31999D0435
L 176/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 20 май 1999 година
относно определението на достиженията на правото от Шенген с цел установяване, в съответствие с разпоредби от Договора за създаване на Европейската общност и Договора за Европейския съюз, на правното основание на всяка от разпоредбите или решенията, които съставляват достиженията на правото от Шенген
(1999/435/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
на основание член 2, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Протокола към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, за интегриране на достиженията на правото от Шенген в правната рамка на Европейския съюз (наричан по-долу „Шенгенски протокол“),
(1)
като има предвид, че е необходимо да се определят достиженията на правото от Шенген, с което се дава възможност на Съвета да посочи правното основание на всяка от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген съгласно съответните разпоредби от Договора за създаване на Европейската общност и от Договора за Европейския съюз;
(2)
като има предвид, че установяването на правното основание е необходимо само по отношение на онези задължителни разпоредби или решения, които съставляват достиженията на правото от Шенген и са все още са в сила;
(3)
като има предвид, че Съветът следователно трябва да определи онези разпоредби или решения на достиженията на правото от Шенген, по отношение на които установяването на правно основание съгласно някоя от разпоредбите на Договорите не е необходимо;
(4)
като има предвид, че заключението, че по отношение на някои от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген не е необходимо или удачно Съветът да установи тяхното правно основание в Договорите, може да бъде оправдано на следните основания:
а)
разпоредби, които нямат задължителна правна сила, и подобни на тях могат да бъдат приети от Съвета само на основание акт, който няма правно основание в някой от Договорите;
б)
изтичането на период от време или настъпването на събития, които са довели до отпадане на необходимостта от съответната разпоредба;
в)
разпоредбата е свързана с институционални правила, които се считат заменени от процедурите на Европейския съюз;
г)
предметът на съответната разпоредба се обхваща - и следователно заменя - от действащото законодателство на Европейската общност или Европейския съюз или от правен акт, който е приет от всички държави-членки;
д)
разпоредбата е станала излишна в резултат на споразумението, което трябва да бъде сключено с Република Исландия и Кралство Норвегия по силата на член 6 от Шенгенския протокол;
е)
разпоредбата е извън дейността на Общността или целите на Европейския съюз и следователно попада в някоя от областите, за които държавите-членки са запазили свобода на действие. Тук се включват разпоредби, които имат значение единствено за изчисляване на парични искове на държавите-членки или между тях.
(5)
Дори ако поради само една от посочените причини не е необходимо или удачно Съветът да създаде правните основания за някои разпоредби на достиженията на правото от Шенген, това няма да доведе до тяхната отмяна или лишаването им от правна сила. Юридическата сила на актовете, които все още са в сила и са били приети на основание на такива разпоредби, не се накърнява.
(6)
Правата и задълженията на Дания се уреждат от член 3 от Протокола за интегриране на достиженията на правото от Шенген в правната рамка на Европейския съюз и от член 1 до член 5 от Протокола относно позицията на Дания,
РЕШИ:
Член 1
1. В съответствие с приложението към Протокола за интегриране на достиженията на правото от Шенген в правната рамка на Европейския съюз, достиженията на правото от Шенген включват всички актове, които са посочени в приложение А към настоящото решение.
2. Достиженията на правото от Шенген, както е посочено в параграф 1, се публикуват в Официален вестник на Европейските общности, с изключение на онези негови разпоредби, които са изброени в член 2, и разпоредбите, които към момента на приемане на настоящото решение са били класифицирани като „поверителни“ от Шенгенския изпълнителен комитет.
3. Съветът запазва правото си да публикува и други части от достиженията на правото от Шенген в Официален вестник на по-късна дата, в частност разпоредбите, чието публикуване е необходимо в общ интерес и които Съветът счита за важни при тълкуването на достиженията на правото от Шенген.
