РЕШЕНИЕ № 633/2009/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 юли 2009 година
за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейскатa общност, и по-специално членове 179 и 181а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (1),
като имат предвид, че:
(1)
От 1963 г. Европейската инвестиционна банка („ЕИБ“) извършва операции извън Общността в подкрепа на външните политики на Общността.
(2)
Повечето от тези операции се извършват по искане на Съвета и са покрити с бюджетна гаранция от Общността, администрирана от Комисията. За последен път гаранцията от Общността е учредена за периода 2000-2007 г. с Решение 2008/580/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби, произтичащи от заеми за проекти, осъществявани извън Общността (югоизточните съседи, средиземноморските страни, Латинска Америка и Азия, Южноафриканската република) (2) и с Решение 2001/777/ЕО на Съвета от 6 ноември 2001 г. за предоставяне на гаранция от Общността за загуби по специални заеми за избрани екологични проекти в руската част от басейна на Балтийско море в рамките на Северното измерение (3) и Решение 2005/48/ЕО на Съвета от 22 декември 2004 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка срещу загуби от заеми за определени видове проекти в Русия, Украйна, Молдова и Беларус (4) за специфични регионални действия по предоставяне на заеми.
(3)
За да се подкрепи външната политика на ЕС, без да бъде засегнат кредитният рейтинг на ЕИБ, на ЕИБ следва да бъде предоставена бюджетна гаранция от Общността за операции, извършвани извън Общността. ЕИБ следва да бъде насърчавана да увеличава операциите си извън Общността, без да използва гаранцията от Общността, по-специално в държави в процес на присъединяване и средиземноморски страни, както и в държави с инвестиционен рейтинг от други региони, като по отношение на характера на покритието на гаранцията от Общността следва да бъде пояснено дали покрива политически рискове и рискове, свързани със суверенитета.
(4)
Гаранцията от Общността следва да покрива загуби по заеми и гаранции по заеми за отговарящи на условията на ЕИБ инвестиционни проекти, осъществявани в държави, обхванати от Инструмента за предприсъединителна помощ (5) (ИПП), Инструмента за европейско съседство и партньорство (6) (ИЕСП) и Инструмента за сътрудничество за развитие (7) (ИСР), когато заемното финансиране или гаранцията са отпуснати съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл или което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране“).
(5)
Сумите, които се покриват от гаранцията от Общността съгласно настоящото решение, следва да представляват тавани за финансиране от ЕИБ под покритието на гаранцията от Общността. Те не следва да представляват цели, които ЕИБ е задължена да спазва.
(6)
През последните години политиките на Общността в областта на външните отношения бяха преразгледани и разширени. Такъв е случаят със стратегията за предприсъединяването, за Европейската политика за съседство, за подновените партньорства с Латинска Америка и Югоизточна Азия, както и стратегическите партньорства на Европейския съюз с Русия, Централна Азия, Китай и Индия. Такъв е и случаят с политиките на Общността за развитие, чийто обхват беше разширен, така че да бъдат включени всички развиващи се държави. Тези политики за развитие представляват един от стълбовете на външните отношения на Общността, като дават възможност за намирането на решение, адаптирано към потребностите на развиващите се държави.
(7)
От 2007 г. външните отношения на Общността са подкрепяни и чрез новите финансови инструменти, т.е. ИПП, ИЕСП, ИСР, Европейския инструмент за демокрация и човешки права (ЕИДЧП) (8) и Инструмента за стабилност (9).
(8)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да бъдат съобразени с външните политики на Общността, включително специфичните регионални цели, и следва да ги подпомагат, както и да допринасят за постигането на посочената в членове 177 и 179 от Договора цел за насърчаване и укрепване на демокрацията и на правовата държава, зачитане на правата на човека и основните свободи и спазванe на международните споразумения в областта на околната среда, по които Общността е страна. По-конкретно, по отношение на развиващите се държави, операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават устойчивото икономическо и социално развитие на тези държави, по-специално на онези от тях, които се намират в най-неблагоприятно положение, плавното им и постепенно интегриране в световната икономика, кампанията за борба с бедността, общата цел за развитие и укрепване на демокрацията и правовата държава, общата цел за зачитането на правата на човека и основните свободи, както и изпълнението на приетите от Общността цели в рамките на Организацията на обединените нации и други компетентни международни организации. Чрез гарантиране на обща съгласуваност с действията на Общността, финансирането от ЕИБ следва да допълва съответните политики, програми и инструменти на Общността за помощ в различните региони. При това опазването на околната среда и енергийната сигурност на държавите-членки следва да бъде част от финансовите цели на ЕИБ във всички отговарящи на условията региони. Операциите на ЕИБ по финансиране следва да се провеждат в държави, които отговарят на подходящи условия, съобразени със споразуменията на Общността на високо равнище по отношение на политическите и макроикономическите аспекти.
(9)
Следва да бъдат засилени политическият диалог между Комисията и ЕИБ, както и стратегическото планиране и съгласуваността между ЕИБ и финансирането от Комисията. Връзката между дейностите на ЕИБ извън Общността и политиките на Общността следва да бъде задълбочена посредством засилено сътрудничество между ЕИБ и Комисията както на централно, така и на местно равнище. Подобно засилено сътрудничество следва да включва, наред с другото, взаимни консултации на ранен етап по политически въпроси, подготовка на документи от значение и за двете страни и подготовка на бъдещи проекти. От особено значение са консултациите на ранен етап по стратегически програмни документи, подготвени от Комисията или от ЕИБ, за максимално увеличаване на единодействието между дейностите на ЕИБ и на Комисията и измерване на напредъка при изпълнението на съответните политически цели на Общността.
(10)
По отношение на държавите в процес на присъединяване финансирането от ЕИБ в тези държави следва да отразява приоритетите, определени в партньорствата за присъединяване и европейските партньорства, в споразуменията за стабилизиране и асоцииранe и в преговорите с Общността. Центърът на действията на Общността в Западните Балкани следва да продължава да се измества постепенно от подкрепа за възстановяване към подкрепа за предприсъединяване. В този контекст дейността на ЕИБ следва да цели също така насърчаване на институционалното изграждане, когато това е уместно, в сътрудничество с други международни финансови институции, които действат в региона. През периода 2007-2011 г. финансирането на държавите кандидатки (Хърватия, Турция и Бивша югославска република Македония) следва да се извършва все повече в рамките на предприсъединителния инструмент на ЕИБ, който следва да бъде разширяван с времето така, че да обхване потенциалните държави кандидатки от Западните Балкани в съответствие с развитието на процеса на тяхното присъединяване.
