РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1124/2007 НА СЪВЕТА
от 28 септември 2007 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 367/2006 за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 19 от него,
като взе предвид предложението, внесено от Комисията след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че
A. ПРОЦЕДУРА
I. Предишно разследване и мерки в сила
(1)
С Регламент (ЕО) № 2597/1999 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ), попадащо под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия („разглеждания продукт“). Разследването, довело до приемането на този регламент, се нарича по-нататък „първоначално разследване“. Мерките бяха под формата на адвалорни мита, вариращи от 3,8 % до 19,1 %, наложени върху вноса от индивидуално назовани износители, с остатъчна ставка на митото от 19,1 %, налагана върху вноса на разглеждания продукт от всички останали дружества. Изравнителното мито, наложено върху вноса на фолио от РЕТ, произвеждано и изнасяно от Jindal Poly Films Limited, преди известно под името Jindal Polyester Ltd (3), („Jindal“ или „дружеството“), е 7 %. Периодът на първоначалното разследване беше от 1 октомври 1997 г. до 30 септември 1998 г.
(2)
След провеждане на преразглеждане, с оглед изтичането на срока на действие на съществуващите мерки, съгласно член 18 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 367/2006 (4) Съветът запази окончателното изравнително мито върху вноса на фолио от РЕТ с произход от Индия, наложено с Регламент (ЕО) № 2597/1999. Периодът на разследване за преразглеждане е в рамките от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г.
(3)
С Регламент (ЕО) № 1288/2006 Съветът, след временно преразглеждане относно друг индийски производител на фолио от РЕТ Garware Limited („Garware“), измени окончателното изравнително мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 367/2006.
II. Ex officio започване на частично временно преразглеждане
(4)
Налице са prima facie доказателства за Комисията, сочещи, че Jindal е извличало полза от увеличени нива на субсидиране, в сравнение с първоначалното разследване, и промените на тези нива са от траен характер.
III. Разследване
(5)
В резултат на това Комисията, след консултация с Консултативния съвет, реши да започне ex officio частично временно преразглеждане съгласно член 19 от основния регламент, ограничено до нивото на субсидиране на Jindal, за да прецени необходимостта от продължаване, отмяна или изменение на съществуващите изравнителни мерки. На 2 август 2006 г. със съобщение за започване, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5), Комисията съобщи за започването на това преразглеждане.
(6)
Периодът на разследване за преразглеждане (наричан по-нататък „ПРП“) е от 1 април 2005 г. до 31 март 2006 г.
(7)
Комисията официално уведоми Jindal, правителството на Индия (наричано по-нататък „ПИ“) и Du Pont Tejin Films, Люксембург, Mitsubishi Polyester Film, Германия, Toray Plastics Europe, Франция, и Nuroll, Италия, които представляват по-голямата част от производителите на фолио РЕТ в Общността (наричани по-нататък „промишлеността на Общността“), за започването на частично временно преразглеждане. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да представят становищата си в писмен вид или да подадат молба за изслушване в сроковете, посочени в съобщението за започване.
(8)
За да получи информацията, необходима за разследването, Комисията изпрати въпросник на Jindal, което сътрудничи, като отговори на въпросника. Беше проведено посещение за проверка в помещенията на Jindal в Индия.
(9)
Jindal, ПИ и промишлеността на Общността бяха информирани за основните резултати от разследването и имаха възможност да представят своите коментари. Предоставените от Jindal коментари се обсъждат по-долу. ПИ не предостави никакви коментари.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(10)
Разглежданият продукт е фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ) с произход от Индия, обичайно декларирано под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, както е дефинирано в първоначалното разследване.
В. СУБСИДИИ
I. Въведение
(11)
На основание на наличната информация и отговора на въпросника на Комисията, бяха разследвани изброените по-долу схеми, за които се твърди, че включват отпускане на субсидии:
a) Схеми на национално равнище:
i)
Схема с предварителни лицензи;
ii)
Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“;
iii)
Схема за експортно ориентирани единици/Схема за специални икономически зони;
iv)
Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване;
v)
Схема с освобождаване от подоходен данък;
vi)
Схема с експортни кредити;
vii)
Сертификат за снабдяване, освободено от мито.
(12)
Посочените по-горе схеми от i) до iv) и vii) се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), в сила от 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Законът за външната търговия упълномощава ПИ да издава известия относно политиката по износа и вноса. Дългосрочен план за индийската външнотърговска политика за периода от 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г., който е продължение на предишната политика на износа и вноса (EXIM), беше публикуван от ПИ („ВТП 2004-09“). В допълнение към това от ПИ беше издаден процедурен наръчник, уреждащ ВТП 2004-09 („ПНА I 2004-09“) и той се актуализира редовно (6).
(13)
Схемата с освобождаване от подоходен данък, посочена по-горе в точка v), се основава на Закона за подоходен данък от 1961 г., изменян всяка година със Закона за финансите.
(14)
Схемата с експортни кредити, посочена по-горе в точка vi), се основава на раздели от 21 до 35А от Закона за банките от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия да инструктира търговските банки в областта на експортните кредити.
б) Регионални схеми
(15)
На основание на наличната информация и на отговора на въпросника на Комисията, Комисията разследва и схема с пакет от насърчителни мерки (наричан по-нататък „PSI“) на правителството на Махаращра („ПМ“) от 1993 г. Тази схема се основава на решения на Министерството на промишлеността, енергетиката и труда на ПМ.
II. Схеми на национално равнище
1. Схема с предварителни лицензи (ALS)
а) Нормативна уредба
(16)
Подробно описание на схемата се намира в параграфи от 4.1.3 до 4.1.14 на ВТП 2004-09 и в глави от 4.1 до 4.30 на ПНА I 2004-09. Схемата е заменена през април 2006, т.е. след ПРП от „Схемата за предварителна оторизация“. Това обаче по същество е промяна на названието. Следващият анализ е на действащата ALS по време на ПРП.
б) Условия за участие
(17)
ALS се състои от шест подсхеми. Inter alia, тези подсхеми се различават по критериите за участие. Подсхемите „физически износ“ и „годишни потребности“ са отворени за производители износители и за търговци износители, които са „обвързани“ с поддържащи производители. В подсхема „предвиден износ“ могат да участват главни снабдители, изброени в параграф 8.2 на ВТП 2004-09, например снабдителите на експортно ориентирани единици (ЕОЕ). Производителите износители, които снабдяват окончателния износител, могат да участват в подсхема „междинни доставки“. И накрая, междинните снабдители на производителите износители могат да претендират за свързаните с „предвиден износ“ ползи в рамките на подсхемите „предварителни нареждания за освобождаване“ (Advance Release Order - ARO) и „вътрешно кредитно писмо“. Тъй като само първите четири от подсхемите са използвани от Jindal през ПРП, само те се разглеждат в подробности по-долу.
в) Практическо приложение
(18)
Предварителни лицензи се издават за:
i)
Физически износ: Това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на суровини, необходими за производството на конкретен продукт за износ. Износът трябва да е „физически“ в смисъл, че износният продукт трябва да напусне територията на Индия. Лицензът посочва условията на разрешението за внос и на задължението за износ, включително вида на износния продукт.
ii)
Годишна потребност: Този лиценз не е свързан с конкретен износен продукт, а с по-широкообхватна продуктова група (например химични и свързани с тях продукти). В рамките на определени граници, обусловени от предходните му експортни резултати, притежателят на лиценз може да внася безмитно всякакви суровини, предназначени за производството на който и да е от продуктите, попадащи в такава продуктова група. Той може да избере да изнася който и да е готов продукт, попадащ в продуктовата група, която ползва такива освободени от мито суровини.
iii)
Предвиден износ: Тази подсхема позволява на даден главен снабдител да внася безмитно суровини, които са необходими за производството на стоки, предвидени за продажба като „предвиден износ“ на категориите от клиенти, упоменати в параграф 8.2, букви от б) до е), ж), и) и й) на ВТП 2004-09. Според ПИ този тип износ се отнася за сделки, при които доставяните стоки не напускат територията на държавата. Като „предвиден износ“ се разглеждат няколко категории доставки, при условие че стоките се произвеждат в Индия, например, снабдяване на ЕОЕ или дружество, намиращо се в специална икономическа зона (SEZ).
iv)
Междинни доставки: Тази подсхема е за случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един единствен износен продукт и да си поделят производствения процес. Производителят износител произвежда междинния продукт. Той може да внася безмитно суровини и да получи за тази цел предварителен лиценз (ALS) за междинни доставки. Окончателният износител извършва производството и е задължен да изнесе готовия продукт.
(19)
Както беше споменато по-горе, през ПРП Jindal е използвало всички подсхеми на ALS. По-точно, е използвало подсхеми, изредени по-горе в точки от i) до iv).
(20)
За да улеснят проверките от страна на индийските власти, притежателите на лицензи са задължени от закона да водят „достоверни и точни отчети за съобразено с лиценза потребление и използване на внесените стоки“ в специален формат (глава 4.30 ПНА I 2004-09) (наричан по-нататък „регистър на потреблението“). Проверката показа, че дружеството не е водило правилно своя регистър на потреблението, т.е. не е записвало правилно връзката между суровината и крайното предназначение на продукта, както се изисква от формата, изискван от ПИ, въпреки факта, че не само изнася крайния продукт, а и го продава на вътрешния пазар.
(21)
По отношение на изредените по-горе подсхеми i) и iii), както разрешението за внос, така и задължението за износ (включително предвиден износ) се определят като обем и стойност от ПИ и се документиран в лиценза. В допълнение към това, към момента на вноса и износа правителствените служители следва да документират в лиценза съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по тази схема, се определя от ПИ на основата на стандартни норми за съотношението между суровини и крайни продукти (наричани по-долу „SIONs“). SIONs съществуват за повечето продукти, включително разглеждания продукт, и са публикувани в ПНА I 2004-09. SIONs за фолио от PET и гранули от PET, междинен продукт, са преразгледани в посока намаляване през октомври 2005 г.
(22)
По отношение на подсхема iii) се отчита, че предвиденият износ, направен, за да се изпълни съответното задължение по ALS, по същество е представлявал вътрешна за дружеството продажба, т.е. клон Jindal (който не е самостоятелно юридическо лице), произвеждащ гранули от РЕТ, е продавал гранулите от РЕТ за по-нататъшно производство на ЕОЕ на Jindal. Вносът на суровини се е осъществил в контекста на производството на междинен продукт (гранули от РЕТ). С други думи, по подсхема iii) продажбите на вътрешния пазар се считат за износ.
(23)
По отношение на подсхема iv), суровини, закупени от Jindal на вътрешния пазар, се отписват от предварителния лиценз на Jindal и се издава междинен предварителен лиценз на вътрешния доставчик. Притежателят на такъв междинен предварителен лиценз може да внася безмитно стоките, необходими за производството на продукта, които впоследствие се доставят на Jindal като суровина за производството на разглеждания продукт.
(24)
В случая на подсхема ii), спомената по-горе (предварителен лиценз за годишна потребност), разрешението за внос се документира по стойност в лиценза. Притежателят на лиценза е длъжен да „поддържа връзката между внасяните суровини и крайния продукт“ (параграф 4.24A(c) ПНА I 2004-09).
(25)
Внасяните суровини не могат да се прехвърлят и трябва да се използват за производството на крайния продукт за износ. Задължението за износ трябва да се изпълни в рамките на предписаните срокове след издаването на лиценза. (18 месеца с две възможности за удължаване от 6 месеца всяка, т.е. общо 30 месеца).
