РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 декември 2007 година
относно държавна помощ C 51/06 (ex N 748/06), приведена в действие от Полша в полза на Arcelor Huta Warszawa
(нотифицирано под номер C(2007) 6077)
(само текстът на полски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2008/406/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Протокол № 8 от Договора за присъединяване за преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си (2) в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
През 2002 г. на полските власти беше представен план за преструктуриране (наричан също „индивидуален бизнес план“) от страна на Arcelor Huta Warszawa (наричано по-долу „AHW“), тогава все още Huta L.W. Sp. z o.o. (наричано по-долу „HLW“). Планът беше преразгледан през март 2003 г. (наричан по-долу „ИБП 2003“).
(2)
Процесът на преструктуриране на стоманодобивната промишленост в Полша започна през юни 1998 г., когато Полша представи на Общността първата Програма за преструктуриране на промишлеността за производство на желязо и стомана с цел изпълнение изискванията на член 8, параграф 4 от Протокол 2 към Европейското споразумение с Полша (наричан по-долу „член 8, параграф 4“), който позволяваше по изключение да се отпусне държавна помощ за преструктуриране на стоманодобивния отрасъл през първите пет години след влизането в сила на споразумението.
(3)
На 5 ноември 2002 г., Министерският съвет на Република Полша прие Програмата за преструктуриране и развитие на полската промишленост за производство на желязо и стомана до 2006 г. и на тази база на 25 март 2003 г. той прие своята окончателна Национална програма за преструктуриране (наричана по-долу „НПП“). Този план на практика разрешава отпускането на държавна помощ на стойност до 3,387 млрд. PLN (846 млн. евро) (3) за преструктуриране на полската стоманодобивна промишленост през периода от 1997 г. до 2006 г.
(4)
НПП беше представена на Комисията, която я оцени на 25 март 2003 г. и въз основа на своята оценка изготви предложение за решение на Съвета за удължаване на гратисния период (който първоначално е трябвало да изтече през 1997 г.) за отпускането на държавната помощ на полския стоманодобивен отрасъл съгласно Европейското споразумение до края на 2003 г., с изискване получателите на помощта да постигнат жизнеспособност до 2006 г. Предложението беше одобрено от Съвета през юли 2003 г. (4).
(5)
Така ЕС разреши на Полша, чрез дерогация от правилата на ЕС (5), да отпусне помощ за преструктуриране на стоманодобивната промишленост. Това беше окончателно постановено в Протокол № 8 към Акта за присъединяване относно преструктурирането на полската стоманодобивна промишленост (наричан по-долу „Протокол № 8“) (6). Той потвърждава одобряването на държавна помощ на стойност не повече от 3,387 млрд. PLN, която се отпуска на осемте посочени дружества, включително и на HLW, до края на 2003 г.,при условие че преструктурирането завърши най-късно до 31 декември 2006 г. (7) НПП определя 322 млн. PLN помощ за преструктуриране за HLW (вж. таблица 8), която е описана по-подробно в ИБП 2003 и която следва да се приложи съгласно точка 9, букви а) и з) от Протокол № 8.
(6)
За да се гарантира спазването на неговите условия, Протокол № 8 определя подробни правила за прилагане и мониторинг. Inter alia Полша трябваше да предоставя мониторингови доклади два пъти годишно, а през 2004, 2005 и 2006 г. независими консултанти извършиха независими оценки. До момента фирмени доклади за HLW/AHW са представяни през февруари 2004 г., април 2005 г., май 2006 г. и юни 2007 г. Те бяха обсъдени с полските власти и с получателите и одобрени от службите на Комисията и от полските власти.
(7)
През 2005 г. ИБП на HLW беше изменен от AHW (наричан по-долу „ИБП 2005“) и беше поискано одобрението на Комисията в съответствие с точка 10 от Протокол № 8.
(8)
С писмо от 6 декември 2006 г. Комисията уведоми Полша, че е решила да започне процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО във връзка с потенциално неправилно използване на помощ.
(9)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта.
(10)
Полша отговори с писмо от 2 март 2007 г. На 19 март 2007 г. Комисията получи мнения и от получателя на помощ AHW, които заедно с въпросите изпрати на полските власти. След среща с полските власти и получателя през март 2007 г. на Полша бяха изпратени още въпроси на 2 април 2007 г. и на 6 август 2007 г. Полша отговори на 4 юни 2007 г. и на 1 октомври 2007 г.
(11)
След това на 18 октомври 2007 г. службите на Комисията уведомиха Полша за своята предварителна оценка на случая и след допълнителен обмен на информация между полските власти и Комисията на 16 ноември 2007 г. полските власти съобщиха, че дружеството възнамерява да върне помощта, „без да се нарушава правното положение“.
(12)
С писмо от 22 ноември 2007 г. полските власти потвърдиха, че на 20 ноември 2007 г. AHW е изплатило 2 089 768 EUR по сметка, блокирана в полза на Министерството на финансите на Полша. Съгласно условията на споразумението никой няма да има достъп до средствата в сметката до приемането на настоящото решение. На датата на неговото приемане министерството ще получи сумата плюс натрупаната към 20 ноември 2007 г. лихва. Ако решението не бъде публикувано до края на февруари 2008 г., средствата ще бъдат върнати на AHW.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(13)
AHW е полски производител на стомана, който произвежда течни и дълги стоманени продукти, предимно висококачествени и специални видове стомана (лек и тежък профил).
