ДИРЕКТИВА 2009/38/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 6 май 2009 година
за създаване на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение
(преработена)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 137 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 94/45/ЕО на Съвета от 22 септември 1994 г. за създаване на Европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (3) трябва да бъде предмет на няколко съществени изменения. С цел постигане на яснота посочената директива следва да бъде преработена.
(2)
Съгласно член 15 от Директива 94/45/ЕО Комисията, в консултации с държавите-членки и социалните партньори на европейско равнище, преразгледа действието на посочената директива, и по-специално проучи дали праговете на работната сила са подходящи с оглед предлагане на съответни изменения, ако е необходимо.
(3)
След консултации с държавите-членки и социалните партньори на европейско равнище Комисията представи на 4 април 2000 г. на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на Директива 94/45/ЕО.
(4)
В съответствие с член 138, параграф 2 от Договора Комисията се консултира със социалните партньори на равнище на Общността относно възможната насока на дадено действие на Общността в тази област.
(5)
След консултациите Комисията прецени, че е желателно да се предприеме действие на Общността и се консултира отново със социалните партньори на равнище на Общността относно съдържанието на предвиденото предложение, в съответствие с член 138, параграф 3 от Договора.
(6)
След тази втора фаза на консултации социалните партньори не са информирали Комисията за желанието си да започнат процес, който би могъл да доведе до сключване на споразумение, както е предвидено в член 138, параграф 4 от Договора.
(7)
Следователно е необходимо да се осъвремени законодателството на Общността в областта на транснационалното информиране и консултации с работниците и служителите, за да се гарантира ефективността на правата за транснационално информиране и консултации с работниците и служителите, да се увеличи делът на учредените европейски работнически съвети, като в същото време се даде възможност съществуващите споразумения да продължат да действат, да се решат проблемите, установени във връзка с практическото прилагане на Директива 94/45/ЕО, и да се предотврати правната несигурност, произтичаща от някои от нейните разпоредби или от липсата на такива, както и да се осигури по-добра свързаност на законодателните актове на Общността в областта на информирането и консултациите с работниците.
(8)
Съгласно член 136 от Договора, конкретна цел на Общността и на държавите-членки е да насърчават социалния диалог.
(9)
Настоящата директива е част от рамката на Общността, целяща подкрепа и допълване на действието на държавите-членки в областта на информирането и консултациите с работниците и служителите. Тази рамка следва да сведе до минимум тежестта за предприятията и клоновете, като същевременно да гарантира ефективното упражняване на предоставените права.
(10)
Функционирането на вътрешния пазар включва процес на концентрация на предприятия, трансгранични сливания, поглъщания, съвместни предприятия, и следователно транснационализиране на предприятия и групи от предприятия. Ако икономическите дейности трябва да се развиват хармонично, предприятията или групите предприятия, осъществяващи дейност в две или повече държави-членки, трябва да информират и да се консултират с представителите на онези свои работници и служители, които са засегнати от техните решения.
(11)
Процедурите за информиране и консултации с работниците и служителите, предвидени в законодателството или в практиката на държавите-членки, често не са съобразени с транснационалната структура на юридическото лице, което приема решения, засягащи тези работници и служители. Това може да доведе до неравно третиране на работниците и служителите, засегнати от решения в едно предприятие или група предприятия.
(12)
Трябва да бъдат приети съответни разпоредби, за да се осигури работниците и служителите в предприятия с общностно измерение да бъдат надлежно информирани и с тях да се провеждат консултации, ако решенията, които ги засягат, се приемат в държава-членка, различна от тази, в която са наети на работа.
(13)
За да се гарантират надлежното информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия или групи от предприятия, осъществяващи дейност в две или повече държави-членки, е необходимо да се учредят европейски работнически съвети или да се създадат други подходящи процедури за транснационално информиране и консултации с работниците и служителите.
(14)
Условията за информиране и консултации с работниците и служителите е необходимо да бъдат определени и прилагани по начин, който да гарантира тяхната ефективност в съответствие с разпоредбите на настоящата директива. За тази цел информирането и консултирането на европейския работнически съвет следва да му осигури възможност своевременно да представя становище на предприятието, без да се поставя под съмнение способността на предприятията за приспособяване. Единствено диалогът, воден на равнище, на което се изготвят насоките, и при ефективно участие на представителите на работниците и служителите, правят възможно прогнозирането и осъществяването на промените.
(15)
На работниците и служителите и на техните представители трябва да се гарантират информирането и консултациите на съответното ниво на управление и представителство, в зависимост от разглеждания въпрос. За тази цел компетентността и сферата на действие на европейския работнически съвет трябва да бъдат разграничени от тези на националните представителни органи и да бъдат ограничени до транснационални въпроси.
(16)
Транснационалното естество на даден въпрос следва да се определя както предвид обхвата на евентуалното му въздействие, така и предвид нивото на управление и представителство, които той предполага. За тази цел за транснационални се считат въпросите, отнасящи се до цялото предприятие или група, или поне до две държави-членки. Това включва въпроси, които независимо от броя на свързаните с тях държави-членки са от значение за европейската работна сила от гледна точка на обхвата на потенциалното им въздействие, или които включват прехвърляне на дейности между държави-членки.
(17)
Необходимо е да се даде определение за „контролиращо предприятие“, отнасящо се само до настоящата директива и без да се засягат понятията за „група“ или „контрол“, в други текстове.
(18)
Механизмите за информиране и провеждане на консултации с работниците и служителите в предприятия или групи предприятия, осъществяващи дейност в две или повече държави-членки, трябва да обхващат всички техни клонове или, според случая, предприятия от групата, разположени в държавите-членки, независимо от това дали предприятието или контролиращото групата предприятие е с централно управление във или извън територията на държавите-членки.
(19)
Съгласно принципа за автономия на страните, представителите на работниците и служителите и на управлението на предприятието или предприятието, контролиращо групата, определят чрез споразумение характера, състава, функцията, реда на работа, процедурите и финансовите средства на европейския работнически съвет или на другите процедури за информиране и консултации, така че да бъдат адаптирани към конкретното им положение.
(20)
В съответствие с принципа за субсидиарност държавите-членки определят кои са представителите на работниците и служителите, и в частност, предвиждат, ако смятат за целесъобразно, балансирано представителство на различните категории работници и служители.
(21)
Необходимо е да се уточни смисълът на понятията „информиране“ и „консултации“ с работниците и служителите в съответствие с понятията, посочени в последните директиви в тази област, и тези които се прилагат в рамките на националното право, с цел повишаване ефективността на диалога на транснационално равнище, предоставяне на възможност за подходящо свързване на диалога на национално с диалога на транснационално равнище и осигуряване на необходимата за прилагането на настоящата директива правна сигурност.
(22)
Понятието „информиране“ е необходимо да бъде определено, като се вземе предвид целта представителите на работниците и служителите да направят подходящо проучване, предполагащо информиране в подходящ момент, по подходящ начин и с подходящо съдържание, без да се забавя процесът на вземане на решения в предприятията.
(23)
Понятието „консултация“ е необходимо да бъде определено, като се вземе предвид целта да се изрази становище, което ще бъде от полза за вземането на решение, а това предполага провеждането на консултации в подходящ момент, по подходящ начин и с подходящо съдържание.
(24)
Разпоредбите относно информацията и консултациите, установени в настоящата директива, трябва да бъдат прилагани в случай на предприятие или контролиращо групата предприятие, чието централно управление се намира извън територията на държавите-членки, чрез негов представител, определен при необходимост, в една от държавите-членки или, при липса на такъв представител - чрез клона или контролираното предприятие с най-голям брой работници и служители в държавите-членки.
(25)
Отговорността, която носи дадено предприятие или група предприятия по отношение на предаването на информацията, необходима за започване на преговори, трябва да се уточни така, че работниците и служителите да имат възможността да определят дали предприятието или групата предприятия, в които работят, са с общностно измерение и да се свържат със съответните лица, за да формулират искане за започване на преговори.
(26)
В специалния орган за преговори работниците и служителите от различните държави-членки трябва да бъдат представени балансирано. Представителите на работниците и служителите трябва да могат да си сътрудничат, за да определят своите позиции във връзка с преговорите с централното управление.
(27)
Трябва да се отдаде значимото на ролята, която признатите профсъюзни организации могат да изиграят в преговорите или предоговарянето на споразумения за създаване на европейски работнически съвети, осигурявайки подкрепа на представителите на работниците и служителите, които изявяват потребност за такава подкрепа. За да се даде възможност компетентните профсъюзни организации и организациите на работодателите, признати за европейски социални партньори, да следят учредяването на нови европейски работнически съвети и да насърчават добрите практики, те трябва да бъдат информирани за започването на преговорите. Признатите компетентни европейски професионални съюзи и организациите на работодателите представляват организациите на социалните партньори, с които Комисията провежда консултации съгласно член 138 от Договора. Комисията подновява и публикува списък на тези организации.
(28)
В споразуменията, регулиращи учредяването и функционирането на европейските работнически съвети, трябва да бъдат включени методите за тяхното изменение, за прекратяването на действието им или за предоговарянето им, в случай че е необходимо, по-специално когато се променя съставът или структурата на предприятието или групата предприятия.
(29)
В такива споразумения трябва да се определят условията за свързване на националното с транснационалното равнище на информиране и консултации с работниците и служителите, адаптирани към конкретните условия в предприятието или групата предприятия. Тези условия трябва да бъдат определени по такъв начин, че да зачитат компетенциите и сферата на действие на представителните органи на работниците и служителите, по-специално по отношение на прогнозиране и управление на промяната.
(30)
В посочените споразумения трябва да се предвиди, в случай на необходимост, учредяване и функциониране на комитет в намален състав за координиране и по-голяма ефективност на редовната дейност на европейския работнически съвет, както и за информиране и консултации в най-кратки срокове при извънредни обстоятелства.
(31)
Представителите на работниците и служителите могат да решат да не искат създаването на европейски работнически съвет или заинтересованите страни могат да договорят други процедури за осигуряване на транснационално информиране и консултации с работниците и служителите.
(32)
Следва да се изготвят разпоредби относно някои субсидиарни изисквания, които да се прилагат по решение на страните или в случай, че централното управление откаже да започне преговори или при липса на споразумение след такива преговори.
(33)
За да изпълняват пълноценно функцията си, както и за да се гарантира полезното действие на европейския работнически съвет, представителите на работниците и служителите трябва да се отчитат пред работниците и служителите, които представляват, и трябва да разполагат с възможността да получават изискваното от тях обучение.
(34)
Следва да се приемат разпоредби представителите на работниците и служителите, които действат в рамките на настоящата директива, да се ползват при изпълнение на своите функции, със същата закрила и гаранции, подобни на тези, предоставени на представителите на работниците и служителите според законодателството и/или практиката в държавата, в която са наети на работа. Те не трябва да бъдат обект на каквато и да е дискриминация в резултат на законосъобразното упражняване на своята дейност и трябва да се ползват с адекватна закрила по отношение на уволнение и други санкции.
(35)
Държавите-членки трябва да предприемат подходящи мерки в случай на неизпълнение на задълженията, определени в настоящата директива.
(36)
В съответствие с основните принципи на правото на Общността, в случаи на нарушение на задълженията, произтичащи от настоящата директива, следва да се прилагат административните или съдебни процедури, както и санкции, които са ефективни, възпиращи и пропорционални в зависимост от тежестта на неизпълнението на задълженията, произтичащи от настоящата директива.
