o un’organizzazione regionale di gestione della pesca competente per la disciplina di tali attività di pesca;
b)
in zone per le quali è in via di istituzione un’organizzazione regionale di gestione della pesca, se i partecipanti a tale processo hanno concordato misure provvisorie volte a proteggere gli ecosistemi marini vulnerabili dagli effetti distruttivi derivanti dall’impiego di attrezzi di fondo.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
a)
«ecosistema marino»: un complesso dinamico di comunità vegetali, animali e di microrganismi, con il rispettivo ambiente abiotico, che interagisce come unità funzionale;
b)
«ecosistema marino vulnerabile»: qualsiasi ecosistema marino la cui integrità (vale a dire la struttura o la funzione dell’ecosistema) è messa in pericolo, in base alle migliori informazioni scientifiche disponibili e al principio di precauzione, dagli effetti negativi significativi risultanti dal contatto fisico con gli attrezzi di fondo durante le normali operazioni di pesca e, in particolare, scogliere, montagne sottomarine, camini idrotermali, coralli d’acqua fredda e banchi di spugne d’acqua fredda. Gli ecosistemi più vulnerabili sono quelli che sono facilmente perturbati e che inoltre impiegano tempo a ristabilirsi, oppure possono non ristabilirsi più;
c)
«effetti negativi significativi»: gli effetti (valutati individualmente, in combinazione o cumulativamente) che mettono in pericolo l’integrità dell’ecosistema in un modo che nuoce alla capacità delle popolazioni di riprodursi e che riduce la produttività naturale a lungo termine degli habitat, o causa una diminuzione importante, più che temporanea, della diversità delle specie, degli habitat o dei tipi di pesci nelle acque comunitarie;
d)
«attrezzi di fondo»: attrezzi utilizzati, durante le normali operazioni di pesca, a contatto del fondo marino, comprese le reti a strascico, le draghe, le reti da poste ancorate, i palangari fissi, le nasse e le trappole.
Articolo 3
Permesso di pesca speciale
1. I pescherecci della Comunità che intendono esercitare le attività di pesca di cui all’articolo 1, paragrafo 1, sono in possesso di un permesso di pesca speciale.
2. Il permesso di pesca speciale è rilasciato a norma del regolamento (CE) n. 1627/94 ed è soggetto alle condizioni stabilite nel presente regolamento.
Articolo 4
Condizioni per il rilascio
1. Le domande per il rilascio di un permesso di pesca speciale ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, devono essere accompagnate da un piano di pesca particolareggiato che specifica in particolare:
a)
la zona di pesca prevista;
b)
la specie bersaglio;
c)
il tipo di attrezzo e la profondità di utilizzo dello stesso; e
d)
la configurazione del profilo batimetrico del fondo marino nelle zone in cui si intende operare, ove tali informazioni non sono già a disposizione delle autorità competenti dello Stato di bandiera interessato.
2. Il rilascio di un permesso di pesca speciale da parte delle autorità competenti è subordinato ad una valutazione dell’impatto potenziale delle attività di pesca che intende esercitare la nave richiedente, dalla quale risulti che tali attività non rischiano di produrre effetti negativi significativi su ecosistemi marini vulnerabili.
3. Per realizzare la valutazione di cui al paragrafo 2 le autorità competenti si basano sulle migliori informazioni scientifiche e tecniche disponibili riguardanti l’ubicazione di ecosistemi marini vulnerabili nelle zone in cui intendono operare i pescherecci interessati. Tali informazioni comprendono, sempreché siano disponibili, dati scientifici che consentano di stimare la probabilità di incontrare tali ecosistemi. La procedura di valutazione prende in considerazione gli elementi pertinenti messi in evidenza dagli studi realizzati da esperti scientifici indipendenti.
4. La valutazione del rischio degli effetti negativi significativi sugli ecosistemi marini vulnerabili effettuata nel quadro della valutazione di cui al paragrafo 2 tiene conto, se del caso, delle differenti condizioni in cui si trovano, da un lato, le zone in cui le attività di pesca con attrezzi di fondo sono praticate in modo abituale e, dall’altro, le zone in cui tale tipo di attività di pesca non è praticato oppure è praticato soltanto occasionalmente.
5. La valutazione di cui al paragrafo 2 è realizzata dalle autorità competenti secondo criteri di precauzione. Qualora non riescano a stabilirne l’esatta entità, le autorità competenti considerano che gli effetti negativi prospettati dai pareri scientifici hanno carattere significativo.