(26)
Проверката показа, че специфичният размер на потреблението на дружеството на ключови суровини, необходими за производството на един килограм фолио от РЕТ, в различни степени в зависимост от качеството на фолиото от РЕТ и както е отчетен в регистъра на потреблението, е бил по-малък от съответните SIONs. Такъв със сигурност е бил случаят по отношение на предишните SIONs за фолио от РЕТ и гранули от РЕТ и в по-малка степен - по отношение на променените SIONs, влезли в сила през септември 2005 г., т.е. през ПРП. С други думи, на Jindal е било позволено да внася безмитно според SIONs повече освободени от мито суровини, отколкото в действителност са били необходими за производствения процес. Това направи регистъра на потреблението наравно с индийската външнотърговска политика най-важния елемент на проверката. Въпреки това този регистър нито беше воден правилно, нито някога е бил инспектиран от ПИ. Дружеството заяви, че ПИ ще регулира излишната полза, когато изтече срокът на лицензите, т.е. 30 месеца след издаването на лиценз, тъй като обичайната практика е да се използват двете възможности за удължаване по 6 месеца. Въпреки това твърдението не можеше да се приеме за вярно, тъй като до момента нито един лиценз, използван от Jindal, не е бил поправян.
(27)
Промените в управлението на ВТП 2004-09, влезли в сила през есента на 2005 г. (задължително изпращане на регистъра на потреблението до индийските власти в контекста на процедурата по поправянето), не са прилагани в случая на Jindal. Така de facto прилагането на това изискване не можеше да се потвърди на този етап.
г) Заключение
(28)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) и член 2, параграф 2 от основния регламент, защото несъбирането на мита, които в други случаи са дължими, представлява финансово участие на ПИ, което предоставя полза на Jindal, като подобрява неговата ликвидност.
(29)
В допълнение към това, четирите подсхеми, използвани от Jindal (т.е. изброените по-горе точки от i) до iv)), по закон зависят от извършването на износ и следователно се определят като специфични по член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да извлече ползи в рамките на тези схеми. Очевидно такъв е случаят по отношение на схеми i), ii) и iv), но дори подсхемата за предвиден износ изпълнява този критерий в настоящия случай, защото доставките за ЕОЕ имат за крайна цел действителен износ.
(30)
Подсхемите, използвани в настоящия случай, не могат да се разглеждат като допустими системи за възстановяване на мита или системи с възстановяване на заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Те не се придържат към строгите правила, предвидени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване на заместители) от основния регламент. ПИ не прилага ефективно своята система за проверка или процедури, с които да се провери дали и в какви количества суровините са били вложени в производството на изнасяния продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване на заместители - приложение III, точка II, параграф 2 от основния регламент). SIONs за разглеждания продукт не са били достатъчно точни. Самите SIONs не могат да се приемат за система за проверка на действителното потребление, тъй като замисълът на тези твърде щедри стандартни норми не дава възможност на ПИ да извършва достатъчно прецизни проверки на количествата суровини, вложени в производството на изнасяния продукт. В допълнение на това, не е бил осъществен ефективен контрол от страна на ПИ, на основата на правилно воден регистър на потреблението.
(31)
В своите коментари след направените разкритията дружеството твърди, че поддържа правилно воден регистър и като такъв той представлява правилна система за проверка в съответствие с приложение II от основния регламент. В допълнение на това, то твърди, че ALS действа като схема за заместване, така че освободени от мито суровини могат да се използват за производството на продукти, продавани на вътрешния пазар, тогава, когато освободените от мито суровини пряко или чрез заместване се използват в производството на стоки, които впоследствие се изнасят в рамките на разумен период от време. Въпреки това, макар че дружеството вероятно води регистър на потреблението на суровини за производството на дадено количество от разглеждания продукт, то не е поддържало система, по която да може да се провери кои суровини са употребени в производството на изнасяния продукт и в какви количества, както се изисква от индийската ВТП 2004-09 (допълнение 23) и в съответствие с приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент. В допълнение към това, то не поддържа система, чрез която да се провери дали количеството суровина, за което се иска възстановяване, не надвишава количеството на подобен изнасян продукт в съответствие с приложение III, точка II, параграф 2. След внимателно разглеждане становището по настоящия случай е, че не съществува връзка между освободените от мито суровини и изнасяния продукт и следователно не действа подходяща система за проверка.
(32)
Тези подсхеми следователно подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисление на размера на субсидията
(33)
Размерът на субсидията е изчислен по следния начин. Числителят е сборът на неплатените вносни мита (основни мита и специални допълнителни мита) върху материала, внесен по подсхеми от i) до iii) съответно, прилагани за внос чрез междинен производител; а в случая на подсхема iv) числителят е сборът на неплатените вносни мита върху суровини, използвани за производството на разглеждания продукт, през ПРП.
(34)
В своите коментари след направените разкрития дружеството твърди, че митата за суровината, необходима за производството на фолио от РЕТ, са намалени от 15 % на 7,5 % от март 2006 г., т.е. след края на ПРП, и помоли Комисията да вземе предвид тези промени при изчислението на размера на субсидията за ALS. Въпреки това, макар че е имало случаи, при които събития, станали след ПРП, са били вземани предвид, те се касаят за изключителни обстоятелства, а настоящият случай не е такъв. Следователно в съответствие с член 5 и член 11, параграф 1 от основния регламент тази молба трябва да бъде отхвърлена.
(35)
В своите коментари след направените разкрития дружеството твърди още, че ползата, получена по подсхема iv), всъщност представлява разликата в цената между обикновените покупки на суровини на вътрешния пазар и покупки на суровини при лишаване от ALS и представи изчисления в този смисъл без подкрепящи доказателства. Въпреки това ползата е изчислена на основата на неплатеното мито в лиценза, тъй като продажбата/покупката на материала е чисто търговско решение и не променя размера на неплатеното мито. Във всеки случай това твърдение беше направено за първи път след разкритията и тъй като Комисията нямаше възможност да го провери, то беше отхвърлено.
(36)
В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати, където за това бяха отправени основателни искания. Целият размер на неплатените вносни мита е приет за числител, а не размерът на свръхосвобождаването, както поиска дружеството, защото ALS не отговаря на условията, определени в приложение II от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент знаменателят е експортният оборот през ПРП. Дружеството заяви, че предвиденият износ трябва да се включи в общия експортен оборот на дружеството през ПРП. Въпреки това, тъй като тези сделки в действителност не са износ, а са продажби на вътрешния пазар, те не могат да бъдат правилно класифицирани като износ и поради това не са включени в размера на общия експортен оборот.
(37)
Размерът на субсидията, установена за ALS, възлиза на 14,68 %.
2. Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ (DEPBS)
а) Нормативна уредба
(38)
Описание на DEPBS се намира в параграф 4.3 от ВТП 2004-09.
б) Условия за участие
(39)
Беше установено, че Jindal не е използвало DEPBS през ПРП и следователно не е необходим по-нататъшен анализ дали тази схема подлежи на изравнителни мерки.
3. Схема за експортно ориентирани единици (EOUS)/Схема за специални икономически зони (SEZS)
а) Нормативна уредба
(40)
Подробни описания на тези схеми се намират в глава 6 на ВТП 2004-09, в ПНА I 2004-09, в Закона за SEZ от 2005 г. и описаните в него правила (SEZS).
б) Условия за участие
(41)
С изключение на чисто търговските фирми, всички предприятия, които предприемат износ на определено количество от произведените от тях стоки и услуги, могат да бъдат учредени в рамките на схемите за ЕОЕ и SEZ. Беше установено, че през ПРП Jindal се е възползвала от схемата за ЕОЕ, но не и от тази за SEZ. Следователно анализът се съсредоточава само върху схемата за ЕОЕ.
в) Практическо приложение
(42)
ЕОЕ може да се създаде навсякъде в Индия. Тази схема е допълнителна към SEZS.
(43)
Исканията за предоставяне на статус на ЕОЕ трябва, наред с другото, да включват подробности относно плануваното производствено количество, приблизителната стойност на износа, потребностите от внос и местните потребности за следващите пет години. Ако властите приемат искането на дружеството, свързаните с това условия му се съобщават. Съгласието за това дружество да бъде признато за ЕОЕ важи за срок от пет години и може да бъде подновявано.
(44)
Ключово задължение на ЕОЕ, както е посочено във ВТП 2004-09, е да се постигнат нетни външнотърговски (НВТ) приходи, т.е. за референтния период от пет години общата стойност на износа трябва да е по-висока от общата стойност на внесените стоки.
(45)
ЕОЕ имат право на следните отстъпки:
i)
освобождаване от вносни мита върху всички видове необходими или свързани с изработката, производството и преработката стоки (включително производствено оборудване, суровини и консумативи);
ii)
освобождаване от акцизна такса при закупуване на стоки на местния пазар;
iii)
възстановяване на централния данък върху продажбите при закупуване на стоки на местния пазар;
iv)
възможност за продажба на част от продукцията на вътрешния пазар, т.нар. вътрешна тарифна зона (ВТЗ) на цена до 50 % от стойността франко борд на износа след плащането на преференциалните мита;
v)
освобождаване от обичайно дължимия подоходен данък върху печалби, осъществени при продажби за износ, в съответствие с раздел 10Б на Закона за подоходния данък, за десетгодишен период след започването на дейност, но не и след 2010 г.;
vi)
възможност за 100 % чуждестранно участие в капитала.
(46)
Единиците, чиято дейност попада в тези схеми, са поставени под надзора на митническите служители в съответствие с раздел 65 на Закона за митниците. Те имат законово задължение да водят в специален формат точен отчет за целия внос, за употребата и използването на вносните материали и за осъществения износ. Тези документи следва да се предават периодично на компетентните органи („тримесечни и годишни доклади за постигнатия напредък“). Същевременно „в никой момент [ЕОЕ] не е длъжна да свързва всяка пратка на вносни стоки със свой износ, прехвърляния към други единици, продажби във ВТЗ или със запаси“, както е посочено в параграф 6.11.2 на ВТП 2004-09.
(47)
Вътрешните продажби се изпращат и регистрират на основата на самоудостоверяване. Процесът на изпращане на експортни партиди на ЕОЕ се наблюдава от митнически/акцизен служител на постоянна работа в ЕОЕ.
(48)
Jindal се е възползвало от схемата за ЕОЕ, за да внася производствено оборудване без вносни мита и да получава възстановяване на централния данък върху продажбите при закупуване на стоки, продадени на вътрешния пазар. То не се е възползвало от освобождаването от данък върху вноса на суровини, тъй като неговата ЕОЕ, за да произвежда фолио от РЕТ, използва гранули от РЕТ. Тези гранули от РЕТ се произвеждат в друг клон на дружеството, от суровини, закупени по ALS.
г) Заключения относно ЕОЕ
(49)
Освобождаване на ЕОЕ от два вида вносни мита („основно мито“ и „специално допълнително мито“) и възстановяването на данъка върху продажбите представляват финансово участие на ПИ по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Правителството се отказва от приходи, които биха били дължими, ако не съществуваше тази схема, като по този начин предоставя на ЕОЕ ползи по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, като подобрява тяхната ликвидност.
(50)
По този начин освобождаването от основно мито и от специално допълнително мито и възстановяването на данъка върху продажбите представляват субсидии по смисъла на член 2 от основния регламент. Те зависят по закон от извършването на износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Поставената пред ЕОЕ и посочена в параграф 6.1 на ВТП 2004-09 цел - да осъществява износ, е задължително условие за получаване на стимулите.