(37)
От съображения за ефективност, съгласуваност и правна сигурност е необходимо да се установи свързаност между директивите и равнищата на информиране и консултиране с работниците и служителите, установени в правото на Общността и националното право и/или практика. Трябва да бъде даден приоритет на преговорите относно тези процедури за свързване на информация в рамките на всяко предприятие или група предприятия. В случай че не бъде постигнато споразумение в тази връзка и ако се предвижда да бъдат взети решения, които могат да доведат до важни промени в организацията на работата или договорните правоотношения, процесът трябва да се провежда едновременно на национално и европейско равнище, като се спазват съответната компетентност и сфера на действие на представителните органи на работниците и служителите. Изразяването на становище от страна на европейския работнически съвет не трябва да възпрепятства способността на централното управление да провежда необходимите консултации в рамките на предвидените в националното право и/или практика срокове. Националното законодателство и/или практика трябва евентуално да бъдат адаптирани, за да може, ако е необходимо, европейският работнически съвет да бъде информиран преди или заедно с националните представителни органи на работниците и служителите, като същевременно не трябва да се намалява общата степен на защита на работниците и служителите.
(38)
Настоящата директива не следва да засяга процедурите за информиране и консултиране, предвидени в Директива 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 г. за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност (4), специфичните процедури, посочени в член 2 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на колективните уволнения (5) и в член 7 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (6).
(39)
Специален режим следва да се предвиди за предприятия или групи предприятия с общностно измерение, в които към 22 септември 1996 г. е съществувало споразумение, отнасящо се до цялата работна сила, което предвижда транснационално информиране и консултации с работниците и служителите.
(40)
Когато структурата на предприятието или групата претърпява значителни промени, например в случай на сливане, придобиване или разделяне, съществуващият(ите) европейски работнически съвет(и) трябва да бъде(ат) адаптиран(и). Посоченото адаптиране трябва да се осъществи приоритетно, съгласно клаузите на приложимото споразумение, ако тези клаузи позволяват да бъде проведено необходимото адаптиране. В противен случай или ако е отправено искане, което създава необходимостта от това, започват преговори за ново споразумение, в които трябва да участват членовете на съществуващия(те) европейски работнически съвет(и). За да се осигури възможност за информиране и консултации с работниците и служителите по време на периода на промяна на структурата, който често пъти е решаващ, съществуващият(ите) европейски работнически съвет(и) трябва да могат да продължат да функционират, евентуално като се адаптират, докато не бъде сключено ново споразумение. След подписване на ново споразумение учредените преди това съвети трябва да бъдат разпуснати и трябва да се прекратят споразуменията за тяхното създаване, независимо от съдържащите се в тях разпоредби за срок на действие или прекратяване.
(41)
Освен в случай на прилагане на посочената клауза за адаптиране, следва да се позволи действащите споразумения да продължат да действат, за да се избегне тяхното задължително предоговаряне, когато това би било излишно. Следва да се предвиди разпоредба, според която докато продължават да бъдат в сила споразуменията, сключени преди 22 септември 1996 г. съгласно член 13, параграф 1 от Директива 94/45/ЕО или съгласно член 3, параграф 1 от Директива 97/74/ЕО (7), задълженията, произтичащи от настоящата директива, не следва да се прилагат за тях. Освен това настоящата директива не установява общо задължение за предоговаряне на споразуменията, сключени съгласно член 6 от Директива 94/45/ЕО между 22 септември 1996 г. и 5 юни 2011 г.
(42)
Без да се засяга възможността на страните да приемат друго решение, европейският работнически съвет, създаден при липса на споразумение между страните, трябва, за да изпълни целите на настоящата директива, да бъде информиран и с него да се провеждат консултации относно действията на предприятието или групата предприятия, така че да може да направи оценка на възможното въздействие върху интересите на работниците и служителите в най-малко две различни държави-членки. За тази цел предприятието или контролиращото предприятие трябва да се задължи да предоставя на определените представители на работниците и служителите обща информация, отнасяща се до интересите на работниците и служителите, както и информация, свързана по-конкретно с онези аспекти от дейността на предприятието или групата предприятия, които засягат интересите на работниците и служителите. Европейският работнически съвет трябва да може да представи своето становище в края на срещата.
(43)
Някои решения със значителен ефект върху интересите на работниците и служителите трябва да бъдат предмет на информиране и консултации с определените представители на работниците и служителите във възможно най-кратък срок.
(44)
Съдържанието на субсидиарните изисквания, които се прилагат, когато не е постигнато споразумение и служат за отправна точка при преговорите, трябва да се изясни и да се приспособи към развилите се нужди и практики във връзка с транснационалното информиране и консултации. Следва да се разграничат областите, за които трябва да се предостави информация и тези, в които европейският работнически съвет трябва също да бъде консултиран, което включва възможността да се получи мотивиран отговор на всяко изразено становище. За да се даде възможност на комитета в намален състав да изпълнява необходимата роля на координатор и да се справя ефективно с извънредни обстоятелства, той трябва да се състои максимум от петима членове и редовно да разполага с възможност за обсъждане.
(45)
Доколкото целта на настоящата директива, и по-специално по-голямото право на информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде постигната по-добре на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(46)
В настоящата директива се зачитат основните права и се спазват по-специално принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз. По-специално настоящата директива има за цел да се осигури пълното спазване на правото на работниците и служителите или техните представители да им бъде гарантирано на съответните равнища, своевременно информиране и консултации в предвидените от правото на Общността, от националните законодателства и практики случаи и условия (член 27 от Хартата на основните права на Европейския съюз).
(47)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право следва да бъде ограничено до разпоредбите, които представляват изменение по същество в сравнение с предходните директиви. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от предходните директиви.
(48)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (8) държавите-членки се насърчават да изготвят, за себе си и в интерес на Общността, таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, както и да ги направят обществено достъпни.
(49)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки по отношение на сроковете, посочени в приложение II, част Б за транспониране в националното право и за прилагане на директивите,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Цел
1. Целта на настоящата директива е да се усъвършенства правото на информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение.
2. За тази цел се създава европейски работнически съвет или процедура за информиране и консултации с работниците и служителите във всяко предприятие с общностно измерение или група предприятия с общностно измерение, когато молбата за това е отправена съгласно процедурата, предвидена в член 5, параграф 1, с цел информиране и консултации с работниците и служителите. Условията за информиране и консултации с работниците и служителите се определят и прилагат така, че да се гарантира тяхната ефективност и да се създадат условия за ефективно вземане на решения в предприятието или групата предприятия.
3. Информирането и консултациите с работниците и служителите трябва да се осъществяват на съответното равнище на ръководство и представителство, в зависимост от разглеждания въпрос. За тази цел компетентността на европейския работнически съвет и обхватът на регулираната с настоящата директива процедура за информиране и консултации с работниците и служителите се ограничават до транснационалните въпроси.
4. За транснационални се считат въпросите, засягащи цялото предприятие с общностно измерение или цялата група предприятия с общностно измерение, или поне две предприятия или клонове на предприятието или групата предприятия, които се намират в две различни държави-членки.
5. Независимо от параграф 2, когато група предприятия с общностно измерение по смисъла на член 2, параграф 1, буква в) обхваща едно или повече предприятия или групи предприятия с общностно измерение по смисъла на член 2, параграф 1, буква а) или буква в), европейският работнически съвет се създава на ниво група, освен ако споразуменията по член 6 не предвиждат друго.
6. Освен ако в споразуменията по член 6 не е предвидено по-широко приложно поле, правомощията и компетентността на европейските работнически съвети и обхватът на процедурите за информиране и консултации, създадени за постигане на целта, посочена в параграф 1, в случай на предприятие с общностно измерение, се отнасят до всички клонове, намиращи се в държавите-членки, а в случай на група предприятия с общностно измерение - до всички предприятия от групата, намиращи се в държавите-членки.
7. Държавите-членки може да предвидят настоящата директива да не се прилага към екипажите на търговския флот.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящата директива:
а)
„предприятие с общностно измерение“ означава всяко предприятие с най-малко 1 000 работници и служители в държавите-членки и най-малко 150 работници и служители във всяка от най-малко две държави-членки;
б)
„група предприятия“ означава контролиращо предприятие и контролираните от него предприятия;
в)
„група предприятия с общностно измерение“ означава група предприятия със следните характеристики:
-
най-малко 1 000 работници и служители в държавите-членки,
-
най-малко две предприятия от групата в различни държави-членки
и
-
поне едно предприятие от групата с най-малко 150 работници и служители в една държава-членка и поне едно друго предприятие от групата с най-малко 150 работници и служители в друга държава-членка;
г)
„представители на работниците и служителите“ означава представители на работниците и служителите според националното право и/или практика;
д)
„централно управление“ означава централното управление на предприятие с общностно измерение или, в случай на група предприятия с общностно измерение - на контролиращото предприятие;
е)
„информиране“ означава предаване на данни от работодателя на представителите на работниците и служителите, с цел да се запознаят с разглеждания въпрос и да го проучат; информирането се осъществява в подходящ момент, по подходящ начин и с подходящо съдържание, които позволяват на представителите на работниците и служителите да извършат задълбочена оценка на възможното въздействие и, по целесъобразност, да подготвят консултации с компетентния орган на предприятието с общностно измерение или на групата предприятия с общностно измерение;
ж)
„консултация“ означава установяване на диалог и размяна на мнения между представители на работниците и служителите и централното управление или на всяко друго по-подходящо ниво на управление в момент, по начин и със съдържание, позволяващи на представителите на работниците и служителите, въз основа на предоставената информация и без да се засягат отговорностите на управлението, да изразят в разумен срок становището си относно предложените мерки предмет на консултацията, което може да бъде взето предвид в рамките на предприятието с общностно измерение или на групата предприятия с общностно измерение;
з)
„европейски работнически съвет“ означава съвет, създаден съгласно член 1, параграф 2 или съгласно разпоредбите на приложение I, с цел информиране и консултации с работниците и служителите;
и)
„специална група за преговори“ означава групата, създадена съгласно член 5, параграф 2 за водене на преговори с централното управление във връзка със създаването на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в съответствие с член 1, параграф 2.
2. За целите на настоящата директива предписаните прагове за числеността на работната сила се определят съгласно средния брой работници и служители, включително с непълно работно време, наети на работа през последните две години, изчислен според национално законодателство и/или практика.
Член 3
Определение за „контролиращо предприятие“
1. За целите на настоящата директива „контролиращо предприятие“ означава предприятие, което може да упражнява доминиращо влияние върху друго предприятие („контролирано предприятие“) по силата, например, на собственост, финансово участие или правилата, по които то се управлява.
2. Възможността да се упражнява доминиращо влияние се предполага до доказване на противното, когато едно предприятие по отношение на друго предприятие пряко или непряко:
а)
притежава преимуществен дял от записания капитал;
б)
контролира мнозинството от гласовете, свързани с емитирания от това предприятие акционерен капитал;
или
в)
може да назначава повече от половината от членовете на административния, управителен или надзорен орган на това предприятие.
3. За целите на параграф 2 правата на контролиращото предприятие във връзка с гласуването или назначаването включват правата на всяко друго контролирано предприятие и тези на всяко лице или орган, действащ от негово или от свое име, но за сметка на контролиращото предприятие или на всяко друго контролирано предприятие.