(11)
По отношение на страните, обхванати от ИЕСП, ЕИБ следва да продължи да развива и укрепва своите дейности във връзка със средиземноморския регион, като концентрира усилията си върху развитието на частния сектор. В това отношение е необходимо сътрудничество със страните партньори с цел улесняване развитието на частния сектор и насърчаване на структурната реформа, особено реформата на финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ, по-специално за да се гарантира, че ЕИБ може да издава облигации на местните пазари. По отношение на Източна Европа, Южен Кавказ и Русия ЕИБ следва да засили своята дейност в съответните държави при спазване на съответните условия, съобразени със споразуменията на Общността на високо равнище със съответната държава по отношение на политическите и макроикономическите аспекти. В този регион ЕИБ следва да финансира проекти от значителен интерес за Общността в областта на транспорта, енергетиката, телекомуникациите и екологичната инфраструктура. Следва да бъде даден приоритет на проекти по разширяване на основни оси на трансевропейската мрежа, проекти с трансгранично приложение за една или повече държави-членки и основни проекти, които подпомагат регионалната интеграция чрез засилване на връзките. В сектора на околната среда в Русия ЕИБ следва да даде приоритет главно на проекти за партньорството в сферата на околната среда в рамките на северното измерение. В сектора на енергетиката от особена важност са стратегическите енергийни доставки и енергийните транспортни проекти, в съответствие с целта на политиката на Общността за диверсификация на енергийните ресурси и с оглед гарантиране на стабилни и сигурни ресурси за потребителите. Операциите на ЕИБ по финансиране в този регион следва да бъдат извършвани в тясно сътрудничество с Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР), по-специално по отношение на условията, изложени в тристранния меморандум за разбирателство между Комисията, ЕИБ и ЕБВР.
(12)
Финансирането от ЕИБ в азиатските и латиноамериканските държави ще бъде постепенно приведено в съответствие със стратегията на Съюза за сътрудничество в тези региони и ще допълва инструментите, финансирани с бюджетните ресурси на Общността. ЕИБ следва да се стреми постепенно да разширява дейностите си към по-голям брой държави в тези региони, включително в по-малко богатите държави. В подкрепа на целите на Общността финансирането от ЕИБ в азиатските и латиноамериканските държави следва да се насочи към екологичната устойчивост (включително смекчаване последиците от изменението на климата) и проектите в областта на енергийната сигурност, както и към продължаване подкрепата на присъствието на Съюза в Азия и Латинска Америка чрез преки чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии и ноу-хау. Като взема под внимание разходната ефективност, ЕИБ следва да може да работи и директно с местни дружества, по-специално в областта на екологичната устойчивост и енергийната сигурност. При междинния преглед ще се преразгледат целите на финансиране от ЕИБ в Азия и Латинска Америка.
(13)
В Централна Азия ЕИБ следва да насочи вниманието си към основните проекти в областта на доставките и преноса на енергия, които служат също така на интересите на Общността в областта на енергетиката и съответстват на политическите цели на Общността по отношение на диверсификацията на енергийните източници и на изискванията от Киото, както и по отношение на подобряване на опазването на околната среда. Финансиране от ЕИБ в Централна Азия следва да се извършва в тясно сътрудничество с ЕБВР, по-специално съобразно условията, които предстои да бъдат изложени в тристранния меморандум за разбирателство между Комисията, ЕИБ и ЕБВР.
(14)
За да се допълни дейността на ЕИБ по Споразумението за партньорство между членовете на групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна (10) („Споразумението от Котону“) за съответните държави, в Южна Африка ЕИБ следва да насочи вниманието си върху инфраструктурни проекти от обществен интерес (включително общинска инфраструктура, снабдяване с електроенергия и водоснабдяване) и подкрепа за частния сектор, включително малките и средни предприятия. Прилагането на разпоредбите за икономическо сътрудничество съгласно Споразумението за търговия, развитие и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Южна Африка, от друга страна (11) ще насърчава още повече дейността на ЕИБ в този регион.
(15)
С оглед по-доброто съгласуване на цялостната подкрепа на Общността в съответните региони следва да се търсят възможности за съчетаване на финансирането от ЕИБ с бюджетните ресурси на ЕС, доколкото е уместно, под формата на безвъзмездна помощ, рисков капитал и лихвени субсидии, заедно с техническата помощ за подготовка и изпълнение на проекти, или за подобряване на законодателната и регулаторна рамка, чрез ИПП, ИЕСП, Инструмента за стабилност и ЕИДЧП, а за Южна Африка - чрез ИСР.
(16)
ЕИБ вече тясно си сътрудничи с международни финансови институции и с европейски институции на двустранна основа. Това сътрудничество се ръководи от специфични за регионите меморандуми за разбирателство, които следва да бъдат одобрени от управителните органи на ЕИБ. При финансовите си операции извън Общността, които попадат в приложното поле на настоящото решение, ЕИБ следва да се стреми да насърчава по-нататъшната координация и сътрудничество с международните финансови институции и с европейските институции на двустранна онова, когато е приложимо, включително, ако е уместно, сътрудничество относно условията на сектора, повишено използване на съфинансиране и участие с други международни финансови институции в глобални инициативи като тези, които насърчават координацията и ефективността на помощта.
(17)
Следва да се подобри докладването и предаването на информация от страна на ЕИБ и на Комисията относно операциите на ЕИБ по финансиране. Въз основа на получената от ЕИБ информация Комисията следва да представя годишен доклад пред Европейския парламент и пред Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение. Докладът следва да съдържа, по-специално, стратегическите програмни документи и да включва раздел относно приноса в съответствие с политиките на Общността, както и раздел за сътрудничеството с Комисията, други международни финансови институции и двустранни финансови донори, включително за случаите на съфинансиране.
(18)
Гаранцията от Общността, учредена с настоящото решение, следва да покрива операции на ЕИБ по финансиране, подписани в периода, който започва на 1 февруари 2007 г. и завършва на 31 октомври 2011 г. С цел да се отчете развитието през първата половина на посочения период, ЕИБ и Комисията следва да подготвят междинен преглед на решението. Този преглед следва да включва по-специално външна оценка, условията за която са определени в приложение II.
(19)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие с правилата и процедурите на ЕИБ, включително съответните мерки за контрол, както и съответните правила и процедури относно Сметната палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
(20)
Гаранционният фонд за външни дейности („Гаранционният фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 2728/94 на Съвета (12), следва да продължава да предоставя ликвиден резерв за бюджета на Общността в случай на загуби от операции на ЕИБ по финансиране.
(21)
ЕИБ следва да подготви в консултация с Комисията индикативна многогодишна програма за обема на договорените операции на ЕИБ по финансиране, така че да осигури подходящ бюджетен план за набавяне на средства за гаранционния фонд. Комисията следва да вземе предвид този план в своето редовно бюджетно планиране, което предава на бюджетния орган.
