31994R2991
L 316/2
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2991/94 НА СЪВЕТА
от 5 декември 1994 година
за определяне на стандарти за масла за мазане
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 804/68 на Съвета от 27 юни 1968 г. за общата организация на пазара на мляко и млечни продукти (4), в член 6 предоставя единно определение за масло, предмет на тази интервенционна система;
като има предвид, че освен това, членове 35а и 36 от Регламент № 136/66/ЕИО на Съвета от 22 септември 1966 г. относно създаването на обща организация на пазара на масла и мазнини (5), предвижда създаването на търговски стандарти за всички продукти в този сектор; като има предвид, че тези стандарти, по специално при маргарина, могат по-специално да са свързани с класификация на качеството, като се отчитат пазарните изисквания и специалното положение на тези продукти;
като има предвид, че развитието на производствените технологии и очакванията на потребителите доведоха до увеличено разнообразие на пазара на твърди мазнини, които са предназначени за консумация от човека;
като има предвид, че продуктите, предмет на настоящия регламент трябва да се считат конкуренти продукти, които са сравними от гледна точка на някои характеристики, по-специално външен вид и употреба;
като има предвид, че постановяването на търговски стандарти за съответните млечни и немлечни продукти с ясна и отличителна класификация, придружени с правила за наименование, ще гарантира съответната стабилност на разглежданите селскостопански пазари и ще допринесе за установяването на справедлив жизнен стандарт на селскостопанското население;
като има предвид, че основният аспект на продуктите е тяхното съдържание на мазнини; като взема предвид, че продуктите със съдържание на мазнини от по-голямо от 10 %, но по-малко от 90 % по тегло, предназначени за консумация от човека, представляват по-голямата част от продуктите на пазара, и по-специално, на продуктите, предназначени за крайния потребител;
като има предвид, че едно решение, което постановява единна класификация за всички тези продукти, ще улесни потребителя да направи избора си между продукти, които от друга страна са сравними по съдържание на мазнини, по принцип, но от друга страна се различават по отношение на използваните растителни и/или животински мазнини;
като има предвид, че обхватът на регламента трябва да бъде разширен за всички конкурентни продукти със съдържание на мазнини с повече от 10 %, но по-малко от 90 % по общо тегло, предназначени за доставка на крайния клиент без допълнителна обработка;
като има предвид, че трябва да се запази способността за производството на продукти с различни съдържания на мазнини и за да се избегне объркването на потребителя, и с оглед натрупания опит в млечния сектор, термините „масло“ и „маргарин“ трябва да бъдат използвани само за определени категории продукти с ясно дефинирано съдържание на мазнини;
като има предвид, че тази рамка от правила на Общността ще допринесе за развитието на търговията в условията на лоялна конкуренция;
като има предвид, че за да се постигне желаната яснота, трябва да се определят наименования за всички тези продукти; като взема предвид, че намалението на съдържанието на мазнини трябва да се отрази в наименованието;
като има предвид, че в резултат на това трябва да се предвиди, че само продуктите, които отговарят на изискванията на настоящия регламент могат да се предоставят за крайна консумация; като има предвид, че продукти, които попадат извън обхвата на настоящия регламент, могат да се предлагат на краен потребител, но не могат да се използват запазените продажбени описания;
като има предвид, че настоящият регламент трябва да се прилага без да се засяга Регламент (ЕИО) № 1898/87 на Съвета от 2 юли 1987 г. относно защитата на наименованията, използвани при търговията с мляко и млечни продукти (6), както и по отношение на законодателството на Общността във ветеринарния и хранителния сектори, което е насочено към осигуряване спазването на стандартите за хигиена и етикетиране на храни;
като има предвид, че е необходимо да се приемат някои разпоредби в допълнение към постановените в Директива 79/112/ЕИО на Съвета от 18 декември 1978 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани с етикетирането, представянето и рекламата на храни (7); като взема предвид, че това включва, по-специално, посочване на общото съдържание на мазнини и някои мастни съставки съставени от различни растителни и животински мазнини;