4. Независимо от разпоредбите на параграфи 1 и 2, предприятие не се счита за „контролиращо предприятие“ по отношение на друго предприятие, в което има участие, когато се касае за дружество, по смисъла на член 3, параграф 5, буква а) или буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (9).
5. Не се предполага, че се упражнява доминиращо влияние само поради факта, че длъжностно лице изпълнява своите функции в съответствие с правото на държавата-членка относно ликвидация, несъстоятелност, неплатежоспособност, преустановяване на плащания, споразумения между кредиторите и длъжника или други аналогични процедури.
6. Приложимото право за определяне на това дали едно предприятие е „контролиращо предприятие“ е правото на държавата-членка, което урежда това предприятие.
Когато правото, приложимо към това предприятие, не е на държава-членка, се прилага правото на държавата-членка, на чиято територия се намира представителят на предприятието или при липса на такъв представител - централното управление на предприятието от групата, което наема на работа най-голям брой работници и служители.
7. Когато в случай на колизия на нормите при прилагането на параграф 2 две или повече предприятия от една група отговарят на един или повече критерии, предвидени в посочения параграф, предприятието, което отговаря на критерия по буква в) от този параграф се счита за контролиращо предприятие до доказване на факта, че друго предприятие може да оказва доминиращо влияние.
РАЗДЕЛ II
СЪЗДАВАНЕ НА ЕВРОПЕЙСКИ РАБОТНИЧЕСКИ СЪВЕТ ИЛИ ПРОЦЕДУРА ЗА ИНФОРМИРАНЕ И КОНСУЛТАЦИИ С РАБОТНИЦИТЕ И СЛУЖИТЕЛИТЕ
Член 4
Отговорност за създаването на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите
1. Централното управление отговаря за създаването на условия и средства, необходими за учредяването на европейски работнически съвет или процедура за информиране и консултации с работниците и служителите съгласно член 1, параграф 2 в предприятие с общностно измерение и група предприятия с общностно измерение.
2. Когато централното управление не се намира в държава-членка, представителят на централното управление в държава-членка, който може да бъде определен при необходимост, поема отговорността, посочена в параграф 1.
При липса на такъв представител управлението на клона или предприятието от групата с най-голям брой работници и служители в една държава-членка поема отговорността съгласно параграф 1.
3. За целите на настоящата директива представителят или представителите, или при липса на такова представителство - управлението, посочено в параграф 2, втора алинея, се приема за централно ръководство.
4. Всяко управление на предприятие, включено в група предприятия с общностно измерение, както и централното управление или приетото за централно управление по смисъла на параграф 2, втора алинея на предприятието или групата предприятия с общностно измерение отговаря за получаването и предаването на заинтересованите от прилагането на настоящата директива страни на информацията, която се изисква за започване на преговорите, посочени в член 5, и по-специално информацията във връзка със структурата на предприятието или групата предприятия и работната му/ѝ сила. Това задължение се отнася по-специално за информацията относно броя на работниците и служителите, посочен в член 2, параграф 1, букви а) и в).
Член 5
Специална група за преговори
1. За постигане на целта, установена в член 1, параграф 1, централното управление започва преговори за създаването на европейски работнически съвет или процедура за информиране и консултации по своя собствена инициатива или по писмено искане от най-малко 100 работници и служители или техни представители от най-малко две предприятия или клона в най-малко две различни държави-членки.
2. За тази цел се създава специална група за преговори в съответствие със следните насоки:
а)
Държавите-членки определят начина за избиране или определяне на членовете на специалната група за преговори, които трябва да бъдат избрани или определени на техните територии.
Държавите-членки предвиждат, че работниците и служителите в предприятия и/или клонове, в които няма представители на работниците и служителите не по тяхна вина, имат правото да избират или определят членове на специалната група за преговори.
Втората алинея не засяга разпоредбите на националното законодателство и/или практика, установяващи граници за създаване на представителни органи на работниците и служителите.
б)
Членовете на специалната група за преговори се избират или определят пропорционално на броя на работниците и служителите, наети във всяка държава-членка от предприятието с общностно измерение или от групата предприятия с общностно измерение, като за всяка държава-членка се отпуска по едно място за част от работниците и служителите, наети в същата държава-членка, представляваща 10 % или част от 10 % от броя на работниците и служителите, наети във всички държави-членки, взети заедно.
в)
Централното управление и местното управление, както и компетентните европейски профсъюзни организации и организации на работодателите, се информират за състава на специалната група за преговори и за началото на преговорите.
3. Специалната група за преговори има за задача съвместно с централното управление да определя чрез писмено споразумение обхвата, състава, функциите и срока на мандата на европейския(те) работнически съвет(и) или условията за прилагане на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите.
4. С оглед сключване на споразумение в съответствие с член 6, централното управление свиква заседание с участието на специалната група за преговори. То уведомява съответно местните управления.
Преди и след всяко заседание с централното управление специалната група за преговори има правото да се съвещава, без да присъстват представители на централното управление, като използва необходимите средства за комуникация.
За целите на преговорите специалната група за преговори може да поиска да бъде подпомагана от експерти по неин избор, които може да включват представители на компетентните, признати профсъюзни организации на равнище на Общността. Посочените експерти и представители на профсъюзни организации могат да присъстват в качеството си на консултанти на заседанията за водене на преговори, по искане от страна на специалната група за преговори.
5. Специалната група за преговори може да реши, с мнозинство от най-малко две трети от гласовете, да не започва преговори по параграф 4 или да прекрати вече започналите преговори.
Такова решение спира процедурата по сключване на споразумението по член 6. Когато е прието такова решение, не се прилагат разпоредбите на приложение I.
Ново искане за свикване на специалната група за преговори може да бъде направено най-рано две години след вземането на горепосоченото решение, освен ако съответните страни определят по-кратък срок.
6. Всички разходи, свързани с преговорите по параграфи 3 и 4, се поемат от централното управление, за да се даде възможност на специалната група за преговори да изпълнява своите задачи по подходящ начин.
В съответствие с този принцип държавите-членки могат да установяват бюджетни правила за работата на специалната група за преговори. Те могат, по-специално, да ограничат финансирането до покриване на разходите само за един експерт.
Член 6
Съдържание на споразумението
1. Централното управление и специалната група за преговори трябва да преговарят в дух на сътрудничество с оглед постигане на споразумение за подробните условия за прилагане на реда за информиране и консултации с работниците и служителите, посочени в член 1, параграф 1.
2. Без да се засяга автономията на страните, споразумението, посочено в параграф 1 и изготвено в писмена форма, между централното управление и специалната група за преговори определя:
а)
предприятията от група предприятия с общностно измерение или клоновете на предприятие с общностно измерение, които са обхванати от споразумението;
б)
състава на европейския работнически съвет, броя на членовете, разпределението на местата, позволяващо доколкото е възможно да се вземе предвид необходимостта от равномерно представителство на работниците и служителите в зависимост от техните дейности, категории и пол, както и срока на мандата;
в)
функциите и процедурата за информиране и консултации с европейския работнически съвет, както и условията за свързване на информирането и консултациите с европейския работнически съвет с информирането и консултациите с националните органи, представляващи работниците и служителите, в съответствие с принципите, посочени в член 1, параграф 3;
г)
мястото, честотата и продължителността на заседанията на европейския работнически съвет;
д)
ако е необходимо, състава, начина на определяне на членовете, функциите и процедурните правила на комитета в намален състав, създаден в рамките на европейския работнически съвет;
е)
финансовите и материалните средства, които се предоставят на европейския работнически съвет;
ж)
датата на влизане в сила на споразумението и неговия срок на действие, условията за изменение или прекратяване на споразумението и случаите, в които споразумението трябва да бъде предоговаряно, както и процедурата за неговото предоговаряне, включително, ако е необходимо, при промяна на структурата на предприятието с общностно измерение или групата предприятия с общностно измерение.
3. Централното управление и специалната група за преговори могат да решат писмено да създадат една или повече процедури за информиране и консултации вместо европейски работнически съвет.
Споразумението трябва да предвиди реда и условията, съгласно които представителите на работниците и служителите имат право да се събират, за да обсъждат предоставената им информация.
Тази информация се отнася по-специално до транснационални въпроси, които съществено засягат интересите на работниците.
4. Ако в споразуменията по параграфи 2 и 3 не е предвидено друго, към тях не се прилагат субсидиарните изисквания на приложение I.
5. За целите на сключване на споразуменията по параграфи 2 и 3, специалната група за преговори приема решения с мнозинство от гласовете на членовете си.
Член 7
Субсидиарни изисквания
1. За да се постигне целта, посочена в член 1, параграф 1, субсидиарните изисквания, установени в законодателството на държавата-членка, в която се намира централното управление, се прилагат, когато:
-
централното управление и специалната група за преговори решат това,
-
централното управление отказва да започне преговори в срок от шест месеца от искането по член 5, параграф 1,
или
-
в продължение на три години от датата на това искане те не могат да сключат споразумение, както предвижда член 6, и специалната група за преговори не е приела решението, предвидено в член 5, параграф 5.
2. Субсидиарните изисквания по параграф 1, приети в законодателството на държавите-членки, трябва да удовлетворяват разпоредбите, установени в приложение I.
РАЗДЕЛ III
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Поверителна информация
1. Държавите-членки осигуряват членовете на специалните групи за преговори или на европейските работнически съвети и всички експерти, които ги подпомагат, да нямат право да разкриват каквато и да било информация, която им е предадена изрично като поверителна.
Същото се отнася и за представителите на работниците и служителите в рамките на процедурата за информиране и консултации.
Това задължение продължава да се прилага независимо от местопребиваването на лицата, посочени в първата и втората алинея, също и след изтичането на техния мандат.
2. Всяка държава-членка предвижда, в особени случаи и при условия и ограничения, установени от националното законодателство, централното управление, намиращо се на нейната територия, да не е задължено да предава информация, когато нейният характер е такъв, че според обективни критерии тя би могла сериозно да наруши функционирането на съответните предприятия или би могла да бъде в тяхна вреда.
Държавата-членка може да постави това освобождаване в зависимост от предварително административно или съдебно разрешение.
3. Всяка държава-членка може да предвиди специални разпоредби за централното управление на предприятия на нейната територия, които преследват пряко и по същество постигането на цел с идеологическа насоченост по отношение на информацията и изразяването на мнения, при условие че към датата на приемане на настоящата директива в националното законодателство вече съществуват такива разпоредби.
Член 9
Дейност на европейския работнически съвет и процедура за информиране и консултации с работниците и служителите
Централното управление и европейският работнически съвет работят в дух на сътрудничество с необходимото взаимно зачитане на техните права и задължения.
Същото се отнася за сътрудничеството между централното управление и представителите на работниците и служителите в рамките на процедурата за информиране и консултации с работниците и служителите.
Член 10
Роля и защита на представителите на работниците и служителите
1. Без да се засяга компетентността на останалите органи или организации в тази връзка, членовете на европейския работнически съвет разполагат със средствата, необходими за упражняване на правата, произтичащи от настоящата директива, за колективно представителство на интересите на работниците и служителите в предприятия с общностно измерение или в група предприятия с общностно измерение.
2. Без да се засяга член 8, членовете на европейския работнически съвет информират представителите на работниците и служителите в клоновете или предприятията от група предприятия с общностно измерение или, при липса на представители, всички работници и служители, относно съдържанието и резултатите от процедурата за информиране и консултации, проведена в съответствие с разпоредбите на настоящата директива.
