32003D0847
L 321/64
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ 2003/847/ПВР НА СЪВЕТА
от 27 ноември 2003 година
относно мерки за контрол и наказателни санкции за новите синтетични наркотици 2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз,
като взе предвид Съвместно действие 97/396/ПВР от 16 юни 1997 г. относно обмена на сведения за оценяване на риска и контрол на новите синтетични наркотици (1), и по-специално член 5, параграф 1 от него,
като взе предвид инициативата на Италианската република,
като има предвид, че:
(1)
Доклади за оценка на опасността, която представляват 2С-I (2,5-диметокси-4-йодофенетиламин), 2С-T-2 (2,5 диметокси-4-етилтиофентиламин), 2С-T-7 (2,5 диметокси-4-(n)-пропилтиофенетиламин) и TMA-2 (2,4,5-триметоксиамфетамин) са били изработени на основание член 4, параграф 3 от Съвместно действие 97/396/ПВР по време на среща, свикана със съдействието на Научния комитет на Европейския център за мониторинг на наркотиците и наркоманиите.
(2)
2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2 са амфетаминови производни, които притежават структурните характеристики на фенетиламините, с които се свързват халюциногенни и стимулиращи свойства. В Съюза не е бил съобщен нито един случай на смъртоносно или несмъртоносно отравяне, свързано с приемането на 2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2. Независимо от това става въпрос за халюциногенни наркотици, които крият същите опасности като други халюциногенни вещества като 2С-В, DOB, TMA и DOM, вече класифицирани в списък I или II от Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества. Ето защо опасност от остра или хронична токсичност не може да бъде изключена.
(3)
Към настоящия момент 2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2 не са включени в нито един от списъците на Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества.
(4)
Към настоящия момент пет държави-членки са поставили 2С-I и 2С-T-2 под контрола на тяхното национално законодателство в областта на наркотиците и четири са постъпили по същия начин по отношение на 2С-T-7 и TMA-2.
(5)
2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2 нямат терапевтични качества, нито индустриално приложение.
(6)
2С-I е било идентифицирано в четири държави-членки. 2С-T-2 и 2С-T-7 са били идентифицирани в шест държави-членки, а TMA-2 - в пет държави-членки. Досега една държава-членка е съобщила за един случай на международен трафик на 2С-T-2, в който са замесени две държави-членки. Не е бил заявен нито един случай във връзка с 2С-I, 2С-T-7 и TMA-2. В лабораториите, които участват в производството на 2С-I, на 2С-T-2, на 2С-T-7 и на TMA-2, са били извършени изземвания в три държави-членки. В една от тези държави изземването на голямо количество на 2С-Н, междинен продукт, използван като прекурсор, и на документация, дава основание да се предположи производство на 2С-I. Основните химически прекурсори на 2С-I, на 2С-T-2, на 2С-T-7 и на TMA-2 са достъпни в търговската мрежа.
(7)
Държавите-членки би трябвало да подложат 2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2 на контролните мерки и на наказателноправните санкции, предвидени в техните законодателства, в съответствие със задълженията, които са им вменени по силата на конвенцията на Обединените нации от 1971 г. за психотропните вещества, по отношение на веществата, изброени в списък I или II от нея,
РЕШИ:
Член 1
Държавите-членки взимат необходимите мерки в съответствие с тяхното вътрешно право, за да подложат 2С-I (2,5-диметокси-4-йодофенетиламин), 2С-T-2 (2,5 диметокси-4-етилтиофентиламин), 2С-T-7 (2,5 диметокси-4-(n)-пропилтиофенетиламин) и TMA-2 (2,4,5-триметоксиамфетамин) на мерките за контрол и на наказателните санкции, предвидени в тяхното законодателство, в съответствие със задълженията, които са им вменени по силата на Конвенцията за психотропните вещества на ООН, по отношение на веществата, изброени в списък I или II от нея.
Член 2
Държавите-членки в съответствие с член 5, параграф 1, трета алинея от Съвместно действие 97/396/ПВР имат срок от три месеца от датата на влизане в сила на настоящото решение, за да вземат мерките, посочени в член 1.
В срок от шест месеца след влизане в сила на настоящото решение държавите-членки уведомяват генералния секретариат на Съвета и Комисията за мерките, които са предприели.
Член 3
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
То влиза в сила в деня след публикуването му.
Съставено в Брюксел на 27 ноември 2003 година.
