31978L0052
L 015/34
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 13 декември 1977 година
за установяване на критерии на Общността за национални планове за ускорено ликвидиране на бруцелозата, туберкулозата и ензоотичната левкоза по говедата
(78/52/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейска икономическа общност,
като взе предвид Директива 77/391/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. за въвеждане на мерки на Общността за ликвидиране на бруцелозата, туберкулозата и левкозата по говедата (1), и по-специално член 13 от нея,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че, когато в Директива 77/391/ЕИО определи основните принципи за намеса на Общността за ликвидирането на бруцелозата, туберкулозата и левкозата, Съветът реши впоследствие да установи минимални критерии, на които трябва да отговарят националните планове за ликвидиране на горепосочените болести, за да могат да се ползват от финансиране от Общността;
като има предвид, че първият от тези критерии се отнася до ускоряването на националните планове, така че кампанията, предприета за ликвидиране на въпросните болести в държавите-членки, където стадата са все още заразени, да могат да бъдат доведени до успешен завършек възможно най-бързо; като има предвид, че за тази цел по възможност едновременно трябва да се вземат или подсилят мерки, засягащи по-специално контрола на добитъка, функционирането на лабораториите и обезщетенията, изплащани за говеда, заклани съгласно плановете за ликвидиране;
като има предвид, че освен това е необходимо, в зависимост от въпросните болести, да се определят условията, при които трябва да се извършват клането, изолацията, почистването и дезинфекцията, както и употребата на някои животински продукти;
като има предвид, че също е важно, с цел да се избегне рискът от повторно заразяване, да се осъществява стриктен контрол на придвижването на добитъка, по-специално между стада с различен санитарен статус, и такова придвижване да се подчини на опеделени тестове;
като има предвид, че следва да се определи датата, на която Директива 77/391/EEC влиза в сила,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
За да се ползва от финансово подпомагане от Общността, предвидена в Директива 77/391/ЕИО, всеки план за ликвидиране, посочен в членове 2, 3 и 4 от посочената директива, трябва по отношение на стадата, за които се прилага, да отговаря най-малко на условията, определени в настоящата директива.
Член 2
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1.
в случай на бруцелоза по говедата:
а)
стада от говеда тип Б1: стада, чиято предишна клинична история, ваксинация и серологичен статус са неизвестни;
б)
стада от говеда тип Б2: стада, чиято предишна клинична история, ваксинация и серологичен статус са известни и в които се извършват рутинни контролни тестове в съответствие с националните разпоредби за повишаване на статуса на тези стада до тип Б3 или Б4;
в)
стада от говеда тип Б3: стада, свободни от бруцелоза по смисъла на Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине (2), последно изменена с Директива 77/98/ЕИО (3);
г)
стада от говеда тип Б4: официално свободни от бруцелоза стада по смисъла на Директива 64/432/ЕИО;
2.
в случай на туберкулоза по говедата:
а)
стада от говеда тип Т1: стада, чиято предишна клинична история и туберкулозно тестван статус са неизвестни;
б)
стада от говеда тип Т2: стада, чиято предишна клинична история и туберкулозно тестван статус са известни и в които се извършват рутинни контролни тестове в съответствие с националните разпоредби за повишаване на статуса на тези стада до тип Т3;
в)
стада от говеда тип Т3: официално свободни от туберкулоза стада по смисъла на Директива 64/432/ЕИО;
3.
животно, обект на съмнение: всяко животно, което показва симптоми, сочещи за възможно наличие на туберкулоза, бруцелоза или ензоотична левкоза и за което официалната диагноза не е потвърдила или отхвърлила наличието на една или повече от тези болести;
4.
официален ветеринарен лекар: ветеринарен лекар, назначен от компетентния централен орган на държавата-членка;
5.
транспортни средства: тези части от моторни превозни средства, железопътни вагони и самолети, които са определени за товарене, трюмове на кораби и контейнери за сухопътен, морски или въздушен транспорт.
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 3
Държавите-членки гарантират, че във всички случаи ускорението, предвидено в Директива 77/391/ЕИО, включва значително скъсяване на периода, необходим за успешното завършване на плановете за ликвидиране, в сравнение с времето, необходимо на сега действащите програми.
Мерките, които трябва да се вземат за постигане на това, са следните:
1.
Увеличаване на дела на националната популация от говеда, която е подложена на превантивни мерки и мерки за ликвидиране по такъв начин, че по-голямата част или целият такъв добитък да може да бъде поставен или държан под контрол възможно най-скоро.
2.
Обезщетенията за животни, заклани по нареждане на официалния ветеринарен лекар, трябва да са изчислени така, че подходящо да компенсират животновъдите.
3.
Броят на лабораторния персонал трябва да бъде увеличен и трябва да бъдат подобрени условията за поставяне на диагнози в лабораторията, доколкото все още трябва да се полагат такива усилия, за да се постигне ниво, достатъчно за осъществяване на мерките, определени в точка 1.
4.
Мерките, въведени за борба с ензоотичните болести, трябва да се прилагат систематично.
За да гарантират, че ускорението е напълно ефикасно, държавите-членки гарантират, че мерките, посочени в точки от 1 до 4, се прилагат.
Член 4
1. За целите на официалния контрол на придвижването на животните държавите-членки гарантират, че добитъкът постоянно се регистрира и идентифицира.
2. За всяка от болестите, за която съществува план за ликвидиране, държавите-членки изготвят и поддържат официален регистър на стадата от говеда, включени в такъв план, в който списък те са класифицирани съгласно техния санитарен статус.
ГЛАВА II
Специфични разпоредби, свързани с бруцелозата по говедата
Член 5
Държавите-членки гарантират, че съгласно план за ликвидиране на бруцелозата:
а)
наличието и съмнението за наличие на бруцелоза задължително и незабавно се съобщават на компетентния орган;
б)
всяко терапевтично лечение на бруцелоза се забранява;
в)
ако се практикува ваксинация против бруцелоза, тя се извършва под официален контрол, но се прекратява във възможно най-кратък срок, така че стадата да могат да преминат на етапа на стада, официално свободни от бруцелоза.
Член 6
1. Когато в състава на стадото има животно, обект на съмнение за наличие на бруцелоза, компетентните органи гарантират, че във възможно най-кратък срок се извършват официални изследвания, за да се потвърди или отхвърли наличието на тази болест.
До получаване на резултатите от тези изследвания компетентните органи разпореждат:
-
стадото да бъде поставено под официален контрол,
-
забрана на всяко придвижване от и към стадото, с изключение на разрешение от компетентните органи с цел незабавно клане. Въпреки това, придвижване на кастриран добитък в стопанството може да бъде разрешено от компетентните органи след изолация на животните, обект на съмнение, при условие че кастрираните животни се придвижват към угоителни стада, а след това - към кланицата,
-
изолация на животните, обект на съмнение, в рамките на самото стадо.
2. Мерките, посочени в параграф 1, не се отменят, докато официално не се отхвърли наличието или съмнението за наличие на бруцелоза в съответното стадо.