(14)
През 1991 г. най-голямата част от акциите на HLW бяха придобити от италианския производител на стомана Lucchini и продадени през 2005 г. на Arcelor, които се сляха с Mittal Steel през 2006 г. (9)
1. Програмата за преструктуриране от ИБП 2003
(15)
Комисията осъзнава, че HLW е имало сериозни финансови ограничения по време на приемане на бизнес плана. То не е получавало допълнителни средства от компанията майка Lucchini, която според Полша е била в дълбока финансова криза, и не е можело да продаде собствените си ценни активи поради регулаторни проблеми. Поради това между 1997 и 2003 г. дружеството е имало сериозен недостиг на налични средства, което е отразено в плана за преструктуриране (10).
(16)
Поради това, с цел възстановяване на жизнеспособността, ИБП 2003 на HLW определя няколко основни задачи за преструктуриране (вж. точка 3.2.), от които най-важните са:
а)
„Преструктуриране на активите и финансово преструктуриране с цел набиране на средства за осъществяването на настоящата програма, осигуряване на финансова ликвидност и намаляване на финансовите разходи.
б)
Осъществяване на инвестиции с цел допълнително подобряване на качеството и асортимента на произвежданите продукти и повишаване на конкурентоспособността на предприятието, намаляване на разходите […].
в)
По-нататъшно усъвършенстване на стандартите за опазване на околната среда.“
а) Инвестиции
(17)
В ИБП 2003 (точка 3.3.) е посочено, че промишлената стратегия е дружеството „да се концентрира върху постепенното усъвършенстване на продуктовия си асортимент чрез значително намаляване на производството на профилни пръти и междинни заготовки и развитието на производство, насочено към специална стомана и стомана за строителството“. В тази връзка очакванията на HLW са „… да осъществява програма за поетапни инвестиции в следните области в завода: валцовъчен цех, ковашки цех, цех за изтегляне, цех за отливане на слитъци“, а валцовъчният цех за лентов материал е щял да бъде затворен.
(18)
За да осъществи гореописаната стратегия, дружеството планира инвестиционна програма от [между 150 млн. PLN и 220 млн. PLN] (11), която е представена в ИБП 2003, както следва:
Таблица 1
Планирани инвестиции в производството на стомана (= таблица 21 от ИБП 2003)
(в 000 PLN)
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
2006 г.
Общо
Цех за стомана
[…]
[…]
Цехове за горещо валцуване
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизително 95 %]
Общи
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Цех за изтегляне
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Общо
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[150-220 млн. PLN]
(19)
Както е посочено в точка 4.4 от ИБП 2003, инвестициите са насочени към модернизация на цеховете за горещо валцуване (вж. таблица 22 от ИБП 2003). Това включва модернизацията на цеха за средни профили, както и подмяната на пещите за повторно загряване в цеха за блуми и в цеха за тежки профили. Определеното време за осъществяване на инвестициите е посочено в таблица 23 от ИБП 2003, която показва, че почти всички инвестиции е трябвало да започнат през 2002 г.
б) Преструктуриране на персонала
(20)
Съгласно ИБП 2003 (точка 4.11), дружеството планира да намали броя на своите служители от 1 249 на 850. Сега в ИБП 2005 се посочва, че работната сила ще бъде намалена на 700 души. В ИБП 2003 са определени 4,03 млн. PLN за преструктурирането на персонала, от които 1,5 млн. PLN е трябвало да бъдат осигурени чрез специално определена държавна помощ, 1,17 млн. PLN - чрез програма ФАР и 1,34 млн. PLN - от дружеството (12).
в) Финансово преструктуриране
(21)
ИБП 2003 предвижда и финансово преструктуриране и преструктуриране на активите, което според плана (точка 3.2) се отнася до „изплащане на краткосрочни заеми и продажба на излишни активи, които не са свързани с производството.“
(22)
ИБП 2003 (точка 4.7) предвижда преструктуриране на дълга от 513,369 млн. PLN (според счетоводния баланс това са били общите дългосрочни и краткосрочни пасиви). Намерението е било това да се финансира от бъдещи печалби и преструктуриране на активи. От това преструктуриране са очаквани постъпления от 363 млн. PLN през 2004 и 2005 г., от които 60 млн. PLN е трябвало да покрият нови дългове.
(23)
По-конкретно Комисията разбира, че ИБП 2003 включва следните мерки за финансово преструктуриране: на първо място, опростен публичен дълг, което представлява помощ от 21,5 млн. PLN (вж. 4.12.2); на второ място, от 2000 г. насам HLW провежда текущо преструктуриране на активи чрез продажба на непроизводствени активи, като се предполага, че това ще осигури средства за финансиране на инвестиционната програма.
(24)
Преструктурирането на активите следва да се разглежда на фона на това, че активите на HLW вече са били обект на финансова транзакция, описана от HLW като „трансакция за продажба с обратен лизинг“. През 2000 г. дружеството е получило заем от 250 млн. PLN, гарантиран главно чрез ипотекиране на земя и сгради, собственост на дружеството. Това е засягало производствени и непроизводствени активи. Изплащането е трябвало да се осъществява с по две вноски годишно до 2010 г. Транзакцията е била необходима, тъй като HLW е имало нужда от налични средства, но дружеството не е можело да продаде непроизводствените си активи веднага. Това е щяло да стане в течение на следващите години и е щяло да доведе до набиране на средства и намаляване на финансовите разходи.