Член 2
Не е необходимо Съветът, когато действа на основание член 2, параграф 1, алинея втора, изречение второ от Шенгенския протокол, да установява съответствие с разпоредбите на Договорите, правното основание на всяка от следните разпоредби и решения, които съставляват част от достиженията на правото от Шенген:
а)
разпоредбите на Конвенцията, подписана в Шенген на 19 юни 1990 г. между Кралство Белгия, Федерална република Германия, Френската република, Великото херцогство Люксембург и Кралство Нидерландия, за изпълнение на Шенгенското споразумение и на свързаните с него Заключителен акт и декларации („Шенгенска конвенция“), които са посочени в част 1 от приложение Б;
б)
разпоредбите на споразуменията за присъединяване и на Протоколите към Споразумението от Шенген и към Шенгенската конвенция с Италианската република (подписана в Париж на 27 ноември 1990 г.), Кралство Испания и Португалската република (подписана в Бон на 25 юни 1991 г.), Република Гърция (подписана в Мадрид на 6 ноември 1992 г.), Република Австрия (подписана в Брюксел на 28 април 1995 г.), Кралство Дания, Република Финландия и Кралство Швеция (подписана в Люксембург на 19 декември 1996 г.), които са изброени в част 2 от приложение Б;
в)
изброените в част 3 от приложение Б решения и декларации на Изпълнителния комитет, който бе създаден с Шенгенската конвенция;
г)
решенията на Централната група, които тя е упълномощена да взема от Изпълнителния комитет и които са изброени в част 3 от приложение Б.
Член 3
Настоящото решение произвежда незабавно действие.
То се публикува в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 20 май 1999 година.
DECISIONE DEL CONSIGLIO
del 20 maggio 1999
che definisce l'acquis di Schengen ai fini della determinazione, in conformità del trattato che istituisce la Comunità europea e del trattato sull'Unione europea, della base giuridica per ciascuna delle disposizioni o decisioni che costituiscono l'acquis
(1999/435/CE)
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
deliberando sulla base dell'articolo 2, paragrafo 1, secondo comma, prima frase, del protocollo allegato al trattato sull'Unione europea e al trattato che istituisce la Communità europea, relativo all'integrazione dell'acquis di Schengen nell'ambito dell'Unione europea (in appresso: protocollo "Schengen");
(1) considerando che è necessario definire l'acquis di Schengen affinché il Consiglio possa determinare, in conformità della pertinente disposizione dei trattati, le basi giuridiche per ciascuna delle disposizioni dell'acquis di Schengen;
(2) considerando che la determinazione della base giuridica è necessaria solo per le disposizioni e decisioni vincolanti costituenti l'acquis di Schengen tuttora in vigore;
(3) considerando che il Consiglio dovrebbe quindi stabilire per quali disposizioni o decisioni costituenti l'acquis di Schengen non è necessario determinare la base giuridica a norma della pertinente disposizione dei trattati;
(4) considerando che il fatto che per talune disposizioni dell'acquis di Schengen non sia necessario o opportuno che il Consiglio determini una base giuridica in conformità delle pertinenti disposizioni dei trattati può essere attribuito ai seguenti motivi:
a) La disposizione non è giuridicamente vincolante e una disposizione ad essa paragonabile può essere adottata dal Consiglio soltanto sulla base di uno strumento che non rinvii ad alcuna base giuridica contemplata in uno dei trattati.
b) Il tempo trascorso e/o i fatti intervenuti hanno reso superflua la disposizione.
c) La disposizione riguarda regolamentazioni istituzionali che dovranno essere considerate come sostituite da procedure dell'Unione europea.
d) L'oggetto della disposizione è contemplato da una disposizione giuridica della Comunità o dell'Unione europea o da un atto adottato da tutti gli Stati membri e pertanto reso obsoleto.
e) La disposizione è resa superflua dall'accordo che sarà concluso con la Repubblica di Islanda e il Regno di Norvegia ai sensi dell'articolo 6 del protocollo Schengen.