3. Когато официално се потвърди наличие на бруцелоза в дадено стадо, държавите-членки вземат подходящи мерки за предотвратяване на евентуално разпространение на болестта и гарантират по-специално, че:
-
всяко придвижване към и от въпросното стадо е забранено, освен с разрешение от компетентните органи с цел незабавно клане; въпреки това, придвижването на кастрираните животни в стопанството може да бъде разрешено от компетентните органи след изолирането и маркирането преди клане на заразените и на считаните от същите органи за заразени животни, при условие че кастрираните животни се придвижват към угоителни стада, а след това - към кланицата,
-
животни, при които наличието на бруцелоза е било официално потвърдено, и животни, които може да са били заразени от тях, се изолират в рамките на самото стадо,
-
при спазване на условията на Директива 64/432/ЕИО, както и на условията на Директива 78/51/ЕИО на Съвета от 13 декември 1977 г. за продължаване на действието на някои дерогации по отношение на бруцелоза и туберкулоза, предоставени на Дания, Ирландия и Обединеното Кралство (4), добитъкът незабавно се преглежда за бруцелоза,
-
животни, при които официално е било потвърдено наличието на бруцелоза, животни, които са дали неблагоприятен резултат на прегледа, предвиден в трето тире и животни, считани от компетентните органи за заразени, се изолират и маркират до тяхното клане съгласно член 7,
-
млякото от заразени крави може да се дава за храна на животни от същото стопанство след подходяща топлинна обработка,
-
без да се засягат националните разпоредби относно хранителните продукти, мляко от крави от заразено стадо не може да се доставя на мандри, освен за подлагане на подходяща топлинна обработка,
-
кланични трупове, половинки от кланични трупове, четвъртинки, части и карантия от заразени животни, предназначени за използване като храна за животни, се обработват така, че да се предотврати заразяване,
-
зародиши, мъртвородени телета, телета, умрели от бруцелоза след раждане, или плацента се отстраняват внимателно и се унищожават незабавно, освен ако не трябва да бъдат прегледани,
-
слама, сламени постелки или всяка друга материя или вещество, което е било в контакт със заразена крава или теле или с плацента, се унищожава незабавно, като се изгаря или заравя, след като е било накиснато в дезинфекционен продукт,
-
официалните правила за контрола на предприятия като екарисажи гарантират, че не съществува опасност от разпространяване на бруцелоза чрез произведени от тях материали,
-
оборска тор от заслони или други помещения, използвани от животните, се складира на място, недостъпно за животните от стопанството, обработва се с подходящ дезинфекционен продукт и се съхранява най-малко за три седмици. Използването на дезинфекционен продукт не е необходимо, ако оборската тор е покрита със слой незаразена тор или земя. Течните отпадъци от заслони и други помещения, използвани от животните, трябва да бъдат дезинфекцирани, ако не се събират по същото време, както торта.
Член 7
Държавите-членки гарантират, че след бактериологичен, патологичен или серологичен преглед, животните, при които наличието на бруцелоза е било официално установено и тези, които компетентните органи считат за заразени, се колят под официален контрол във възможно най-кратък срок и не по-късно от 30 дни, след като техният собственик или държател е бил официално уведомен за резултатите от изследванията и, съгласно плана за ликвидиране, за задължението си да заколи съответните животни в рамките на този срок.
Член 8
Държавите-членки гарантират, че:
1.
след клането на животните, посочени в член 7 и преди възстановяване на стадото, навесите и другите помещения на стадото, както и всички съдове, оборудване и други предмети, използвани за животните, се почистват и дезинфектират под официален контрол в съответствие с инструкциите, дадени от официалния ветеринарен лекар. Повторното ползване на пасбища, използвани преди от тези животни не може да стане преди изтичане на 60 дневен период от тяхното оттегляне оттам. Въпреки това, компетентните органи могат да освободят от тази забрана кастрирани животни, при условие че тези животни могат да напуснат пасбищата само за да бъдат заклани или че те се прехвърлят към угоителни стада, а след това - към кланицата;
2.
всички транспортни средства, контейнери и оборудване се почистват и дезинфектират след транспортиране на животни от заразено стадо или на материали от такива животни, или на материали или вещества, които са били в контакт с такива животни. Зоните за товарене на такива животни трябва да бъдат почистени и дезинфектирани след използване;
3.
дезинфекционният препарат, който трябва да се използва, и неговата концентрация се определят официално от компетентния орган на съответната държава-членка.
Член 9
Държавите-членки гарантират, че след клането на добитъка, посочен в член 7,
-
без да се засягат разпоредбите на член 11, нито едно животно не може да напусне съответното стадо, освен ако не е било получено разрешение от компетентния орган с цел незабавно клане. Въпреки това, придвижването на кастрирани животни в стопанството може да бъде разрешено от компетентните органи, при условие че кастрираните животни се прехвърлят към угоителни стада, а след това - към кланицата;
-
в съответното стадо се извършват тестове за бруцелоза, за да се потвърди, че болеста е ликвидирана,
-
стадото не се попълва с животни за разплод, докато 12 месечните животни, оставени в стадото за такава цел, не преминат един или няколко официални серологични прегледа за бруцелоза. Въпреки това, при животни, които са били ваксинирани в съответствие с разпоредбите на Директива 64/432/ЕИО, не е необходимо този тест да се провежда до 18-месечна възраст.
Член 10
Държавите-членки гарантират, че официалните серологични тестове се извършват в стада от тип Б1 и тип Б2 за времето, до което те станат тип Б3 или тип Б4.
Член 11
Държавите-членки гарантират, че:
i)
всички женски животни и всички бикове от стада тип Б1, предназначени за стада тип Б2:
-
ако са на повече от 12 месеца, са преминали официално одобрен серологичен тест, проведен в рамките на 30 дни преди прехвърлянето им и се придружават от сертификат за това, издаден от официалния ветеринарен лекар,
-
са изолирани непосредствено след пристигането им най-малко за период от 60 дни, а ако са на повече от 12 месеца - са преминали последващ официално одобрен серологичен тест преди приемането им в стадо тип Б2;
ii)
всички женски животни и всички бикове от стадо тип Б2, предназначени за друго стадо тип Б2:
-
ако са на повече от 12 месеца, са преминали официално одобрен серологичен тест, проведен в рамките на 30 дни преди прехвърлянето им и се придружават от сертификат за това, издаден от официалния ветеринарен лекар,
-
по време на прехвърлянето си не са били в контакт с животни от стада с по-нисък санитарен статус;
iii)
прехвърляне на животни между стада тип Б3 и Б4 се извършва при спазване на изискванията на Директива 64/432/ЕИО.
Член 12
Държавите-членки гарантират, че:
-
се вземат официални контролни мерки за предотвратяване на повторно заразяване чрез други източници на зараза на стада, от които бруцелозата е била премахната,
-
всяко придвижване на добитък към и в рамките на стадата, включени в план за ликвидиране, се подлага на официален контрол,
-
контролните мерки при придвижване, посочени във второто тире, могат да се прилагат, без да се засягат съществуващите мерки на Общността относно придвижването към и от стадата, свободни от бруцелоза, и стадата, официално свободни от бруцелоза.
ГЛАВА III
Специфични разпоредби относно туберкулозата по говедата
Член 13
Държавите-членки гарантират, че съгласно план за ускорено ликвидиране на туберкулозата:
a)
наличието и съмнението за наличие на туберкулоза задължително и незабавно се съобщават на компетентния орган;
б)
забранява се:
i)
всяко терапевтично или облекчаващо лечение на туберкулозата;
ii)
анти-туберкулозна ваксинация.
Член 14
1. Когато в дадено стадо има животно, обект на съмнение за наличие на туберкулоза, компетентните органи гарантират, че във възможно най-кратък срок се извършват официални изследвания, за да се потвърди или отхвърли наличието на тази болест.