3. Членовете на специалните групи за преговори, членовете на европейските работнически съвети и представителите на работниците и служителите, които упражняват своите функции съгласно процедурата по член 6, параграф 3 при упражняването на техните функции се ползват от закрила и гаранции, каквито са предвидени за представителите на работниците и служителите в националното законодателство и/или практика, действащи в държавите, където са наети на работа.
Това важи по-специално за участието в заседания на специалните групи за преговори или европейските работнически съвети, или всякакви други заседания в рамките на споразумението по член 6, параграф 3, и за изплащането на заплатите на членове, които са от персонала на предприятие с общностно измерение или група предприятия с общностно измерение за периода на отсъствие, необходим за изпълнение на техните задължения.
4. Доколкото това е необходимо за упражняването на тяхната представителна функция в международна среда, на членовете на специалната група за преговори и на европейския работнически съвет се осигурява обучение, без да губят от заплатата си.
Член 11
Спазване на настоящата директива
1. Всяка държава-членка осигурява управлението на клонове на предприятие с общностно измерение и управлението на предприятия, които са част от група предприятия с общностно измерение, разположени на нейна територия и техните представители на работниците и служителите или в определени случаи, самите работници и служители, да спазват задълженията, установени в настоящата директива, независимо от това дали централното управление се намира на нейна територия.
2. Държавите-членки предвиждат подходящи мерки при неспазване на настоящата директива; по-специално те осигуряват наличието на съответни административни или съдебни процедури, които осигуряват изпълнението на произтичащите от настоящата директива задължения.
3. Когато държавите-членки прилагат член 8, те предвиждат и административни или съдебни процедури за обжалване, които представителите на работниците и служителите могат да започнат, когато централното управление изисква поверителност или не дава информация в съответствие с посочения член.
Тези процедури могат да включват процедури, предназначени да гарантират поверителността на въпросната информация.
Член 12
Взаимодействие с други общностни и национални разпоредби
1. Информирането и консултациите с европейския работнически съвет са свързани с информирането и консултациите с националните представителни органи на работниците и служителите, като се спазва компетентността и сферата на действие на всеки един от тях, както и принципите, посочени в член 1, параграф 3.
2. Условията за свързването между информирането и консултациите с европейския работнически съвет и с националните представителни органи на работниците и служителите се определят чрез споразумението, посочено в член 6. Това споразумение не засяга разпоредбите на националното право и/или практика във връзка с информирането и консултациите с работниците и служителите.
3. Държавите-членки предвиждат при липсата на такива условия, определени със споразумение, процесите на информиране и консултации да се осъществяват в европейския работнически съвет, както и в националните представителни органи на работниците и служителите, в случай че се предвижда да бъдат взети решения, които могат да доведат до значителни промени в организацията на труда или договорните правоотношения.
4. Настоящата директива не засяга процедурите за информиране и консултиране, посочени в Директива 2002/14/ЕО, нито специфичните процедури, посочени в член 2 от Директива 98/59/ЕО и член 7 от Директива 2001/23/ЕО.
5. Прилагането на настоящата директива не е достатъчно основание за спад спрямо съществуващото положение в държавите-членки по отношение на общото ниво на защита на работниците и служителите в обхванатите от нея сфери.
Член 13
Адаптиране
Когато в структурата на предприятието с общностно измерение или групата предприятия с общностно измерение настъпят значителни промени, и ако не са предвидени разпоредби в действащите споразумения или съществува несъвместимост между разпоредбите на две или повече приложими споразумения, централното управление започва преговорите, предвидени в член 5, по собствена инициатива или по писмено искане от страна на най-малко 100 работници и служители или техните представители в поне две предприятия или клонове в поне две различни държави-членки.
Освен членовете, избрани или определени в приложение на разпоредбите на член 5, параграф 2, най-малко трима от членовете на съществуващия европейски работнически съвет или на всеки един от съществуващите европейски работнически съвети са членове на специалната група за преговори.
По време на преговорите съществуващият(те) европейски работнически съвет(и) продължава(т) да функционира(т) в съответствие с договореностите, които са адаптирани със споразумение между членовете на европейския(те) работнически съвет(и) и централното управление.
Член 14
Действащи споразумения
1. Без да се засяга член 13, задълженията, произтичащи от настоящата директива, не се прилагат към предприятия с общностно измерение или групи предприятия с общностно измерение, в които:
а)
споразумение или споразумения, приложими за цялата работна сила, които предвиждат транснационално информиране и консултации с работниците и служителите, са сключени съгласно член 13, параграф 1 от Директива 94/45/ЕО или член 3, параграф 1 от Директива 97/74/ЕО, или такива споразумения се коригират поради промени в структурата на предприятието или групите предприятия;
или
б)
споразумение, сключено съгласно член 6 от Директива 94/45/ЕО се подписва или се преразглежда между 5 юни 2009 г. и 5 юни 2011 г.
Националното право, което е било приложимо по времето, когато споразумението е било подписано или преразгледано, продължава да се прилага към предприятията или групите предприятия, посочени в първа алинея, буква б).
2. При изтичане на срока на споразуменията по параграф 1, страните по тези споразумения може да приемат съвместно решение за неговото подновяване или преразглеждане. В противен случай се прилагат разпоредбите на настоящата директива.
Член 15
Докладване
Не по-късно от 5 юни 2016 г. Комисията докладва на Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет за прилагането на разпоредбите на настоящата директива, като съпровожда доклада със съответните предложения, ако е необходимо.
Член 16
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 1, параграфи 2, 3 и 4, член 2, параграф 1, букви е) и ж), член 3, параграф 4, член 4, параграф 4, член 5, параграф 2, букви б) и в), член 5, параграф 4, член 6, параграф 2, букви б), в), д) и ж) и членове 10, 12, 13 и 14, както и приложение I, точка 1, букви a), в) и г) и точки 2 и 3, не по-късно от 5 юни 2011 г., или гарантират, че към тази дата социалните партньори са въвели необходимите разпоредби чрез споразумение, като държавите-членки са задължени да предприемат всички необходими мерки, които да им позволяват да бъдат по всяко време в състояние да гарантират резултатите, които налага настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те включват също така уточнение, че позоваванията в съществуващите законови, подзаконови и административни разпоредби към директивата, отменена с настоящата директива, се считат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 17
Отмяна
Директива 94/45/ЕО, изменена с директивите, посочени в приложение II, част А, се отменя считано от 6 юни 2011 г., без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, посочени в приложение II, част Б.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 1, 5, 6 и 7, член 2, параграф 1, букви a)-д), з) и и), член 2, параграф 2, член 3, параграфи 1, 2, 3, 5, 6 и 7, член 4, параграфи 1, 2 и 3, член 5, параграфи 1, 3, 5 и 6, член 5, параграф 2, буква a), член 6, параграф 1, член 6, параграф 2, букви a), г) и е), член 6, параграфи 3, 4 и 5 и членове 7, 8, 9 и 11, както и приложение I, точка 1, букви б), д) и е) и точки 4, 5 и 6 се прилагат от 6 юни 2011 г.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 6 май 2009 година.
DIRETTIVA 2009/38/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 6 maggio 2009
riguardante l’istituzione di un comitato aziendale europeo o di una procedura per l’informazione e la consultazione dei lavoratori nelle imprese e nei gruppi di imprese di dimensioni comunitarie
(rifusione)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 137,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
previa consultazione del Comitato delle regioni,
deliberando secondo la procedura di cui all’articolo 251 del trattato (2),
considerando quanto segue:
(1)
Occorre apportare un certo numero di modifiche sostanziali alla direttiva 94/45/CE del Consiglio, del 22 settembre 1994, riguardante l’istituzione di un comitato aziendale europeo o di una procedura per l’informazione e la consultazione dei lavoratori nelle imprese e nei gruppi di imprese di dimensioni comunitarie (3). È opportuno, per ragioni di chiarezza, procedere alla rifusione di tale direttiva.
(2)
Secondo quanto disposto dall’articolo 15 della direttiva 94/45/CE, la Commissione ha riesaminato, in consultazione con gli Stati membri e le parti sociali a livello europeo, le modalità di applicazione di tale direttiva ed ha in particolare esaminato l’adeguatezza delle soglie relative alle dimensioni personali nella prospettiva di proporre, se del caso, le necessarie modifiche.
(3)
Dopo aver consultato gli Stati membri e le parti sociali a livello europeo, la Commissione ha presentato al Parlamento europeo e al Consiglio, il 4 aprile 2000, una relazione sull’applicazione della direttiva 94/45/CE.
(4)
A norma dell’articolo 138, paragrafo 2, del trattato, la Commissione ha consultato le parti sociali a livello comunitario sul possibile orientamento di un’azione comunitaria in questo campo.
(5)
In seguito a tale consultazione la Commissione ha ritenuto opportuna un’azione comunitaria e ha nuovamente consultato le parti sociali a livello comunitario sul contenuto della proposta prevista, secondo quanto contemplato dall’articolo 138, paragrafo 3, del trattato.
(6)
Al termine di questa seconda fase di consultazioni le parti sociali non hanno informato la Commissione della loro comune volontà di avviare il processo in grado di portare alla conclusione di un accordo a norma dell’articolo 138, paragrafo 4, del trattato.
(7)
È necessario ammodernare la normativa comunitaria in materia di informazione e consultazione transnazionale dei lavoratori al fine di garantire l’effettività dei diritti di informazione e consultazione transnazionale dei lavoratori, di innalzare la percentuale di istituzione dei comitati aziendali europei, consentendo, nel contempo, il funzionamento ininterrotto degli accordi esistenti, di risolvere i problemi constatati nell’applicazione pratica della direttiva 94/45/CE e di superare l’incertezza del diritto derivante da alcune disposizioni o dall’assenza di alcune disposizioni nella direttiva medesima, nonché di garantire una migliore articolazione tra gli strumenti legislativi comunitari in tema di informazione e di consultazione dei lavoratori.
(8)
A norma dell’articolo 136 del trattato, la Comunità e gli Stati membri hanno segnatamente per obiettivo la promozione del dialogo tra le parti sociali.
(9)
La presente direttiva si iscrive nel quadro comunitario volto a sostenere e completare l’azione degli Stati membri nel campo dell’informazione e della consultazione dei lavoratori. Questo quadro dovrebbe ridurre al minimo gli oneri imposti alle imprese o agli stabilimenti, garantendo nel contempo l’esercizio effettivo dei diritti riconosciuti.
(10)
Il funzionamento del mercato interno comporta un processo di concentrazione di imprese, di fusioni transfrontaliere, di acquisizioni di controllo e di associazioni e, di conseguenza, una transnazionalizzazione delle imprese e dei gruppi di imprese. Se si vuole che le attività economiche si sviluppino armoniosamente, occorre che le imprese e i gruppi di imprese che operano in più di uno Stato membro informino e consultino i rappresentanti dei lavoratori interessati dalle loro decisioni.
(11)
Le procedure per l’informazione e la consultazione dei lavoratori previste dalle legislazioni o dalle prassi degli Stati membri sono spesso incompatibili con la struttura transnazionale dei soggetti che adottano le decisioni riguardanti i lavoratori; ciò può provocare disuguaglianze di trattamento dei lavoratori sui quali incidono le decisioni di una stessa impresa o gruppo di imprese.