f) La disposizione riguarda un settore che non rientra nel campo di attività della Comunità né fa parte degli obiettivi dell'Unione europea e riguarda pertanto un settore nel quale gli Stati membri si riservano il diritto di agire singolarmente. Ciò vale anche per le disposizioni che possono rivestire un'importanza soltanto ai fini del calcolo di diritti finanziari degli o fra gli Stati membri interessati;
(5) considerando che, anche qualora non sia necessario o opportuno per uno di questi motivi che il Consiglio definisca la base giuridica per determinate disposizioni dell'acquis di Schengen, ciò non ha per effetto di renderle inesistenti o di privarle della loro efficacia giuridica; che rimangono impregiudicati gli effetti giuridici degli atti in vigore adottati sulla base di tali disposizioni;
(6) considerando che i diritti e gli obblighi della Danimarca sono disciplinati dall'articolo 3 del protocollo sull'integrazione dell'acquis di Schengen nell'ambito dell'Unione europea e dagli articoli da 1 a 5 del protocollo sulla posizione della Danimarca;
DECIDE:
Articolo 1
1. In conformità dell'allegato del protocollo sull'integrazione dell'acquis di Schengen nell'ambito dell'Unione europea, l'acquis di Schengen comprende tutti gli atti enumerati nell'allegato A della presente decisione.
2. L'acquis di Schengen di cui al paragrafo 1 è pubblicato nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, ad eccezione delle disposizioni che figurano all'articolo 2 o delle disposizioni classificate "riservate" al momento dell'adozione della presente decisione dal Comitato esecutivo "Schengen".
3. Il Consiglio si riserva il diritto di pubblicare ulteriormente nella Gazzetta ufficiale anche altre parti dell'acquis di Schengen e in particolare quelle disposizioni la cui pubblicazione appare necessaria nell'interesse generale o alle quali il Consiglio attribuisce importanza ai fini dell'interpretazione dell'acquis di Schengen.
Articolo 2
Non è necessario che il Consiglio - deliberando sulla base dell'articolo 2, paragrafo 1, secondo comma, seconda frase del protocollo "Schengen" - determini, in conformità delle pertinenti disposizioni dei trattati, una base giuridica per le seguenti disposizioni o decisioni, facenti parti dell'acquis di Schengen:
a) le disposizioni della convenzione tra il Regno del Belgio, la Repubblica federale di Germania, la Repubblica francese, il Granducato di Lussemburgo e il Regno dei Paesi Bassi, firmata a Schengen il 19 giugno 1990, recante applicazione dell'accordo di Schengen, con relativo atto finale e dichiarazioni (in appresso denominata "la convenzione di applicazione dell'accordo di Schengen"), che sono enumerate nella parte 1 dell'allegato B;
b) le disposizioni degli accordi e protocolli d'adesione all'accordo di Schengen e alla convenzione di applicazione dell'accordo di Schengen con la Repubblica italiana (firmati a Parigi il 27 novembre 1990), il Regno di Spagna e la Repubblica portoghese (firmati a Bonn il 25 giugno 1991), la Repubblica ellenica (firmati a Madrid il 6 novembre 1992), la Repubblica d'Austria (firmati a Bruxelles il 28 aprile 1995) e il Regno di Danimarca, la Repubblica di Finlandia e il Regno di Svezia (firmati a Lussemburgo il 19 dicembre 1996), che sono enumerate nella parte 2 dell'allegato B;
c) le decisioni e dichiarazioni del Comitato esecutivo istituito dalla convenzione di Schengen che sono enumerate nella parte 3 dell'allegato B;
d) le decisioni la cui adozione in seno al Gruppo centrale è stata autorizzata dal Comitato esecutivo che sono enumerate nella parte 3 dell'allegato B.
Articolo 3
La presente decisione ha efficacia immediatamente.
Essa à pubblicata nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Fatto a Bruxelles, addì 20 maggio 1999.