До получаване на резултатите от тези изследвания, компетентните органи разпореждат:
-
стадото да бъде поставено под официален контрол,
-
забрана за всяко придвижване от и към стадото, с изключение на разрешение от компетентните органи с цел незабавно клане,
-
изолация на животните, обект на съмнение в рамките на самото стадо.
2. Мерките, посочени в параграф 1, не се отменят, докато официално не се отхвърли наличието или съмнението за наличие на туберкулоза в съответното стадо.
3. Когато официално се потвърди наличие на туберкулоза в дадено стадо, държавите-членки взимат подходящи мерки за предотвратяване на евентуално разпространение на болестта и гарантират по-специално, че:
-
всяко придвижване към и от въпросното стадо е забранено, освен с разрешение от компетентните органи с цел незабавно клане,
-
животни, при които наличието на туберкулоза е било официално потвърдено, и животни, които може да са били заразени от тях, са изолирани в рамките на самото стадо,
-
добитъкът незабавно се преглежда за туберкулоза,
-
животни, при които официално е било потвърдено наличието на туберкулоза, животни, които са дали неблагоприятен резултат на прегледа, предвиден в третото тире, и животни, считани от компетентните органи за заразени, се изолират и маркират до тяхното клане съгласно член 15,
-
млякото от заразени крави може да се дава за храна на животни от същото стопанство след подходяща топлинна обработка,
-
без да се засягат националните разпоредби относно хранителните продукти, мляко от крави от заразено стадо не може да се доставя на мандри, освен за подлагане на подходяща топлинна обработка,
-
кланични трупове, половинки от кланични трупове, четвъртинки, части и карантия от заразени животни, предназначени за използване като храна за животни, се обработват така, че да се предотврати заразяване,
-
официалните правила за контрола на предприятия като екарисажи гарантират, че не съществува опасност от разпространяване на туберкулоза чрез произведени от тях материали,
-
оборска тор от заслони или други помещения, използвани от животните, се складира на място, недостъпно за животните от стопанството, обработва се с подходящ дезинфекционен продукт и се съхранява най-малко за три седмици. Използването на дезинфекционен продукт не е необходимо, ако оборската тор е покрита със слой незаразена тор или земя. Течните отпадъци от заслони и други помещения, използвани от животните, трябва да бъдат дезинфекцирани, ако не се събират по същото време, както торта.
Член 15
Държавите-членки гарантират, че след бактериологичен, патологичен или туберкулозен преглед животните, при които наличието на туберкулоза е било официално установено и тези, които компетентните органи считат за заразени, се колят под официален контрол във възможно най-кратък срок и не по-късно от 30 дни след като техният собственик или държател е бил официално уведомен за резултатите от изследванията и, съгласно плана за ликвидиране, за задължението си да заколи съответните животни в рамките на този срок.
Въпреки това, за животни, чиито преглед за туберкулоза е дал неблагоприятен резултат, без обаче да се показват клинични симптоми на болестта, компетентните органи могат да удължат до не повече от три месеца периода, предвиден в предходния параграф,
-
за женско животно, което ще се отели в рамките на три месеца,
-
когато те са разпоредили клане на всички животни от стадо, наброяващо повече от 20 глави добитък в район, в който поради технически причини, свързани с капацитета на кланицата, определена за тази цел, клането не може да се осъществи в рамките на 30 дни.
Член 16
Държавите-членки гарантират, че:
1.
след клането на животните, посочени в член 15, и преди възстановяване на стадото, навесите и другите помещения на стадото, както и всички съдове, оборудване и други предмети, използвани за животните, се почистват и дезинфектират под официален контрол, в съответствие с инструкциите, дадени от официалния ветеринарен лекар;
2.
всички транспортни средства, контейнери и оборудване се почистват и дезинфектират след транспортиране на животни от заразено стадо или на материали от такива животни, или на материали или вещества, които са били в контакт с такива животни. Зоните за товарене на такива животни трябва да бъдат почистени и дезинфектирани след използване;
3.
дезинфекционният препарат, който трябва да се използва, и неговата концентрация се определят официално от компетентния орган на съответната държава-членка.
Член 17
Държавите-членки гарантират, че след клането на добитъка, посочен в член 15,
-
без да се засягат разпоредбите на член 19, нито едно животно не може да напусне съответното стадо, освен ако не е било получено разрешение от компетентния орган с цел незабавно клане,
-
в съответното стадо се извършват тестове за туберкулоза, за да се потвърди, че болестта е ликвидирана,
-
стадото не се попълва с животни, докато животните с възраст над 6 месеца, оставени в стадото, не преминат един или няколко официални прегледа за туберкулоза.
Член 18
Държавите-членки гарантират, че според план за ликвидиране на туберкулозата, официално контролираните интрадермални туберкулозни тестове се извършват върху всички животни с възраст над шест седмици най-малко на всеки шест месеца в стада от тип Т1 и Т2 за времето, до което те станат тип Т3.
Член 19
Държавите-членки гарантират, че:
i)
всяко животно от стадо тип Т1, предназначено за стадо тип Т2:
-
е преминало официален интрадермален туберкулозен тест, проведен в рамките на 30 дни преди прехвърлянето му и се придружава от сертификат за това, издаден от официалния ветеринарен лекар,
-
е изолирано непосредствено след пристигането му най-малко за период от 60 дни и е преминало последващ официален интрадермален туберкулозен тест преди приемането му в стадото;
ii)
всяко животно от стадо тип Т2, предназначено за друго стадо тип Т2:
-
е преминало официален интрадермален туберкулозен тест, проведен в рамките на 30 дни преди прехвърлянето му и се придружава от сертификат за това, издаден от официалния ветеринарен лекар,
-
по време на прехвърлянето си не е било в контакт с животни от стада с по-нисък санитарен статус;
iii)
прехвърляне на животни между стада тип Т3 се извършва при спазване на изискванията на Директива 64/432/ЕИО.
Член 20
Държавите-членки гарантират, че:
-
се вземат официални контролни мерки за предотвратяване на повторно заразяване чрез други източници на зараза на стада, от които туберкулозата е била премахната,
-
всяко придвижване на добитък към и в рамките на стадата, включени в план за ликвидиране, се подлага на официален контрол,
-
контролните мерки при придвижване, посочени във второто тире, могат да се прилагат, без да се засягат съществуващите мерки на Общността относно придвижването към и от стадата, свободни от туберкулоза и стадата, официално свободни от туберкулоза.
ГЛАВА IV
Специфични разпоредби, свързани с ензоотична левкоза по говедата
Член 21
До влизането в сила на правила на Общността и без да се засяга член 4, трета алинея на директива 77/391/ЕИО, се прилагат националните разпоредби за откриване на левкоза и за класификация на стадата по отношение на левкозата.
Член 22
Държавите-членки гарантират, че съгласно план за ликвидиране на левкозата,
а)
наличието и съмнението за наличие на левкоза и по-специално тумори по лимфатичната система и органи на животните, задължително и незабавно се съобщават на компетентния орган;
б)
терапевтично лечение или ваксинация против левкоза от какъвто и да е вид са забранени.