(12)
Si devono adottare adeguati provvedimenti volti a garantire che i lavoratori delle imprese di dimensioni comunitarie o dei gruppi di imprese di dimensioni comunitarie siano adeguatamente informati e consultati nei casi in cui le decisioni che influiscono sulle loro condizioni siano prese in uno Stato membro diverso da quello in cui lavorano.
(13)
Per garantire che i lavoratori delle imprese o dei gruppi di imprese che operano in più Stati membri siano adeguatamente informati e consultati, è necessario istituire un comitato aziendale europeo o creare altre procedure adeguate per l’informazione e la consultazione transnazionale dei lavoratori.
(14)
Le modalità di informazione e consultazione dei lavoratori devono essere definite e attuate in modo tale da garantire l’efficacia delle disposizioni della presente direttiva. A tal fine l’informazione e la consultazione del comitato aziendale europeo dovrebbero rendere possibile la formulazione, in tempo utile, di un parere all’impresa senza compromettere la capacità di adattamento di quest’ultima. Solo un dialogo condotto al livello in cui sono elaborati gli orientamenti direttivi e un effettivo coinvolgimento dei rappresentanti dei lavoratori rendono possibile l’anticipazione e la gestione del cambiamento.
(15)
Ai lavoratori e ai loro rappresentanti devono essere garantite l’informazione e la consultazione al livello pertinente di direzione e di rappresentanza, in funzione della questione trattata. A tal fine la competenza e l’ambito di intervento del comitato aziendale europeo devono essere distinti da quelli degli organi di rappresentanza nazionali e devono essere limitati alle questioni transnazionali.
(16)
È opportuno che il carattere transnazionale di una questione venga determinato prendendo in considerazione la portata degli effetti potenziali della questione medesima e il livello di direzione e di rappresentanza coinvolto. A tal fine sono considerate transnazionali le questioni che riguardano l’impresa o il gruppo nel suo complesso o almeno due Stati membri. Esse comprendono le questioni che, a prescindere dal numero di Stati membri coinvolti, sono importanti per i lavoratori europei in termini di portata dei loro effetti potenziali o che comportano il trasferimento di attività tra Stati membri.
(17)
È necessario avere una definizione di «impresa controllante» esclusivamente per quanto attiene alla presente direttiva e lasciando impregiudicate le definizioni di «gruppo» e di «controllo» presenti in altri atti.
(18)
I meccanismi per l’informazione e la consultazione dei lavoratori in imprese o in gruppi di imprese operanti in due o più Stati membri dovrebbero comprendere tutti gli stabilimenti ovvero, se del caso, tutte le imprese del gruppo situate negli Stati membri, indipendentemente dal fatto che l’amministrazione centrale dell’impresa o, se si tratta di un gruppo di imprese, la direzione centrale dell’impresa controllante sia o meno situata nel territorio degli Stati membri.
(19)
In conformità del principio dell’autonomia delle parti, spetta ai rappresentanti dei lavoratori e alla direzione dell’impresa o dell’impresa controllante determinare di comune accordo la natura, la composizione, le attribuzioni, le modalità di funzionamento, le procedure e le risorse finanziarie del comitato aziendale europeo o di altre procedure per l’informazione e la consultazione, in modo da far sì che esse siano adeguate alla loro situazione particolare.
(20)
In conformità del principio della sussidiarietà, è compito degli Stati membri determinare quali siano i rappresentanti dei lavoratori e, segnatamente, prescrivere, ove lo reputino opportuno, una rappresentanza equilibrata delle varie categorie di lavoratori.
(21)
È necessario chiarire i concetti di informazione e consultazione dei lavoratori, conformemente alle definizioni che sono dettate dalle direttive più recenti in questa materia e che trovano applicazione in un contesto nazionale, con l’obiettivo di rafforzare l’effettività del livello transnazionale del dialogo, di consentire un’adeguata coordinazione tra il livello nazionale e quello transnazionale di questo dialogo e di garantire la necessaria certezza del diritto nell’applicazione della presente direttiva.
(22)
La definizione del termine «informazione» deve tenere conto che l’obiettivo è un esame adeguato da parte dei rappresentanti dei lavoratori, il che presuppone tempi, modalità e contenuti dell’informazione appropriati, senza rallentare il processo decisionale nelle imprese.
(23)
La definizione del termine «consultazione» deve tenere conto che l’obiettivo è la formulazione di un parere che possa essere utile al processo decisionale, il che presuppone tempi, modalità e contenuti della consultazione appropriati.
(24)
Le disposizioni sull’informazione e sulla consultazione dei lavoratori stabilite dalla presente direttiva debbono essere attuate, nel caso di un’impresa o di un’impresa che esercita il controllo di un gruppo la cui direzione centrale sia situata fuori dal territorio degli Stati membri, dal suo rappresentante in uno Stato membro, eventualmente designato, oppure, in assenza di tale rappresentante, dallo stabilimento o dall’impresa controllata che impiega il più alto numero di lavoratori negli Stati membri.
(25)
Occorre precisare la responsabilità di un’impresa o di un gruppo di imprese nella trasmissione delle informazioni necessarie all’avvio di negoziati, in modo da consentire ai lavoratori di determinare se l’impresa o il gruppo di imprese presso cui essi lavorano sia di dimensioni comunitarie e di prendere i contatti necessari ai fini della presentazione di una richiesta di avvio dei negoziati.
(26)
La delegazione speciale di negoziazione deve rappresentare, in modo equilibrato, i lavoratori dei diversi Stati membri. I rappresentanti dei lavoratori devono poter cooperare per definire lo loro posizioni in relazione ai negoziati con la direzione centrale.
(27)
Va riconosciuto il ruolo che le organizzazioni sindacali riconosciute possono svolgere nella negoziazione o rinegoziazione degli accordi istitutivi dei comitati aziendali europei a sostegno dei rappresentanti dei lavoratori che ne esprimano l’esigenza. Le competenti organizzazioni sindacali e dei datori di lavoro riconosciute come parti sociali a livello europeo sono informate dell’avvio dei negoziati in modo da consentire loro di seguire l’istituzione di nuovi comitati aziendali europei e promuovere le buone prassi. Le competenti organizzazioni sindacali e dei datori di lavoro riconosciute a livello europeo sono le organizzazioni delle parti sociali che sono consultate dalla Commissione ai sensi dell’articolo 138 del trattato. L’elenco di tali organizzazioni è aggiornato e pubblicato dalla Commissione.
(28)
Gli accordi che disciplinano l’istituzione e il funzionamento dei comitati aziendali europei devono prevedere le modalità di modifica, cessazione o rinegoziazione degli accordi medesimi qualora ciò si renda necessario, in particolare in caso di modifica del perimetro o della struttura dell’impresa o del gruppo di imprese.
(29)
Tali accordi devono stabilire modalità di articolazione tra i livelli nazionale e transnazionale di informazione e consultazione dei lavoratori le quali siano rispondenti alle specifiche condizioni delle imprese o gruppi di imprese. Dette modalità devono essere definite nel rispetto delle rispettive competenze e dei rispettivi ambiti di intervento degli organi di rappresentanza dei lavoratori, in particolare per quanto attiene all’anticipazione e alla gestione del cambiamento.
(30)
Tali accordi devono prevedere, se del caso, l’istituzione e il funzionamento di un comitato ristretto che consenta il coordinamento della normale attività del comitato aziendale europeo e una sua maggiore efficacia, come pure l’informazione e la consultazione nel più breve tempo possibile qualora si configurino circostanze eccezionali.
(31)
I rappresentanti dei lavoratori possono decidere di non richiedere l’istituzione di un comitato aziendale europeo, o le parti interessate possono convenire su altre procedure per l’informazione e la consultazione transnazionale dei lavoratori.
(32)
È opportuno prevedere talune prescrizioni accessorie che saranno applicabili qualora le parti lo decidano, in caso di rifiuto da parte della direzione centrale di avviare negoziati o in caso di mancato accordo al termine degli stessi.
(33)
I rappresentanti dei lavoratori, per poter esercitare appieno le loro funzioni e garantire l’utilità del comitato aziendale europeo, devono riferire ai lavoratori che rappresentano e devono poter ricevere la formazione di cui necessitano.
(34)
È opportuno prescrivere che i rappresentanti dei lavoratori, che agiscono nel quadro della presente direttiva, godano, nell’esercizio delle loro funzioni, della stessa protezione e delle stesse garanzie previste per i rappresentanti dei lavoratori dalla legislazione e/o dalle prassi vigenti nel paese in cui sono impiegati. Essi non devono subire alcuna discriminazione per il fatto del legittimo esercizio delle loro attività e devono godere di una protezione adeguata in materia di licenziamento e di altre sanzioni.
(35)
Gli Stati membri devono adottare provvedimenti adeguati in caso di mancata applicazione degli obblighi previsti dalla presente direttiva.
(36)
In conformità dei principi generali del diritto comunitario, dovrebbero essere applicabili procedure amministrative o giudiziarie, nonché sanzioni efficaci, dissuasive e proporzionate alla gravità delle infrazioni, in caso di violazione degli obblighi derivanti dalla presente direttiva.
(37)
Per ragioni di efficacia, coerenza e certezza del diritto occorre un coordinamento tra le direttive e i livelli di informazione e consultazione dei lavoratori previsti dal diritto e/o dalla prassi comunitari e nazionali. Le modalità di questo coordinamento devono essere prioritariamente negoziate a livello di ciascuna impresa o gruppo di imprese. In assenza di un accordo su questo punto e qualora si prospettino decisioni in grado di determinare modifiche importanti dell’organizzazione del lavoro o dei contratti di lavoro, il processo deve aver luogo a livello nazionale ed europeo nel rispetto delle rispettive competenze e dei rispettivi ambiti di intervento degli organi di rappresentanza dei lavoratori. I pareri espressi dal comitato aziendale europeo non dovrebbero pregiudicare la capacità della direzione centrale di svolgere le consultazioni necessarie nel rispetto dei termini previsti dagli ordinamenti e/o dalle prassi nazionali. Le legislazioni e/o prassi nazionali possono necessitare di adeguamenti per garantire che il comitato aziendale europeo possa, se del caso, essere informato prima degli organi nazionali di rappresentanza dei lavoratori o contemporaneamente agli stessi, senza che con ciò venga ridotto il livello generale di protezione dei lavoratori.
(38)
La presente direttiva dovrebbe far salve le procedure di informazione e di consultazione previste dalla direttiva 2002/14/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, dell’11 marzo 2002, che istituisce un quadro generale relativo all’informazione e alla consultazione dei lavoratori (4), e le procedure specifiche di cui all’articolo 2 della direttiva 98/59/CE del Consiglio, del 20 luglio 1998, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri in materia di licenziamenti collettivi (5) e all’articolo 7 della direttiva 2001/23/CE del Consiglio, del 12 marzo 2001, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative al mantenimento dei diritti dei lavoratori in caso di trasferimenti di imprese, di stabilimenti o di parti di imprese o di stabilimenti (6).
(39)
È opportuno accordare un trattamento specifico alle imprese e ai gruppi di imprese di dimensioni comunitarie in cui, alla data del 22 settembre 1996, esisteva un accordo applicabile all’insieme dei lavoratori che prevedeva l’informazione e la consultazione transnazionale dei lavoratori.