(25)
Според ИБП 2003 преструктурирането на активите е щяло да засяга непроизводствените активи (точки 4.7 и 4.8). Ясно е, че в края на 2001 г. е продадена първата част (53 ha) от 100 ha. Продажбата на други непроизводствени активи обаче е закъсняла, тъй като AKR (Agencja Kapitałowo Rozliczeniowa S.A. - дружество, чиито акционери са Агенцията за развитие на промишлеността и държавната хазна) е имало затруднения с урегулирането на правния статут на тази част от земята, която не е свързана с производството.
(26)
Тъй като от продажбата на земя не е имало налични средства, е предвиден гарантиран от държавата междинен заем от 300 млн. PLN. Планирано е заемът да се използва за инвестиции и за покриване на краткосрочните задължения (общо 219 млн. PLN). Освен това 53 млн. PLN са били определени за изтегляне в по-ранен период на инвестиции, които първоначално са планирани за след 2006 г. (тези 219 млн. + 53 млн., заедно с 10 % финансови разходи (т.е. 27 млн.) съставляват общо 299 млн.). Така от общите средства от [150-220 млн. PLN], планирани за инвестиции, поне […] млн. PLN (т.е. […] млн. PLN - 53 млн. PLN) следва да бъдат включени в тези 219 млн. PLN. Следователно останалата сума от […] млн. PLN (219 млн. PLN - […] млн. PLN) би трябвало да бъде разходът за краткосрочното финансово преструктуриране.
г) Преструктуриране по отношение на опазването на околната среда
(27)
ИБП 2003 (точка 4.9) включва и отделна инвестиционна програма за околна среда, включваща прилагането на система за управление на околната среда в съответствие с ISO 14001 (0,5 млн. PLN), редица инвестиции в рамките на проект за рекултивация на терени с разходи от 50 млн. PLN и модернизация на направление енергетика (за която не са определени средства). Мерките е трябвало да започнат през 2002 г.
(28)
Разследването показа, че някои, но не всички мерки, посочени в ИБП 2003, са приложени според графика. По-специално изграждането на завод за преработка на отпадъци е било отложено за 2007-2008 г. и не е започнало до лятото на 2007 г. Освен това изграждането на завод за преработка на бракувани материали е било изоставено, тъй като преработката на бракувани материали се извършва от подизпълнител (13), което е по-рентабилно решение.
(29)
Разследването потвърди също твърдението на Полша, че разходите за преструктуриране по отношение на околната среда не е трябвало да се плащат по плана за преструктуриране, а да се покриват със собствени средства като постъпления от преструктурирането на активи.
д) Финансиране на преструктурирането
(30)
В ИБП 2003 (точка 4.12) се установява недостиг на финансиране от 300 млн. PLN (вж. също отчета за паричния поток, точка 5.1.). Тъй като не е посочено друго твърдение, може да се приеме, че това е било единственото необходимо финансиране.
(31)
В точка 4.12 се посочва, че за преструктурирането е било необходимо финансиране от 113,6 млн. PLN през 2002 г. и 105,3 млн. PLN през 2003 г., както и финансови разходи от 21,9 млн. PLN за заемането на тези средства. Освен това са били определени допълнително 53 млн. PLN за изтегляне на инвестициите в по-ранен период. Не е посочено обаче за какво точно е било необходимо финансирането.
(32)
След 2003 г. изглежда не е имало необходимост от повече инвестиции. И действително, в своя ИБП 2005 AHW, описвайки ИБП 2003, потвърждава: „В програмата за преструктуриране […] беше прието, че ще се предприемат редица действия от стратегически и оперативен характер, в резултат на които се очакваше значително подобряване на рентабилността на дейностите, а като последствие - и финансова ликвидност. В програмата за преструктуриране се прие, че факторите на финансовата ликвидност постепенно ще се подобряват от 2003 г. нататък.“
е) Заключение по отношение на усилията за преструктуриране според ИБП 2003
(33)
Преструктурирането, предвидено в ИБП, за което е била необходима извънредна подкрепа, включва инвестиция ([150-220] млн. PLN, включително 53-те млн. PLN за изтеглените за по-ранен период инвестиции), преструктуриране на работните места (4,03 млн. PLN), отписване на публичен дълг (21,5 млн. PLN), известно финансово преструктуриране (81,5 млн. PLN) и финансови разходи за заема (27,1 млн. PLN), общо на стойност 324,63 млн. PLN.
(34)
Преструктурирането е трябвало да бъде финансирано главно чрез гарантиран от държавата заем, с който е било планирано да се покрие недостигът на финансиране, дължащ се на забавянето на част от преструктурирането на активите. Поради това, за да се даде възможност на дружеството да осъществи финансово преструктуриране и инвестиции през 2002/2003 г. и евентуално през 2004 г., му е отпуснат междинен заем, гарантиран от държавната хазна. По тази причина проектът за преструктуриране естествено е бил свързан с график.