Член 23
Въпреки мерките, приети съгласно националните разпоредби, в случай на съмнение за левкоза, когато наличието на левкоза в дадено стадо е официално потвърдено, държавите-членки вземат подходящи мерки, за да предотвратят евентуално разпространение на болестта и по-специално гарантират, че:
-
всяко придвижване от това стадо е забранено, освен с разрешение от компетентните органи с цел незабавно клане;
-
въпросното стадо е изолирано така, че животните не могат да влязат в контакт с животни, непринадлежащи към това стадо,
-
млякото от заразени крави може да се дава за храна на животни след подходяща топлинна обработка или да се дава на мандри за преминаване през такава обработка; храненето на животни с мляко, което не е преминало през топлинна обработка, може да бъде разрешено за стада, в които всички животни трябва да се заколят съгласно член 24, точка 1,
-
кланични трупове, половинки от кланични трупове, четвъртинки, части и карантия от заразени животни, предназначени за използване като храна за животни, се обработват така, че да се предотврати заразяване,
-
официалните правила за контрола на предприятия като екарисажи гарантират, че не съществува опасност от разпространяване на левкоза чрез произведени от тях материали,
-
животновъдът уведомява официалния ветеринарен лекар за смъртта или клането по спешност на всяко животно от неговото стопанство.
Член 24
Държавите-членки гарантират, че в рамките на план за ликвидиране,
1.
когато такъв план предвижда клане на всички животни от стадо, в което е била официално установена левкоза, тези животни се колят в рамките на период, който трябва да бъде определен от компетентните органи;
2.
когато такъв план предвижда клане само на онези животни, при които левкозата е била официално установена и евентуално на онези, които са считани от компетентните органи за заразени, такова клане се осъществява в рамките на 30 дни след като техният собственик или държател, са били официално уведомени за резултатите от прегледите и за своето задължение да заколят съответните животни съгласно плана за ликвидиране в рамките на този период.
Член 25
Държавите-членки гарантират, че в случай на клане съгласно член 24, точка 2,
-
нито едно животно не може да напусне съответното стадо, освен ако не е било получено разрешение от компетентния орган с цел незабавно клане,
-
в съответното стадо се извършват тестове за левкоза, за да се потвърди, че болестта е премахната,
-
само животни от стада, считани от компетентните органи за незаразени с левкоза, могат да бъдат използвани за възстановяване на стадото.
Член 26
Държавите-членки гарантират, че:
1.
след клането на животните, посочени в член 24, и преди възстановяване на стадото, навесите и другите помещения на стадото, както и всички съдове, оборудване и други предмети, използвани за животните, се почистват и дезинфектират под официален контрол в съответствие с инструкциите, дадени от официалния ветеринарен лекар;
2.
всички транспортни средства, контейнери и оборудване се почистват и дезинфектират след транспортиране на животни от заразено стадо или на материали от такива животни, или на материали или вещества, които са били в контакт с такива животни; зоните за товарене на такива животни трябва да бъдат почистени и дезинфектирани след използване;
3.
дезинфекционният препарат, който трябва да се използва, и неговата концентрация се определят официално от компетентния орган на съответната държава-членка.
Член 27
Държавите-членки гарантират, че животни от стадо, класифицирано като такова, което не е обект на съмнение, не влизат в контакт с животни от стада, които не са класифицирани по този начин.
ГЛАВА V
Заключителни разпоредби
Член 28
Преди изтичането на тригодишния период, предвиден в Директива 77/391/EИО, Комисията представя на Съвета доклад за прилагането на плановете, предвидени в посочената директива, придружен, ако това е необходимо, от предложения за постигане на по-тясно хармонизиране на националните превантивни мерки.
Член 29
1. Директива 77/391/ЕИО влиза в сила на 1 януари 1978 г.
2. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за прилагане на националните планове за ускорено ликвидиране, одобрени в съответствие с член 9, параграф 2 от Директива 77/391/ЕИО, на датата, определена от Комисията в нейното решение за одобряване на плановете, а за плановете, одобрени през 1978 г. - не по-късно от 31 декември 1978 г.
3. Тригодишният период на изпълнение, предвиден в член 6, параграф 1 на Директива 77/391/EEC, започва да тече за всяка държава-членка от датата, определена от Комисията в съответствие с параграф 2. Въпреки това, във всички случаи финансирането на Общността се ограничава до клане, осъществено преди 1 януари 1982 г.
4. По предложение на Комисията, Съветът с единодушие може, когато изпълнението на плана от предвидената дата би се сблъскало със значителни трудности в някои от държавите-членки, да отложи за тези държави датите, определени в параграф 2 и 3, за не повече от една година.
Член 30
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 1977 година.
++++
DIRETTIVA DEL CONSIGLIO
del 13 dicembre 1977
che stabilisce i criteri comunitari per i piani nazionali di accelerazione dell ' eradicazione della brucellosi , della tubercolosi e della leucosi enzootica dei bovini
( 78/52/CEE )
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITA EUROPEE ,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea ,
vista la direttiva 77/391/CEE del Consiglio , del 17 maggio 1977 , che instaura un ' azione della Comunità per l ' eradicazione della brucellosi , della tubercolosi e della leucosi dei bovini ( 1 ) , in particolare l ' articolo 13 ,
vista la proposta della Commissione ,
considerando che , nel sancire nella direttiva 77/391/CEE i principi fondamentali di un intervento della Comunità a favore dell ' eradicazione della brucellosi , della tubercolosi e della leucosi , il Consiglio ha deciso di stabilire successivamente i criteri minimi cui dovrebbero soddisfare i piani nazionali di eradicazione delle malattie sopra menzionate per beneficiare di un contributo finanziario della Comunità ;
considerando che il primo di tali criteri consiste nell ' accelerare i piani nazionali per condurre a buon fine nel più breve termine l ' eradicazione delle malattie in questione negli Stati membri i cui allevamenti bovini ne sono ancora affetti ; che a tal uopo è opportuno adottare o potenziare , per quanto possibile simultaneamente , apposite misure riguardanti in particolare il controllo degli allevamenti , il funzionamento dei laboratori , nonché l ' indennizzo corrisposto per i bovini macellati nel quadro dei piani di eradicazione ;
considerando che è d ' altronde necessario , a seconda delle malattie considerate , definire le condizioni di applicazione delle misure di macellazione , isolamento , pulizia e disinfezione , nonché quelle per l ' utilizzazione di taluni prodotti animali ;
considerando che per combattere il rischio di reinfezione è parimenti indispensabile controllare rigorosamente gli spostamenti dei bovini , soprattutto fra gli allevamenti di diverso stato sanitario e subordinarli all ' esito di talune prove ;
considerando che occorre fissare la data di effetto della direttiva 77/391/CEE ,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA :
Articolo 1
Per poter beneficiare del contributo finanziario della Comunità ai sensi della direttiva 77/391/CEE , ciascuno dei piani di eradicazione di cui agli articoli 2 , 3 e 4 della suddetta direttiva deve soddisfare almeno ai criteri della presente direttiva per quanto riguarda gli allevamenti cui esso si applica .