(51)
В допълнение беше установено, че ПИ не разполага с ефективна система за проверка или процедура, посредством които да се потвърди дали и в какви количества набавените безмитно или освободени от данък върху продажбите суровини са били вложени в производството на изнасяния продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване за заместители - приложение III, точка II, параграф 4 от основния регламент). Във всеки случай освобождаването от мита върху производствено оборудване не е допустима схема за възстановяване, защото това производствено оборудване не представлява стоки, които се използват в производствения процес.
(52)
ПИ не проведе по-нататъшно разследване, основано на действителните суровини, вложени в производството, въпреки че това обикновено е необходимо да се направи при отсъствието на ефективна система за проверка (приложение II, точка II, параграф 5 и приложение III, точка II, параграф 3 от основния регламент), нито доказа, че не е възникнало никакво свръхосвобождаване от данъци.
д) Изчисление на размера на субсидията
(53)
Съобразно горното, подлежащата на изравнителни мерки полза е опрощаването на всички вносни мита (основно мито и специално допълнително мито), обикновено дължими при внос, а така също и възстановения данък върху продажбата - и двете през ПРП.
i) Освобождаване от данък върху продажбата за стоки, закупени на вътрешния пазар
(54)
Числителят беше определен по следния начин: размерът на субсидията беше изчислен на основата на възстановимия данък върху продажбата за покупки в производствения сектор, напр. части и опаковки през ПРП. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(55)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към експортния оборот, генериран от продажбата на разглеждания продукт през ПРП (знаменател), защото субсидията зависи от извършването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Така полученият марж на субсидията е 0,04 %.
ii) Освобождаване от вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) и възстановяване на централен данък върху продажбата за производствено оборудване
(56)
В съответствие с член 7, параграф 3 ползата е изчислена на основата на сбора на неплатените вносни мита върху внесеното оборудване и сбора на възстановените данъци върху продажбата за закупеното производствено оборудване, и двата разпределени за период, който съответства на действителната амортизация на подобно производствено оборудване в производството на разглеждания продукт. Дружеството заяви, че това трябва да е ставката на амортизация, използвана в действителност от дружеството в неговите финансови отчети; изискването, посочено в член 7, параграф 3 се интерпретира обаче като отнасящо се за ставката на амортизация, определена в законодателството, което се прилага по отношение на дружеството, в този случай - ставката, определена в Закона за дружествата, 1956 г. Към така изчисления размер, който е съотносим с ПРП, бяха добавени лихви за този период, за да се отрази стойността на ползата във времето и така да се установи пълният размер на ползата, получена по тази схема. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент от горната сума, за да се достигне до размера на субсидията като числител. В съответствие с член 7, параграф 2 и член 7, параграф 3 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към експортния оборот от продажбата на разглеждания продукт през ПРП (знаменател), защото субсидията зависи от извършването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Дружеството заяви, че предвиденият износ следва да бъде включен в общия експортен оборот, но това искане бе отхвърлено поради причините, посочени в съображение 36 по-горе. Така полученият марж на субсидията е 1,26 %.
(57)
Така общият марж на субсидия по схемата за ЕОЕ възлиза на 1,3 %.
4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
а) Нормативна уредба
(58)
Подробно описание на EPCGS се намира във ВТП 2004-09 и в глава 5 на ПНА I 2004-09.
б) Условия за участие
(59)
Схемата е отворена за всеки производител износител, за всеки търговец износител, „обвързан“ с поддържащ производител, или за всеки доставчик на услуги. Не беше установено, че Jindal се е възползвало от тази схема през ПРП.
в) Практическо приложение
(60)
При условие че поемат задължение да изнасят, дружествата получават разрешение да внасят производствено оборудване (ново, а от април 2003 г. и употребявано оборудване на възраст до 10 години) при намалени или нулеви ставки за митото. За тази цел, след внасянето на заявление и заплащането на такса, Индия издава лиценз EPCGS. От април 2000 г. схемата осигурява намалено мито от 5 %, приложима за всяко производствено оборудване, внесено по нея. За да бъдат изпълнени задълженията за износ, внесеното производствено оборудване трябва да се използва за производство на определено количество стоки за износ в течение на известен период от време.
г) Заключение относно EPCGS
(61)
Схемата EPCGS предоставя субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) и член 2, параграф 2 от основния регламент. Намалението на митото представлява финансово участие на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от иначе дължими мита. В допълнение, намалението на митото предоставя полза на износителя, тъй като спестените мита при вноса подобряват неговата ликвидност.
(62)
Освен това схемата EPCGS зависи по закон от извършването на износ, тъй като подобни разрешения са свързани със задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(63)
Схемата не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) от основния регламент, защото не се влагат в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисление на размера на субсидията
(64)
Числителят беше определен по следния начин: размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент, на основата на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени за период, който съответства на действителната амортизация на подобно производствено оборудване в производството на фолио от РЕТ, което бе изтълкувано като ставката, определена в Закона за дружествата, 1956 г., а не тази, която действително се използва от дружеството, поради причините, посочени в съображение 56 по-горе. Към така изчисления размер бяха добавени лихви, за да се отрази в общата стойност на ползите през това време. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(65)
Дружеството заяви, че е производственото оборудване, внасяно безмитно по схемата ECPG за използване в неговия клон Khanvel, вече не се използва и че ползата, свързана с това оборудване, не следва да се включва в числителя. Въпреки това, тъй като не съществуват доказателства, че дружеството не притежава такова оборудване, Комисията трябва да отхвърли това искане.
(66)
В съответствие с член 7, параграф 2 и член 7, параграф 3 от основния регламент, този размер на субсидията бе отнесен към експортния оборот през ПРП (знаменател), тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Дружеството заяви, че предвиденият износ следва да бъде включен в общия експортен оборот, но това искане бе отхвърлено поради причините, посочени в съображение 36 по-горе. Субсидията, получена от Jindal, е 1,11 %.
5. Схема с освобождаване от подоходен данък (EITES)
а) Нормативна уредба
(67)
Нормативната уредба за тази схема се съдържа в Закона за подоходен данък от 1961 г., който се изменя ежегодно от Финансов закон. Последният определя всяка година основата за събирането на данъци, а също така и различни освобождавания и намаления, които могат да се използват. Например ЕОЕ могат да претендират за освобождаване от подоходен данък на основание раздел 10Б от Закона за подоходен данък от 1961 г.
б) Практическо приложение
(68)
Тъй като не беше установено, че Jindal се е възползвало от EITES, не е необходим по-нататъшен анализ относно необходимостта от прилагане на изравнителни мерки за тази схема.
6. Схема с експортни кредити (ECS)
а) Нормативна уредба
(69)
Схемата е подробно описана в ръководен циркуляр IECD № 5/04.02.01/2002-03 (Експортен кредит в чуждестранна валута) и в ръководен циркуляр IECD № 10/04.02.01/2003-04 (Експортен кредит в рупии) на Резервната банка на Индия (РБИ), адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Условия за участие
(70)
В схемата могат да участват производители износители и търговци износители. Беше установено, че Jindal се е възползвало от тази схема през ПРП.
в) Практическо приложение
(71)
В рамките на тази схема РБИ определя задължителни максимални лихвени проценти спрямо експортните кредити в индийски рупии и в чуждестранна валута, които търговските банки могат да налагат на износителя „с цел да се предостави на износителите кредит при лихви, които са конкурентни на международно равнище“. ECS се състои от две подсхеми - Схема за експортен кредит преди експедиране („кредит за опаковане“), покриваща кредитите, предоставени на износителя за финансиране на закупуването, обработката, изработването, опаковането и/или превоза на стоки преди износа и Схема за експортен кредит след експедиране, осигуряваща кредити за оборотен капитал за финансиране на експортните вземания. РБИ също инструктира банките да предоставят известна част от тяхното общо банково кредитиране за финансиране на износа.
(72)
Вследствие на тези ръководни циркуляри на РБИ износителите могат да получат експортни кредити с преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти за обикновени търговски кредити („парични кредити“), които се подчиняват изцяло на пазарни условия.
г) Заключение относно ECS
(73)
Първо, с намаляването на разходите за финансиране в сравнение с пазарното ниво на лихвените проценти, гореспоменатите лихвени проценти предоставят полза за тези износители по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент. Независимо от факта, че преференциалните кредити в рамките на ECS се отпускат от търговски банки, предоставената полза представлява финансово участие на правителството по смисъла на член 2, параграф 1, iv) от основния регламент. РБИ е държавен орган и следователно попада под определението за „правителство“ в член 1, параграф 3 от основния регламент и инструктира търговските банки да предоставят преференциално финансиране на дружествата износители. Това преференциално финансиране се равнява на субсидия, която се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки, тъй като преференциалните лихвени проценти зависят от осъществяването на износ, в съответствие с член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
д) Изчисление на размера на субсидията
(74)
Размерът на субсидията беше изчислен на основата на разликата между лихвата, платена върху експортни кредити, използвани през ПРП, и евентуално платимата лихва, ако бяха използвани процентите, прилагани спрямо обикновени търговски кредити, използвани от дружеството. Размерът на субсидията (числител) беше отнесен към общия експортен оборот през ПРП (знаменател), в съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Jindal е извлякло ползи от ECS и е получило субсидия от 0,1 %.
7. Сертификат за снабдяване, освободено от мито (DFRC)
а) Нормативна уредба
(75)
Правната уредба на тази схема се съдържа в параграф 4.2 от ВТП 2004-09.
б) Практическо приложение
(76)
Тъй като не беше установено, че Jindal се е възползвало от DFRC през ПРП, не е необходим по-нататъшен анализ относно необходимостта от прилагане на изравнителни мерки за тази схема.
III. Регионална схема
а) Нормативна уредба
(77)
За да насърчи разполагането на производства в по-слабо развитите области на щата Махаращра, от 1964 г. ПМ стимулира новоразгръщащи се единици, създавани в развиващите се области на щата, посредством схемата с пакет от насърчителни мерки. Схемата е била изменяна многократно от въвеждането ѝ и „Схема 1993“ отговаряше на условията за прилагане от 1 октомври 1993 г. до 31 март 2001 г., докато последното изменение - „Схема 2006“ е въведена в рамките на „Промишлена, инвестиционна и инфраструктурна политика на Махаращра от 2006 г.“ през пролетта на 2006 г. и се очаква да отговаря на условията за прилагане до 31 март 2011 г. PSI на ПМ се състои от няколко подсхеми, сред които основните са: пряко финансиране посредством така наречената „субсидия за насърчаване на промишлеността“, освобождаване от местен данък върху продажбите и данък върху електроенергията и възстановяване на данък октроа.
(78)
Jindal продължава да се възползва от стимули по „Схема 1993“ до май 2001 г., но не и от следващите схеми. Следователно само „Схема 1993“ е оценена в контекста на настоящия случай.
б) Условия за участие
(79)
За да могат да участват, дружествата трябва да инвестират в по-слаборазвити области, като създават нови промишлени предприятия или като правят широко мащабни капиталовложения в разгръщане и разнообразяване на съществуващите промишлени предприятия. Тези области са класифицирани съгласно икономическото им развитие в различни категории (т.е. слаборазвити области, по-слаборазвити области и най-слаборазвити области). Основните критерии за установяване на размера на насърчителните мерки са областта, в която предприятието е или ще се намира, и размерът на инвестицията.