(40)
Qualora la struttura dell’impresa o del gruppo subisca modifiche significative, ad esempio a seguito di operazioni di fusione, acquisizione o scissione, occorre adeguare il comitato o i comitati aziendali europei esistenti. Tale adeguamento deve essere fatto prioritariamente secondo le clausole dell’accordo applicabile, ove esse consentano effettivamente di realizzare l’adeguamento necessario. In caso contrario e in caso di presentazione di una richiesta in tal senso, verranno avviati i negoziati per un nuovo accordo a cui devono partecipare i membri del comitato o dei comitati aziendali europei esistenti. Per consentire l’informazione e la consultazione dei lavoratori nel periodo, spesso decisivo, della modifica della struttura, il comitato o i comitati aziendali europei esistenti devono poter continuare ad operare, con eventuali adattamenti, fino alla conclusione di un nuovo accordo. Alla firma di un nuovo accordo occorre procedere allo scioglimento dei comitati precedentemente istituiti e gli accordi istitutivi devono estinguersi, indipendentemente dalle loro disposizioni in materia di validità o denuncia.
(41)
Fatta salva l’applicazione di questa clausola di adeguamento, è opportuno consentire la prosecuzione degli accordi in vigore in modo da evitare la loro obbligatoria rinegoziazione, laddove non sia necessaria. È opportuno prevedere che agli accordi conclusi anteriormente al 22 settembre 1996 a norma dell’articolo 13, paragrafo 1, della direttiva 94/45/CE, o dell’articolo 3, paragrafo 1, della direttiva 97/74/CE (7), finché vigenti, non si applichino gli obblighi derivanti dalla presente direttiva. Inoltre, la presente direttiva non impone un obbligo generale di rinegoziazione degli accordi conclusi a norma dell’articolo 6 della direttiva 94/45/CE tra il 22 settembre 1996 e il 5 giugno 2011.
(42)
Salva la facoltà delle parti di decidere altrimenti, un comitato aziendale europeo istituito in assenza di accordo tra le stesse deve, al fine di realizzare l’obiettivo della presente direttiva, essere informato e consultato riguardo alle attività dell’impresa o del gruppo di imprese, in modo da poterne valutare le possibili conseguenze sugli interessi dei lavoratori di almeno due Stati membri. A tal fine, l’impresa o l’impresa controllante deve essere tenuta a comunicare ai rappresentanti designati dei lavoratori le informazioni generali riguardanti gli interessi di questi ultimi e le informazioni riguardanti in modo più specifico gli aspetti delle attività dell’impresa o del gruppo di imprese che influiscono sugli interessi dei lavoratori. Il comitato aziendale europeo deve avere la facoltà di formulare un parere al termine della riunione.
(43)
Talune decisioni, che influenzano considerevolmente gli interessi dei lavoratori, devono formare oggetto di informazione e consultazione specifica dei rappresentanti designati dei lavoratori, nel più breve termine possibile.
(44)
Occorre chiarire il contenuto delle prescrizioni accessorie che si applicano in assenza di accordo e fungono da riferimento nei negoziati, adattandole all’evolversi delle esigenze e delle prassi in tema di informazione e consultazione transnazionale. È opportuno operare una distinzione tra i settori cui si applica l’obbligo di informazione e quelli sui quali il comitato aziendale europeo deve anche essere consultato, il che comporta la possibilità di ottenere una risposta motivata ad ogni parere espresso. Il comitato ristretto, per poter svolgere il necessario ruolo di coordinamento e affrontare efficacemente circostanze eccezionali, deve poter esser costituito da un massimo di cinque membri e potersi consultare regolarmente.
(45)
Poiché l’obiettivo della presente direttiva, ossia il potenziamento del diritto all’informazione e alla consultazione dei lavoratori delle imprese e dei gruppi di dimensioni comunitarie, non può essere realizzato in misura sufficiente dagli Stati membri e può dunque essere realizzato meglio a livello comunitario, la Comunità può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato. La presente direttiva si limita a quanto è necessario per conseguire tale obiettivo in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo.
(46)
La presente direttiva rispetta i diritti fondamentali e osserva in particolare i principi riconosciuti dalla Carta dei diritti fondamentali dell’Unione europea. In particolare, la presente direttiva intende assicurare il pieno rispetto del diritto dei lavoratori o dei loro rappresentanti a vedersi garantite, ai livelli appropriati, l’informazione e la consultazione in tempo utile nei casi e alle condizioni previsti dal diritto comunitario e dalle normative e prassi nazionali (articolo 27 della Carta dei diritti fondamentali dell’Unione europea).
(47)
L’obbligo di recepire la presente direttiva nel diritto interno dovrebbe essere limitato alle disposizioni che rappresentano modificazioni sostanziali delle direttive precedenti. L’obbligo di recepimento delle disposizioni rimaste immutate deriva dalle direttive precedenti.
(48)
Conformemente al punto 34 dell’accordo interistituzionale «Legiferare meglio» (8), gli Stati membri sono incoraggiati a redigere e rendere pubblici, nell’interesse proprio e della Comunità, prospetti indicanti, per quanto possibile, la concordanza tra la presente direttiva e i provvedimenti di recepimento.
(49)
La presente direttiva dovrebbe far salvi gli obblighi degli Stati membri relativi ai termini di recepimento nel diritto interno e di applicazione delle direttive indicati nell’allegato II, parte B,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
SEZIONE I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Oggetto
1. La presente direttiva è intesa a migliorare il diritto all’informazione e alla consultazione dei lavoratori nelle imprese e nei gruppi di imprese di dimensioni comunitarie.
2. A tal fine è istituito un comitato aziendale europeo o una procedura per l’informazione e la consultazione dei lavoratori in ogni impresa o in ciascun gruppo di imprese di dimensioni comunitarie in cui ciò sia richiesto secondo la procedura prevista dall’articolo 5, paragrafo 1, al fine di informare e di consultare i lavoratori. Le modalità di informazione e consultazione dei lavoratori sono definite e attuate in modo da garantirne l’efficacia e consentire un processo decisionale efficace nell’impresa o nel gruppo di imprese.
3. L’informazione e la consultazione dei lavoratori avvengono al livello pertinente di direzione e di rappresentanza, in funzione della questione trattata. A tale scopo la competenza del comitato aziendale europeo e la portata della procedura per l’informazione e la consultazione dei lavoratori disciplinata dalla presente direttiva sono limitate alle questioni transnazionali.
4. Sono considerate questioni transnazionali quelle riguardanti l’impresa di dimensioni comunitarie o il gruppo di imprese di dimensioni comunitarie nel loro complesso o almeno due imprese o stabilimenti dell’impresa o del gruppo ubicati in due Stati membri diversi.
5. In deroga al paragrafo 2, allorché un gruppo di imprese di dimensioni comunitarie ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera c), comprenda una o più imprese o gruppi di imprese che hanno dimensioni comunitarie ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettere a) o c), il comitato aziendale europeo viene istituito a livello del gruppo, salvo disposizioni contrarie degli accordi di cui all’articolo 6.
6. Fatto salvo un ambito di applicazione più ampio in virtù degli accordi di cui all’articolo 6, i poteri e la competenza dei comitati aziendali europei e la portata delle procedure per l’informazione e la consultazione dei lavoratori, istituiti per realizzare l’obiettivo indicato nel paragrafo 1, riguardano, nel caso di un’impresa di dimensioni comunitarie, tutti gli stabilimenti situati negli Stati membri e, nel caso di un gruppo di imprese di dimensioni comunitarie, tutte le imprese facenti parte del gruppo, ivi situate.
7. Gli Stati membri possono prevedere che la presente direttiva non si applichi al personale navigante della marina mercantile.
Articolo 2
Definizioni
1. Ai fini della presente direttiva si intende per:
a)
«impresa di dimensioni comunitarie», un’impresa che impiega almeno 1 000 lavoratori negli Stati membri e almeno 150 lavoratori per Stato membro in almeno due Stati membri;
b)
«gruppo di imprese», un gruppo costituito da una impresa controllante e dalle imprese da questa controllate;
c)
«gruppo di imprese di dimensioni comunitarie», un gruppo di imprese che soddisfa le condizioni seguenti:
-
il gruppo impiega almeno 1 000 lavoratori negli Stati membri,
-
almeno due imprese del gruppo si trovano in Stati membri diversi,
e
-
almeno un’impresa del gruppo impiega non meno di 150 lavoratori in uno Stato membro e almeno un’altra impresa del gruppo impiega non meno di 150 lavoratori in un altro Stato membro;
d)
«rappresentanti dei lavoratori», i rappresentanti dei lavoratori ai sensi del diritto e/o delle prassi nazionali;
e)
«direzione centrale», la direzione centrale dell’impresa di dimensioni comunitarie o, nel caso di un gruppo di imprese di dimensioni comunitarie, dell’impresa controllante;
f)
«informazione», la trasmissione di dati da parte del datore di lavoro ai rappresentanti dei lavoratori per consentire a questi ultimi di prendere conoscenza della questione trattata e di esaminarla. L’informazione avviene nei tempi, secondo modalità e con un contenuto appropriati che consentano ai rappresentanti dei lavoratori di procedere a una valutazione approfondita dell’eventuale impatto e di preparare, se del caso, la consultazione con l’organo competente dell’impresa di dimensioni comunitarie o del gruppo di imprese di dimensioni comunitarie;
g)
«consultazione», l’instaurazione di un dialogo e lo scambio di opinioni tra i rappresentanti dei lavoratori e la direzione centrale o qualsiasi altro livello di direzione più appropriato, nei tempi, secondo modalità e con contenuti che consentano ai rappresentanti dei lavoratori, sulla base delle informazioni da essi ricevute, di esprimere, entro un termine ragionevole, un parere in merito alle misure proposte alle quali la consultazione si riferisce, ferme restando le responsabilità della direzione, che può essere tenuto in considerazione all’interno dell’impresa di dimensioni comunitarie o del gruppo di imprese di dimensioni comunitarie;
h)
«comitato aziendale europeo», un comitato istituito conformemente all’articolo 1, paragrafo 2, o alle disposizioni dell’allegato, onde attuare l’informazione e la consultazione dei lavoratori;
i)
«delegazione speciale di negoziazione», la delegazione istituita conformemente all’articolo 5, paragrafo 2, per negoziare con la direzione centrale l’istituzione di un comitato aziendale europeo o di una procedura per l’informazione e consultazione dei lavoratori ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 2.
2. Ai fini della presente direttiva, le soglie minime prescritte per la dimensione di forza lavoro si basano sul numero medio di lavoratori, compresi quelli a tempo parziale, impiegati negli ultimi due anni. Il calcolo è effettuato in base alle legislazioni e/o alle prassi nazionali.
Articolo 3
Definizione della nozione di impresa controllante
1. Ai fini della presente direttiva si intende per impresa controllante un’impresa che può esercitare un’influenza dominante su un’altra impresa (impresa controllata), in conseguenza, a titolo esemplificativo, della proprietà, della partecipazione finanziaria o delle norme che la disciplinano.
2. Si presume la possibilità di esercitare un’influenza dominante, salvo prova contraria, se un’impresa, direttamente o indirettamente nei confronti di un’altra impresa:
a)
detiene la maggioranza del capitale sottoscritto dell’impresa;
b)
dispone della maggioranza dei voti in rapporto alle partecipazioni al capitale dell’impresa;
oppure
c)
può nominare più della metà dei membri del consiglio di amministrazione, di direzione o di vigilanza dell’impresa.