Articolo 2
Ai sensi della presente direttiva si intende per :
1 . per quanto riguarda la brucellosi nei bovini :
a ) allevamenti bovini di tipo B1 : gli allevamenti per i quali non sono noti gli antecedenti clinici né si conosce la situazione riguardo alla vaccinazione e allo stato sierologico ;
b ) allevamenti bovini di tipo B2 : gli allevamenti per i quali sono noti gli antecedenti clinici e si conosce la situazione quanto alla vaccinazione e allo stato sierologico e sui quali sono effettuate le prove abituali di controllo secondo le norme nazionali destinate a portare gli allevamenti agli stati di tipo B3 o B4 ;
c ) allevamenti bovini di tipo B3 : gli allevamenti indenni da brucellosi in conformità della direttiva 64/432/CEE del Consiglio , del 26 giugno 1964 , relativa a problemi di polizia sanitaria in materia di scambi intracomunitari di animali delle specie bovina e suina ( 2 ) , modificata da ultimo dalla direttiva 77/98/CEE ( 3 ) ;
d ) allevamenti bovini di tipo B4 : gli allevamenti ufficialmente indenni da brucellosi in conformità della direttiva 64/432/CEE .
2 . per quanto riguarda la tubercolosi bovina :
a ) allevamenti bovini di tipo T1 : gli allevamenti per i quali non sono noti gli antecedenti clinici e i dati riguardanti la reattività alla tubercolina ;
b ) allevamenti bovini di tipo T2 : gli allevamenti per i quali sono noti gli antecedenti clinici e si conosce la situazione quanto alla reattività alla tubercolina e sui quali sono effettuate le prove abituali di controllo secondo le norme nazionali destinate a portare gli allevamenti allo stato di tipo T3 ;
c ) allevamenti bovini di tipo T3 : gli allevamenti ufficialmente indenni da turbercolosi in conformità della direttiva 64/432/CEE ;
3 . animale sospetto : ogni bovino che presenta sintomi che facciano sospettare la presenza di tubercolosi , brucellosi o leucosi e per il quale una diagnosi appropriata non ha ufficialmente confermato o confutato l ' esistenza di una o più di dette malattie ;
4 . veterinario ufficiale : il veterinario designato dall ' autorità centrale competente dello Stato membro ;
5 . mezzi di trasporto : le parti riservate al carico negli autoveicoli , nei veicoli che circolano su rotaie , nelle aeronavi , nonché le stive delle navi o i contenitori per i trasporti via terra , mare o aria .
CAPITOLO I
Disposizioni generali
Articolo 3
Gli Stati membri vigilano affinché l ' azione di accelerazione , prevista nella direttiva 77/391/CEE , si traduca in ogni caso in una diminuzione sensibile del tempo necessario per condurre a buon fine i piani di eradicazione rispetto ai termini dei programmi in corso di attuazione .
Le misure da adottare a tal fine sono le seguenti :
1 . Aumento della proporzione dei bovini nazionali sottoposti alle misure di eradicazione e di prevenzione , in modo che si possa al più presto porre o mantenere sotto controllo gran parte o la totalità del patrimonio bovino .
2 . Calcolo degli indennizzi accordati per gli animali macellati su istruzioni del veterinario ufficiale in modo da risarcire adeguatamente gli allevatori .
3 . Aumento del personale di laboratorio e miglioramento delle condizioni per la realizzazione delle diagnosi di laboratorio _ qualora non sia ancora stato fatto _ in modo da raggiungere un livello sufficiente per le misure di lotta previste al punto 1 .
4 . Le disposizioni relative alla lotta contro le enzoozie debbono essere attuate in modo costante .
Per assicurare la piena efficacia dell ' accelerazione , gl Stati membri debbono fare in modo che tutte le misure di cui ai punti da 1 a 4 vengano attuate .
Articolo 4
1 . Ai fini del controllo ufficiale degli spostamenti dei bovini , gli Stati membri vigilano affinché detti animali siano registrati e identificati in modo durevole .
2 . Gli Stati membri fanno tenere , per ciascuna delle malattie che forma oggetto di un piano di eradicazione , un elenco ufficiale aggiornato degli allevamenti bovini che rientrano in detto piano ; in tali elenchi gli allevamenti devono essere classificati secondo il loro stato sanitario .
CAPITOLO II
Disposizioni particolari concernenti la brucellosi nei bovini
Articolo 5
Gli Stati membri vigilano affinché , nell ' ambito di un piano di eradicazione della brucellosi :
a ) il sospetto e l ' esistenza della brucellosi siano oggetto di una notifica obbligatoria ed immediata all ' autorità competente ;
b ) siano vietati i trattamenti terapeutici della brucellosi ;
c ) se praticata , la vaccinazione antibrucellare avvenga sotto controllo ufficiale , ma sia sospesa al più presto in modo che gli allevamenti possano passare allo stato di allevamenti ufficialmente indenni da brucellosi .
Articolo 6
1 . Quando in un allevamento un animale e sospettato di essere affetto da brucellosi , le autorità competenti vigilano affinché siano attuati al più presto gli accertamenti ufficiali più appropriati per confermare o confutare la presenza di detta malattia .
In attesa dell ' esito di tali accertamenti , le autorità competenti ordinano :
_ la messa sotto sorveglianza ufficiale dell ' allevamento ,
_ il divieto di qualsiasi movimento verso o da tale allevamento , salvo autorizzazione delle autorità competenti per l ' uscita dei bovini destinati ad essere macellati senza indugio . Tuttavia il movimento dei bovini castrati di tale allevamento potrà essere autorizzato dalle competenti autorità , previo isolamento degli animali sospetti a condizione che i bovini castrati siano trasferiti in un allevamento da carne e successivamente macellati ,
_ l ' isolamento all ' interno dell ' allevamento degli animali sospetti .
2 . Le misure di cui al paragrafo 1 vengono meno soltanto dopo dichiarazione ufficiale dell ' infondatezza del sospetto o dell ' inesistenza della brucellosi nell ' allevamento interessato .
3 . Quando la presenza della brucellosi è ufficialmente confermata , gli Stati membri prendono le misure appropriate per evitare la propagazione della malattia e vigilano affinché :
_ qualsiasi movimento dei bovini verso o da tale allevamento sia vietato , salvo autorizzazione delle autorità competenti per l ' uscita dei bovini destinati ad essere macellati senza indugio ; tuttavia , lo spostamento degli animali castrati di questo allevamento potrà essere autorizzato dalle autorità competenti dopo le operazioni di isolamento e di marcatura , in vista della loro macellazione , degli animali infetti e dei bovini considerati infetti dalle autorità stesse , a condizione che i bovini castrati siano trasferiti in un allevamento da carne e successivamente macellati ,
_ i bovini per i quali sia stata ufficialmente confermata l ' esistenza della brucellosi e quelli che posson essere stati da loro contaminati siano isolati all ' interno dell ' allevamento ,
_ si proceda al più presto , nel rispetto della direttiva 64/432/CEE e della direttiva 78/51/CEE del Consiglio del 13 dicembre 1977 , che proroga talune deroghe in materia di brucellosi e tubercolosi concesse alla Danimarca , all ' Irlanda e al Regno Unito ( 1 ) , agli esami per l ' accertamento della brucellosi nei bovini ,
_ i bovini per i quali sia stata ufficialmente confermata l ' esistenza della brucellosi , i bovini per i quali uno degli esami di cui al terzo trattino abbia dato esito sfavorevole , nonché i bovini considerati infetti dalle autorità competenti vengano isolati e marcati sino alla macellazione prevista dall ' articolo 7 ,
_ il latte proveniente dalle vacche infette sia impiegato come alimento per animali degli allevamenti interessati unicamente dopo appropriato trattamento a caldo ,
_ fatte salve le disposizioni nazionali relative all ' alimentazione umana , il latte proveniente dalle vacche appartenenti ad un allevamento infetto , sia consegnato ad una latteria unicamente per subirvi un idoneo trattamento a caldo ,
_ le carcasse , le mezzene , i quarti , le parti , nonché le frattaglie dei bovini infetti e destinati ad alimentare animali siano trattati in modo da evitare ogni contaminazione ,
_ i feti , i vitelli nati morti , i vitelli morti di brucellosi dopo la nascita o la placenta siano accuratamente ed immediatamente eliminati e distrutti , a meno che non siano destinati ad analisi ,
( 1 ) Verdi pag . 32 della presente Gazzetta ufficiale .