(22)
С решението си от 6 ноември 2008 г. по дело C-155/07 (Парламент/Съвет), Съдът на Европейските общности отмени Решение 2006/1016/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (13). С Решение 2008/847/ЕО на Съвета от 4 ноември 2008 г. относно това дали са подходящи държавите от Централна Азия съгласно Решение 2006/1016/ЕО (14) приложното поле на Решение 2006/1016/ЕО бе разширено, така че да обхване и пет централноазиатски държави (а именно Казахстан, Киргизстан, Таджикистан, Туркменистан и Узбекистан).
(23)
Все пак Съдът постанови, че се запазват правните последици на Решение 2006/1016/ЕО по отношение на операции на ЕИБ по финансиране, договорени до влизането в сила - в срок от дванадесет месеца, считано от датата на постановяване на посоченото съдебно решение - на ново решение с правилно правно основание, а именно членове 179 и 181а от Договора, взети заедно. Това съдебно решение предполага, че по отношение на активирането на факултативния мандат, допустимостта за участие на държавите, изброени в приложение I, и спирането на ново финансиране от ЕИБ в конкретна държава в случай на сериозни опасения относно политическата или икономическата ситуация, ще се прилага процедурата за съвместно вземане на решение.
(24)
Следователно следва да бъде прието ново решение на Европейския парламент и на Съвета с цел да се запази в непроменен вид гаранцията за съответните операции на ЕИБ по финансиране извън Общността.
(25)
Независимо от това, настоящото решение следва да бъде прието бързо при условията на пълно зачитане на правомощията на Европейския парламент; по тази причина Комисията следва да представи предложение за ново решение преди 30 април 2010 г., като, inter alia, вземе предвид заключенията от междинния преглед.
(26)
В посоченото предложение за ново решение, наред с другото, следва да бъдат разгледани въпросът за засилен контрол от страна на Европейския парламент и на Съвета на всички бюджетни и политически решения, които предстои да бъдат взети от ЕИБ и Комисията в рамките на посоченото ново решение, въпросът за прозрачност на целия механизъм за финансиране и въпросът за ограничаване на гаранцията от Общността в сравнение с изразходваните бюджетни кредити,
РЕШИХА:
Член 1
Гаранция и тавани
1. Общността предоставя на Европейската инвестиционна банка („ЕИБ“) обща гаранция („гаранция от Общността“) за плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, по отношение на заеми и гаранции по заеми за отговарящи на условията на ЕИБ инвестиционни проекти, осъществявани в държави, обхванати от настоящото решение, когато заемното финансиране или гаранцията са предоставени съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране“) и е предоставено в съответствие с правилата и процедурите на ЕИБ и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Общността.
2. Гаранцията от Общността се ограничава до 65 % от общата сума на отпуснатите кредити и гаранции, предоставени за операции на ЕИБ по финансиране, без възстановените суми, заедно с всички свързани с тях суми.
3. Максималният таван на операциите на ЕИБ по финансиране през периода 2007-2013 г., без отменените суми, не трябва да надхвърля 27 800 000 000 EUR. Този максимален таван е разбит на две части:
а)
основен таван с фиксиран максимален размер от 25 800 000 000 EUR, като неговото регионално разпределение е определено в параграф 4, така че покрива целия период 2007-2013 г.;
б)
факултативен мандат в размер на 2 000 000 000 EUR. Активирането на цялата или на част от тази факултативна сума и нейното регионално разпределение ще се решава от Европейския парламент и от Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора. Решението ще се основава на резултатите от междинния преглед, предвиден в член 9.
4. Основният таван, посочен в параграф 3, буква а), се разбива на следните задължителни регионални тавани:
а)
държави в процес на присъединяване: 8 700 000 000 EUR;
б)
съседски и партньорски държави: 12 400 000 000 EUR;
разбити на следните индикативни подгрупи на тавана:
i)
средиземноморски страни: 8 700 000 000 EUR;
ii)
Източна Европа, Южен Кавказ и Русия: 3 700 000 000 EUR;
в)
Азия и Латинска Америка: 3 800 000 000 EUR;
разбити на следните индикативни подгрупи на тавана:
i)
Латинска Америка: 2 800 000 000 EUR;
ii)
Азия (включително Централна Азия): 1 000 000 000 EUR;
г)
Република Южна Африка: 900 000 000 EUR.
5. В рамките на регионалните тавани управителните органи на ЕИБ могат да решат да преразпределят сума в размер до 10 % от регионалния таван между отделните подгрупи на тавана.
6. Гаранцията от Общността покрива операции на ЕИБ по финансиране, договорени през периода, който започва на 1 февруари 2007 г. и завършва на 31 октомври 2011 г. Операциите на ЕИБ по финансиране, договорени съгласно решения 2006/1016/ЕО и 2008/847/ЕО, продължават да се ползват от гаранцията от Общността съгласно настоящото решение.
7. Ако при изтичането на периода, посочен в параграф 6, Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от Общността на ЕИБ за нейните операции по финансиране извън Общността, този период автоматично се удължава с шест месеца.
Член 2
Обхванати държави
1. Списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ в рамките на гаранция от Общността е допустимо или може да бъде допуснато, се съдържа в приложение I.
2. За държавите, които са изброени в приложение I и са означени със знака „*“ и за други държави, които не са изброени в приложение I, наличието на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от Общността се преценява от Европейския парламент и от Съвета за всеки отделен случай в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора.
3. Гаранцията от Общността покрива само операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ, определящо юридическите условия, в съответствие с които трябва да се извършват операциите.
4. В случай на сериозни опасения относно политическата или икономическата ситуация в определена държава, Европейският парламент и Съветът могат да решат да спрат ново финансиране от ЕИБ с гаранция от Общността в тази държава в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора.
5. Гаранцията от Общността не покрива операции на ЕИБ по финансиране в определена държава, когато споразумението относно подобни операции е подписано след присъединяването ѝ към Европейския съюз.
Член 3
Съвместимост с политиките на Общността
1. Съвместимостта на външните действия на ЕИБ с целите на външната политика на Общността се засилва, с цел да се увеличи максимално единодействието на финансирането от ЕИБ и бюджетните ресурси на Европейския съюз, по-специално чрез редовен и системен диалог и консултации на ранен етап по:
а)
стратегически документи, подготвени от Комисията, като например стратегически документи за държави и региони, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически документи за планиране и подготовка на бъдещи проекти на ЕИБ;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява на диференцирана по региони основа, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Общността във всеки регион.
3. Дадена операция на ЕИБ по финансиране не се включва в покритието на гаранцията от Общността, ако Комисията предостави отрицателно становище за тази операция в рамките на процедурата по член 21 от Устава на ЕИБ.
4. Съвместимостта на финансовите операции на ЕИБ с целите на външната политика на Общността се наблюдава в съответствие с член 6.