(35)
Въпреки това, в ИБП 2003 не е посочено, че преструктурирането на активите води до разходи за преструктуриране. По-скоро това е била текуща дейност, протичаща независимо от плана за преструктуриране, подпомогнат чрез държавната помощ, за която дейност очевидно не е било необходимо допълнително държавно финансиране. Също така някои мерки, които не са пряко свързани с възстановяването на жизнеспособността, като мерките за околната среда, са били финансирани чрез преструктурирането на активите, както припомни Полша, поради което са били провеждани извън преструктурирането.
(36)
В действителност единствената причина, поради която се споменава преструктурирането на активите, е защото то е трябвало да осигури финансиране чрез продажбата на непроизводствените активи. Не се споменава обаче изплащането на транзакцията за продажба с обратен лизинг.
2. Държавна помощ
(37)
От помощта от 322 млн. PLN (изчислена като нетен еквивалент на помощта), одобрена първоначално в НПП, AHW е получило помощта, посочена в приложената таблица, предоставена от Полша:
Таблица 2
Държавна помощ, одобрена и получена през 2002 и 2003 г. (14)
НПП
(в 000 PLN)
Получена държавна помощ
(в 000 PLN)
Разлика
(в 000 PLN)
Общо 2002-2003 г.
321 878 000
203 946 000
117 932 000
(38)
Помощта е отпусната за три различни цели:
а)
0,33 млн. PLN за преструктуриране на работните места (първоначално са били планирани 1,5 млн.),
б)
20,56 млн. PLN за отписване на заеми (първоначално са били планирани 21,5 млн.), които са използвани за общо подобряване на финансовото състояние на дружеството,
в)
гарантиране на заем от 183,2 млн. PLN (46,3 млн. евро); (първоначално са били планирани 299 млн. PLN и са били одобрени от Комисията).
(39)
HLW е получило гарантирания от държавата заем от банка Pekao S.A. на базата на договор между HLW и банката от 10 декември 2003 г. В договора за заем се посочва, че заемът трябва да бъде изплатен пет години след подписването на договора, т.е. до 10 декември 2008 г.
(40)
AHW е кандидатствало за гаранцията през август 2003 г. Тя е отпусната с Решение на Министерския съвет от 31 декември 2003 г. и се отнася за номиналната стойност от 46,3 млн. евро плюс лихви и други свързани разходи от максимум 58,3 млн. евро. В решението на Министерския съвет е посочено, че помощта ще бъде необходима на HLW на първо място, за да финансира инвестициите, свързани с цеха за горещо валцуване и разходите за закупуване на имоти по договора за продажба с обратен лизинг и е постановено тя да бъде използвана за тази цел. И по-подробно:
а)
една част от заема е планирана за сума от максимум 14 600 000 EUR за финансиране на инвестиции в производството, инвестиция, свързана с валцовъчния цех и модернизация на машината за валцуване (клетки). Но между 30 септември 2004 г. и 28 февруари 2005 г. посредством 8 вноски са използвани само 2 854 355 EUR. Изплащането е станало на 16 септември 2005 г.;
б)
другата част на стойност 31 430 000 EUR, с която дружеството е искало да изплати останалата част от договора за продажба с обратен лизинг, е била предназначена за преструктуриране на дълг чрез повторно изкупуване на производствено имущество (земя и сгради). От 24 август 2004 г. дружеството е използвало 31 245 684 EUR, които е върнало на 16 септември 2005 г. Според полските власти и получателя заемът е бил използван за изплащане на договора за продажба с обратен лизинг от 2000 г.
(41)
Общо дружеството посочва, че е изплатило лихви на стойност 1 132 788,35 EUR, които е платило на траншове. В тази връзка е било преценено, че първият транш за изплащане на лихви, направен на 30 декември 2004 г., следва да бъде свързан със съответните изтеглени части от заема, а от този момент нататък сумите за лихвите да бъдат разпределяни между съответните общи стойности. Полските власти посочват, че това е довело до следната разбивка в плащанията на лихви:
Таблица 3
Платени лихви
Дата на плащане на лихви
Общо лихви
Лихви за частта от заема, използвана за изплащане на договора за продажба с обратен лизинг
Лихви за частта от заема, използвана за инвестиции
30.12.2004 г.
371 931 EUR
363 880 EUR
8 051 EUR
30.6.2005 г.
536 522 EUR
491 612 EUR
44 910 EUR
16.9.2005 г.
224 336 EUR
205 557 EUR
18 778 EUR
1 132 788 EUR
1 061 050 EUR
71 738 EUR
(42)
AHW е имало е следните видове разходи, свързани с гарантирания заем:
а)
такса за подготовка от 270 000 EUR;
б)
такса за държавната хазна от 583 300 EUR за предоставяне на гаранцията за заема, платена на 30 април 2004 г. (1 % от общата стойност на гаранцията от 58 330 000 EUR, независимо от действително предоставения размер на заема);
в)
разходи, направени от банката за договора за заем и прехвърлени на AHW: 55 947 EUR.
(43)
Молбата за заем на HLW от 2003 г. показва също, че намаляването на заема (в сравнение със сумата, одобрена с ИБП 2003) се е основавало на инициативата на самото HLW, тъй като то вече е било договорило заема. Въпреки това HLW си е запазило правото да кандидатства за оставащата помощ с таван от 75 млн. PLN, но това не е направено.