в) Практическо приложение
(80)
Освобождаване от местен данък върху продажбите на крайни стоки: стоките обикновено подлежат на централен данък върху продажбите (за междущатски продажби) или, в миналото, щатски данък върху продажбите (за продажби в рамките на даден щат), който варира в зависимост от щата/щатите, в които се извършват транзакциите. През април 2005 г. законите за продажбите в рамките на щата в Махаращра са заменени от системата за данък добавена стойност (ДДС). При схемата за освобождаване определени единици не са задължени да събират данък върху продажбата при своите транзакции. По подобен начин определени единици са освободени от задължението да плащат местния данък върху продажбите при покупката на стоки от снабдител, който също отговаря на условията за участие в схемата. Беше установено, че Jindal е извлякло полза от това освобождаване по отношение на продажби през ПРП.
(81)
Възстановяване на данък върху електроенергията: на единиците, отговарящи на условията, се възстановява данъкът върху електроенергията, консумирана с производствени цели, за период от седем години. В случая на Jindal този седемгодишен период е приключил на 31 март 2003 г. Следователно Jindal повече не е отговарял на условията за възстановяване на данъка върху електроенергията.
(82)
Възстановяване на данък октроа: октроа е данък, налаган от местните правителства в Индия, включително ПМ, на стоките, които влизат в границите на определен град. Промишлените предприятия имат право да получат обратно платения данък октроа от ПМ, ако техният обект се намира на територията на някои определени градове в границите на щата. Общата сума, която може да бъде възстановена, е ограничена до 100 % от фиксираната капиталова инвестиция. Заводът на Jindal се намира извън рамките на града и следователно е освободен per se от данък октроа, така че тази схема не е приложима в настоящия случай.
г) Заключение относно PSI 1993 на ПМ
(83)
Jindal е придобило права за освобождаване от данък върху продажбата на крайни продукти през ПРП, за които в миналото е прието, че не предоставят полза на получателя (съображение 114 от Регламент (ЕО) № 367/2006). Следователно PSI не подлежи на изравнителни мерки.
IV. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(84)
Размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии в съответствие с основния регламент, изразен адвалорно, за разследвания производител износител е 17,1 %. Този размер на субсидиране надвишава минималния праг, посочен в член 14, параграф 5 на основния регламент.
СХЕМА
ALS
EOUS
EPCGS
ECS
ОБЩО
%
%
%
%
%
Jindal
14,68
1,30
1,11
0,1
17,1
V. Вероятност от продължаване или повтаряне на субсидирането
(85)
В съответствие с член 19, параграф 2 от основния регламент беше проверено дали продължаването на съществуваща мярка е недостатъчно, за да противодейства на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което причинява вреда.
(86)
Беше установено, че през ПРП Jindal e продължило да извлича полза от подлежащото на изравнителни мерки субсидиране от страна на индийските власти. В допълнение към това процентът на субсидията, установен през това преразглеждане, е значително по-висок от установения през първоначалното разследване. Не съществуват доказателства, че схемите ще бъдат отменени или поетапно прекратени в близко бъдеще.
(87)
Тъй като беше доказано, че дружеството получава много по-голямо субсидиране от преди и е вероятно да продължи да получава субсидии в по-голям размер от определения в първоначалното разследване, се стигна да заключението, че съществуващите мерки не са достатъчни, за да противодействат на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което причинява вреда, и следователно следва да бъдат изменени, за да отразят новите разкрития.
VI. Заключение
(88)
С оглед на направените заключения относно нивото на субсидиране на Jindal и на факта, че съществуващите мерки са недостатъчни, за да противодействат на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което беше установено, изравнителното мито по отношение на Jindal следва да се измени, за да отрази установените нови нива на субсидиране.
(89)
Измененото изравнително мито следва да бъде определено на основата на новия процент на субсидиране, установен през настоящото преразглеждане, тъй като маржът на вреда в първоначалното разследване остава по-висок.
(90)
В съответствие с член 24, параграф 1 от основния регламент и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96, не се допуска едновременно налагане на антидъмпингово и изравнително мито за един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на експортно субсидиране. Въпреки това, тъй като на Jindal е наложено антидъмпингово мито от 0 % по отношение на разглеждания продукт, тези разпоредби не се прилагат в настоящия случай.
(91)
Jindal, ПИ и промишлеността на Общността бяха информирани за съществените факти и съображения, на основата на които се планира да се препоръча изменението на действащите мерки, и за възможността да направят своите коментари. ПИ не подаде никакви коментари, а коментарите на Jindal са обсъдени в съображенията, свързани с всеки конкретен коментар по-горе.
(92)
В своите коментари дружеството помоли Комисията да приеме ценови гаранции, за да компенсира подлежащите на изравнителни мерки субсидии, установени в настоящия случай. Комисията разгледа предложението на дружеството и счита, че не може да приеме ценови гаранции. Ценовите гаранции, основани на продуктови групи, както беше предложено от дружеството, позволяват висока степен на гъвкавост за промяна на техническите спецификации на продуктите от групата. Фолиото от РЕТ има многобройни и подлежащи на диференциране характеристики, които до голяма степен определят продажните цени. Следователно промените в тези характеристики имат значително влияние върху цените. Опитът да се подразделят групите, за да са по-хомогенни от гледна точка на физическите им характеристики би довел до умножаване на групите и би направил мониторинга невъзможен, по-специално като затрудни митническите власти при разграничаването на продуктовите типове от класификацията на продуктите по групи при вноса. По тези причини приемането на ценови гаранции се счита за непрактично по смисъла на член 13, параграф 3 от основния регламент. Jindal беше информирано и му беше дадена възможност да коментира. Въпреки това неговите коментари не промениха горното заключение.
(93)
Тъй като India Polyfilms Limited, дружество, свързано в миналото с Jindal, се обедини с Jindal на 1 април 1999 г. и не представлява повече отделна единица, то беше премахнато от списъка, изложен в член 1, параграф 2,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006 на Съвета се заменя със следното:
„2. Ставката на митото, приложимо спрямо цена при свободна доставка на границата на Общността, за внос от Индия на компаниите, изброени по-долу, е както следва:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1,
New Delhi 110 003, India
12,0
A026
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
12,5
A027
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East),
Mumbai 400 057, India
14,9
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar,
Uttar Pradesh, India
19,1
A032
Всички други дружества
19,1
A999“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 28 септември 2007 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 1124/2007 DEL CONSIGLIO
del 28 settembre 2007
recante modifica del regolamento (CE) n. 367/2006 che istituisce un dazio compensativo definitivo sulle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) originarie dell’India
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 2026/97 del Consiglio, del 6 ottobre 1997, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di sovvenzioni provenienti dai paesi non membri della Comunità europea (1) («regolamento di base»), in particolare l’articolo 19,
vista la proposta presentata dalla Commissione dopo aver sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDURA
I. Inchiesta precedente e misure in vigore
(1)
Con il regolamento (CE) n. 2597/1999 del Consiglio (2) è stato istituito un dazio compensativo definitivo sulle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) classificabili ai codici NC ex 3920 62 19 ed ex 3920 62 90, originari dell’India («il prodotto in esame»). L’inchiesta che ha portato all’adozione di tale regolamento è nel prosieguo denominata «l’inchiesta originale». Le misure adottate hanno la forma di dazi ad valorem compresi tra il 3,8 % e il 19,1 % sulle importazioni da parte di esportatori inseriti nell’elenco, con un’aliquota di dazio residuo del 19,1 % sulle importazioni da parte di tutte le altre imprese. Il dazio compensativo imposto ai fogli di PET prodotti ed esportati da Jindal Poly Films Limited, già nota come Jindal Polyester Ltd (3), («Jindal» o «l’impresa») era del 7 %. L’inchiesta originale si è svolta tra il 1o ottobre 1997 e il 30 settembre 1998.
(2)
Con il regolamento (CE) n. 367/2006 (4) il Consiglio ha mantenuto il dazio compensativo definitivo imposto dal regolamento (CE) n. 2597/1999 sulle importazioni di fogli di PET originari dell’India, in seguito a un riesame in previsione della scadenza, ai sensi dell’articolo 18 del regolamento di base. Il periodo dell’inchiesta ai fini del riesame era compreso tra il 1o ottobre 2003 e il 30 settembre 2004.
(3)
Con il regolamento (CE) n. 1288/2006 il Consiglio ha modificato il dazio compensativo definitivo imposto dal regolamento (CE) n. 367/2006, in seguito a un riesame intermedio riguardante la sovvenzione di un altro produttore indiano di fogli di PET, Garware Polyester Limited («Garware»).
II. Apertura d’ufficio di un riesame intermedio parziale
(4)
La Commissione disponeva di prove prima facie indicanti che Jindal aveva beneficiato di un aumento dei livelli di sovvenzioni rispetto all’inchiesta originale, e che tali aumenti erano di carattere duraturo.
III. Inchiesta
(5)
Di conseguenza, la Commissione ha deciso, dopo aver interpellato il comitato consultivo, di aprire d’ufficio un riesame intermedio parziale a norma dell’articolo 19 del regolamento di base, che si limita a esaminare l’ampiezza della sovvenzione di Jindal, per valutare la necessità di mantenere, abolire o modificare le misure compensative in vigore. Il 2 agosto 2006, la Commissione ha annunciato, mediante un avviso di apertura pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (5), l’apertura del riesame.
(6)
Il periodo dell’inchiesta ai fini del riesame («periodo dell’inchiesta del riesame») era compreso tra il 1o aprile 2005 e il 31 marzo 2006.
(7)
La Commissione ha informato ufficialmente Jindal, il governo dell’India («GOI») e Du Pont Tejin Films, Lussemburgo, Mitsubishi Polyester Film, Germania, Toray Plastics Europe, Francia, e Nuroll, Italia, che rappresentano la stragrande maggioranza della produzione comunitaria di fogli di PET (di seguito, l’«industria comunitaria»), dell’apertura del riesame intermedio parziale. Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni per iscritto e di chiedere un’audizione entro il termine fissato nell’avviso di apertura.
(8)
Per ottenere le informazioni necessarie per la sua inchiesta, la Commissione ha inviato un questionario a Jindal, la quale ha cooperato rispondendo al questionario. Presso lo stabilimento di Jindal in India è stata effettuata una visita di verifica.
(9)
Jindal, il GOI e l’industria comunitaria sono stati informati dei risultati essenziali dell’inchiesta e hanno avuto la possibilità di presentare osservazioni. La Commissione ha ricevuto osservazioni da Jindal, che vengono qui discusse. Il GOI non ha trasmesso osservazioni.
B. IL PRODOTTO IN ESAME
(10)
Il prodotto in esame, definito nell’inchiesta originale, è costituito da fogli di polietilene tereftalato (PET) originari dell’India, abitualmente dichiarati ai codici NC ex 3920 62 19 ed ex 3920 62 90.
C. SOVVENZIONI
I. Introduzione
(11)
In base alle informazioni disponibili e alle risposte al questionario della Commissione, sono stati esaminati i seguenti regimi, che secondo i richiedenti comportano la concessione di sovvenzioni:
a) Regimi nazionali:
i)
regime di licenze preventive;
ii)
regime del credito sui dazi d’importazione;
iii)
regime delle unità orientate all’esportazione e delle zone economiche speciali;
iv)
regime di esenzione dal dazio d’esportazione sui beni strumentali;
v)
regime di esenzione dall’imposta sul reddito da esportazione;
vi)
regime di crediti all’esportazione;
vii)
certificato di parziale esenzione dai dazi sull’importazione di fattori di produzione a fronte di esportazioni già effettuate.