като има предвид, че за да се осигури хармонизация на тези правила, продуктите, които са внесени от трети страни трябва да подлежат на еквивалентни изисквания;
като има предвид, че се вземат мерки държавите-членки да постановят извършването на подходящи проверки и налагането на санкции, в случай на нарушаване разпоредбите на настоящия регламент;
като има предвид, че стандартите, които са постановени в регламента, не засягат тарифната класификация на разглежданите продукти;
като има предвид, че трябва да се предвиди достатъчен срок, за да се предостави възможност да се адаптират всички продукти на пазара към приетите разпоредби, а от друга страна, да се изчерпят запасите, етикетирани в съответствие с предишното национално законодателство в сила,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент постановява стандарти за:
а)
млечни мазнини, които попадат под кодове по КН 0405 и ex 2106;
б)
мазнини, които попадат под код по КН ex1517; и
в)
мазнини, които са съставени от растителни и/или животински продукти, и попадат под кодове по КН ex 1517 и ex 2106;
със съдържание на мазнини най-малко 10 %, но по-малко от 90 % от теглото, предназначени за човешка консумация.
Съдържанието на мазнини, без солта, трябва да бъде най-малко две-трети от сухото вещество.
2. Настоящият регламент се прилага за продукти, които остават твърди при температура 20 °С и които са подходящи за използване за мазане.
3. Настоящият регламент не засяга разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 1898/87 или разпоредби, които са приети във ветеринарния и хранителния сектори, за да гарантират, че продуктите да отговарят на хигиените и здравни стандарти, както и за защита на здравето на животните и човешко здраве.
Член 2
1. Продуктите по член 1 не могат да се доставят или прехвърлят, без преработка, на краен потребител, пряко или чрез ресторанти, болници, столове за хранене или подобни заведения, освен ако отговарят на изискванията, които са установени в приложението.
2. Описанията при продажба на тези продукти трябва да са тези, които определени в приложението, без да се засягат член 3, параграф 2 или член 5.
Описанията при продажба в приложението трябва да бъдат запазени за продуктите, които са определени в него.
Въпреки това, настоящият параграф не се прилага за:
-
наименование на продукти, чиято точна природа е ясна от традиционна употреба и/или когато наименованията са ясно използвани за описание на характерното качество на продукта,
-
концентрирани продукти (масло, маргарин, блендове) със съдържание на мазнини 90 % и повече.
Член 3
1. В допълнение към правилата на Директива 79/112/ЕИО, при етикетирането и представянето на продуктите, които са посочени в член 2, параграф 1, трябва да се посочи следната информация:
а)
описание при продажба, както е определено в приложението;
б)
общия процент съдържание на мазнини по тегло по време на производството, за продуктите, които са посочени в приложението;
в)
съдържанието на растителни, млечни или други животински мазнини в намаляващ ред по тегло като процент от общото тегло по време на производство, за съставни мазнини, които са посочени в част В на приложението;
г)
процентното съдържание на сол трябва да бъде посочено по особено четлив начин в списъка на съставките за продукти, които са посочени в приложението.
2. Независимо от параграф 1, буква а) описания при продажба „minarine“ или „halvarine“ може да се използват за продукти, които са посочени в приложението, част Б, точка 3.
3. Описанията при продажба, които са посочени в параграф 1, буква а), могат да се използват заедно с един или повече термина, за да се определят растителните и/или животински видове, от които произхождат продуктите, или предвижданата употреба на продуктите, както и с други термини, свързани с производствените методи, доколкото тези термини не противоречат на други разпоредби на Общността, по-специално на Регламент (ЕИО) № 2082/92 на Съвета от 14 юли 1992 г. относно сертификатите за специфичен характер на селскостопанските и хранителни продукти (8). Могат също така да бъдат използвани указания за географски произход при спазване на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 г. относно защитата на географските указания и наименованията за произход на селскостопанските и хранителни продукти (9).