3. Изпълнение на ИБП 2003
(44)
Не се оспорва, че ИБП 2003 е изпълнен само отчасти. Между 2002 и 2004 г. HLW е изразходвало само 58,7 млн. PLN за преструктуриране. Само [приблизително 25 % от общата сума на инвестициите, посочена в таблица 1] млн. PLN са изразходвани от […] млн. PLN за инвестиции за модернизация на цеха за горещо валцуване, предвидени за периода от 2002 до 2004 г. Инвестициите са засягали само модернизацията на цеха за средни профили, а в пещите за повторно загряване в цеха за блуми и в цеха за тежки профили инвестиции не са правени. Освен това, по-малко от половин милион от […] млн. PLN е инвестиран в завода за стомана и […] млн. PLN - за други общи инвестиции (за подробности вж. колоните за 2002, 2003 и 2004 г. в таблица 4 по-долу).
(45)
На Комисията не е предоставена информация за това дали е осъществено финансово преструктуриране. При все това, от ИБП 2005 Комисията вижда, че задлъжнялостта на HLW към 30 юни 2005 г. е била почти същата като на HLW в края на 2001 г. (вж. точка 1.8 от ИБП 2005). Освен това, HLW е успяло да постигне положителен оперативен резултат още през 2004 г. Поради това Комисията приема, че дружеството е постигнало планираното краткосрочно финансово преструктуриране.
(46)
Докладите на независимия консултант, отговарящ за мониторинга, потвърждават, че HLW не е било жизнеспособно през 2004 г., в края на 2004 г. или в края на 2005 г. АHW обаче е било жизнеспособно в края на периода на преструктуриране (края на 2006 г.).
(47)
Безспорно жизнеспособността в края на 2006 г. се дължи на редица фактори, които произтичат освен от частичната модернизация на цеха за валцуване, преди всичко от бурното развитие на стоманодобивния отрасъл, което е оказало изключително положително въздействие върху оборота на дружеството. Освен това, с придобиването на HLW от Arcelor - един силен инвеститор, са отстранени всички проблеми на HLW относно ликвидността. При все това, дружеството не е могло да обоснове общо формулираното си твърдение, че действителното използване на гаранцията с цел рефинансиране е било причина дружеството да постигне жизнеспособност.
4. Промени в ИБП 2003
(48)
През 2005 г. навлизането на нов собственик е довело до съществена промяна в инвестиционната стратегия. Вместо модернизацията на съществуващите цехове за горещо валцуване, AHW вече планира изграждането на нов цех за валцуване с капацитет за производство на дълги продукти за приложение в строителството. Очевидно в цеха като входящ материал ще се използват 160 mm заготовки CC и продуктовият му асортимент ще включва арматурни пръти от въглеродна стомана, пръти с цилиндрично сечение и лентов материал, леки профили и профили с квадратно напречно сечение. Полша обяснява, че това адаптиране е реакция спрямо развитието на строителния пазар, за който се прогнозира значителен растеж в района на Варшава в продължение на много години, което би могло да осигури на AHW „предимството на първия“ поради местоположението му във Варшава.
(49)
Новият цех ще заработи напълно до средата на 2008 г. и ще замени съществуващите цехове за горещо валцуване, за чиято модернизация вече са инвестирани [приблизително 25 % от общата сума на инвестициите, показани в таблица 1] млн. PLN. Общите разходи по инвестиционната програма са обобщени в следната таблица:
Таблица 4
Разходи за новата инвестиционна програма в ИБП 2005
В 000 PLN
2002 г. (15)
2003 г. (15)
2004 г. (15)
2005 г.
2006 г.
Общо
Цех за стомана
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Цехове за горещо валцуване
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизи-телно120 % от общата сума на инвестициите, показани в таблица 1]
Общи
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Общо
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизително 140 % от общата сума на инвестициите, показани в таблица 1]
(50)
Така вече общите разходи за инвестиции ще бъдат [приблизително 140 % от общата сума на инвестициите, показани в таблица 1] млн. PLN, от които се планира [приблизително 120 % от общата сума на инвестициите, показани в таблица 1] млн. PLN да се отделят за цеха за горещо валцуване и така инвестициите ще са с […] млн. PLN повече от първоначално определените. Тези разходи обаче включват […] млн. PLN за цеха за средни профили, който вече е завършен. Ако те се приспаднат от […] млн. PLN, разходите за новия цех за валцуване ще възлизат на [по-малко от 200] млн. PLN.
5. Развитие на капацитет
(51)
Развитието на капацитета на AHW е представено в следната таблица:
Таблица 5
Максимален производствен капацитет за година в хиляди тона
Производство
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
2006 г.
2007 г.
2008 г.