_ il fieno , lo strame o qualsiasi materia e sostanza venuta a contatto con la vacca o il vitello infetti o la placenta siano immediatamente distrutti , bruciati o sotterrati dopo essere stati aspersi di un prodotto disinfettante ,
_ il controllo degli stabilimenti , ad esempio quelli che utilizzano le spoglie di animali , sia effettuato nell ' ambito di una regolamentazione ufficiale che garantisc che il prodotto fabbricato non presenta alcun pericolo di di propagazione della brucellosi ,
_ il letame proveniente dalle stalle o da altri locali di ricovero del bestiame sia posto in un luogo inaccessibile agli animali d ' allevamento , cosparso di un disinfettante appropriato e immagazzinato per almeno tre settimane . L ' uso del disinfettante non è necessario se il letame viene ricoperto da uno strato di letame o di terra non infetti . Le urine o altri liquami delle stalle o di altri locali di ricovero del bestiame devono essere disinfettati se non sono stati eliminati contemporaneamente al letame .
Articolo 7
Gli Stati membri vigilano affinché i bovini nei quali è stata ufficialmente constatata la brucellosi , in seguito ad un esame batteriologico , anatomo-patologico o sierologico , e quelli considerati infetti dalle autorità competenti siano macellati sotto controllo ufficiale al più presto e non oltre trenta giorni dalla notifica ufficiale al proprietario o al detentore dell ' esito delle prove e del conseguente obbligo , ai fini del piano di eradicazione , di macellare detti bovini entro tale termine .
Articolo 8
Gli Stati membri vigilano affinché :
1 . dopo l ' eliminazione , mediante macellazione , dei bovini di cui all ' articolo 7 e prima di ricostituire l ' allevamento , le stalle e gli altri locali di ricovero e tutti i contenitori , impianti ed altri oggetti utilizzati per il bestiame siano puliti e disinfettati secondo le istruzioni impartite dal veterinario ufficiale sotto vigilanza ufficiale . Il reimpiego dei pascoli su cui hanno precedentemente pascolato tali bovini non puo aver luogo prima di sessanta giorni dall ' allontanamento di detti bovin da detti pascoli ; le autorità competenti potranno tuttavia concedere una deroga a tale divieto per i bovini castrati , a condizione che essi possano uscire da tali pascoli solo per la macellazione o siano trasferiti in un allevamento da carne e successivamente macellati ;
2 . i mezzi di trasporto , recipienti e attrezzature siano puliti e disinfettati dopo ogni trasporto di bovini provenienti da un allevamento infetto e di materie provenienti da tali animali , o di materie o sostanze che siano state a contatto con essi . Le aree di carico per i bovini di cui sopra devono essere pulite e disinfettate dopo il loro uso ;
3 . il disinfettante da usare e la relativa concentrazione siano ufficialmente approvati dalle competenti autorità dello Stato membro interessato .
Articolo 9
Gli Stati membri vigilano affinché , dopo l ' eliminazione dei bovini di cui all ' articolo 7 ,
_ fatto salvo l ' articolo 11 , nessun bovino possa uscire dall ' allevamento in questione , salvo autorizzazione delle autorità competenti per l ' uscita dei bovini destinati ad essere macellati senza indugio . Tuttavia il movimento dei bovini castrati di tale allevamento potrà essere autorizzato dalle competenti autorità , a condizione che i bovini castrati siano trasferiti in un allevamento da carne e successivamente macellati ,
_ esami per l ' accertamento della brucellosi siano effettuati nell ' allevamento in questione per confermare l ' eliminazione della malattia ,
_ il ripopolamento dell ' allevamento avvenga soltanto dopo che i bovini di età superiore ai 12 mesi ivi rimasti a tal fine abbiano presentato un risultato favorevole ad una o più prove per l ' accertamento della brucellosi . Tuttavia , per i bovini vaccinati conformemente alle disposizioni della direttiva 64/432/CEE , questa prova potrà essere effettuata soltanto all ' età di 18 mesi .
Articolo 10
Gli Stati membri vigilano affinché gli allevamenti di tipo B1 e B2 siano sottoposti a controlli sierologici ufficiali finché raggiungano lo stato sanitario di tipo B3 o di tipo B4 .
Articolo 11
Gli Stati membri vigilano affinché :
i ) tutte le vacche e tutti i tori provenienti da un allevamento di tipo B1 e destinati ad un allevamento di tipo B2
_ se hanno un ' età superiore a 12 mesi , abbiano superato positivamente una prova sierologica ufficialmente approvata , praticata entro i trenta giorni precedenti lo spostamento e siano accompagnati da un attestato del veterinario ufficiale comprovante tale risultato ,
_ dopo il loro arrivo , prima di essere ammessi nell ' allevamento di tipo B2 , siano isolati per un minimo di sessanta giorni e , se hanno un ' età superiore a 12 mesi , abbiano superato positivamente una nuova prova sierologica ufficialmente approvata ;
ii ) tutte le vacche e tutti i tori provenienti da un allevamento di tipo B2 e destinati ad un altro allevamento di tipo B2
_ se hanno un ' età superiore a 12 mesi , abbiano superato positivamente un esame sierologico ufficialmente approvato praticato entro i trenta giorni precedenti la loro entrata nell ' allevamento e siano accompagnati da un attestato del veterinario ufficiale comprovante tale risultato ,
_ durante lo spostamento , non vengano a contatto con bovini provenienti da allevamenti di stato sanitario inferiore ;
iii ) il trasferimento di bovini tra gli allevamenti di tipo B3 e B4 venga effettuato conformemente alla direttiva 64/432/CEE .
Articolo 12
Gli Stati membri vigilano affinché :
_ siano prese misure ufficiali di controllo per evitare che un allevamento nel quale è stata eliminata la brucellosi sia reinfettato da altre fonti di infezione ,
_ l ' entrata e gli spostamenti di bovini negli allevamenti che sono oggetto di un piano di eradicazione siano sottoposti ad un controllo ufficiale ,
_ le misure relative al controllo degli spostamenti di cui al secondo trattino siano applicabili , ferme restando le misure comunitarie esistenti concernenti l ' ingresso negl allevamenti indenni o ufficialmente indenni da brucellosi o l ' uscita da tali allevamenti .
CAPITOLO III
Disposizioni specifiche concernenti la tubercolosi bovina
Articolo 13
Gli Stati membri vigilano affinché , nell ' ambito di un piano di eradicazione della tubercolosi :
a ) il sospetto e l ' esistenza della tubercolosi siano oggetto di una notifica obbligatoria ed immediata all ' autorità competente ;
b ) siano vietati :
i ) i trattamenti terapeutici o desensibilizzanti della tubercolosi ,
ii ) la vaccinazione antitubercolare .