Член 4
Сътрудничество с други международни финансови институции
1. Операциите на ЕИБ по финансиране се извършват във все по-голяма степен, когато е целесъобразно, в условията на сътрудничество между и/или посредством съфинансиране от ЕИБ и други международни финансови институции или европейски институции на двустранна основа с цел максимално да се увеличи единодействието, сътрудничеството и ефективността, както и да се осигури разумно разпределение на риска и съгласувани проектни и секторни условия.
2. Посоченото в параграф 1 сътрудничество се улеснява от координацията, извършвана най-вече в контекста на меморандуми за разбирателство, когато е целесъобразно, между Комисията, ЕИБ и основните международни финансови институции и европейски институции на двустранна основа, които работят в различните региони.
3. Сътрудничеството с международни финансови институции и другите финансови донори се оценява при междинния преглед, предвиден в член 9.
Член 5
Покритие и условия на гаранцията от Общността
1. За операции на ЕИБ по финансиране, които са извършени в дадена държава или са гарантирани от тази държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които са извършени чрез регионални или местни органи или притежавани от държавата и/или контролирани от държавата публични предприятия или институции, гаранцията от Общността покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея („цялостна гаранция“), когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат подходяща оценка за кредитния риск от страна на ЕИБ, като се взема предвид оценката на кредитния риск в съответната държава.
За целите на настоящия член и на член 6, параграф 4 понятието „държава“ включва Западния бряг и Ивицата Газа, представлявани от Палестинската власт, и Косово (15), представлявано от Мисията на ООН за временна администрация.
2. За операции на ЕИБ по финансиране, различни от посочените в параграф 1, гаранцията от Общността покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, когато неполучаването на плащанията е причинено от настъпването на един от следните политически рискове („гаранция срещу политически рискове“):
а)
невъзможност за превод на валута;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ от правосъдие при неизпълнение на договора.
Член 6
Доклади и осчетоводяване
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът включва оценка на въздействието и ефективността на операциите на ЕИБ по финансиране на ниво проект, сектор, държава и регион, както и на приноса на операциите на ЕИБ по финансиране към изпълнението на целите на външната политика на Общността, като взема предвид оперативните цели на ЕИБ. Той също така включва оценка на степента на сътрудничеството между ЕИБ и Комисията, както и между ЕИБ и други международни финансови институции и финансови донори на двустранна основа.
2. За целите на параграф 1 ЕИБ предоставя на Комисията ежегодно доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение, и за изпълнението на целите на външната политика на Общността, включително сътрудничеството с други международни финансови институции.
3. ЕИБ предоставя на Комисията статистическа, финансова и счетоводна информация за всяка от операциите си по финансиране, каквато е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за представяне на доклади или за исканията на Европейската сметна палата, както и за одиторски сертификат за неуредените суми по операциите на ЕИБ по финансиране.
4. За целите на осчетоводяването на Комисията и представянето на доклади относно рисковете, покрити от цялостната гаранция, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и степенувана информация относно операциите на ЕИБ по финансиране за различни от държави заемодатели или гарантирани длъжници.
5. ЕИБ предоставя информацията, посочена в параграфи 2, 3 и 4, на собствени разноски.
Член 7
Възстановяване на плащания, извършени от Комисията
1. Ако Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от Общността, ЕИБ от името и за сметка на Комисията предприема действия за възстановяване на платените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на споразумението, посочено в член 8, ЕИБ и Комисията сключват споразумение, в което се определят подробни разпоредби и процедури относно възстановяването на сумите.
Член 8
Гаранционно споразумение
ЕИБ и Комисията сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури относно гаранцията от Общността.
Член 9
Преглед
1. В срок до 30 април 2010 г. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета междинен доклад за прилагането на настоящото решение, който се придружава от предложение за неговото изменение, основано, inter alia, на външна оценка, условията за която са определени в приложение II към настоящото решение.
2. Комисията представя окончателен доклад за прилагането на настоящото решение в срок до 31 юли 2013 г.
Член 10
Отмяна
Решение 2008/847/ЕО се отменя.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2009 година.
DECISIONE N. 633/2009/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 13 luglio 2009
che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia della Comunità in caso di perdite dovute a prestiti e garanzie sui prestiti a favore di progetti realizzati al di fuori della Comunità
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare gli articoli 179 e 181A,
vista la proposta della Commissione,
deliberando secondo la procedura di cui all’articolo 251 del trattato (1),
considerando quanto segue:
(1)
Dal 1963 la Banca europea per gli investimenti («BEI») ha intrapreso operazioni al di fuori della Comunità a sostegno delle politiche esterne della Comunità.
(2)
La maggior parte delle operazioni è stata realizzata su richiesta del Consiglio e ha beneficiato di una garanzia a carico del bilancio comunitario gestita dalla Commissione. Più recentemente, per il periodo 2000-2007 la garanzia comunitaria è stata istituita con la decisione 2008/580/CE del Consiglio, del 23 giugno 2008, che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia della Comunità in caso di perdite dovute a prestiti a favore di progetti realizzati al di fuori della Comunità (paesi vicini dell’area sud-est, paesi mediterranei, America Latina e Asia, Repubblica del Sudafrica) (2) e con le decisioni 2001/777/CE del Consiglio, del 6 novembre 2001, che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia della Comunità in caso di perdite relative ad un’azione speciale di prestito destinata a progetti ambientali selezionati da realizzarsi, nell’ambito della dimensione settentrionale, nelle regioni della Russia che si affacciano sul Baltico (3) e 2005/48/CE del Consiglio, del 22 dicembre 2004, che accorda alla Banca europea per gli investimenti la garanzia della Comunità in caso di perdite risultanti da prestiti a favore di progetti realizzati in Russia, Ucraina, Moldova e Bielorussia (4) per specifiche azioni regionali di finanziamento.
(3)
Per sostenere l’azione esterna della Comunità senza incidere sul merito di credito della BEI, è opportuno offrire alla BEI una garanzia a carico del bilancio della Comunità per le operazioni realizzate al di fuori della Comunità. È opportuno incoraggiare la BEI ad aumentare le operazioni realizzate al di fuori della Comunità senza ricorso alla garanzia comunitaria, in particolare nei paesi in fase di preadesione e nei paesi del Mediterraneo, oltre che nei paesi di altre regioni con un merito di credito a livello di «investment grade», ed è opportuno chiarire che la garanzia comunitaria copre i rischi politici o sovrani.
(4)
La garanzia comunitaria dovrebbe coprire le perdite derivanti da prestiti e da garanzie sui prestiti a favore di progetti di investimento ammissibili per la BEI nei paesi coperti dallo strumento di assistenza preadesione (5) («IAP»), dallo strumento europeo di vicinato e partenariato (6) («ENPI») e dallo strumento di finanziamento della cooperazione allo sviluppo (7) («DCI»), quando il prestito o la garanzia sono stati concessi sulla base di un accordo sottoscritto non scaduto né annullato («operazioni di finanziamento della BEI»).