(12)
I regimi da i) a iv) e vii) si basano sul Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (No 22 of 1992) (legge n. 22/1992 per lo Sviluppo e la regolamentazione del commercio estero), entrata in vigore il 7 agosto 1992 («legge sul commercio estero»). La legge sul commercio estero autorizza il GOI a emettere notifiche sulle politiche di esportazione e importazione. Il GOI ha pubblicato un piano pluriennale sulla legge indiana del commercio estero per il periodo dal 1o settembre 2004 al 31 marzo 2009 («FTP 2004-09»), dopo la precedente legge relativa alle esportazioni e importazioni (EXIM). Il GOI ha inoltre pubblicato un manuale di procedure che disciplinano l’FTP 2004-09 («HOP 2004-09, volume I»), aggiornato a scadenze regolari (6).
(13)
I regimi di esenzione dall’imposta sul reddito da esportazione [cfr. sopra punto v)] si fondano sull’Income Tax Act 1961 (legge sull’imposta sul reddito del 1961), modificata ogni anno dalla legge finanziaria.
(14)
Il regime di crediti all’esportazione [cfr. sopra punto vi)] si fonda sulle sezioni 21 e 35A del Banking Regulation Act 1949 (legge bancaria del 1949), che permette alla Reserve Bank of India di dare istruzioni alle banche commerciali riguardo ai crediti per l’esportazione.
b) Regimi regionali
(15)
In base alle informazioni disponibili e alle risposte al questionario della Commissione, quest’ultima ha inoltre studiato il Package scheme of incentives (Regime di incentivi, nel prosieguo «PSI») del governo del Maharashtra («GOM») del 1993. Tale regime si basa su decisioni del dipartimento Industria, energia e lavoro del GOM.
II. Regimi nazionali
1. Regime di licenze preventive («ALS»)
a) Base giuridica
(16)
La descrizione dettagliata del regime si trova ai paragrafi da 4.1.3 a 4.1.14 dell’FTP 2004-09 e ai capitoli da 4.1 a 4.30 del manuale HOP 2004-09, volume I. Il regime è stato sostituito nell’aprile 2006, ossia dopo la fine del periodo dell’inchiesta del riesame, con il «regime di autorizzazioni preventive». Tuttavia, tale cambiamento sembra riguardare sostanzialmente il nome. L’analisi seguente riguarda l’ALS in vigore durante il periodo dell’inchiesta del riesame.
b) Ammissibilità
(17)
L’ALS si compone di sei sottoregimi. Tali sottoregimi differiscono, tra l’altro, per quanto riguarda i criteri di ammissibilità. Possono beneficiare dell’ALS per esportazioni fisiche e dell’ALS per il fabbisogno annuo i produttori-esportatori e gli operatori commerciali-esportatori «collegati» a produttori. Possono beneficiare dell’ALS per le esportazioni presunte i principali contraenti che riforniscono le categorie di esportazioni presunte di cui al paragrafo 8.2 dell’FTP 2004-09, per esempio i fornitori di un’unità orientata all’esportazione (di seguito «EOU»). I produttori esportatori che riforniscono gli esportatori finali possono beneficiare dell’ALS per le forniture intermedie. Infine, i fornitori intermedi che riforniscono i produttori esportatori possono beneficiare di vantaggi relativi alle esportazioni presunte nel quadro del sottoregime ARO (Advance Release Order) e della «back to back inland letter of credit». Dal momento che Jindal ha utilizzato solo i primi quattro dei sei sottoregimi durante il periodo dell’inchiesta del riesame, solamente quelli utilizzati verranno descritti più dettagliatamente di seguito.
c) Attuazione pratica
(18)
Le licenze preliminari possono essere rilasciate per:
i)
esportazioni fisiche: questo è il sottoregime principale, e permette l’importazione esente da dazio di fattori produttivi necessari alla fabbricazione di uno specifico prodotto di esportazione. In questo contesto, la parola «fisica» indica che il prodotto da esportare deve uscire dal territorio indiano. Nella licenza devono essere specificate le quantità ammesse per l’importazione e gli obblighi di esportazione, compresi i tipi di prodotto da esportare;
ii)
fabbisogno annuo: questo tipo di licenza non è collegato a un prodotto d’esportazione specifico, ma a un gruppo di prodotti (per esempio, prodotti chimici e affini). Il titolare della licenza può importare in esenzione da dazio, fino a una soglia il cui valore dipende dall’andamento delle esportazioni nel periodo di riferimento precedente, qualsiasi fattore produttivo necessario alla fabbricazione di prodotti che rientrano nella categoria di prodotti in oggetto. Il titolare può scegliere se esportare i prodotti, fabbricati utilizzando i materiali esenti da dazio, che rientrano in tale categoria;
iii)
esportazioni presunte: questo sottoregime permette a un contraente principale di importare in esenzione da dazio fattori produttivi necessari alla fabbricazione di prodotti che saranno venduti come «esportazioni presunte» alle categorie di clienti di cui al paragrafo 8.2, lettere da b) a f), g), i) e j) dell’FTP 2004-09. Secondo il GOI, per esportazioni presunte si intendono le operazioni nelle quali i beni forniti non lasciano il paese. Alcune categorie di forniture sono considerate esportazioni presunte, a condizione che i prodotti forniti siano fabbricati in India, per esempio la fornitura di merci a un’EOU e alle società che hanno sede in una zona economica speciale (di seguito «SEZ»);
iv)
forniture intermedie: questo sottoregime riguarda i casi in cui due produttori intendono fabbricare un unico prodotto di esportazione, occupandosi di fasi diverse del processo produttivo. Il produttore esportatore produce il prodotto intermedio e può importare, grazie all’ALS per le forniture intermedie, fattori produttivi in esenzione da dazio. L’esportatore finale mette a punto la produzione ed è obbligato a esportare il prodotto finito.
(19)
Come si è detto, Jindal ha utilizzato l’ALS durante il periodo dell’inchiesta del riesame. Più precisamente, ha fatto uso dei quattro sottoregimi di cui ai punti da i) a iv).
(20)
Ai fini delle verifiche da parte delle autorità indiane, il titolare della licenza è tenuto per legge ad avere, nel formato richiesto, una contabilità corretta e accurata del consumo e dell’utilizzo di beni importati sulla base di licenze (capitolo 4.30 del manuale HOP 2004-09, volume I) (di seguito «registro del consumo»). Dalla verifica è emerso che la società non ha tenuto correttamente il registro del consumo in questione, vale a dire non ha registrato il nesso tra i fattori produttivi e la destinazione finale del prodotto risultante, secondo il formato richiesto dal GOI, nonostante il fatto che l’impresa in questione, oltre a esportare il prodotto risultante, lo venda anche sul mercato interno.
(21)
Per quanto riguarda i sottoregimi i) e iii) elencati qui sopra, sia le quantità ammesse per l’importazione che gli obblighi di esportazione (comprese le esportazioni presunte) sono fissati per volume e valore dal GOI e specificate sulla licenza. In aggiunta, al momento dell’importazione e dell’esportazione, le operazioni corrispondenti sono trascritte sulla licenza da funzionari del governo. Il volume delle importazioni permesse nel quadro di tale sistema è fissato dal GOI sulla base delle Standard Input-Output Norms (di seguito «SION»). Le SION esistono per la maggioranza dei prodotti, tra cui il prodotto in esame, e sono pubblicate nel manuale HOP 2004-09, volume II. Le SION per i fogli di PET e i trucioli di PET, un prodotto intermedio, sono state esaminate in maniera approfondita nell’ottobre 2005.
(22)
Per quanto riguarda il sottoregime iii), è stato notato che le esportazioni presunte necessarie per adempiere alle rispettive obbligazioni nel quadro dell’ALS erano essenzialmente vendite intrasocietarie, vale a dire che un’unità di produzione dei trucioli di PET di Jindal (che non è un’entità giuridica separata) ha venduto i trucioli di PET per un’ulteriore produzione «a valle» dei fogli di PET all’EOU di Jindal. Le importazioni di materie prime hanno avuto luogo nell’ambito della produzione del prodotto intermedio (trucioli di PET). In altre parole, nel quadro del sottoregime iii), le vendite interne sono considerate esportazioni.
(23)
Riguardo al sottoregime iv), i fattori produttivi di origine interna di Jindal vengono cancellati dalla licenza preventiva intermedia di Jindal e viene emessa una licenza preventiva intermedia al fornitore interno. Il titolare della licenza preventiva può importare, senza corrispondere il dazio, le merci necessarie alla fabbricazione del prodotto che sarà successivamente fornito a Jindal come materia prima per la fabbricazione del prodotto in esame.
(24)
Per quanto riguarda il sottoregime ii) di cui sopra (ALS per il fabbisogno annuo), sulla licenza viene riportato solamente il valore delle importazioni permesse. Il titolare della licenza è tenuto a «mantenere una traccia del collegamento tra i fattori produttivi importati e il prodotto risultante» [paragrafo 4.24A, lettera c), del manuale HOP 2004-09, volume I].
(25)
I fattori produttivi importati non sono trasferibili e devono essere utilizzati per produrre le merci destinate all’esportazione. L’obbligo di esportazione deve essere osservato entro un periodo di tempo prescritto dal rilascio della licenza (18 mesi, con due proroghe possibili di 6 mesi ciascuna, per un totale di 30 mesi).
(26)
Dalla verifica è emerso che il tasso di consumo effettivo, da parte della società, della principale materia prima necessaria per produrre un chilogrammo di fogli di PET era, in vari gradi a seconda della qualità dei fogli di PET, e come riportato nel registro del consumo, più basso delle corrispondenti SION. Ciò riguardava chiaramente la SION precedente per i fogli di PET e i trucioli di PET e, in misura minore, la SION rivista entrata in vigore nel settembre 2005, ossia durante il periodo dell’inchiesta del riesame. In altre parole, Jindal era autorizzata a importare in esenzione da dazio, ai sensi di tali norme, quantitativi di materia prima superiori a quelli effettivamente richiesti dal suo processo di fabbricazione. Ciò ha reso il registro del consumo, conformemente all’FPT 2004-09 indiano, un elemento di verifica decisivo. Tuttavia, il registro in questione non veniva tenuto correttamente né controllato dal GOI. La società ha sostenuto che il GOI procederà a una rettifica del guadagno in eccesso quando le licenze saranno scadute, vale a dire dopo 30 mesi dal rilascio della licenza, dato che è pratica corrente utilizzare le due proroghe ammesse di 6 mesi ciascuna. Tuttavia, non è stato possibile verificare questa affermazione, dal momento che nessuna licenza utilizzata da Jindal è stata ancora svincolata.
(27)
I cambiamenti riguardanti l’amministrazione dell’FPT 2004-09, divenuti effettivi nell’autunno del 2005 (invio obbligatorio del registro del consumo alle autorità indiane nel quadro della procedura di svincolo) non erano stati ancora applicati nel caso di Jindal. Pertanto, in questa fase, non è stato possibile procedere alla verifica dell’attuazione de facto di questa disposizione.
d) Conclusioni
(28)
L’esenzione dai dazi all’importazione costituisce una sovvenzione a norma dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), e dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, ovverosia la mancata corresponsione dei dazi all’importazione rappresenta un contributo finanziario del GOI che ha conferito un vantaggio a Jindal migliorando la sua liquidità.
(29)
Inoltre, i quattro sottoregimi utilizzati da Jindal [ossia quelli di cui ai punti da i) a iv)] dipendono per legge dall’andamento delle esportazioni e sono quindi ritenuti specifici e passibili di compensazione a norma dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base. Senza un impegno di esportazione, una società non può, nel quadro dei regimi in questione, avere diritto ad alcun vantaggio. Ciò vale ovviamente per i regimi i), ii) e iv), ma anche l’ALS per le esportazioni presunte adempie al criterio nella fattispecie, perché la fornitura a un’EOU mira, da ultimo, alle esportazioni effettive.