Articolo 14
1 . Quando in un allevamento un animale è sospettato di essere affetto da tubercolosi , le autorità competenti vigilano affinché siano attuati al più presto gli accertamenti ufficiali più appropriati per confermare o confutare la presenza di detta malattia .
In attesa dell ' esito di tali accertamenti , le autorità competenti ordinano :
_ la messa sotto sorveglianza ufficiale dell ' allevamento ,
_ il divieto di ogni spostamento verso o da tale allevamento , salvo autorizzazione delle autorità competenti per l ' uscita dei bovini destinati ad essere macellati senza indugio ,
_ l ' isolamento all ' interno dell ' allevamento degli animali sospetti .
2 . Le misure di cui al paragrafo 1 vengono meno soltanto dopo dichiarazione ufficiale dell ' infondatezza del sospetto o dell ' inesistenza della tubercolosi nell ' allevamento interessato .
3 . Quando la presenza della tubercolosi è ufficialmente confermata , gli Stati membri prendono le misure appropriate per evitare la propagazione della malattia e vigilano affinché :
_ qualsiasi movimento dei bovini verso o da tale allevamento sia vietato , salvo autorizzazione delle autorità competenti per l ' uscita dei bovini destinati ad essere macellati senza indugio ,
_ i bovini per i quali sia stata ufficialmente confermata l ' esistenza della tubercolosi e quelli che possono essere stati da loro contaminati siano isolati all ' interno dell ' allevamento ,
_ i bovini siano sottoposti senza indugio agli esami per l ' accertamento della tubercolosi ,
_ i bovini per i quali sia stata ufficialmente confermata l ' esistenza della tubercolosi , i bovini per i quali uno degli esami di cui al terzo trattino abbia dato esito sfavorevole , nonché i bovini considerati infetti dalle autorità competenti , vengano isolati e marcati fino alla macellazione prevista dall ' articolo 15 ,
_ il latte proveniente dalle vacche infette sia implegato come alimento per animali degli allevamenti interessati unicamente dopo appropriato trattamento a caldo ,
_ fatte salve le disposizioni nazionali relative all ' alimentazione umana , il latte proveniente dalle vacche appartenenti ad un allevamento infetto , sia consegnato ad una latteria unicamente per subirvi un idoneo trattamento a caldo ,
_ le carcasse , le mezzene , i quarti , le parti , nonché le frattaglie dei bovini infetti e destinati ad alimentare animali siano trattati in modo da evitare ogni contaminazione ,
_ il controllo degli stabilimenti , ad esempio quelli che utilizzano le spoglie di animali , sia effettuato nell ' ambito di una regolamentazione ufficiale che garantisc che il prodotto fabbricato non presenta alcun pericolo di propagazione della tubercolosi ,
_ il letame proveniente dalle stalle o da altri locali di ricovero del bestiame sia posto in un luogo inaccessibile agli animali dell ' allevamento , cosparso di u disinfettante appropriato e immagazzinato per almeno tre settimane . L ' uso del disinfettante non è necessario se il letame viene ricoperto da uno strato di letame o di terra non infetti . Le urine o altri liquami delle stalle o di altri locali di ricovero del bestiame devono essere disinfettati se non sono stati eliminati contemporaneamente al letame .
Articolo 15
Gli Stati membri vigilano affinché i bovini nei quali è stata ufficialmente constatata la tubercolosi , in seguito ad un esame batteriologico , anatomo-patologico o tubercolinico , e quelli considerati infetti dalle autorità competenti siano macellati sotto controllo ufficiale -al più presto e non oltre trenta giorni dalla notifica ufficiale al proprietario o al detentore dell ' esito delle prove e del conseguente obbligo , ai fini del piano di eradicazione , di macellare detti bovini entro tale termine .
Tuttavia , per gli animali che abbiano presentato un risultato sfavorevole ad un esame per la ricerca della tubercolosi ma non presentino alcun sintomo clinico di tale malattia , le autorità competenti possono portare a tre mesi al massimo il termine previsto al primo comma ,
_ per la macellazione di una giovenca il cui parto è atteso prima della scadenza del termine di tre mesi ,
_ allorché dette autorità prescrivano la macellazione di tutti i bovini appartenenti ad un allevamento di più di 20 bovini in una regione in cui , per motivi di carattere tecnico inerenti alle capacità di macellazione dei mattatoi destinati a tale uso , non è possibile procedere a tale macellazione entro il termine di trenta giorni .
Articolo 16
Gli Stati membri vigilano affinché :
1 . dopo l ' eliminazione , mediante macellazione , dei bovini di cui all ' articolo 15 e prima di ricostituire l ' allevamento , le stalle e gli altri locali di ricovero e tutti i contenitori , impianti ed altri oggetti utilizzati per il bestiame siano puliti e disinfettati secondo le istruzioni impartite dal veterinario ufficiale sotto vigilanza ufficiale ;
2 . i mezzi di trasporto , recipienti e attrezzature siano puliti e disinfettati dopo ogni trasporto di bovini provenienti da un allevamento infetto e di materie provenienti da tali animali , o di materie o sostanze che siano state a contatto con essi . Le aree di carico per i bovini di cui sopra devono essere pulite e disinfettate dopo il loro uso ;
3 . il disinfettante da usare e la relativa concentrazione siano ufficialmente approvati dalle competenti autorità dello Stato membro interessato .
Articolo 17
Gli Stati membri vigilano affinché , dopo l ' eliminazione dei bovini di cui all ' articolo 15 ,
_ fatto salvo l ' articolo 19 , nessun bovino possa uscire dall ' allevamento in questione , salvo autorizzazione dell ' autorità competente , per la macellazione senza indugio ,
_ esami per l ' accertamento della tubercolosi siano effettuati nell ' allevamento in questione per confermare l ' eliminazione della malattia ,
_ il ripopolamento dell ' allevamento avvenga soltanto dopo che i bovini di età superiore alle sei settimane ivi rimasti abbiano presentato un risultato favorevole ad una o più prove per l ' accertamento della tubercolosi .
Articolo 18
Gli Stati membri vigilano affinché , nell ' ambito di un piano di eradicazione della tubercolosi , la prova della intradermotubercolinizzazione ufficialmente controllata sia effettuata almeno ogni sei mesi su tutti i bovini di età superiore alle sei settimane negli allevamenti di tipo T1 e T2 finché non raggiungano lo stato sanitario dell ' allevamento di tipo T3 .
Articolo 19
Gli Stati membri vigilano affinché :
i ) tutti i bovini provenienti da un allevamento di tipo T1 e destinati ad un allevamento di tipo T2 :
_ abbiano superato positivamente una prova di intradermotubercolinizzazione praticata entro i trenta giorni precedenti lo spostamento e siano accompagnati da un attestato del veterinario ufficiale comprovante tale risultato .
_ dopo il loro arrivo , prima di essere ammessi nell ' allevamento di tipo T2 , siano isolati per un minimo di sessanta giorni e abbiano superato positivamente una nuova prova ufficiale d ' intradermotubercolinizzazione :
ii ) tutti i bovini provenienti da un allevamento di tipo T2 e destinati ad un altro allevamento di tipo T2 :
_ abbiano superato positivamente una prova di intradermotubercolinizzazione praticata entro i trenta giorni precedenti lo spostamento e siano accompagnati da un attestato del veterinario ufficiale comprovante tale risultato .