(5)
Gli importi coperti dalla garanzia comunitaria ai sensi della presente decisione dovrebbero rappresentare massimali di finanziamento da parte della BEI nel quadro della garanzia comunitaria. Essi non dovrebbero costituire obiettivi che la BEI sia tenuta a raggiungere.
(6)
Le politiche della Comunità in materia di relazioni esterne sono state oggetto di revisione ed estensione negli ultimi anni. Ciò ha interessato in particolare la strategia di preadesione, la politica europea di vicinato, i nuovi partenariati con l’America latina e con l’Asia sudorientale, nonché il partenariato strategico dell’Unione europea con la Russia, l’Asia centrale, la Cina e l’India. Lo stesso si può affermare in relazione alle politiche della Comunità in materia di sviluppo, che sono state ormai estese a tutti i paesi in via di sviluppo e rappresentano uno dei pilastri delle relazioni esterne della Comunità, in quanto offrono una soluzione elaborata su misura per le esigenze dei paesi in via di sviluppo.
(7)
Dal 2007 le relazioni esterne della Comunità sono state altresì sostenute dai nuovi strumenti finanziari, ossia lo IAP, l’ENPI, il DCI, l’Iniziativa europea per la democrazia e i diritti dell’uomo (EIDHR) (8) e lo strumento per la stabilità (9).
(8)
Le operazioni di finanziamento della BEI dovrebbero essere coerenti con le politiche esterne della Comunità e sostenerle, anche per quanto riguarda specifici obiettivi regionali, e dovrebbero contribuire all’obiettivo generale, di cui agli articoli 177 e 179 del trattato, della promozione e del consolidamento della democrazia e dello Stato di diritto, dei diritti umani e delle libertà fondamentali, e all’osservanza degli accordi internazionali in materia ambientale dei quali la Comunità è parte. Per quanto concerne in particolare i paesi in via di sviluppo, le operazioni di finanziamento della BEI dovrebbero promuovere: lo sviluppo economico e sociale sostenibile di tali paesi, segnatamente di quelli tra loro che sono più svantaggiati; la loro integrazione agevole e graduale nell’economia mondiale; la campagna contro la povertà; l’obiettivo generale dello sviluppo e del consolidamento della democrazia e dello Stato di diritto; l’obiettivo generale del rispetto dei diritti umani e delle libertà fondamentali, così come la conformità con gli obiettivi approvati dalla Comunità nel contesto delle Nazioni Unite e di altre organizzazioni internazionali competenti. È opportuno che, assicurando la coerenza complessiva con le azioni comunitarie, il finanziamento della BEI sia complementare alle politiche, ai programmi e agli strumenti di assistenza corrispondenti della Comunità nelle varie regioni. Inoltre, è opportuno che la tutela dell’ambiente e la sicurezza energetica degli Stati membri rientrino tra gli obiettivi di finanziamento della BEI in tutte le regioni ammissibili. Le operazioni di finanziamento della BEI dovrebbero essere realizzate nei paesi che rispettano condizioni adeguate, conformi ad accordi di alto livello conclusi con la Comunità su aspetti politici e macroeconomici.
(9)
È opportuno rafforzare il dialogo politico tra la Commissione e la BEI, così come la pianificazione strategica e la coerenza tra il finanziamento della BEI e quello della Commissione. Occorre rafforzare il legame tra le attività realizzate dalla BEI al di fuori della Comunità e le politiche comunitarie tramite il potenziamento della cooperazione tra la BEI e la Commissione sia a livello centrale sia in loco. È opportuno che un tale coordinamento rafforzato includa tra l’altro la consultazione reciproca preventiva sugli aspetti politici, la preparazione di documenti di importanza reciproca e la programmazione dei progetti. Un’importanza particolare riveste la consultazione preventiva sui documenti di programmazione strategica redatti dalla Commissione o dalla BEI, al fine di massimizzare le sinergie tra le attività della BEI e quelle della Commissione e di misurare i progressi realizzati verso il conseguimento dei pertinenti obiettivi politici della Comunità.
(10)
Nei paesi in fase di preadesione, è opportuno che le operazioni di finanziamento della BEI riflettano le priorità definite nei partenariati per l’adesione, nei partenariati europei, negli accordi di stabilizzazione e di associazione e nei negoziati con la Comunità. Nei Balcani occidentali l’azione della Comunità dovrebbe passare gradualmente dal sostegno alla ricostruzione al sostegno preadesione. In questo contesto, l’attività della BEI dovrebbe, inoltre, favorire l’aspetto del rafforzamento delle istituzioni, in cooperazione, se del caso, con altre istituzioni finanziarie internazionali attive nella regione. Nel periodo 2007-2011 è opportuno che il finanziamento a favore dei paesi candidati (Croazia, Turchia ed ex Repubblica iugoslava di Macedonia) rientri sempre più nel quadro dello strumento di preadesione messo a disposizione dalla BEI, strumento che dovrebbe essere esteso progressivamente agli altri potenziali paesi candidati dei Balcani occidentali, in funzione dei progressi da essi realizzati nel processo di adesione.
(11)
Per quanto riguarda i paesi contemplati dall’ENPI, è opportuno che la BEI continui a potenziare le sue attività riguardanti l’area del Mediterraneo, mettendo l’accento sullo sviluppo del settore privato. Al riguardo, è necessaria la cooperazione con i paesi partner per promuovere lo sviluppo del settore privato e incoraggiare la riforma strutturale, in particolare la riforma del settore finanziario, nonché altre misure per favorire le attività della BEI, in particolare per assicurare che la BEI possa emettere obbligazioni nei mercati locali. Per quanto riguarda l’Europa orientale, il Caucaso meridionale e la Russia, è opportuno che la BEI intensifichi le sue attività nei paesi interessati, in linea con condizioni adeguate, conformi ad accordi di alto livello conclusi con il paese in questione su aspetti politici e macroeconomici. In questa regione la BEI dovrebbe finanziare progetti che presentano un interesse significativo per la Comunità nei settori dei trasporti, dell’energia, delle telecomunicazioni e dell’infrastruttura ambientale. La priorità dovrebbe essere data ai progetti da realizzare sulle estensioni dei principali assi della rete transeuropea, ai progetti aventi implicazioni transfrontaliere per uno o più Stati membri e ai progetti importanti che favoriscono l’integrazione regionale tramite l’aumento della connettività. Nel settore ambientale, è opportuno che in Russia la BEI dia priorità ai progetti da realizzare nel quadro del partenariato ambientale della dimensione settentrionale. Nel settore energetico, rivestono un’importanza particolare i progetti riguardanti l’approvvigionamento strategico e il trasporto di energia, in linea con l’obiettivo della politica comunitaria di diversificare le fonti energetiche e al fine di garantire risorse stabili e sicure per i consumatori. Le operazioni di finanziamento della BEI in questa regione dovrebbero essere realizzate in stretta cooperazione con la Banca europea per la ricostruzione e lo sviluppo («BERS»), in particolare secondo le condizioni definite nel protocollo di intesa tripartito tra la Commissione, la BEI e la BERS.