4. Терминът „растителен“ може да се използва заедно с описанията при продажба в приложението, част Б, при условие че продуктът съдържа само мазнина от растителен произход с допустимост 2 % от съдържанието на мазнини на животински мазнини. Този допустимост се прилага когато се посочват растителните видове.
5. Информацията, която е посочена в параграфи 1, 2 и 3, трябва да бъде лесно разбираема и маркирана на видно място по такъв начин, че да е лесно видима, ясно четлива и незаличима.
6. За определени форми на реклама могат да се въведат специални мерки относно информацията, която е посочена параграф 1, букви а) и б), в съответствие с процедурата по член 9.
Член 4
Терминът „традиционен“ може да се използва заедно с наименованието „масло“, предвидено в приложението, част А(1), когато продуктът е получен пряко от мляко или сметана.
За целите на настоящия член „сметана“ означава продуктът, получен във формата на емулсия от типа масло във вода, със съдържание на млечна мазнина най-малко 10 %.
Член 5
1. Забранява се използването на термини за продукти, които са посочени в приложението, които заявяват, предполагат или подсказват съдържание на мазнини, които са различни от посоченото в приложението.
2. Чрез дерогация от параграф 1 и в допълнение:
а)
терминът „намалено съдържание на мазнини“ може да се използва за продукти, които са посочени в приложението, със съдържание на мазнини по-високо от 41 %, но не по-високо от 62 %;
б)
терминът „ниско съдържание на мазнини“ или „леко“ може да се използва за продукти, които са посочени в приложението, със съдържание на мазнини от 41 % или по-малко.
Терминът „намалено съдържание на мазнини“ и термините „ниско съдържание на мазнини“ или „леко“ могат, въпреки това, да заменят съответно термините „три-четвърти мазно“ или „полумазно“, които са използвани в приложението.
В срок от пет години от датата на влизане в сила на настоящия регламент Съветът трябва да направи преглед на прилагането на настоящия параграф на основание на доклад от Комисията.
3. Чрез дерогация от параграф 1 и за преходен период от пет години от публикуването на настоящия регламент термините, които са посочени параграф 1, могат да продължават да се появяват върху продукти, на които към 31 декември 1993 г. са били вече изложени и които законно се търгуват на пазара на държавата-членка.
Член 6
1. При спазване на разпоредбите на настоящия регламент държавите-членки могат да приемат или запазят национални разпоредби, които постановяват различни качествени нива. Тези разпоредби трябва да позволяват тези качествени нива да бъдат оценявани на основание на критерии, които са свързани, по-специално, с използваните суровини, органолептичните характеристики на продуктите и тяхната физическа и микробиологична стабилност.
Държавите-членки, които използват тази възможност, трябва да гарантират, че продуктите на други държави-членки, които отговарят на критериите, постановени с тези разпоредби могат при не-дискриминационни условия да използват термините, които по силата на тези разпоредби, да заявяват, че отговарят на тези условия.
2. Описанията при продажба, които са посочени в член 3, параграф 1, буква а) могат да бъдат допълнени с посочените на нивото на качеството, което е присъщо на съответния продукт.
3. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране на извършването на проверки по прилагането на всички критерии, които са посочени във точка втора на параграф 1, за определяне на нивото на качеството. Редовните и чести проверки трябва да се простират до крайния продукт и трябва да се осъществяват от един или повече органи на публичното право и определени от държавата-членка, или от одобрен орган, който е надзираван от тях. Държавите-членки представят на Комисията списък на определените органи.
Член 7
Внасяните в Общността продукти трябва да са в съответствие с настоящия регламент в случаите, които са посочени в член 2, параграф 1.