_ durante lo spostamento , non vengano a contatto con bovini provenienti da allevamenti di stato sanitario inferiore :
iii ) il trasferimento di bovini tra gli allevamenti di tipo T3 venga effettuato conformemente alla direttiva 64/432/CEE .
Articolo 20
Gli Stati membri vigilano affinché :
_ siano prese misure ufficiali di controllo per evitare che un allevamento nel quale e stata eliminata la tubercolosi sia reinfettato da altre tonti di infezione ,
_ l ' entrata e gli spostamenti di bovini negli allevamenti che sono oggetto di un piano di eradicazione siano sottoposti ad un controllo ufficiale ,
_ le misure relative al controllo degli spostamenti di cui al secondo trattino siano applicabili , ferme restando le misure comunitarie esistenti concernenti l ' ingresso negli allevamenti ufficialmente indenni da tubercolosi o l ' uscita da tali allevamenti .
CAPITOLO IV
Disposizioni specifiche relative alla leucosi bovina enzootica
Articolo 21
Fino all ' entrata in vigore di una regolamentazione comunitaria e fatto salvo l ' articolo 4 , terzo comma , della direttiva 77/391/CEE sono applicabili le disposizioni nazionali relative all ' accertamento della leucosi nonche quelle relative alla qualificazione degli allevamenti nei confronti della leucosi .
Articolo 22
Gli Stati membri vigilano affinché nell ' ambito di un piano di eradicazione della leucosi :
a ) il sospetto e l ' esistenza della leucosi , in particolare i tumori del sistema linfatico e degli altri organi dei bovini , siano oggetto di una notifica obbligatoria ed immediata all ' autorita competente :
b ) siano vietati i trattamenti terapeutici e la vaccinazione contro la leucosi .
Articolo 23
Nonostante le misure adottate conformemente alle disposizioni nazionali in caso di sospetto di leucosi , quando la presenza della leucosi e ufficialmente confermata in un allevamento , gli Stati membri prendono le misure appropriate per evitare la propagazione della malattia e vigilano affinché :
_ ogni spostamento dei bovini di tale allevamento sia vietato , salvo autorizzazione delle autorità competenti , per l ' uscita dei bovini destinati ad essere macellati senza indugio ,
_ l ' allevamento in questione sia isolato in modo che i bovini di tale allevamento non entrino in contatto con bovini che non appartengono allo stesso allevamento .
_ il latte proveniente dalle vacche infette sia impiegato come alimento per animali unicamente dopo appropriato trattamento a caldo o sia consegnato ad una latteria unicamente per subirvi detto trattamento ; l ' alimentazione di animali con latte che non abbia subito i trattamento a caldo potrà essere autorizzata negli allevamenti in cui tutti i bovini sono destinati ad essere macellati , conformemente all ' articolo 24 , punto 1 ) .
_ le carcasse , le mezzene , i quarti , le parti , nonché le frattaglie dei bovini infetti e destinati ad alimentare animali siano trattati in modo da evitare ogni contaminazione ,
_ il controllo degli stabilimenti , ad esempio quelli che utilizzano le spoglie di animali , sia effettuato nell ' ambito di una regolamentazione ufficiale che garantisc che il prodotto fabbricato non presenta alcun pericolo di propagazione della leucosi ,
_ l ' allevatore notifichi al veterinario ufficiale la morte o la macellazione d ' urgenza di bovini del suo allevamento .
Articolo 24
Gli Stati membri vigilano affinché , nell ' ambito del piano di eradicazione :
1 . qualora tale piano preveda la macellazione di tutti i bovini appartenenti ad un allevamento in cui la leucosi sia stata ufficialmente constatata , detti bovini siano macellati entro un termine che dovrà essere stabilito dalle autorità competenti ;
2 . qualora tale piano preveda solo la macellazione dei bovini nei quali la leucosi è stata ufficialmente constatata ed eventualmente anche di quelli che le autorità competenti ritengono infetti , la macellazione abbia luogo entro trenta giorni dalla notifica ufficiale al proprietario o al detentore dell ' esito delle prove e del conseguente obbligo , ai fini del piano di eradicazione , di macellare detti bovini entro tale termine .
Articolo 25
Gli Stati membri vigilano affinché , in caso di eliminazione di bovini di cui all ' articolo 24 , punto 2 ) :
_ nessun bovino possa uscire dall ' allevamento in questione , salvo autorizzazione dell ' autorità competente , per la macellazione senza indugio ,
_ esami per l ' accertamento della leucosi siano effettuati nell ' allevamento in questione per confermare l ' eliminazione della malattia ,
_ il ripopolamento dell ' allevamento avvenga soltanto con bovini provenienti da allevamenti considerati dalle autorità competenti non infetti da leucosi .
Articolo 26
Gli Stati membri vigilano affinché :
1 . dopo l ' eliminazione , mediante macellazione , dei bovini di cui all ' articolo 24 e prima di ricostituire l ' allevamento , le stalle e gli altri locali di ricovero e tutti i contenitori , impianti ed altri oggetti utilizzati per il bestiame siano puliti e disinfettati secondo le istruzioni impartite dal veterinario ufficiale sotto vigilanza ufficiale ;
2 . i mezzi di trasporto , recipienti e attrezzature siano puliti e disinfettati dopo ogni trasporto di bovini provenienti da un allevamento infetto e di materie provenienti da tali animali , o di materie o sostanze che siano state a contatto con essi . Le aree di carico per i bovini di cui sopra devono essere pulite e disinfettate dopo il loro uso ;
3 . il disinfettante da usare e la relativa concentrazione siano ufficialmente approvati dalle competenti autorità dello Stato membro interessato .
Articolo 27
Gli Stati membri vigilano affinché i bovini di un allevamento qualificato non sospetto non abbiano contatti con i bovini provenienti da allevamenti che non lo siano .
CAPITOLO V
Disposizioni finali
Articolo 28
Prima della scadenza del periodo di tre anni previsto nella direttiva 77/391/CEE , la Commissione presenta al Consiglio una relazione sull ' applicazione dei piani previsti in detta direttiva , corredata se necessario da proposte per procedere ad un ' armonizzazione delle profilassi nazionali .
Articolo 29
1 . La direttiva 77/391/CEE ha effetto a decorrere dal 1 * gennaio 1978 .
2 . Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative , regolamentari e amministrative necessarie per attuare i piani nazionali di accelerazione dell ' eradicazione , approvati conformemente all ' articolo 9 , paragrafo 2 , della direttiva 77/391/CEE , alla data fissata dalla Commissione nella sua decisione di approvazione e , per quanto riguarda i piani approvati durante il 1978 , entro e non oltre il 31 dicembre 1978 .
3 . La durata di realizzazione di tre anni prevista dall ' articolo 6 , paragrafo 1 , della direttiva 77/391/CEE decorre , per ogni Stato membro , dalla data fissata dalla Commissione in applicazione del paragrafo 2 . Tuttavia , il finanziamento comunitario è comunque limitato alle macellazioni effettuate anteriormente al 1 * gennaio 1982 .
4 . Il Consiglio , deliberando all ' unanimità su proposta della Commissione , puo rinviare al massimo di un anno le date di cui ai paragrafi 2 e 3 , qualora l ' attuazione del piano entro la data prevista sia ostacolata , in alcuni Stati membri , da difficoltà rilevanti .
Articolo 30
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva .
Fatto a Bruxelles , addi 13 dicembre 1977 .