3. Ai fini dell’applicazione del paragrafo 2, i diritti di voto e di nomina dell’impresa controllante comprendono i diritti di qualsiasi altra impresa controllata, nonché delle persone o degli enti che agiscono in nome proprio, ma per conto dell’impresa controllante o di un’altra impresa controllata.
4. In deroga ai paragrafi 1 e 2, un’impresa non è considerata come «impresa controllante» rispetto ad un’altra impresa di cui possiede pacchetti azionari, allorché si tratti di una società ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 5, lettere a) o c), del regolamento (CE) n. 139/2004 del Consiglio, del 20 gennaio 2004, relativo al controllo delle concentrazioni tra imprese (9).
5. Il semplice fatto che una persona delegata svolga le proprie funzioni, in forza della legislazione di uno Stato membro in materia di liquidazione, fallimento, insolvenza, cessazione dei pagamenti, concordato o altra procedura analoga non fa presumere l’influenza dominante.
6. Per determinare se un’impresa sia una impresa controllante si applica la legislazione dello Stato membro da cui essa è disciplinata.
Nel caso in cui un’impresa non sia disciplinata dalla legislazione di uno Stato membro, si applica la legislazione dello Stato membro nel cui territorio è situato il rappresentante dell’impresa o, in assenza di tale rappresentante, quella dello Stato membro sul territorio del quale è situata la direzione centrale dell’impresa del gruppo che impiega il maggior numero di lavoratori.
7. Allorché, in caso di conflitto tra leggi nell’applicazione del paragrafo 2, due o più imprese di un gruppo rispondono a uno o più criteri stabiliti al medesimo paragrafo 2, l’impresa che soddisfa il criterio fissato alla lettera c) del medesimo è considerata impresa controllante, salvo prova che un’altra impresa possa esercitare un’influenza dominante.
SEZIONE II
ISTITUZIONE DI UN COMITATO AZIENDALE EUROPEO O DI UNA PROCEDURA PER L’INFORMAZIONE E LA CONSULTAZIONE DEI LAVORATORI
Articolo 4
Responsabilità dell’istituzione di un comitato aziendale europeo o di una procedura per l’informazione e la consultazione dei lavoratori
1. La direzione centrale è responsabile della realizzazione delle condizioni e degli strumenti necessari all’istituzione del comitato aziendale europeo o di una procedura per l’informazione e la consultazione, previsti dall’articolo 1, paragrafo 2, per l’impresa o il gruppo di imprese di dimensioni comunitarie.
2. Allorché la direzione centrale non è situata in uno Stato membro, il rappresentante della direzione centrale in uno Stato membro, da designare se del caso, assume la responsabilità di cui al paragrafo 1.
In mancanza di detto rappresentante, la responsabilità di cui al paragrafo 1 incombe alla direzione dello stabilimento o dell’impresa del gruppo che impiega il maggior numero di lavoratori in uno Stato membro.
3. Ai fini della presente direttiva, il rappresentante o i rappresentanti o, in mancanza di questi, la direzione di cui al paragrafo 2, secondo comma, sono considerati come direzione centrale.
4. La direzione di ogni impresa appartenente al gruppo di imprese di dimensioni comunitarie, nonché la direzione centrale o la presunta direzione centrale ai sensi del secondo comma del paragrafo 2 dell’impresa o del gruppo di imprese di dimensioni comunitarie hanno la responsabilità di ottenere e trasmettere alle parti interessate dall’applicazione della presente direttiva le informazioni indispensabili all’avvio dei negoziati di cui all’articolo 5, in particolare quelle concernenti la struttura dell’impresa o del gruppo e la sua forza lavoro. Questo obbligo riguarda in particolare le informazioni relative al numero dei lavoratori di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettere a) e c).
Articolo 5
Delegazione speciale di negoziazione
1. Per realizzare l’obiettivo indicato dall’articolo 1, paragrafo 1, la direzione centrale avvia la negoziazione per l’istituzione di un comitato aziendale europeo o di una procedura per l’informazione e la consultazione, di propria iniziativa o previa richiesta scritta di almeno 100 lavoratori, o dei loro rappresentanti, di almeno due imprese o stabilimenti situati in non meno di due Stati membri diversi.
2. A tal fine, è istituita una delegazione speciale di negoziazione secondo i seguenti orientamenti:
a)
gli Stati membri stabiliscono le modalità di elezione o di designazione dei membri della delegazione speciale di negoziazione che devono essere eletti o designati nel loro territorio.
Gli Stati membri provvedono a che i lavoratori delle imprese e/o degli stabilimenti in cui non esistono rappresentanti dei lavoratori, per motivi indipendenti dalla volontà degli stessi, abbiano il diritto di eleggere o di designare i membri della delegazione speciale di negoziazione.
Il secondo comma fa salve le legislazioni e/o prassi nazionali che prevedono limiti minimi per la costituzione di un organo di rappresentanza dei lavoratori;
b)
i membri della delegazione speciale di negoziazione sono eletti o designati in proporzione al numero di lavoratori occupati in ciascuno Stato membro dall’impresa o dal gruppo di imprese di dimensioni comunitarie, assegnando a ciascuno Stato membro un seggio per ogni quota, pari al 10 % o sua frazione, del numero dei lavoratori impiegati nell’insieme degli Stati membri;
c)
la direzione centrale e le direzioni locali, nonché le competenti organizzazioni europee dei lavoratori e dei datori di lavoro, sono informate della composizione della delegazione speciale di negoziazione e dell’avvio dei negoziati.
3. La delegazione speciale di negoziazione ha il compito di determinare, con la direzione centrale e tramite accordo scritto, il campo d’azione, la composizione, le attribuzioni e la durata del mandato del o dei comitati aziendali europei, ovvero le modalità di attuazione di una procedura per l’informazione e la consultazione dei lavoratori.
4. Al fine di concludere un accordo in conformità dell’articolo 6, la direzione centrale convoca una riunione con la delegazione speciale di negoziazione e ne informa di conseguenza le direzioni locali.
Prima e a seguito di ogni riunione con la direzione centrale, la delegazione speciale di negoziazione è legittimata a riunirsi senza la presenza dei rappresentanti della direzione centrale, utilizzando qualsiasi mezzo necessario per comunicare.
Ai fini dei negoziati, la delegazione speciale di negoziazione può chiedere di essere assistita da esperti di propria scelta, che possono comprendere rappresentanti delle competenti organizzazioni dei lavoratori riconosciute a livello comunitario. Tali esperti e rappresentanti delle organizzazioni sindacali possono partecipare alle riunioni negoziali con funzioni di consulenza su richiesta della suddetta delegazione.
5. La delegazione speciale di negoziazione può decidere, con almeno due terzi dei voti, di non avviare negoziati in conformità del paragrafo 4 o di annullare i negoziati già in corso.
Tale decisione pone termine alla procedura volta a stipulare l’accordo di cui all’articolo 6. Quando è adottata una siffatta decisione, le disposizioni dell’allegato I non sono applicabili.
Una nuova richiesta di convocazione della delegazione speciale di negoziazione può essere avanzata non prima di due anni dopo la decisione di cui sopra, salva la fissazione - da parte degli interessati - di un termine più breve.
6. Le spese relative ai negoziati di cui ai paragrafi 3 e 4 sono sostenute dalla direzione centrale, in modo da consentire alla delegazione speciale di negoziazione di espletare adeguatamente la propria missione.
Nel rispetto di questo principio, gli Stati membri possono fissare norme di bilancio per quanto riguarda il finanziamento della delegazione speciale di negoziazione. Possono in particolare limitarsi a sostenere le spese per un solo esperto.
Articolo 6
Contenuto dell’accordo
1. La direzione centrale e la delegazione speciale di negoziazione devono negoziare con spirito di cooperazione per raggiungere un accordo sulle modalità di attuazione dell’informazione e della consultazione dei lavoratori previste dall’articolo 1, paragrafo 1.
2. Fatta salva l’autonomia delle parti, l’accordo previsto dal paragrafo 1 stipulato in forma scritta tra la direzione centrale e la delegazione speciale di negoziazione determina:
a)
le imprese che fanno parte del gruppo di imprese di dimensioni comunitarie o gli stabilimenti dell’impresa di dimensioni comunitarie interessati dall’accordo;
b)
la composizione del comitato aziendale europeo, il numero di membri, la distribuzione dei seggi, che consenta di tener conto, per quanto possibile, della necessità di una rappresentanza equilibrata dei lavoratori in base alle attività, alle categorie di lavoratori e al sesso, e la durata del mandato;
c)
le attribuzioni e la procedura d’informazione e di consultazione del comitato aziendale europeo nonché le modalità in cui l’informazione e la consultazione del comitato aziendale europeo si coordinano con l’informazione e la consultazione degli organi di rappresentanza nazionali dei lavoratori nel rispetto dei principi di cui all’articolo 1, paragrafo 3;
d)
il luogo, la frequenza e la durata delle riunioni del comitato aziendale europeo;
e)
se del caso, la composizione, le modalità di designazione, le attribuzioni e le modalità di riunione del comitato ristretto istituito in seno al comitato aziendale europeo;
f)
le risorse finanziarie e materiali da attribuire al comitato aziendale europeo;
g)
la data di entrata in vigore dell’accordo e la sua durata, le modalità in base alle quali è possibile modificare o cessare l’accordo, i casi in cui l’accordo è rinegoziato e la procedura per rinegoziarlo, eventualmente anche nei casi di modifica della struttura dell’impresa di dimensioni comunitarie o del gruppo di imprese di dimensioni comunitarie.
3. La direzione centrale e la delegazione speciale di negoziazione possono decidere per iscritto di istituire una o più procedure per l’informazione e la consultazione, anziché un comitato aziendale europeo.
L’accordo deve stabilire secondo quali modalità i rappresentanti dei lavoratori hanno il diritto di riunirsi per discutere delle informazioni che sono loro comunicate.
Queste informazioni riguardano segnatamente questioni transnazionali che incidono notevolmente sugli interessi dei lavoratori.
4. Gli accordi di cui ai paragrafi 2 e 3 non sono sottoposti, tranne disposizione contraria ivi prevista, alle prescrizioni accessorie che figurano nell’allegato I.
5. Ai fini della conclusione degli accordi di cui ai paragrafi 2 e 3, la delegazione speciale di negoziazione delibera a maggioranza dei suoi membri.
Articolo 7
Prescrizioni accessorie
1. Al fine di assicurare la realizzazione dell’obiettivo indicato all’articolo 1, paragrafo 1, si applicano le prescrizioni accessorie previste dalla legislazione dello Stato membro in cui si trova la direzione centrale:
-
qualora la direzione centrale e la delegazione speciale di negoziazione decidano in tal senso,
-
qualora la direzione centrale rifiuti l’apertura di negoziati entro sei mesi a decorrere dalla richiesta di cui all’articolo 5, paragrafo 1,
ovvero
-
qualora - trascorsi tre anni dalla data di tale richiesta - le parti in causa non siano in grado di stipulare un accordo ai sensi dell’articolo 6 e qualora la delegazione speciale di negoziazione non abbia preso la decisione prevista all’articolo 5, paragrafo 5.
2. Le prescrizioni accessorie di cui al paragrafo 1, stabilite nella legislazione dello Stato membro, devono soddisfare le disposizioni dell’allegato I.
SEZIONE III
DISPOSIZIONI VARIE
Articolo 8
Informazioni riservate
1. Gli Stati membri dispongono che i membri della delegazione speciale di negoziazione e del comitato aziendale europeo, nonché gli esperti che eventualmente li assistono, non siano autorizzati a rivelare a terzi le informazioni loro fornite in via riservata.