Забележки
Течна стомана
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизително 100 % от общия капацитет на цеха]
[същото]
Няма промени
Плоски продукти
20
20
20
20
0
0
0
Предвидено в Протокол № 8
Цех за валцуване - валцдрат
180
180
180
180
180
0
0
Предвидено в Протокол № 8
Валцувани профилни пръти - леки профили
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизително 40 %]
0
Нова стратегия (16)
Валцувани дълги продукти - тежки профили
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизително 60 %]
0
Нова стратегия (16)
Валцувани ковани профили
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
0
Нова стратегия (16)
Студеновалцуван щрипс
30
0
0
0
0
0
0
Предвидено в Протокол № 8
Нов цех за валцуване
0
0
0
0
0
[…]
[приблизително 70 %]
Нова стратегия (не е предвидено в Протокол № 8)
(52)
След като новият цех за валцуване започне да функционира изцяло през 2008 г., старият цех за валцуване ще бъде затворен. До 2007 г. няма момент, в който общото производство на дружеството да е надвишавало максималния капацитет от […] тона. Така изменението на инвестиционната програма ще доведе до допълнително намаляване на капацитета на дружеството с […] тона.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(53)
В писмото си от 6 декември 2006 г. Комисията посочи, че планът за преструктуриране на AHW не е бил изпълнен, и отбеляза, че възнамерява да разследва дали това представлява неправилно използване на предоставената помощ за преструктуриране. По-специално Комисията посочи, че голяма сума от помощта не е била използвана правилно.
(54)
Освен това Комисията изрази съмнение дали може да приеме актуализирания бизнес план съгласно точка 10 от Протокол № 8, тъй като той се отнася до нова инвестиция, която би могла да е полезна, но да не е необходима за преструктурирането на дружеството.
IV. МНЕНИЕ НА ПОЛША
(55)
Полските власти твърдят, че AHW е използвало държавната гаранция в съответствие с условията, при които тя е била отпусната, и обясняват, че:
а)
на първо място, изплащането на транзакцията за продажба с обратен лизинг е свързано с инвестициите, които са описани само като твърде обща мярка, без да се опишат подробно конкретни инвестиции;
б)
на второ място, гаранцията е била част от финансовото преструктуриране, тъй като стойността на разходите за преструктуриране е била 857 млн. PLN, след като те считат и загубите, и задълженията като разходи за преструктуриране. Полша посочва, че те се състоят от загуби от 150 млн. PLN за 2002 и 2003 г., представени в прогнозния счетоводен баланс (стр. 79, ИБП 2003). Освен това, дружеството е имало дългосрочни и краткосрочни дългове от 513,4 млн. PLN. Допълнителните разходи произтичат от преструктурирането на работните места и инвестициите (190,5 млн. PLN);
в)
на трето място, транзакцията е била част от преструктурирането на активите, което е предвидено в плана за преструктуриране. Поради това дружеството е решило „да замени договора за продажба с обратен лизинг с финансов заем с по-малки разходи“, за да намали „отрицателното въздействие на съществуващия финансов дълг върху паричния поток“. Полша отбеляза, че това е било спешно, тъй като HLW е било на „предела на изчерпването на финансовите си ресурси“.
(56)
Полските власти твърдят още, че транзакцията за продажба с обратен лизинг също е допринесла за жизнеспособността на дружеството, но не обосновават твърдението си.
(57)
Полските власти потвърждават, че моментът на отпускане на помощта е бил от решаващо значение. Всъщност те посочват, че „необходимост от държавна помощ е имало само през 2003/2004 г.“, точно когато е имало недостиг на финансиране (17).
(58)
Полските власти напомнят, че AHW е върнало помощта. Държавната гаранция е трябвало да бъде само допълнение към другите гаранции за заема. Всъщност на банката е дадена гаранция под формата на ипотека върху земя и върху всички дълготрайни активи, както и седем менителници. Освен това Полша предостави информация за различни други финансови инструменти, които HLW също е използвало по това време, и съответно твърди, че HLW е можело да получи финансиране на пазара и без гаранцията.
(59)
Полските власти напомнят, че Arcelor не биха закупили дружеството, ако не бяха сигурни, че HLW е „имало право на държавната помощ, която е получило за процеса на преструктуриране“.
(60)
Полските власти подчертават, че изменението на плана ще доведе до по-обширна инвестиционна програма от предвидената в първоначалния план и че окончателно е определено цялата инвестиция да приключи до края на 2006 г. (т.е. до края на периода на преструктуриране). Поради това полските власти са на мнение, че не следва да се счита, че има неправилно използване на помощта и че предложеното изменение на плана следва да се приеме за съвместимо с правилата на Общността.
(61)
Полските власти отбелязват, че инвестицията, предвидена в ИБП 2005, т.е. заменянето на цеха за средни профили, е била обсъждана още през 1997 г. Но от 1997 г. до 2003 г. дружеството е имало недостатъчни парични потоци, за да финансира тази инвестиция. Едва след като Arcelor закупува дружеството, е имало достатъчно средства на разположение за финансирането (18). Освен това Полша твърди, че продуктовият асортимент е бил определен само най-общо в ИБП 2003 и това, което е определено, не е било оптимално, за да удовлетворява променената структура на търсенето на полския пазар, която е изисквала адаптиране на продуктовия асортимент.
(62)
Полските власти твърдят, че измененията в ИБП 2005 нямат отрицателно отражение върху Протокол № 8. Новият план е необходим за постигане на „трайна жизнеспособност“. Текущата жизнеспособност в края на периода на преструктуриране се е дължала единствено на доброто състояние на пазара и на съотношението цена/приходи/разходи. В този смисъл се твърди, че технологията за валцуване на блуми не би осигурила на дружеството дългосрочна конкурентоспособност и е трябвало да бъде заменена с модерен процес на непрекъснато леене.