(30)
Nessuno dei sottoregimi in oggetto può essere ritenuto un sistema di restituzione del dazio o un sistema di restituzione sostitutiva, ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base. Essi non sono conformi alle norme severe enunciate nell’allegato I, punto i), nell’allegato II (definizione e norme relative alla restituzione) e nell’allegato III (definizioni e norme relative alla restituzione sostitutiva) del regolamento di base. Il GOI non ha applicato efficacemente il meccanismo o la procedura di verifica per stabilire quali fattori produttivi fossero stati utilizzati nella fabbricazione del prodotto esportato e in che quantità (cfr. l’allegato II, titolo II, paragrafo 4, del regolamento di base, e, nel caso dei sistemi di restituzione sostitutiva, l’allegato III, titolo II, paragrafo 2, del medesimo regolamento). Le SION relative al prodotto in esame non si sono rivelate sufficientemente precise. Esse non possono essere considerate un metodo di verifica del consumo reale, poiché, essendo eccessivamente generose, non permettono al GOI di verificare con sufficiente precisione la quantità di fattori produttivi consumati nella produzione di esportazione. Inoltre, il GOI non ha controllato efficacemente la corretta tenuta del registro del consumo.
(31)
L’impresa, nelle sue osservazioni successive alla comunicazione, ha asserito di tenere un registro del consumo corretto grazie a un sistema di verifica adeguato, conformemente all’allegato II del regolamento di base. L’impresa ha inoltre affermato che l’ALS funziona come regime sostitutivo, di modo che i fattori produttivi esenti dai dazi possano essere utilizzati per fabbricare prodotti venduti internamente, purché i fattori produttivi esenti dai dazi siano, direttamente o attraverso la sostituzione, consumati nella produzione di merci successivamente esportate entro un lasso di tempo ragionevole. Tuttavia, anche se teneva un registro del consumo della materia prima per fabbricare una quantità del prodotto in esame, l’impresa non dispone di un sistema con il quale si potesse stabilire quali fattori produttivi erano utilizzati nella fabbricazione del prodotto esportato e in che quantità, come stabilito dall’FTP 2004-09 (appendice 23) e a norma dell’allegato II, titolo II, paragrafo 4, del regolamento di base. In aggiunta, essa non dispone di un sistema con il quale si possa stabilire che la quantità del fattore produttivo per il quale viene chiesta la restituzione non ecceda la quantità del prodotto analogo esportato, conformemente all’allegato III, titolo II, paragrafo 2. In questo caso, dopo un’attenta valutazione, si afferma che non vi è alcun nesso tra il fattore produttivo consumato esente dai dazi e il prodotto esportato e che, quindi, non esiste alcun sistema di verifica adeguato.
(32)
I sottoregimi risultano quindi compensabili.
e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(33)
L’importo della sovvenzione è stato calcolato come segue: il numeratore è la somma dei dazi all’importazione precedenti (dazi doganali di base e dazi doganali supplementari speciali) sul materiale importato nel quadro dei sottoregimi i), ii) e iii) rispettivamente applicabili alle importazioni mediante il produttore intermedio; per quanto concerne il sottoregime iv), il numeratore è la somma dei dazi all’importazione precedenti sui fattori produttivi usati nella fabbricazione del prodotto in questione durante il periodo dell’inchiesta del riesame.
(34)
L’impresa afferma, nelle sue osservazioni successive alla comunicazione, che i dazi doganali per le materie prime necessarie alla produzione di fogli di PET sono diminuiti dal 15 % al 7,5 % dal marzo 2006, ossia dopo il termine del periodo dell’inchiesta, e chiede che la Commissione tenga conto di questo cambiamento nel calcolare il tasso di sovvenzione per l’ALS. Tuttavia, benché ci siano stati episodi verificatisi dopo il periodo dell’inchiesta che sono stati presi in considerazione, si tratta di circostanze eccezionali che non sembrano applicarsi nel presente caso. Di conseguenza, in base all’articolo 5 e all’articolo 11, paragrafo 1, del regolamento di base, la richiesta va respinta.
(35)
L’impresa afferma ancora, nelle sue osservazioni successive alla comunicazione, che i vantaggi nel quadro del sottoregime iv) consistevano, di fatto, nella differenza di prezzo tra gli acquisti nazionali regolari dei fattori produttivi e gli acquisti dei fattori produttivi a fronte dell’annullamento dell’ALS, producendo a tal fine alcuni calcoli senza addurre elementi di prova giustificativi. Tuttavia, il vantaggio viene calcolato sulla base del dazio precedente presente nella licenza, poiché il prezzo di vendita/acquisto del materiale è una decisione puramente commerciale e non altera l’importo del dazio non corrisposto. In ogni caso, questa affermazione è stata resa dopo il primo invio della comunicazione e, poiché la Commissione non ha avuto la possibilità di verificarla, è stata respinta.
(36)
A norma dell’articolo 7, paragrafo 1), lettera a), del regolamento di base, sono state dedotte, dietro presentazione di richieste giustificate, le tasse necessariamente pagate per ricevere la sovvenzione. Viene preso come numeratore l’intero importo dei dazi all’importazione precedenti e non le restituzioni eccessive/esenzioni, come ha chiesto l’impresa, perché l’ALS non adempie alle condizioni stabilite all’allegato II del regolamento di base. A norma dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, si è preso come denominatore il fatturato delle esportazioni durante il periodo dell’inchiesta del riesame. La società ha sostenuto che le esportazioni presunte debbono essere incluse nel fatturato totale delle esportazioni della società durante il periodo dell’inchiesta del riesame. Tuttavia, poiché queste operazioni non sono, in realtà, esportazioni ma piuttosto vendite al mercato interno, non possono essere classificate correttamente come esportazioni e non sono state quindi incluse nell’importo del fatturato totale delle esportazioni.
(37)
Il tasso di sovvenzione stabilito per l’ALS ammonta al 14,68 %.
2. Regime del credito di dazi d’importazione (Duty Entitlement Passbook Scheme - «DEPBS»)
a) Base giuridica
(38)
Una descrizione del DEPBS si trova al paragrafo 4.3 dell’FTP 2004-09.
b) Ammissibilità
(39)
Non risulta che Jindal usasse il DEPBS durante il periodo dell’inchiesta del riesame; non sono perciò necessarie ulteriori analisi della compensabilità di tale regime.
3. Regime delle unità orientate all’esportazione e delle zone economiche speciali (Export Oriented Unit Scheme - «EOUS»/Special Economic Zones Scheme - «SEZS»)
a) Base giuridica
(40)
La descrizione dettagliata di tali sistemi si trova nel capitolo 6 dell’FTP 2004-09, nel manuale HOP 2004-09, volume I (EOUS), nel SEZ Act 2005 e nelle relative norme (SEZS).
b) Ammissibilità
(41)
A eccezione delle società commerciali pure, tutte le imprese che intendono esportare una determinata quantità della loro produzione di beni o servizi possono essere costituite nel quadro di un SEZS o di un EOUS. Si è accertato che Jindal ha beneficiato del regime EOUS e non del SEZS durante il periodo dell’inchiesta del riesame. Di conseguenza, l’analisi si concentra esclusivamente sull’EOUS.
c) Attuazione pratica
(42)
Un’EOU può avere sede ovunque sul territorio indiano. Il regime EOU è complementare al regime SEZ.
(43)
La domanda di status EOU deve indicare, tra l’altro, per i cinque anni successivi, i quantitativi di produzione programmati, il valore delle esportazioni previsto, il fabbisogno di importazioni e di beni locali. Se le autorità accolgono la domanda della società, questa viene informata dei termini e delle condizioni che tale accettazione comporta. Il riconoscimento come società ammessa a beneficiare del regime EOU è valido per un periodo di cinque anni e può essere rinnovato per ulteriori periodi.
(44)
Una condizione fondamentale per beneficiare del regime EOU, prevista nell’FTP 2004-09, è quella di ottenere un reddito netto in valuta straniera (di seguito «NFE»), vale a dire che nel periodo di riferimento (5 anni) il valore totale delle esportazioni deve essere superiore al valore totale delle merci importate.
(45)
Le EOU beneficiano dei seguenti vantaggi:
i)
esenzione dai dazi all’importazione su tutti i tipi di beni (compresi beni strumentali, materie prime e beni di consumo) necessari alla fabbricazione, alla produzione o alla trasformazione o collegati a tali attività;
ii)
esenzione dalle accise sui beni acquistati da fonti locali;
iii)
rimborso dell’imposta centrale sulle vendite pagata sui beni acquistati in ambito locale;
iv)
agevolazione di vendita fino al 50 % del valore fob delle esportazioni sul mercato interno (la cosiddetta domestic tariff area - DTA) a fronte del pagamento dei dazi agevolati;
v)
esenzione dell’imposta sul reddito normalmente prevista per le vendite destinate all’esportazione, conformemente al capitolo 10B dell’Income Tax Act (legge sull’imposta sul reddito), per un periodo di 10 anni dall’inizio delle attività e non oltre il 2010;
vi)
possibilità di una partecipazione di capitale straniero del 100 %.
(46)
Conformemente al capitolo 65 della legge doganale (Customs Act), le unità che beneficiano di questi sistemi sono soggette alla vigilanza delle autorità doganali. Esse hanno l’obbligo legale di tenere una contabilità accurata, nel formato indicato, relativa a tutte le importazioni, al consumo e all’utilizzo di tutti i materiali importati nonché alle esportazioni effettuate. Tali documenti dovrebbero essere presentati periodicamente alle autorità competenti («relazioni trimestrali e annuali»). Tuttavia, il paragrafo 6.11.2 dell’FTP 2004-09 prevede che alle EOU non venga mai richiesto di stabilire, per ogni partita di merce importata, un collegamento con le esportazioni, con i trasferimenti ad altre unità, con le vendite DTA o con le scorte.
(47)
Le vendite sul mercato interno sono spedite e registrate sulla base di autocertificazione. La spedizione delle partite di merci destinate all’esportazione di una EOU è controllata da un funzionario doganale, di stanza permanente presso l’unità.
(48)
Jindal ha utilizzato l’EOU per importare beni strumentali in esenzione dai dazi all’importazione e per ottenere il rimborso dell’imposta centrale sulle vendite pagata sulle merci acquistate a livello locale. Non ha utilizzato l’esenzione dai dazi all’importazione sulle materie prime, dal momento che l’agevolazione EOU, per produrre fogli di PET, usa i trucioli di PET come materie prime. Tali trucioli di PET sono prodotti in un’altra unità dell’impresa da materie prime acquistate nell’ambito dell’ALS.
d) Conclusioni sul regime EOU
(49)
L’esenzione di cui beneficiano le EOU da due tipi di dazi sulle importazioni (i dazi doganali di base e i dazi doganali speciali supplementari) e il rimborso delle imposte centrali sulle vendite rappresentano, a norma dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base, un contributo finanziario concesso dal GOI. Applicando tale sistema, la pubblica amministrazione rinuncia a entrate obbligatorie e conferisce un vantaggio alla EOU, a norma dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, in quanto la EOU risparmia liquidità.
(50)
Ai sensi dell’articolo 2 del regolamento di base, l’esenzione dai dazi doganali di base e dai dazi doganali speciali supplementari e il rimborso delle imposte sulle vendite costituiscono sovvenzioni. Inoltre, tali provvedimenti sono condizionati di diritto all’andamento delle esportazioni e sono quindi ritenuti specifici e passibili di compensazione a norma dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base. L’obiettivo di esportazione di una EOU, di cui al paragrafo 6.1 dell’FTP 2004-09, è una conditio sine qua non per ottenere gli incentivi.