(12)
Le operazioni di finanziamento della BEI nei paesi dell’Asia e dell’America latina saranno gradualmente allineate alla strategia di cooperazione dell’Unione in queste regioni e saranno complementari agli strumenti finanziati con le risorse del bilancio comunitario. La BEI dovrebbe cercare di estendere gradualmente le sue attività ad un più grande numero di paesi di queste regioni, ivi compresi i paesi meno prosperi. A sostegno degli obiettivi della Comunità, è opportuno che i finanziamenti della BEI nei paesi dell’Asia e dell’America latina si concentrino sulla sostenibilità ambientale (tra cui la mitigazione dei cambiamenti climatici) e sui progetti di sicurezza energetica, oltre che sul sostegno continuo alla presenza dell’Unione in Asia e in America latina tramite investimenti diretti esteri e il trasferimento di tecnologia e di know-how. Tenendo conto del rapporto costi-efficienza, è opportuno che la BEI possa lavorare anche direttamente con le imprese locali, in particolare nel settore della sostenibilità ambientale e della sicurezza energetica. Nel quadro della revisione intermedia verranno riesaminati gli obiettivi dei finanziamenti della BEI in Asia e in America latina.
(13)
In Asia centrale è opportuno che la BEI si concentri su importanti progetti di fornitura e di trasporto di energia che tutelano anche gli interessi comunitari in materia energetica e che sono conformi e danno sostegno agli obiettivi politici della Comunità di diversificazione delle fonti energetiche, di rispetto dei requisiti di Kyoto e di promozione della tutela ambientale. Le operazioni di finanziamento della BEI in Asia centrale dovrebbero essere realizzate in stretta cooperazione con la BERS, in particolare secondo le condizioni definite nel protocollo di intesa tripartito tra la Commissione, la BEI e la BERS.
(14)
Per integrare le attività realizzate dalla BEI nel quadro dell’accordo di partenariato tra i membri del gruppo degli Stati dell’Africa, dei Caraibi e del Pacifico, da un lato, e la Comunità europea e i suoi Stati membri, dall’altro (10) (accordo di Cotonou) per i paesi interessati è opportuno che in Sudafrica la BEI metta l’accento su progetti infrastrutturali di interesse pubblico (ivi comprese le infrastrutture municipali e la fornitura di acqua e di elettricità) e sul sostegno al settore privato, ivi comprese le piccole e medie imprese. L’attuazione delle disposizioni relative alla cooperazione economica nel quadro dell’accordo sugli scambi, lo sviluppo e la cooperazione tra la Comunità europea ed i suoi Stati membri, da un lato, e la Repubblica sudafricana, dall’altro (11), permetterà di promuovere ulteriormente le attività della BEI in questa regione.
(15)
Al fine di accrescere la coerenza del sostegno generale della Comunità nelle regioni interessate, è opportuno cercare di combinare adeguatamente le operazioni di finanziamento BEI con le risorse del bilancio comunitario, in forma di sovvenzioni, capitali di rischio e tassi di interesse agevolati, parallelamente all’assistenza tecnica per la preparazione e la realizzazione dei progetti o il rafforzamento del quadro giuridico e regolamentare, tramite l’IAP, l’EMPI, lo strumento di stabilità, l’EIDHR e, nel caso del Sud Africa, il DCI.
(16)
La BEI coopera già strettamente con le istituzioni finanziarie internazionali e con le istituzioni bilaterali europee. Tale cooperazione è disciplinata da protocolli di intesa specifici per ogni regione, che dovrebbero essere approvati dagli organi direttivi della BEI. Per le operazioni di finanziamento realizzate al di fuori della Comunità che ricadono nell’ambito di applicazione della presente decisione occorre che la BEI, ove necessario, cerchi di rafforzare il coordinamento e la cooperazione con le istituzioni finanziarie internazionali e con le istituzioni bilaterali europee, ivi compresa, se del caso, la cooperazione sulle condizioni da applicare ai vari settori, sul maggior uso del cofinanziamento e della partecipazione con altre istituzioni finanziarie internazionali nelle iniziative a livello mondiale, quali le iniziative miranti a promuovere il coordinamento e l’efficienza degli aiuti.
(17)
È opportuno migliorare la comunicazione e la trasmissione di informazioni sulle operazioni di finanziamento della BEI da parte della BEI e della Commissione. Sulla base delle informazioni trasmesse dalla BEI, la Commissione dovrebbe presentare una relazione annuale al Parlamento europeo e al Consiglio sulle operazioni di finanziamento della BEI realizzate nel quadro della presente decisione. È opportuno che la relazione, in particolare, contenga i documenti di programmazione strategica e includa una sezione sul valore aggiunto in linea con le politiche della Commissione, e una sezione sulla cooperazione con la Commissione, con le altre istituzioni finanziarie internazionali e con i donatori bilaterali, ivi compreso il cofinanziamento.
(18)
È opportuno che la garanzia comunitaria istituita dalla presente decisione copra le operazioni di finanziamento della BEI sottoscritte nel corso del periodo avente inizio il 1o febbraio 2007 e avente fine il 31 ottobre 2011. Per tenere conto degli sviluppi che interverranno nella prima metà del predetto periodo, la BEI e la Commissione dovrebbero procedere ad un riesame intermedio della decisione. È opportuno che tale riesame includa in particolare una valutazione esterna le cui specifiche sono fissate nell’allegato II.
(19)
Le operazioni di finanziamento della BEI dovrebbero continuare a essere gestite conformemente alle norme e alle procedure interne della Banca, comprese adeguate misure di controllo, nonché alle pertinenti norme e procedure relative alla Corte dei conti e all’Ufficio europeo per la lotta antifrode (OLAF).
(20)
Il fondo di garanzia per le azioni esterne («il fondo di garanzia»), istituito dal regolamento (CE, Euratom) n. 2728/94 del Consiglio (12), dovrebbe continuare a garantire una riserva di liquidità per il bilancio comunitario in caso di perdite risultanti dalle operazioni di finanziamento della BEI.
(21)
La BEI dovrebbe preparare, in consultazione con la Commissione, il programma pluriennale indicativo del volume di sottoscrizioni di operazioni di finanziamento della BEI per consentire un idoneo piano di bilancio per la dotazione del fondo di garanzia. È opportuno che la Commissione tenga conto del piano nella sua programmazione periodica di bilancio trasmessa all’autorità di bilancio.