Член 8
Подробни правила за прилагането на настоящия регламент се приемат в съответствие с процедурата по член 9 и могат, по-специално, да включват:
-
списък на продуктите, които са посочени в член 2, параграф 2, трета алинея , първо тире, на основание на списък, който е изпратен на Комисията от държавите-членки,
-
методите за анализ, които са необходими за проверка на състава и производствените характеристики на продуктите, които са посочени в член 1,
-
подробни правила за вземане на проби,
-
подробни правила за получаване на статистическа информация за пазарите на продуктите, които са посочени в член 1.
Член 9
При позоваване на настоящия член, разглежданите мерки се приемат в съответствие с процедурата по член 30 от Регламент (ЕИО) № 804/68 и член 38 от Регламент № 136/66/ЕИО.
Член 10
Държавите-членки определят ефективни санкции, които да бъдат налагани в случай на нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент, и когато е необходимо, национални мерки относно тяхното принудително изпълнение. Държавите-членки информират Комисията за санкциите до 1 януари 1997 г.
Член 11
1. Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 1996 г.
2. Независимо от член 2, параграф 1, продукти на пазара на държава-членка към 31 декември 1995 г., които не отговарят на определените в приложението изисквания могат да бъдат доставяни и прехвърляни до 31 декември 1997 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 5 декември 1994 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 2991/94 DEL CONSIGLIO del 5 dicembre 1994 che stabilisce norme per i grassi da spalmare
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 43,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che l'articolo 27 del regolamento (CEE) n. 804/68 del Consiglio, del 27 giugno 1968, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore del latte e dei prodotti lattiero-caseari (4), prevede all'articolo 6 una definizione unica del burro che può essere ammesso all'intervento;
considerando che, inoltre, gli articoli 35 bis e 36 del regolamento n. 136/66/CEE del Consiglio, del 22 settembre 1966, relativo all'attuazione di un'organizzazione comune dei mercati nel settore dei grassi (5), prevedono la determinazione di norme di commercializzazione per tutti i prodotti del settore; che tali norme, segnatamente per la margarina, possono prevedere la classificazione per qualità, tenuto conto delle esigenze di commercializzazione e delle condizioni specifiche in cui si trovano i prodotti;
considerando che lo sviluppo delle tecniche di produzione e delle attese dei consumatori porta ad una sempre maggiore diversificazione del mercato dei grassi solidi destinati all'alimentazione umana;
considerando che i prodotti di cui al presente regolamento si devono ritenere prodotti concorrenti, essendo comparabili sotto il profilo di alcune caratteristiche, in particolare l'aspetto e l'utilizzazione;
considerando che la determinazione di norme di commercializzazione per i prodotti lattiero-caseari e non lattieri-caseari con una classificazione chiara e distinta, corredata di regole sulla denominazione, può quindi consentire la stabilità dei mercati agricoli in questione, contribuendo a garantire un equo tenore di vita per la popolazione rurale;
considerando che l'elemento essenziale di questi prodotti è il loro tenore di grasso; che i prodotti aventi un tenore di grasso, in peso, minimo del 10 % e inferiore al 90 % e destinati al consumo umano comprendono la grande maggioranza dei prodotti esistenti sul mercato, in particolare quelli destinati al consumatore finale;
considerando che una classificazione uniforme dell'insieme dei prodotti interessati agevola la scelta del consumatore fra profotti che, pur essendo comparabili in base al tenore di materia grassa in generale, si distinguono in funzione della materia grassa vegetale e/o animale impiegata;
considerando che occorre estendere il campo d'applicazione del regolamento a tutti i prodotti concorrenti con un tenore di grasso, in peso, minimo del 10 % e inferiore al 90 %, destinati alla consegna al consumatore finale nello stato in cui si trovano;