6. Se la valutazione conclude che le attività previste dal piano di pesca rischiano di produrre effetti negativi significativi su ecosistemi marini vulnerabili, le autorità competenti specificano i rischi stimati e danno ai richiedenti la possibilità di modificare il piano di pesca in modo da evitarli. Se il piano di pesca non viene modificato le autorità competenti negano il rilascio del permesso di pesca speciale.
Articolo 5
Condizioni di validità
1. Il permesso di pesca speciale di cui all’articolo 3, paragrafo 1, precisa espressamente che le attività di pesca realizzate a titolo di tale permesso devono, in qualsiasi momento, essere conformi al piano di pesca presentato ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 1.
2. Se per circostanze che esulano dal controllo della persona responsabile delle operazioni della nave occorre modificare i piani presentati, la persona responsabile ne informa senza indugio le autorità competenti, specificando le modifiche previste del piano originale. Le autorità competenti esaminano tali modifiche e non autorizzano che siano apportate se esse comportano un trasferimento delle attività verso zone che ospitano o che potrebbero ospitare ecosistemi marini vulnerabili.
3. In caso di mancata conformità al piano di pesca di cui all’articolo 4, paragrafo 1, in circostanze diverse da quelle specificate al paragrafo 2 del presente articolo, lo Stato di bandiera ritira il permesso di pesca rilasciato al peschereccio interessato.
Articolo 6
Zone non sottoposte a valutazione
1. Nelle zone in cui non è stata effettuata né resa disponibile un’adeguata valutazione scientifica, è vietato l’utilizzo di attrezzi di fondo. Tale divieto sarà oggetto del riesame del presente regolamento previsto all’articolo 13.
2. Sono consentite le attività di pesca demersale alle condizioni previste nel presente regolamento, laddove la valutazione scientifica indichi che gli ecosistemi marini vulnerabili rimangono impregiudicati.
Articolo 7
Scoperta inaspettata di ecosistemi marini vulnerabili
1. Se, durante le operazioni di pesca, un peschereccio scopre un ecosistema marino vulnerabile, esso sospende immediatamente le attività di pesca o evita di dare inizio a tali attività nel sito in questione. Il peschereccio riprende ad operare solo dopo aver raggiunto un sito alternativo a una distanza di almeno cinque miglia nautiche dal punto in cui è stato individuato l’ecosistema vulnerabile, sempre all’interno della zona prevista nel piano di pesca di cui all’articolo 4, paragrafo 1.
2. Se nel sito alternativo di cui al paragrafo 1 viene scoperto un altro ecosistema marino vulnerabile, la nave continua a spostarsi secondo le modalità definite nello stesso paragrafo fino a raggiungere una posizione che non presenti ecosistemi vulnerabili.
3. Il peschereccio segnala senza indugio alle autorità competenti gli ecosistemi marini vulnerabili eventualmente individuati, fornendo precise informazioni circa la natura e l’ubicazione di tali ecosistemi, nonché la data, l’ora e le circostanze in cui è avvenuta la scoperta.
Articolo 8
Chiusura di zona
1. Gli Stati membri, sulla base delle migliori informazioni scientifiche disponibili sull’esistenza, accertata o probabile, di ecosistemi marini vulnerabili nella regione in cui operano i loro pescherecci, identificano le zone che devono essere chiuse alla pesca con attrezzi di fondo. Gli Stati membri attuano senza indugio tali provvedimenti di chiusura nei confronti dei loro pescherecci e notificano immediatamente la chiusura alla Commissione. La Commissione trasmette l’informazione a tutti gli Stati membri senza indugio.
2. Fatto salvo l’articolo 7 del regolamento (CE) n. 2371/2002, la Commissione, se opportuno, presenta proposte al Consiglio, conformemente all’articolo 37 del trattato, per l’adozione di misure comunitarie destinate ad attuare le chiusure di zone, sulla base delle informazioni notificate dagli Stati membri oppure di propria iniziativa.
Articolo 9
Sistema di controllo via satellite
1. Fatto salvo l’articolo 11, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 2244/2003, in caso di guasto tecnico o di mancato funzionamento dell’impianto di localizzazione via satellite installato a bordo di un peschereccio il comandante di quest’ultimo comunica la sua posizione allo Stato di bandiera ogni due ore.