(22)
Con la sentenza del 6 novembre 2008 nella causa C-155/07 (Parlamento/Consiglio), la Corte di giustizia delle Comunità europee ha annullato la decisione 2006/1016/CE del Consiglio, del 19 dicembre 2006, che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia della Comunità in caso di perdite dovute a prestiti e garanzie sui prestiti a favore di progetti realizzati al di fuori della Comunità (13). La decisione 2008/847/CE del Consiglio, del 4 novembre 2008, sull’ammissibilità dei paesi dell’Asia centrale ai sensi della decisione 2006/1016/CE (14) ha esteso la decisione 2006/1016/CE a cinque paesi dell’Asia centrale (ossia Kazakstan, Kirghizistan, Tagikistan, Turkmenistan e Uzbekistan).
(23)
La Corte, tuttavia, ha ordinato che gli effetti della decisione 2006/1016/CE siano conservati per gli accordi di finanziamento conclusi dalla BEI prima dell’entrata in vigore, entro un periodo di dodici mesi a decorrere dalla data della pronuncia della sentenza, di una nuova decisione adottata conformemente alla base giuridica appropriata, vale a dire gli articoli 179 e 181A del trattato. Tale sentenza ha come conseguenza il fatto che la procedura di codecisione si applicherà ora all’attivazione del mandato opzionale, all’ammissibilità dei paesi elencati nell’allegato I e alla sospensione di nuovi finanziamenti della BEI in un determinato paese se la situazione politica o economica suscita gravi preoccupazioni.
(24)
È opportuno pertanto adottare una nuova decisione del Parlamento europeo e del Consiglio per continuare a fornire una garanzia invariata delle operazioni di finanziamento BEI pertinenti realizzate al di fuori della Comunità.
(25)
Si dovrebbe nondimeno giungere alla rapida adozione della presente decisione assicurando al contempo il pieno rispetto delle prerogative del Parlamento europeo; per tale ragione è opportuno che la Commissione presenti, prima del 30 aprile 2010, una proposta concernente una nuova decisione che tenga conto tra l’altro delle conclusioni della revisione intermedia.
(26)
Tale proposta di nuova decisione dovrebbe affrontare, fra le altre cose, la questione di maggior controllo del Parlamento europeo e del Consiglio su tutte le decisioni di bilancio e politiche che la BEI e la Commissione dovranno adottare nel contesto di detta nuova decisione, la questione della trasparenza dell’intero meccanismo dei finanziamenti e quella della limitazione della garanzia della Comunità rispetto agli stanziamenti erogati,
DECIDONO:
Articolo 1
Garanzia e massimali
1. La Comunità accorda alla Banca europea per gli investimenti («BEI») una garanzia globale («la garanzia comunitaria») a copertura dei pagamenti dovuti alla BEI, ma da essa non ricevuti in relazione a prestiti e garanzie sui prestiti concessi per progetti di investimento ammissibili per la BEI nei paesi coperti dalla presente decisione, nei casi in cui i prestiti o le garanzie sui prestiti siano stati accordati conformemente ad un accordo firmato non scaduto né annullato («le operazioni di finanziamento della BEI») e conformemente alle norme e alle procedure interne della BEI e a sostegno dei pertinenti obiettivi di politica esterna della Comunità.
2. La garanzia comunitaria è limitata al 65 % dell’importo aggregato dei prestiti erogati e delle garanzie accordate per le operazioni di finanziamento della BEI, diminuito degli importi rimborsati e maggiorato di tutti gli importi connessi.
3. Il massimale per le operazioni di finanziamento della BEI per tutto il periodo 2007-2013, diminuito degli importi annullati, ammonta a 27 800 000 000 EUR. Il massimale è suddiviso in due parti:
a)
un massimale di base di importo fisso pari a 25 800 000 000 EUR, la distribuzione regionale del quale è definita al paragrafo 4, che copre tutto il periodo 2007-2013;
b)
un mandato opzionale di 2 000 000 000 EUR. L’attivazione in tutto o in parte del mandato opzionale e la sua distribuzione regionale saranno decise dal Parlamento europeo e dal Consiglio conformemente alla procedura di cui all’articolo 251 del trattato. La decisione si baserà sul risultato del riesame intermedio di cui all’articolo 9.
4. Il massimale di base di cui al paragrafo 3, lettera a), è ripartito nei seguenti massimali regionali obbligatori:
a)
paesi in fase di preadesione: 8 700 000 000 EUR;
b)
paesi contemplati dallo strumento di vicinato e partenariato: 12 400 000 000 EUR;
ripartiti sulla base dei seguenti sub-massimali indicativi:
i)
Paesi del Mediterraneo: 8 700 000 000 EUR;
ii)
Europa orientale, Caucaso meridionale e Russia: 3 700 000 000 EUR;
c)
Asia e America latina: 3 800 000 000 EUR;
ripartiti sulla base dei seguenti sub-massimali indicativi:
i)
America latina: 2 800 000 000 EUR;
ii)
Asia (esclusa Asia centrale): 1 000 000 000 EUR;
d)
Repubblica del Sud Africa: 900 000 000 EUR.
5. Gli organi direttivi della BEI possono decidere di riassegnare un importo pari fino al 10 % del massimale regionale tra i sub-massimali.
6. La garanzia comunitaria copre le operazioni di finanziamento della BEI sottoscritte nel corso del periodo aventi inizio il 1o febbraio 2007 e aventi fine il 31 ottobre 2011. Le operazioni di finanziamento della BEI sottoscritte ai sensi delle decisioni 2006/1016/CE e 2008/847/CE continuano a beneficiare della garanzia comunitaria a norma della presente decisione.
7. Se, alla scadenza del periodo di cui al paragrafo 6, il Parlamento europeo e il Consiglio non avranno adottato una decisione di concessione di una nuova garanzia comunitaria alla BEI per operazioni di finanziamento al di fuori della Comunità, il periodo è automaticamente prorogato di sei mesi.
Articolo 2
Paesi contemplati
1. L’elenco di paesi ammissibili o potenzialmente ammissibili al finanziamento della BEI con la garanzia comunitaria è definito nell’allegato I.
2. Per i paesi di cui all’elenco dell’allegato I e contraddistinti con un asterisco («*») e per altri paesi non elencati nell’allegato I, l’ammissibilità al finanziamento BEI con garanzia comunitaria è decisa dal Parlamento europeo e dal Consiglio caso per caso conformemente alla procedura di cui all’articolo 251 del trattato.
3. La garanzia comunitaria copre soltanto le operazioni di finanziamento della BEI realizzate in paesi che abbiano concluso con la BEI un accordo quadro volto a stabilire le condizioni giuridiche in base alle quali verranno realizzate le operazioni di finanziamento della BEI.
4. Qualora la situazione politica o economica di un determinato paese desti gravi preoccupazioni, il Parlamento europeo e il Consiglio possono decidere di sospendere nuove operazioni di finanziamento della BEI con garanzia comunitaria nel predetto paese conformemente alla procedura di cui all’articolo 251 del trattato.