La stessa disposizione si applica ai rappresentanti dei lavoratori che operano nell’ambito di una procedura per l’informazione e la consultazione.
Tale obbligo sussiste anche al termine del mandato dei soggetti di cui al primo e al secondo comma, a prescindere dal luogo in cui si trovino.
2. Ciascuno Stato membro dispone che, nei casi specifici e nelle condizioni e limiti stabiliti dalla legislazione nazionale, la direzione centrale situata nel proprio territorio non sia obbligata a comunicare informazioni che, secondo criteri obiettivi, siano di natura tale da creare notevoli difficoltà al funzionamento delle imprese interessate o da arrecar loro danno.
Lo Stato membro interessato può subordinare tale deroga ad una preventiva autorizzazione amministrativa o giudiziaria.
3. Ciascuno Stato membro può stabilire disposizioni specifiche a favore della direzione centrale delle imprese e degli stabilimenti situati nel suo territorio che perseguano direttamente e fondamentalmente fini di orientamento ideologico in materia di informazione e di espressione di opinioni, a condizione che, alla data di adozione della presente direttiva, tali disposizioni specifiche già esistano nella legislazione nazionale.
Articolo 9
Funzionamento del comitato aziendale europeo e della procedura per l’informazione e la consultazione dei lavoratori
La direzione centrale e il comitato aziendale europeo operano con spirito di cooperazione nell’osservanza dei loro diritti e obblighi reciproci.
La stessa disposizione vale per la cooperazione tra la direzione centrale e i rappresentanti dei lavoratori, nell’ambito della procedura per l’informazione e la consultazione dei lavoratori.
Articolo 10
Ruolo e protezione dei rappresentanti dei lavoratori
1. Fatte salve le competenze di altri organi od organizzazioni in questa materia, i membri del comitato aziendale europeo dispongono dei mezzi necessari per l’applicazione dei diritti derivanti dalla presente direttiva, per rappresentare collettivamente gli interessi dei lavoratori dell’impresa o del gruppo di imprese di dimensioni comunitarie.
2. Fatto salvo quanto disposto dall’articolo 8, i membri del comitato aziendale europeo informano i rappresentanti dei lavoratori degli stabilimenti o delle imprese di un gruppo di imprese di dimensioni comunitarie o, in assenza di rappresentanti, l’insieme dei lavoratori riguardo alla sostanza e ai risultati della procedura per l’informazione e la consultazione attuata a norma della presente direttiva.
3. I membri della delegazione speciale di negoziazione, i membri del comitato aziendale europeo e i rappresentanti dei lavoratori che svolgono le loro funzioni nell’ambito della procedura di cui all’articolo 6, paragrafo 3, godono, nell’esercizio delle loro funzioni, di una protezione e di garanzie analoghe a quelle previste per i rappresentanti dei lavoratori dalla legislazione e/o dalle prassi vigenti nello Stato in cui sono impiegati.
Ciò riguarda, in particolare, la partecipazione alle riunioni della delegazione speciale di negoziazione, del comitato aziendale europeo o a ogni altra riunione attuata nell’ambito dell’accordo di cui all’articolo 6, paragrafo 3, e il pagamento della retribuzione per i membri che fanno parte del personale dell’impresa o del gruppo di imprese di dimensioni comunitarie durante il periodo di assenza necessario allo svolgimento delle loro funzioni.
4. Se e in quanto ciò sia necessario all’esercizio delle loro funzioni di rappresentanza in un contesto internazionale, i membri della delegazione speciale di negoziazione e del comitato aziendale europeo usufruiscono di formazione senza perdita di retribuzione.
Articolo 11
Osservanza della presente direttiva
1. Ciascuno Stato membro assicura che la direzione degli stabilimenti di un’impresa di dimensioni comunitarie e la direzione delle imprese del gruppo d’imprese di dimensioni comunitarie situati nel suo territorio e i rappresentanti dei lavoratori o eventualmente i lavoratori stessi di tali stabilimenti o imprese rispettino gli obblighi stabiliti dalla presente direttiva, indipendentemente dal fatto che la direzione centrale sia situata o meno nel suo territorio.
2. Gli Stati membri prevedono misure appropriate in caso di inosservanza delle disposizioni della presente direttiva; in particolare essi assicurano che siano disponibili procedure amministrative o giudiziarie adeguate che permettano di imporre il rispetto degli obblighi derivanti dalla presente direttiva.
3. Quando applicano l’articolo 8, gli Stati membri prevedono procedure amministrative o giudiziarie di ricorso che i rappresentanti dei lavoratori possono avviare qualora la direzione centrale esiga la riservatezza o non fornisca informazioni in conformità del predetto articolo.
Tali procedure possono includere procedure destinate a salvaguardare la riservatezza delle informazioni in questione.
Articolo 12
Relazioni con altre disposizioni comunitarie e nazionali
1. L’informazione e la consultazione del comitato aziendale europeo sono coordinate con quelle degli organi nazionali di rappresentanza dei lavoratori, nel rispetto delle competenze e degli ambiti di intervento di ciascuno e dei principi di cui all’articolo 1, paragrafo 3.
2. Le modalità di articolazione tra l’informazione e la consultazione del comitato aziendale europeo e quella degli organi nazionali di rappresentanza dei lavoratori sono stabilite mediante l’accordo previsto dall’articolo 6. Tale accordo fa salve le disposizioni del diritto e/o della prassi nazionale in materia di informazione e consultazione dei lavoratori.
3. Gli Stati membri dispongono che, qualora tali modalità non siano definite mediante accordo, il processo di informazione e consultazione avvenga nel comitato aziendale europeo e negli organi nazionali di rappresentanza dei lavoratori, laddove si prospettino decisioni in grado di determinare modifiche importanti dell’organizzazione del lavoro o dei contratti di lavoro.
4. La presente direttiva fa salve le procedure di informazione e consultazione di cui alla direttiva 2002/14/CE, e le procedure specifiche di cui all’articolo 2 della direttiva 98/59/CE e all’articolo 7 della direttiva 2001/23/CE.
5. L’applicazione della presente direttiva non costituisce una ragione sufficiente a giustificare un regresso rispetto alla situazione esistente negli Stati membri per quanto attiene al livello generale di protezione dei lavoratori nel settore contemplato dalla direttiva stessa.
Articolo 13
Adeguamento
In caso di modifiche significative della struttura dell’impresa di dimensioni comunitarie o del gruppo di imprese di dimensioni comunitarie, nonché in assenza di disposizioni negli accordi in vigore oppure in caso di contrasto tra le disposizioni di due o più accordi applicabili, la direzione centrale avvia, di sua iniziativa o su richiesta scritta di almeno 100 lavoratori o dei loro rappresentanti, la negoziazione di cui all’articolo 5 almeno in due imprese o stabilimenti in almeno due Stati membri diversi.
Oltre ai membri eletti o designati a norma dell’articolo 5, paragrafo 2, sono membri della delegazione speciale di delegazione almeno tre membri del comitato aziendale europeo esistente o di ciascuno dei comitati aziendali europei esistenti.
Nel corso dei negoziati il comitato o i comitati aziendali europei esistenti continuano ad operare secondo le modalità adottate dall’accordo tra i membri del comitato o dei comitati aziendali europei e la direzione centrale.
Articolo 14
Accordi in vigore
1. Fatto salvo l’articolo 13, non sono sottoposte agli obblighi derivanti dalla presente direttiva le imprese di dimensioni comunitarie e i gruppi di imprese di dimensioni comunitarie in cui:
a)
un accordo o più accordi applicabili all’insieme dei lavoratori che prevedevano una informazione e una consultazione transnazionale dei lavoratori, sono stati conclusi a norma dell’articolo 13, paragrafo 1, della direttiva 94/45/CE o dell’articolo 3, paragrafo 1, della direttiva 97/74/CE, o qualora tali accordi siano adeguati a seguito di modifiche alla struttura delle imprese o gruppi di imprese;
ovvero
b)
un accordo concluso a norma dell’articolo 6 della direttiva 94/45/CE è firmato o rivisto tra il 5 giugno 2009 e il 5 giugno 2011.
La legislazione nazionale applicabile al momento della firma o della revisione dell’accordo continua a trovare applicazione per le imprese o gruppi di imprese rientranti nell’ambito di applicazione di cui al primo comma, lettera b).
2. Allo scadere degli accordi di cui al paragrafo 1, le relative parti possono decidere congiuntamente di rinnovarli o di rivederli. In caso contrario, si applicano le disposizioni della presente direttiva.
Articolo 15
Relazione
Entro il 5 giugno 2016, la Commissione presenta al Parlamento europeo, al Consiglio e al Comitato economico e sociale europeo una relazione sull’attuazione delle disposizioni della presente direttiva, corredata se del caso di appropriate proposte.
Articolo 16
Recepimento
1. Gli Stati membri adottano le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi all’articolo 1, paragrafi 2, 3 e 4, all’articolo 2, paragrafo 1, lettere f) e g), all’articolo 3, paragrafo 4, all’articolo 4, paragrafo 4, all’articolo 5, paragrafo 2, lettere b) e c), all’articolo 5, paragrafo 4, all’articolo 6, paragrafo 2, lettere b), c), e) e g), e agli articoli 10, 12, 13 e 14 e all’allegato I, punto 1, lettere a), c) e d), e all’allegato I, punti 2 e 3, entro il 5 giugno 2011 o si accertano che le parti sociali introducano, entro tale data, di comune accordo le disposizioni necessarie; gli Stati membri devono adottare tutte le disposizioni necessarie che consentano loro, in qualsiasi momento, di garantire i risultati imposti dalla presente direttiva.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Esse recano altresì un’indicazione da cui risulti che i riferimenti alla direttiva abrogata dalla presente direttiva, contenuti in disposizioni legislative, regolamentari e amministrative previgenti, devono intendersi come riferimenti fatti alla presente direttiva. Le modalità di tale riferimento, nonché la forma redazionale di tale indicazione, sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 17
Abrogazione
La direttiva 94/45/CE, come modificata dalle direttive menzionate nell’allegato II, parte A, è abrogata con effetto dal 6 giugno 2011, fatti salvi gli obblighi degli Stati membri relativi ai termini di recepimento nel diritto interno delle direttive indicati nell’allegato II, parte B.
I riferimenti alla direttiva abrogata si intendono fatti alla presente direttiva e si leggono secondo la tavola di concordanza di cui all’allegato III.
Articolo 18
Entrata in vigore
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
L’articolo 1, paragrafi 1, 5, 6 e 7, l’articolo 2, paragrafo 1, lettere da a) ad e), h) e i), l’articolo 2, paragrafo 2, l’articolo 3, paragrafi 1, 2, 3, 5, 6 e 7, l’articolo 4, paragrafi 1, 2 e 3, l’articolo 5, paragrafi 1, 3, 5 e 6, l’articolo 5, paragrafo 2, lettera a), l’articolo 6, paragrafo 1, l’articolo 6, paragrafo 2, lettere a), d) ed f), l’articolo 6, paragrafi 3, 4 e 5, gli articoli 7, 8, 9 e 11 e l’allegato I, punto 1, lettere b), e) ed f), e l’allegato I, punti 4, 5 e 6, si applicano a decorrere dal 6 giugno 2011.
Articolo 19
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Strasburgo, addì 6 maggio 2009.