(63)
Полските власти смятат, че дори ако получената помощ се е считала за допълнителна оперативна помощ, би следвало да се приеме, че тя се балансира чрез компенсаторните мерки, т.е. допълнителното намаляване на капацитета на дружеството след изменението на стратегията. Полските власти също потвърждават, че HLW не е реализирало всичките си инвестиции, защото преструктурирането на активите му е било забавено.
(64)
Полша информира Комисията също и за лихвения процент, определен за заема, както е посочено по-горе в съображение 41, и за другите разходи, наложени във връзка със заема и гаранцията, описани в съображение 42.
V. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(65)
Получателят представи мнения по отношение на започването на процедурата и впоследствие беше уведомяван за обмена на информация между Комисията и полските власти.
(66)
AHW твърди, че голяма част от помощта е използвана за обратно изкупуване на някои активи, отдадени на лизинг с цел намаляване на финансовите разходи. Нещо повече - тъй като инвестициите се отнасят до отдадено на лизинг имущество, неговото обратно изкупуване би могло да се възприеме като част от преструктурирането.
(67)
Получателят също така твърди, че гаранцията е била дадена преди присъединяването на Полша към Европейския съюз (резолюцията на Министерския съвет е приета през декември 2003 г.) и следователно полското правителство е трябвало да определи целта на помощта. Освен това дружеството отбелязва, че е използвало помощта изцяло в съответствие с решението, предоставящо гаранцията.
(68)
AHW припомня, че новият план следва да обслужва целите на стария план и промяната на стратегията е необходима за дългосрочната жизнеспособност на дружеството.
VI. ОЦЕНКА
1. Приложимо право
(69)
Точка 1 от Протокол № 8 гласи, че „въпреки членове 87 и 88 от Договора за ЕО, държавната помощ, предоставена от Полша за целите на преструктурирането на особени части от полската стоманодобивна индустрия, се счита за съвместима с общия пазар“, ако inter alia са изпълнени условията, предвидени в протокола.
(70)
Гратисният период за отпускането на помощ за преструктуриране на полската стоманодобивна промишленост съгласно Европейското споразумение беше удължен от Съвета до присъединяването на Полша към Европейския съюз. Тази договореност беше приета в Протокол № 8 като част от присъединяването на Полша към Европейския съюз. За да се постигне тази цел, протоколът включва времева рамка, простираща се в периода преди и след присъединяването. По-конкретно тя разрешава ограничена сума за помощ за преструктуриране през периода от 1997 г. до 2003 г. и забранява всякаква друга държавна помощ за полската стоманодобивна промишленост с цел преструктуриране между 1997 г. и 2006 г. В това отношение договореността ясно се отличава от други разпоредби от Договора за присъединяване като междинния механизъм, предвиден в приложение IV („процедурата за съществуващи помощи“), който засяга само държавни помощи, отпуснати преди присъединяването, когато те „все още се прилагат след“ датата на присъединяването. Поради това Протокол № 8 може да се счита за lex specialis, който, поради материята, която засяга, заменя всички други разпоредби от Акта за присъединяване (19).
(71)
Следователно, въпреки че членове 87 и 88 от Договора за ЕО по правило не се прилагат за помощи, отпуснати преди присъединяването, които не се прилагат след присъединяването, разпоредбите на Протокол № 8 пренасят мониторинга на държавните помощи съгласно Договора за ЕО върху всички помощи, отпуснати за преструктуриране на полската стоманодобивна промишленост между 1997 и 2006 г.
(72)
Решението може да се вземе съгласно член 88, параграф 2 от Договора за ЕО след присъединяването на Полша, тъй като в отсъствието на специфични разпоредби в Протокол № 8 следва да се прилагат обичайните правила и принципи. Следователно се прилага и Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (наричан по-долу „Процедурен регламент“) (20).
2. Неправилно използване на помощ
(73)
Точка 18, буква а) от Протокол № 8 предоставя на Комисията правомощията да предприема „необходимите стъпки, които изискват всяка въпросна компания да възстанови предоставена ѝ помощ в нарушение на условията, предвидени в този протокол […], ако наблюдението на преструктурирането покаже, че ангажиментите за преходните уговорки, съдържащи се в протокола, не са изпълнени“.
(74)
След официалното разследване Комисията заключи, че Полша не е могла да разсее съмненията ѝ за неправилно използване на помощта за преструктуриране. Комисията стига до заключението, че дружеството не е изпълнило добре своя план за преструктуриране, както ясно се посочва в точка 9, букви а) и з) от Протокол № 8. Комисията отбелязва, че от предоставените финансови средства (около 34 млн. евро) само незначителна част е използвана за финансиране на инвестиции съгласно ИБП 2003, а останалата част, т.е. 31,2 млн. евро, е използвана за цели, които не са посочени в плана.
(75)
За да стигне до това заключение, Комисията оцени най-напред какъв вид мерки са планирани в първоначалния ИБП, след това дали мерките, които са прилагани от дружеството, по някакъв начин са били несъвместими с общия пазар, а впоследствие оцени и въздействието на несъвместимостта на неправилно използваната помощ с оглед на цялостния план, преди да разгледа размера на помощта. Въпросът дали новият план може да промени това заключение е обсъден в следващата глава 3.