5. La garanzia comunitaria non copre le operazioni di finanziamento della BEI in un determinato paese nei casi in cui l’accordo sulle operazioni di finanziamento della BEI sia stato firmato dopo l’adesione del suddetto paese all’Unione europea.
Articolo 3
Coerenza con le politiche della Comunità
1. Viene rafforzata la coerenza delle azioni esterne della BEI con gli obiettivi di politica esterna della Comunità al fine di massimizzare le sinergie tra le operazioni di prestito della BEI e le risorse di bilancio dell’Unione europea, in particolare tramite il dialogo regolare e sistematico e la consultazione preventiva su:
a)
i documenti strategici preparati dalla Commissione, quali i documenti strategici nazionali e regionali, i piani di azione e i documenti di preadesione;
b)
i documenti di pianificazione strategica della BEI e la programmazione dei progetti;
c)
altri aspetti politici e operativi.
2. La cooperazione è attuata su base differenziata regionale, tenendo conto del ruolo della BEI e delle politiche della Comunità in ciascuna regione.
3. Un’operazione di finanziamento della BEI non può beneficiare della garanzia comunitaria qualora la Commissione dia parere negativo sull’operazione nel quadro della procedura di cui all’articolo 21 dello statuto della BEI.
4. La coerenza tra le operazioni di finanziamento della BEI e gli obiettivi di politica esterna della Comunità è soggetta a verifica conformemente all’articolo 6.
Articolo 4
Cooperazione con le altre istituzioni finanziarie internazionali
1. Ove necessario, le operazioni di finanziamento della BEI sono realizzate sempre più in cooperazione e/o con il cofinanziamento della BEI e di altre istituzioni finanziarie internazionali o istituzioni bilaterali europee, in modo tale da massimizzare le sinergie, la cooperazione e l’efficienza, e garantire una condivisione ragionevole dei rischi e condizioni conformi al progetto e coerenti con il settore.
2. La cooperazione di cui al paragrafo 1 è agevolata tramite il coordinamento, da realizzare in particolare nel contesto di protocolli di intesa conclusi, ove necessario, tra la Commissione, la BEI, le principali istituzioni finanziarie internazionali e le istituzioni bilaterali europee che operano nelle varie regioni.
3. La cooperazione tra le istituzioni finanziarie internazionali e altri donatori è valutata nel quadro del riesame intermedio di cui all’articolo 9.
Articolo 5
Copertura e condizioni di applicazione della garanzia comunitaria
1. Per le operazioni di finanziamento della BEI concluse con uno Stato o garantite da uno Stato, e per altre operazioni di finanziamento della BEI concluse con autorità regionali o locali o con imprese o istituzioni pubbliche appartenenti e/o controllate dallo Stato, sempre che queste altre operazioni di finanziamento della BEI si basino su una valutazione adeguata del rischio da parte della BEI che tenga conto del rischio di credito del paese interessato, la garanzia comunitaria copre tutti i pagamenti dovuti alla BEI, ma da essa non ricevuti («garanzia generale»).
Ai fini del presente articolo e dell’articolo 6, paragrafo 4, la nozione di Stato include la Cisgiordania e la Striscia di Gaza, rappresentate dall’Autorità palestinese, e il Kosovo (15), rappresentato dalla missione di amministrazione provvisoria delle Nazioni Unite.
2. Per le operazioni di finanziamento della BEI diverse da quelle di cui al paragrafo 1, la garanzia comunitaria copre tutti i pagamenti dovuti alla BEI, ma da essa non ricevuti quando il mancato pagamento è determinato dal verificarsi di uno dei seguenti rischi politici («garanzia di rischio politico»):
a)
non trasferibilità della valuta;
b)
espropriazione;
c)
eventi bellici o disordini civili;
d)
denegata giustizia in caso di violazione di contratto.
Articolo 6
Relazioni e contabilità
1. Ogni anno la Commissione riferisce al Parlamento europeo e al Consiglio sulle operazioni di finanziamento della BEI realizzate ai sensi della presente decisione. La relazione include una valutazione dell’impatto e dell’efficacia delle operazioni di finanziamento della BEI a livello di progetto, di settore, di paese e di regione, nonché il contributo delle operazioni di finanziamento della BEI al conseguimento degli obiettivi di politica esterna della Comunità, tenendo conto degli obiettivi operativi della BEI. Essa comprende anche una valutazione della portata della cooperazione tra la BEI e la Commissione e tra la BEI e altre istituzioni finanziarie internazionali e i donatori bilaterali.
2. Ai fini del paragrafo 1, la BEI trasmette alla Commissione relazioni annuali sulle operazioni di finanziamento della BEI realizzate ai sensi della presente decisione, e sul conseguimento degli obiettivi di politica esterna della Comunità, ivi compresa la cooperazione con le altre istituzioni finanziarie internazionali.
3. La BEI fornisce alla Commissione i dati statistici, finanziari e contabili relativi a ogni operazione di finanziamento della BEI, necessari per consentire a quest’ultima di adempiere ai suoi obblighi di informazione o rispondere alle richieste della Corte dei conti europea, nonché la dichiarazione di un revisore dei conti sulle esposizioni in essere delle operazioni di finanziamento della BEI.
4. Ai fini del rispetto da parte della Commissione degli obblighi contabili e di informazione sui rischi coperti dalla garanzia generale, la BEI fornisce alla Commissione la valutazione dei rischi della BEI e le informazioni relative alla classificazione delle operazioni di finanziamento della BEI con beneficiari di prestiti o debitori garantiti diversi dagli Stati.
5. La BEI fornisce le informazioni di cui ai paragrafi 2, 3 e 4 a proprie spese.
Articolo 7
Recupero dei pagamenti effettuati dalla Commissione
1. Se la Commissione effettua un pagamento con garanzia comunitaria, la BEI procede, a nome e per conto della Commissione, al recupero dei crediti per gli importi pagati.
2. La BEI e la Commissione concludono un accordo per stabilire in dettaglio le disposizioni e le procedure relative al recupero dei crediti entro la data della conclusione dell’accordo di cui all’articolo 8.
Articolo 8
Accordo sulla garanzia
La BEI e la Commissione concludono un accordo sulla garanzia per stabilire in dettaglio le disposizioni e le procedure relative alla garanzia comunitaria.
Articolo 9
Riesame
1. La Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione intermedia sull’applicazione della presente decisione entro il 30 aprile 2010, corredata da una proposta di modifica, elaborata anche sulla base di una valutazione esterna le cui specifiche sono fissate all’allegato II della presente decisione.
2. La Commissione presenta una relazione finale sull’applicazione della presente decisione entro il 31 luglio 2013.
Articolo 10
Abrogazione
La decisione 2008/847/CE è abrogata.
Articolo 11
Entrata in vigore
La presente decisione entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, addì 13 luglio 2009.