considerando che, pur garantendo la libertà di fabbricazione di prodotti aventi tenori di grasso diversi, è opportuno evitare qualsiasi confusione da parte del consumatore e, in base all'esperienza acquisita per il latte, limitare l'impiego dei termini « burro » e « margarina » a talune categorie di prodotti aventi un tenore di grasso chiaramente definito;
considerando inoltre che una simile disciplina comunitaria contribuisce, allo sviluppo del commercio in condizioni di concorrenza leale;
considerando che per esigenze di chiarezza è necessario stabilire le denominazioni di tutti i prodotti in oggetto; che la riduzione del tenore di grasso deve risultare dalla denominazione;
considerando che è quindi opportuno prevedere che i prodotti siano immessi in consumo finale solo se conformi ai requisiti dal presente regolamento; che i prodotti non rientranti nell'ambito di applicazione del presente regolamento possono essere consegnati o ceduti al consumatore finale ma senza utilizzare le denominazioni di vendita riservate;
considerando che il presente regolamento deve applicarsi senza pregiudizio delle disposizioni del regolamento (CEE) n. 1898/87 del Consiglio, del 2 luglio 1987, relativo alla protezione della denominazione del latte e dei prodotti lattiero-caseari all'atto della loro commercializzazione (6), nonché delle disposizioni comunitarie emanate nel settore veterinario ed in quello delle derrate alimentari, al fine di garantire il rispetto delle norme igieniche e di etichettatura delle derrate alimentari;
considerando che è necessario prevedere alcune disposizioni complementari a quelle della direttiva 79/112/CEE del Consiglio, del 18 dicembre 1978, relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri concernenti l'etichettatura e la presentazione delle derrate alimentari nonché la relativa pubblicità (7); che ciò riguarda, in particolare, l'indicazione del tenore totale di grasso nonché alcuni componenti di grassi composti da varie materie grasse vegetali e animali;
considerando che, per assicurare la coerenza del regime, è opportuno prescrivere per i prodotti importati dai paesi terzi requisiti equivalenti;
considerando che occorre prevedere che gli Stati membri determinino i controlli e le sanzioni appropriati contro le violazioni del presente regolamento;
considerando che le norme previste dal presente regolamento lasciano del tutto impregiudicata la classificazione tariffaria dei prodotti in questione;
considerando l'opportunità di prevedere un termine sufficientemente lungo per consentire l'adattamento alle disposizioni previste di tutti i prodotti presenti sul mercato e l'esaurimento delle scorte degli imballaggi la cui etichettatura è conforme alla legislazione nazionale precedentemente in vigore,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Il presente regolamento stabilisce le norme per:
a) i grassi lattieri dei codici NC 0405 e ex 2106,
b) i grassi del codice NC ex 1517,
c) i grassi composti da prodotti vegetali e/o animali dei codici NC ex 1517 e ex 2106,
aventi un tenore, in peso, di grassi superiore al 10 % e inferiore al 90 % e destinati al consumo umano.
Il tenore di grassi, escluso il sale aggiunto, deve essere almeno pari ai due terzi dell'estratto secco.
2. Il presente regolamento si applica ai prodotti che conservano una consistenza solida ad una temperatura di 20 °C e sono spalmabili.
3. L'applicazione del presente regolamento lascia impregiudicate le disposizioni del regolamento (CEE) n. 1898/87 e quelle emanate nel settore veterinario e delle derrate alimentari, per garantire il rispetto delle norme igieniche e di salubrità dei prodotti e tutelare la salute delle persone e degli animali.
Articolo 2
1. Possono essere forniti o ceduti al consumatore finale senza trasformazioni, direttamente o attraverso ristoranti, ospedali, mense o altre analoghe collettività, soltanto i prodotti definiti all'articolo 1 e conformi ai requisiti di cui all'allegato.
2. Le denominazioni di vendita di questi prodotti sono definite nell'allegato, fatto salvo l'articolo 3, paragrafo 2 o l'articolo 5.
Le denominazioni di vendita di cui all'allegato sono riservate ai prodotti ivi definiti.