(51)
Inoltre, è stato confermato che il GOI non dispone di un sistema o di un procedimento di verifica efficace per confermare se e per quale importo i fattori di produzione acquistati in esenzione dal dazio o dall’imposta sulle vendite siano stati impiegati nella fabbricazione del prodotto esportato (cfr. l’allegato II, titolo II, paragrafo 4, del regolamento di base e, nel caso dei sistemi di restituzione sostitutiva, l’allegato III, titolo II, paragrafo 2, del medesimo regolamento). In ogni caso, l’esenzione dai dazi sui beni strumentali non è un sistema di restituzione del dazio permissibile, in quanto i beni non sono immessi nel processo produttivo.
(52)
Il GOI non ha effettuato esami ulteriori sulla base dei fattori produttivi effettivamente consumati, sebbene siano normalmente previsti ove non esista un effettivo meccanismo di verifica (allegato II, titolo II, paragrafo 5, e allegato III, titolo II, paragrafo 3, del regolamento di base), né è riuscito a dimostrare che non si trattano di un caso di restituzione eccessiva.
e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(53)
Di conseguenza, il vantaggio compensabile corrisponde all’esenzione della totalità dei dazi (dazi doganali di base e dazi doganali supplementari speciali) normalmente dovuti al momento dell’importazione e al rimborso dell’imposta sulle vendite, entrambi durante il periodo dell’inchiesta del riesame.
i) Rimborso dell’imposta centrale sulle vendite sui beni acquistati in ambito locale
(54)
Il numeratore si ottiene nel modo che segue: l’ammontare della sovvenzione è stato calcolato sulla base dell’imposta sulle vendite rimborsata sugli acquisti effettuati, durante il periodo dell’inchiesta del riesame, per il settore della produzione, ossia tra l’altro per componenti e materiali da imballaggio. Le spese necessariamente sostenute per ottenere la sovvenzione sono state dedotte a norma dell’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base.
(55)
A norma dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione è stato ripartito in base al fatturato generato da tutte le vendite all’esportazione del prodotto in esame durante il periodo dell’inchiesta del riesame (denominatore), in quanto la sovvenzione è condizionata all’andamento delle esportazioni e non è stata accordata in riferimento ai quantitativi fabbricati, prodotti, esportati o trasportati. Il margine di sovvenzione così ottenuto è risultato pari allo 0,04 %.
ii) Esenzione dai dazi all’importazione (dazi doganali di base e dazi doganali speciali supplementari) e rimborso dell’imposta centrale sulle vendite relativamente ai beni strumentali
(56)
A norma dell’articolo 7, paragrafo 3, del regolamento di base, il vantaggio è stato calcolato in base all’ammontare dei dazi doganali non pagati sui beni strumentali importati e all’ammontare delle imposte sulle vendite rimborsate all’acquisto di beni strumentali, ripartiti su un periodo corrispondente al normale periodo di ammortamento di tali beni strumentali nell’industria del prodotto in esame. La società ha sostenuto che il tasso di ammortamento deve essere quello da essa indicato nei suoi rendiconti finanziari; tuttavia, la disposizione dell’articolo 7, paragrafo 3, è interpretata in riferimento al tasso di ammortamento specificato nella legislazione applicabile alla società, in questo caso il tasso specificato nel Companies Act 1956. L’importo in tal modo calcolato, imputabile al periodo dell’inchiesta del riesame, è stato adeguato sommando ad esso gli interessi maturati durante tale periodo, per rispecchiare il valore del vantaggio nel tempo e determinare così l’intero vantaggio conferito al beneficiario da questo sistema. Le spese necessariamente sostenute per ottenere la sovvenzione sono state detratte da tale somma, a norma dell’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base ed è stato così ottenuto l’importo della sovvenzione da usare come numeratore. A norma dell’articolo 7, paragrafi 2 e 3, del regolamento di base, il valore delle sovvenzioni è stato ripartito in base al fatturato relativo alle esportazioni del prodotto in esame durante il periodo dell’inchiesta del riesame (denominatore), in quanto la sovvenzione è condizionata all’andamento delle esportazioni e non è stata accordata in riferimento ai quantitativi fabbricati, prodotti, esportati o trasportati. L’argomento invocato dalla società, secondo cui le esportazioni presunte devono essere incluse nel fatturato totale delle esportazioni, è stato respinto per le ragioni indicate sopra al considerando 36. Il margine di sovvenzione così ottenuto è risultato pari all’1,26 %.
(57)
Pertanto, il margine di sovvenzione complessivo di cui ha beneficiato Jindal nel quadro del sistema EOU è risultato pari all’1,3 %.
4. Regime di esenzione dal dazio d’importazione sui beni strumentali (Export Promotion Capital Goods Scheme - «EPCGS»)
a) Base giuridica
(58)
Una descrizione dettagliata dell’EPCGS si trova al capitolo 5 dell’FTP 2004-2009 e al capitolo 5 del manuale HOP 2004-09, volume I.
b) Ammissibilità
(59)
Possono beneficiare del regime tutti i produttori-esportatori e operatori commerciali-esportatori collegati a produttori o a fornitori di servizi. Risulta che Jindal abbia beneficiato di questo regime durante il periodo dell’inchiesta del riesame.
c) Attuazione pratica
(60)
Se rispetta l’obbligo di esportare i prodotti, un’impresa può importare beni strumentali (nuovi e, dall’aprile 2003, usati fino a dieci anni d’età) pagando un’aliquota di dazio ridotta. A tal fine, su domanda e dietro versamento di un’imposta, il GOI rilascia una licenza EPCG. Dall’aprile 2000, il regime prevede una riduzione del 5 % del dazio all’importazione su tutti i beni strumentali importati nel quadro del regime stesso. Per soddisfare l’obbligo di esportazione, i beni strumentali importati devono essere immessi, per un certo periodo, nel processo produttivo di un determinato quantitativo di beni destinati all’esportazione.
d) Conclusioni sull’EPCGS
(61)
L’EPCGS fornisce sovvenzioni ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), e dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, dal momento che il GOI rinuncia alle rendite altrimenti dovute. La riduzione dei dazi avvantaggia inoltre l’esportatore, che vede la propria liquidità migliorata dai dazi all’importazione risparmiati.
(62)
Il regime EPCGS è poi condizionato di diritto dall’andamento delle esportazioni, dato che tali licenze non vengono concesse senza un impegno a esportare. Ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base, esso viene perciò ritenuto specifico e compensabile.
(63)
Il regime non può essere considerato un sistema di restituzione del dazio o di restituzione sostitutiva ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base. I sistemi consentiti, di cui all’allegato I, lettera i), del regolamento di base, non riguardano i beni strumentali, perché questi non vengono consumati nella produzione dei beni esportati.
e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(64)
Il numeratore si ottiene nel modo che segue: conformemente all’articolo 7, paragrafo 3, del regolamento di base, il valore della sovvenzione è stato calcolato in base ai dazi doganali non pagati sui beni strumentali importati, ripartito su un periodo pari a un periodo di ammortamento di tali beni considerato normale nell’industria dei fogli di PET che, per le ragioni indicate sopra al considerando 56, si ritiene essere corrispondente al tasso specificato nel Companies Act 1956 e non a quello indicato dalla società. A tale importo sono stati aggiunti gli interessi perché corrisponda al valore effettivo del vantaggio nel tempo. Conformemente all’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base sono state dedotte le spese sostenute per ottenere la sovvenzione.
(65)
L’impresa afferma che i beni strumentali importati in esenzione dai dazi nell’ambito del regime ECPG da usare nell’unità Khanvel non sono stati più utilizzati e che il vantaggio relativo a tali beni non deve essere incluso nel numeratore. Tuttavia, dal momento che non esistono prove secondo le quali l’impresa non possiede più tali beni o che non li riutilizzerà in futuro, la Commissione si vede costretta a respingere tale argomentazione.
(66)
Secondo l’articolo 7, paragrafi 2 e 3, del regolamento di base, il valore delle sovvenzioni è stato ripartito in base al fatturato delle esportazioni del prodotto in esame generato durante il periodo dell’inchiesta del riesame (denominatore), poiché la sovvenzione è concessa in base all’andamento delle esportazioni. L’argomento invocato dalla società, secondo cui le esportazioni presunte devono essere incluse nel fatturato totale delle esportazioni, è stato respinto per le ragioni indicate sopra al considerando 36. La sovvenzione ottenuta da Jindal è pari all’1,11 %.
5. Regime di esenzione dall’imposta sul reddito da esportazione (Export Income Tax Exemption Scheme - «EITES»)
a) Base giuridica
(67)
La base giuridica di questo regime è l’Income Tax Act 1961, modificata annualmente dalla legge finanziaria. Quest’ultima stabilisce ogni anno la base per la riscossione delle imposte, nonché le esenzioni e deduzioni che è possibile far valere. Le EOU possono far valere, per esempio, le esenzioni dall’imposta sul reddito di cui alla sezione 10B dell’Income Tax Act 1961.
b) Attuazione pratica
(68)
Poiché non risulta che Jindal abbia goduto di benefici a titolo dell’EITES, non occorre un’ulteriore analisi della compensabilità di questo regime.
6. Regime di crediti all’esportazione (Export Credit Scheme - «ECS»)
a) Base giuridica
(69)
I dettagli relativi a tale regime si trovano nella Master Circular IECD n. 5/04.02.01/2002-03 (crediti all’esportazione in valuta straniera) e nella Master Circular IECD n. 10/04.02.01/2003-04 (crediti all’esportazione in rupie), pubblicate dalla Banca centrale indiana (RBI) e destinate a tutte le banche commerciali indiane.
b) Ammissibilità
(70)
Possono beneficiare del regime i produttori-esportatori e gli operatori commerciali-esportatori. Risulta che Jindal abbia beneficiato di questo regime durante il periodo dell’inchiesta del riesame.
c) Attuazione pratica
(71)
Nel quadro di questo regime, la RBI fissa ufficialmente i tassi massimi di interesse applicabili ai crediti all’esportazione sia in valuta estera sia in rupie indiane, che le banche commerciali possono praticare nei confronti degli esportatori «per rendere loro accessibile il credito a tassi competitivi a livello internazionale». L’ECS si compone di due sottoregimi: il Pre-Shipment Export Credit Scheme o «packing credit» (regime di crediti all’esportazione pre-spedizione), che fornisce crediti attribuiti ad un esportatore per finanziare acquisto, trasformazione, fabbricazione, imballaggio e/o spedizione dei beni prima dell’esportazione, e il Post-Shipment Export Credit Scheme (regime di crediti all’esportazione post-spedizione), che fornisce prestiti per consolidare il capitale circolante per finanziare i crediti a breve termine per l’esportazione. La RBI obbliga inoltre le banche a destinare un certo quantitativo del credito netto al finanziamento delle esportazioni.