Decisione 2003/847/GAI del Consiglio
del 27 novembre 2003
relativa a misure di controllo e sanzioni penali in relazione alle nuove droghe sintetiche 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 e TMA-2
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull'Unione europea,
vista l'azione comune 97/396/GAI del 16 giugno 1997 riguardante lo scambio di informazioni, la valutazione dei rischi e il controllo delle nuove droghe sintetiche(1), in particolare l'articolo 5, paragrafo 1,
vista l'iniziativa della Repubblica italiana,
considerando quanto segue:
(1) Relazioni sulla valutazione dei rischi rappresentati dalle sostanze 2C-I (2,5 dimetossi-4-iodofenetilamina), 2C-T-2 (2,5-dimetossi-4-etiltiofenetilamina), 2C-T-7 (2,5 dimetossi-4-(n)-propiltiofenetilamina) e TMA-2 (2,4,5-trimetossianfetamina) sono state elaborate, a norma dell'articolo 4, paragrafo 3, dell'azione comune 97/396/GAI, in occasione di una riunione convocata dall'Osservatorio europeo delle droghe e delle tossicodipendenze (OEDT) sotto gli auspici del suo comitato scientifico.
(2) Le sostanze 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 e TMA-2 sono derivati dell'anfetamina aventi le caratteristiche strutturali delle fenetilamine associate ad attività allucinogena e stimolante. Alle sostanze 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 e TMA-2 non è stata ascritta nella Comunità europea alcuna intossicazione letale o non. Tuttavia la 2C-I, la 2C-T-2, la 2C-T-7 e la TMA-2 sono allucinogeni che comportano rischi potenziali comuni alle altre sostanze allucinogene, quali 2C-B, DOB, TMA e DOM, già classificate nell'elenco I e II della convenzione delle Nazioni Unite del 1971 sulle sostanze psicotrope. Non si può pertanto escludere un rischio di tossicità acuta o cronica.
(3) Le sostanze 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 e TMA-2 non figurano attualmente in nessuno degli elenchi contenuti nella convenzione delle Nazioni Unite del 1971 sulle sostanze psicotrope.
(4) Attualmente, la 2C-I e la 2C-T-2 sono soggette a controlli a norma della legislazione nazionale in materia di droga di cinque Stati membri; la 2C-T-7 e la TMA-2 sono soggette a controlli in quattro Stati membri.
(5) Le sostanze 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 e TMA-2 non hanno alcun valore terapeutico o uso industriale.
(6) La 2C-I è stata individuata in quattro Stati membri; la 2C-T-2 e la 2C-T-7 sono state individuate in sei Stati membri; la TMA-2 è stata individuata in cinque Stati membri. Attualmente uno Stato membro ha registrato un caso di traffico internazionale di 2C-T-2 in cui erano coinvolti due Stati membri; non è stato registrato alcun traffico internazionale di 2C-I, 2C-T-7 e TMA-2. Laboratori coinvolti nella produzione di 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 e TMA-2 sono stati posti sotto sequestro in tre Stati membri. In uno di tali Stati membri il sequestro di un ingente quantitativo del precursore intermedio 2C-H e della relativa documentazione sembra indicare una produzione di 2C-I. I precursori chimici principali delle sostanze 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 e TMA-2 sono disponibili in commercio.
(7) Occorre che gli Stati membri sottopongano le sostanze 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 e TMA-2 a misure di controllo ed a sanzioni penali previste dalla loro legislazione nazionale, in conformità degli obblighi che ad essi incombono in forza della convenzione delle Nazioni Unite del 1971 sulle sostanze psicotrope, per quanto attiene alle sostanze riportate negli elenchi I e II della medesima,
DECIDE:
Articolo 1
Gli Stati membri adottano le misure necessarie in base al loro diritto interno al fine di sottoporre la 2C-I (2,5-dimetossi-4-iodofenetilamina), la 2C-T-2 (2,5-dimetossi-4-etiltiofenetilamina), la 2C-T-7 (2,5 dimetossi-4-(n)propiltiofenetilamina) e la TMA-2 (2,4,5-trimetossianfetamina) a misure di controllo e a sanzioni penali previste dalla legislazione nazionale in conformità degli obblighi che ad essi incombono in forza della convenzione delle Nazioni Unite del 1971 sulle sostanze psicotrope, per quanto attiene alle sostanze riportate negli elenchi I e II della medesima.
Articolo 2
A norma dell'articolo 5, paragrafo 1, terzo comma, dell'azione comune 97/396/GAI, gli Stati membri prendono le misure di cui all'articolo 1 della presente decisione entro tre mesi dalla data in cui la stessa prende effetto.
Entro sei mesi dalla data in cui la presente decisione prende effetto, gli Stati membri comunicano al segretariato generale del Consiglio e alla Commissione le misure che sono state adottate.
Articolo 3
La presente decisione è pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Essa ha effetto il giorno successivo a quello della pubblicazione.
Fatto a Bruxelles, addì 27 novembre 2003.