Tuttavia, il presente paragrafo non si applica:
- alla designazione di prodotti la cui natura esatta è chiara per uso tradizionale e/o qualora le denominazioni siano chiaramente utilizzate per descrivere una qualità caratteristica del prodotto;
- ai prodotti concentrati (burro, margarina, mélange) aventi un tenore in peso di grassi superiore o pari al 90 %.
Articolo 3
1. A integrazione delle disposizioni della direttiva 79/112/CEE, l'etichettatura e la presentazione dei prodotti di cui all'articolo 2, paragrafo 1 contengono le seguenti indicazioni:
a) la denominazione di vendita definita all'allegato;
b) il tenore, in percentuale del peso, di grassi totale all'atto dell'impiego nella fabbricazione dei prodotti di cui all'allegato;
c) il tenore, in percentuale del peso totale, di grassi vegetali, lattieri o di altri grassi animali, in ordine di peso descrescente, all'atto dell'impiego nella fabbricazione dei grassi composti di cui all'allegato, parte C;
d) per i prodotti contemplati nell'allegato, la percentuale di sale deve figurare in maniera particolarmente leggibile nell'elenco degli ingredienti.
2. In deroga al paragrafo 1, lettera a) per i prodotti di cui alla parte B dell'allegato, punto 3 possono essere utilizzate quali denominazioni di vendita le diciture « minarina » e « halvarina ».
3. La denominazione di vendita di cui al paragrafo 1, lettera a) può essere utilizzata congiuntamente a uno o più termini per designare la specie di pianta e/o tipo di animale da cui provengono i prodotti o l'utilizzazione prevista di questi ultimi, nonché ad altri termini relativi ai metodi di trasformazione, purché detti termini non siano incompatibili con altre disposizioni comunitarie , in particolare il regolamento (CEE) n. 2082/92 del Consiglio, del 14 luglio 1992, relativo alle attestazioni di specificità dei prodotti agricoli ed alimentari (8). Possono inoltre essere utilizzate le indicazioni relative all'origine geografica, fatte salve le disposizioni del regolamento (CEE) n. 2081/92 del Consiglio, del 14 luglio 1992, relativo alla protezione delle indicazioni geografiche e delle denominazioni di origine dei prodotti agricoli e dei prodotti alimentari (9).
4. Il termine « vegetale » può essere utilizzato congiuntamente alla denominazione di vendita nell'allegato, parte B, a condizione che il prodotto contenga solo grassi di origine vegetale, con una tolleranza del 2 % del tenore di grassi per i grassi di origine animale. Tale tolleranza è applicabile anche se si fa riferimento a una specie vegetale.
5. Le indicazioni di cui ai paragrafi 1, 2 e 3 devono essere facilmente comprensibili e devono essere apposte in modo da risultare facilmente visibili, chiaramente leggibili e indelebili.
6. Per quanto riguarda le indicazioni di cui al paragrafo 1, lettere a) e b) possono essere introdotte per talune forme di pubblicità misure particolari, secondo la procedura di cui all'articolo 9.
Articolo 4
La dicitura « tradizionale » può essere utilizzata congiuntamente alla denominazione « burro » prevista nell'allegato, parte A, punto 1, quando il prodotto è ottenuto direttamente dal latte o dalla crema di latte o panna.
Ai sensi del presente articolo il termine « crema di latte o panna » designa il prodotto ottenuto dal latte, sotto forma di un'emulsione di grassi in acqua con un tenore minimo, in peso, di grassi lattieri del 10 %.
Articolo 5
1. Per i prodotti di cui all'allegato, sono vietate diciture che enunciano, implicano o suggeriscono un tenore di grassi diverso da quello ivi indicato.
2. In deroga al paragrafo 1 è permesso aggiungere:
a) le diciture « a tenore di grassi » o « alleggerito » per prodotti indicati nell'allegato con un tenore di grassi superiore al 41 % e non superiore al 62 %;
b) le diciture « a basso tenore di grassi », « light » o « leggero » per prodotti di cui all'allegato, aventi un tenore di grassi inferiore o pari al 41 %.