(72)
Grazie a queste Master Circulars della RBI, gli esportatori possono ottenere crediti all’esportazione a tassi di interesse migliori di quelli dei crediti commerciali normali (crediti per cassa), che sono a livello di mercato.
d) Conclusioni sull’ECS
(73)
Innanzitutto, diminuendo i costi di finanziamento rispetto a quelli a tassi d’interesse di mercato, i tassi d’interesse agevolati di cui sopra danno all’esportatore un vantaggio ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. Nonostante il fatto che i crediti agevolati dell’ECS siano concessi da banche commerciali, ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, punto iv), del regolamento di base il vantaggio è un contributo finanziario concesso da una pubblica amministrazione. La RBI è un ente pubblico, che rientra perciò nella definizione di «pubblica amministrazione» di cui all’articolo 1, paragrafo 3, del regolamento di base, e istruisce le banche commerciali sulla concessione di finanziamenti agevolati alle imprese esportatrici. Questi finanziamenti agevolati equivalgono a una sovvenzione, ritenuta specifica e compensabile poiché ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base i tassi d’interesse agevolati sono condizionati dall’andamento delle esportazioni.
e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(74)
L’importo della sovvenzione è stato calcolato in base alla differenza tra l’interesse pagato per i crediti all’esportazione usati durante il periodo dell’inchiesta del riesame e l’importo che sarebbe stato pagato applicando gli stessi interessi dei normali crediti commerciali usati dall’impresa. Conformemente all’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore delle sovvenzioni (numeratore) è stato ripartito in base al fatturato totale delle esportazioni durante il periodo dell’inchiesta del riesame (denominatore), poiché la sovvenzione è condizionata dall’andamento delle esportazioni e non viene concessa rispetto a quantitativi fabbricati, prodotti, esportati o trasportati. Jindal si è avvalsa dei benefici dell’ECS ottenendo una sovvenzione pari allo 0,1 %.
7. Certificato di parziale esenzione dai dazi sull’importazione di fattori di produzione a fronte di esportazioni già effettuate (Duty Free Replenishment Certificate - «DFRC»)
a) Base giuridica
(75)
La base giuridica di questo regime si trova al paragrafo 4.2 dell’FTP 2004-09.
b) Attuazione pratica
(76)
Poiché non risulta che Jindal si sia avvalsa dei benefici a titolo del DFRC durante il periodo dell’inchiesta del riesame, non occorre un’ulteriore analisi della compensabilità di questo regime.
III. Regimi regionali
a) Base giuridica
(77)
Per incoraggiare l’industrializzazione nelle aree meno sviluppate dello Stato, fin dal 1964 il governo di Maharashtra (GOM) concede vari incentivi a unità di nuova costituzione o in fase di espansione nelle regioni in via di sviluppo del suo territorio, nel quadro di un regime comunemente noto come «Package Scheme of Incentives - PSI» (regime di incentivi). Il regime è stato modificato più volte dalla sua introduzione: il «regime 1993» è stato operativo dal 1o ottobre 1993 al 31 marzo 2001, mentre l’emendamento più recente, il «PSI 2006», introdotto nella primavera del 2006 nell’ambito della politica per l’industria, gli investimenti e le infrastrutture del Maharashtra 2006, resterà operativo fino al 31 marzo 2011. IL PSI del GOM si compone di vari sottoregimi, i principali dei quali sono la concessione diretta mediante la sovvenzione per la promozione industriale, l’esenzione dall’imposta locale sulle entrate e dall’imposta sull’elettricità e il rimborso dell’imposta sul consumo.
(78)
Jindal continua ad avvalersi di incentivi nell’ambito del PSI 1993 fino al maggio 2011 e non a titolo dei regimi successivi. Di conseguenza, solamente il PSI 1993 è stato valutato nell’ambito del caso in esame.
b) Ammissibilità
(79)
Per poter beneficiare del regime, le imprese devono investire nelle aree meno sviluppate installandovi un nuovo stabilimento industriale o apportando nuovi capitali d’investimento su larga scala per espandere o diversificare uno stabilimento già esistente. A seconda del loro diverso grado di sviluppo economico, le aree in questione sono classificate in varie categorie secondo un grado di sviluppo dal più basso al meno basso. I criteri principali per stabilire l’importo degli incentivi sono: l’area in cui l’impresa è o sarà situata e l’entità degli investimenti che intende realizzarvi.
c) Attuazione pratica
(80)
Restituzione dell’imposta locale sulle vendite dei beni finiti. I beni sono di solito soggetti all’imposta centrale sulle vendite (per le vendite tra Stati) o, in passato, all’imposta locale sulle vendite (per le vendite all’interno di uno Stato) a diversi livelli, a seconda dello Stato o degli Stati in cui sono effettuate le transazioni. Nell’aprile 2005 la legge fiscale per le vendite all’interno di uno Stato in Maharashtra è stata sostituita da un sistema di imposta sul valore aggiunto (IVA). Nell’ambito del sistema di esenzione in questione, le unità designate non sono tenute a riscuotere l’imposta sulle vendite relativa alle loro transazioni. Analogamente, le unità designate sono esenti dal versamento dell’imposta locale sulle vendite quando acquistano beni da un fornitore ammissibile a beneficiare del regime. Risulta che Jindal abbia beneficiato di tale esenzione in relazione alle operazioni di vendita durante il periodo dell’inchiesta del riesame.
(81)
Rimborso dell’imposta sull’elettricità. Le unità ammissibili possono ottenere il rimborso dell’imposta sull’elettricità consumata ai fini della produzione per un periodo di sette anni a decorrere dalla data della produzione commerciale. Nel caso di Jindal, i sette anni sono giunti al termine il 31 marzo 2003. Di conseguenza, Jindal non era più ammissibile al rimborso dell’imposta sull’elettricità.
(82)
Rimborso dell’octroi tax. Octroi è un’imposta riscossa dagli enti locali indiani, GOM compreso, sui beni che oltrepassano il confine territoriale di una città. Le imprese industriali sono autorizzate ad un rimborso dell’octroi tax da parte del GOM se i loro impianti sono situati in certe città precise del territorio dello Stato. L’importo globale rimborsabile è limitato al 100 % dell’investimento in capitale fisso. La sede di Jindal è ubicata al di fuori dei confini della città ed è quindi esente dall’octroi tax rendendo il sottoregime in questione non applicabile in questo caso.
d) Conclusioni sul PSI 1993 del GOM
(83)
Jindal ha generato soltanto diritti di restituzione dell’imposta sulle vendite di beni finiti durante il periodo dell’inchiesta del riesame, che in passato si sono dimostrati non vantaggiosi per il beneficiario [considerando 114 del regolamento (CE) n. 367/2006]. Di conseguenza, il PSI non è compensabile nel presente caso.
IV. Importo delle sovvenzioni compensabili
(84)
Secondo quanto disposto dal regolamento di base, per il produttore-esportatore oggetto dell’inchiesta, l’importo ad valorem delle sovvenzioni compensabili è del 17,1 %. L’importo della sovvenzione supera la soglia minima di cui all’articolo 14, paragrafo 5, del regolamento di base.
REGIME
ALS
EOUS
EPCGS
ECS
TOTALE
%
%
%
%
%
Jindal
14,68
1,30
1,11
0,1
17,1
V. Carattere permanente dei mutamenti cui è andata soggetta la sovvenzione
(85)
Ai sensi dell’articolo 19, paragrafo 2, del regolamento di base, si è cercato di valutare se basti continuare ad applicare le attuali misure per neutralizzare la sovvenzione compensabile che causa il pregiudizio.
(86)
È risultato, durante il periodo dell’inchiesta del riesame, che Jindal ha continuato a beneficiare della sovvenzione compensabile delle autorità indiane. Inoltre, il tasso di sovvenzione calcolato durante il riesame è molto più alto di quello emerso dall’inchiesta originale. Non vi è alcuna prova secondo la quale i regimi saranno interrotti o eliminati in un futuro imminente.
(87)
Poiché è dimostrato che l’impresa beneficia di sovvenzioni ben più elevate di quelle precedenti e che è probabile che continui a riceverne in misura superiore a quanto emerso dall’inchiesta originale, si conclude che continuare ad applicare l’attuale misura non basti a neutralizzare la sovvenzione compensabile che causa il pregiudizio e che il livello delle misure vada dunque modificato per riflettere le nuove risultanze.
VI. Conclusioni
(88)
Viste le conclusioni riguardo al livello di sovvenzione di Jindal e l’incapacità delle esistenti misure di neutralizzare le sovvenzioni compensabili accertate, il dazio compensativo riguardo a Jindal va modificato per riflettere i nuovi livelli di sovvenzione emersi.
(89)
Il dazio compensativo modificato dovrebbe essere portato al nuovo tasso di sovvenzione emerso durante il presente riesame, in quanto il margine di pregiudizio calcolato nell’inchiesta originale resta più elevato.
(90)
Ai sensi dell’articolo 24, paragrafo 1, del regolamento di base e dell’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 384/96, nessun prodotto può essere soggetto nel contempo a dazi antidumping e a dazi compensativi nell’intento di porre rimedio ad una medesima situazione risultante da pratiche di dumping oppure dalla concessione di sovvenzioni all’esportazione. Tuttavia, dato che Jindal è soggetta a un dazio antidumping dello 0 % riguardo al prodotto in esame, queste disposizioni non si applicano nel presente caso.
(91)
Jindal, il GOI e l’industria comunitaria sono stati informati degli elementi e delle considerazioni essenziali in base ai quali si raccomanda la modifica delle misure in vigore e hanno avuto la possibilità di presentare osservazioni. Il GOI non ha trasmesso osservazioni e le osservazioni di Jindal sono state oggetto di discussione nei considerando corrispondenti ad ogni specifica osservazione di cui sopra.
(92)
L’impresa, nelle osservazioni successive alla comunicazione, ha chiesto alla Commissione di accettare un impegno relativo ai prezzi per compensare le sovvenzioni compensabili ivi constatate. La Commissione ha esaminato la proposta dell’impresa e ritiene di non poter accettare un impegno relativo ai prezzi. Gli impegni relativi ai prezzi di gruppi di prodotti, come suggerito dall’impresa, consentono un ampio margine di flessibilità di modifica delle caratteristiche tecniche dei prodotti all’interno del gruppo. I fogli di PET presentano numerose caratteristiche che si evolvono e sono all’origine di un’ampia differenziazione, il che influisce notevolmente sui prezzi di vendita. I cambiamenti di tali caratteristiche incidono pertanto in misura significativa sui prezzi. Per rendere i gruppi più omogenei dal punto di vista delle caratteristiche fisiche e dei prezzi, si tenta la strada della suddivisione dei gruppi. Ciò, tuttavia, determinerebbe una moltiplicazione dei gruppi che renderebbe il controllo impraticabile, rendendo in particolare difficile alle autorità doganali la distinzione tra tipi di prodotto e classificazione dei prodotti per gruppo al momento dell’importazione. Per tali ragioni, l’accettazione dell’impegno è ritenuta non realistica ai sensi dell’articolo 13, paragrafo 3, del regolamento di base. Jindal ne è stata informata e ha avuto la possibilità di presentare osservazioni. Tuttavia, le sue osservazioni non hanno modificato la conclusione di cui sopra.
(93)
Dal momento che la società India Polyfilms Limited, precedentemente collegata a Jindal, si è fusa con Jindal il 1o aprile 1999 e non costituisce più un’entità distinta, è stata depennata dall’elenco di cui all’articolo 1, paragrafo 2,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L’articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 367/2006 è sostituito dal seguente:
«2. Le aliquote del dazio applicabili al prezzo netto, franco frontiera comunitaria, dazio non corrisposto, delle importazioni prodotte in India dalle società sottoelencate sono le seguenti:
Società
Dazio definitivo (%)
Codice TARIC addizionale
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1,
New Delhi 110 003, India
12,0
A026
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
12,5
A027
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East),
Mumbai 400 057, India
14,9
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar,
Uttar Pradesh, India
19,1
A032
Tutte le altre società
19,1
A999»
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 28 settembre 2007.