2. Una volta rientrata in porto, la nave non può salpare nuovamente prima che le autorità competenti abbiano constatato che l’impianto di localizzazione via satellite funziona adeguatamente.
Articolo 10
Infrazioni gravi
1. Le attività di pesca esercitate a partire dal momento in cui il peschereccio ha cessato di conformarsi al suo piano di pesca, in circostanze diverse da quelle specificate all’articolo 5, paragrafo 2, sono assimilate alle attività svolte in assenza di un permesso di pesca e, pertanto, ad un comportamento che viola gravemente le norme della politica comune della pesca.
2. La reiterata inosservanza degli obblighi previsti agli articoli 6, 7 e 9 è assimilata ad un comportamento che viola gravemente le norme della politica comune della pesca.
Articolo 11
Osservatori
1. Osservatori sono presenti a bordo di tutte le navi cui è stato rilasciato un permesso di pesca speciale ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1. Gli osservatori sorvegliano le attività di pesca delle navi per l’intera durata di esecuzione del piano di pesca di cui all’articolo 4, paragrafo 1.
Il numero di osservatori presenti per le attività di pesca in una determinata zona di pesca è riesaminato entro il 30 luglio 2009.
2. L’osservatore:
a)
annota in modo indipendente le informazioni sulle catture ai sensi dell’articolo 6 del regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio, del 12 ottobre 1993, che istituisce un regime di controllo applicabile nell’ambito della politica comune della pesca (8), presentandole in un formato identico a quello utilizzato per il giornale di bordo;
b)
prende nota di eventuali modifiche del piano di pesca di cui all’articolo 5, paragrafo 2;
c)
documenta eventuali scoperte inaspettate di ecosistemi marini vulnerabili i cui all’articolo 7, compresa la raccolta di informazioni rilevanti ai fini della protezione del sito;
d)
registra le profondità a cui è utilizzato l’attrezzo;
e)
presenta una relazione alle autorità competenti dello Stato membro interessato entro i venti giorni successivi alla conclusione del periodo di osservazione. Una copia di tale relazione è inviata alla Commissione entro trenta giorni successivi alla ricezione di una richiesta scritta.
3. L’osservatore non può essere:
a)
un parente del comandante della nave o di un altro ufficiale in servizio sulla nave alla quale è stato assegnato;
b)
un dipendente del comandante della nave alla quale è stato assegnato;
c)
un dipendente del rappresentante del comandante;
d)
un dipendente di una società controllata dal comandante o dal suo rappresentante;
e)
un parente del rappresentante del comandante.
Articolo 12
Obblighi di comunicazione
1. Nella misura in cui i pescherecci battenti la loro bandiera rientrano nell’ambito di applicazione del presente regolamento, gli Stati membri trasmettono alla Commissione, per ogni semestre dell’anno civile e entro i tre mesi successivi alla scadenza di tale semestre, una relazione indicante:
a)
oltre alle informazioni previste all’articolo 18 del regolamento (CEE) n. 2847/93, le catture effettuate dai pescherecci di cui all’articolo 1, ripartite per trimestre, per tipo di attrezzo e per specie e calcolate sulla base dei dati registrati nei giornali di bordo, tra cui la completa registrazione delle giornate di pesca trascorse fuori dal porto, e delle relazioni presentate dagli osservatori;
b)
il rispetto dei piani di pesca e dei requisiti fissati agli articoli 6, 7 e 8 da parte dei pescherecci di cui all’articolo 1, paragrafo 1, e le misure adottate per porre rimedio alle inosservanze e alle infrazioni gravi di cui all’articolo 10 e per sanzionare tali comportamenti;
c)
informazioni riguardanti l’attuazione dell’articolo 8.
2. Le relazioni presentate conformemente al paragrafo 1 sono accompagnate dall’insieme delle valutazioni d’impatto realizzate dagli Stati membri conformemente all’articolo 4, paragrafo 2, nel corso del periodo di riferimento di sei mesi.
3. La Commissione mette le informazioni ricevute a norma dei paragrafi 1 e 2 a disposizione del pubblico, anche tramite la FAO, e le trasmette senza indugio agli organismi scientifici competenti nonché agli Stati membri che lo richiedono.
Articolo 13
Riesame
La Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione sull’attuazione del presente regolamento entro il 30 giugno 2010. La relazione è corredata, se del caso, di proposte di modifica del presente regolamento.
Articolo 14
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il trentesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 15 luglio 2008.