Le diciture « a tenore di grassi » o « alleggerito », « a basso tenore di grassi », « light » o « leggero » possono, tuttavia, sostituire rispettivamente i termini « tre quarti » e « metà » di cui all'allegato.
Prima che sia trascorso il periodo di cinque anni a decorrere dalla data di entrata in vigore del presente regolamento il Consiglio, basandosi su una relazione della Commissione, riesamina l'applicazione del presente paragrafo.
3. In deroga al paragrafo 1 e per un periodo transitorio di cinque anni a decorrere dalla data di pubblicazione del presente regolamento, le diciture di cui al paragrafo 1 potranno continuare ad essere apposte sui prodotti che già ne beneficiano al 31 dicembre 1993 e che sono legittimamente commercializzati sul mercato di uno Stato membro.
Articolo 6
1. Nel rispetto delle disposizioni del presente regolamento, gli Stati membri possono adottare o lasciare in vigore disposizioni nazionali che stabiliscono livelli di qualità diversificati. Esse devono consentire la valutazione dei livelli di qualità diversificati in funzione di criteri relativi, in particolare, alle materie prime utilizzate, alle caratteristiche organolettiche dei prodotti e alla loro stabilità fisica e microbiologica.
Gli Stati membri si avvalgono di tale facoltà assicurano che i prodotti degli altri Stati membri conformi ai criteri stabiliti dalle presenti disposizioni possano utilizzare, in condizioni non discriminatorie, le diciture che, in virtù di dette disposizioni, attestano la conformità ai suddetti criteri.
2. Le denominazioni di vendita di cui all'articolo 3, paragrafo 1, lettera a) possono essere completate da un riferimento al livello di qualità del prodotto in oggetto.
3. Gli Stati membri adottano le misure necessarie a garantire il controllo dell'applicazione di tutti i criteri di cui al paragrafo 1, primo comma, che consentono di determinare i livelli di qualità. Il controllo si estende al prodotto finale e deve essere eseguito in modo regolare e frequente, da uno o più enti di diritto pubblico designati dallo Stato membro, o da un ente riconosciuto e soggetto alla vigilanza del medesimo. Gli stati membri comunicano alla Commissione l'elenco degli enti da essi designati.
Articolo 7
I prodotti importati nella Comunità devono essere conformi al presente regolamento nei casi previsti all'articolo 2, paragrafo 1.
Articolo 8
Secondo la procedura di cui all'articolo 9 sono adottate le modalità d'applicazione del presente regolamento, che possono includere in particolare:
- l'elenco dei prodotti di cui all'articolo 2, paragrafo 2, terzo comma, primo trattino, in base agli elenchi trasmessi alla Commissione dagli Stati membri;
- i metodi d'analisi necessari al controllo della composizione e delle caratteristiche di fabbricazione dei prodotti di cui all'articolo 1;
- le modalità del prelievo di campioni;
- le modalità di raccolta delle informazioni statistiche concernenti i mercati dei prodotti di cui all'articolo 1.
Articolo 9
Qualora sia fatto riferimento al presente articolo, le pertinenti misure sono adottate secondo la procedura di cui all'articolo 30 del regolamento (CEE) n. 804/68 e all'articolo 38 del regolamento n. 136/66/CEE.
Articolo 10
Gli Stati membri stabiliscono le sanzioni da irrogare in caso di violazione del presente regolamento e, eventualmente, dei relativi provvedimenti nazionali di esecuzione. Gli Stati membri ne informano la Commissione anteriormente al 1o gennaio 1997.
Articolo 11
1. Il presente regolamento entra in vigore il 1o gennaio 1996.
2. In deroga all'articolo 2, paragrafo 1, possono essere forniti o ceduti fino al 31 dicembre 1997 i prodotti presenti sul mercato di uno Stato membro alla data del 31 dicembre 1995 e non conformi ai requisiti di cui all'allegato.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 5 dicembre 1994.