а) Обхват на преструктурирането, определено в първоначалния инвестиционен план
(76)
Най-напред Комисията изяснява обхвата на ИБП 2003 и дали изплащането на договора за продажба с обратен лизинг на производствените активи, за който основно е използвана помощта за преструктуриране, е включено в ИБП 2003.
(77)
Както е посочено в съображение 34, основната задача на плана за преструктуриране е била да се обезпечи изпълнението на някои мерки, които са били необходими за своевременното възстановяване на жизнеспособността на HLW. Това е засягало главно инвестициите и финансовото преструктуриране. В плана е наблегнато на осигуряването на възможност дружеството да се преструктурира през 2002 и 2003 г.
(78)
На първо място, според ИБП 2003 HLW е щяло да инвестира [150-220] млн. PLN. Но както получателят, така и полските власти изглежда считат, че придобиването на производствените активи би могло да се разглежда като част от инвестиционната програма. Полша твърди, че инвестициите са били описани като съвсем обща мярка, без да се описва подробно някоя от инвестициите. Освен това получателят твърди, че покупката е била необходима за процеса на преструктуриране, „тъй като заводът е нямало да може да функционира по време на преструктурирането без тези съоръжения“.
(79)
Комисията не може да приеме тези аргументи. Видно е, че в точка 4.4 от ИБП 2003 инвестициите са определени по отношение на разходи (таблица 21 от ИБП 2003, представена като таблица 1 в точка 18), предмет (таблица 22 от ИБП 2003) и време (таблица 23 от ИБП 2003). Не се посочва нищо за изплащането на договора за продажба с обратен лизинг на производствените активи. Всъщност този опит по-скоро показва, че нито получателят, нито полските власти са виждали правдоподобно основание за изплащане на договора за продажба и лизинг. В противен случай това би било включено в плана.
(80)
На второ място, ИБП 2003 предвижда ограничено финансово преструктуриране. В свои по-късни съобщения полските власти твърдят, че сумата за обратното изкупуване на производствените активи следва да бъде включена във финансовото преструктуриране (21). Те твърдят, че финансовото преструктуриране е покрило и съществуващите загуби от 150 млн. PLN и разсрочването на дълга от 513 млн. PLN и така се получават общи разходи за преструктуриране от около 858 млн. PLN.
(81)
Комисията обаче не може да приеме, че съществуващите загуби от 150 млн. PLN и разсрочването на дълга от 513 млн. PLN са разходи за преструктуриране. Както е посочено в съображение 22, Комисията не оспорва, че в точка 4.7 от ИБП 2003 се споменава, че „дружеството възнамерява да преструктурира задължението от 513 млн. PLN“. Не е посочено обаче, че това непременно е част от задачите за преструктуриране. В действителност, в точка 3.2 само „изплащането на краткосрочни заеми и продажбата на излишни активи, които не са свързани с производството“, се отбелязва като задача на преструктурирането.
(82)
Освен това не е обичайно всички видове загуба да се считат просто за разходи за преструктуриране, както твърди Полша. Пасивите от счетоводния баланс не са непременно еквивалентни на разходи за преструктуриране, тъй като задълженията като такива представляват част от нормалната бизнес дейност. Вярно е, че прекомерните задължения могат да предизвикат затруднения, но тогава за преструктурирането трябва да се определят конкретни мерки като вливане на капитал или заеми или споразумения за разсрочване на заеми с цел справяне със задълженията. Планът не включва никоя от тези мерки за финансовото преструктуриране (точка 4.7, пети параграф).
(83)
Действително, в точка 4.7 от ИБП 2003 се посочва, че за финансиране на преструктурирането са били необходими само 363 млн. PLN. Това е по-малко от общия съществуващ дълг от 513 млн. PLN. Освен това, 60-те млн. PLN, упоменати в точка 4.7, изглежда са свързани с бъдещ оборотен капитал. Следователно най-много 300 млн. PLN са щели да се използват за преструктурирането (вж. съображение 30 по-горе).
(84)
Все пак използването на тези 300 млн. PLN е разяснено в точка 4.12.1 от ИБП 2003 по отношение на разходите и източниците на програмата. В тази точка се обяснява, че за периода 2002-2003 г. е необходимо общо финансово покритие от 219 млн. PLN. Като се има предвид, че то е трябвало да включва и инвестициите, както е посочено по-горе в съображение 26, средствата, оставащи за финансово преструктуриране, са само […] млн. PLN.
(85)
Тези 81,5 млн. PLN дори не биха покрили сумата за изплащане на договора за продажба с обратен лизинг. В точка 3.2 ясно е посочено, че финансовото преструктуриране ще засяга само краткосрочния дълг. Следователно финансовото преструктуриране, включено в плана, е било ограничено до 81,5 млн. PLN, които обаче не са засягали изплащането на договора за продажба с обратен лизинг. След като е трябвало да бъде изплатен през годините до 2010 г., този договор естествено е бил дългосрочно задължение. Поради това изплащането на договора за продажба с обратен лизинг също не може да се разглежда като част от финансовото преструктуриране, което да се допълва с помощ.
(86)
И накрая, полските власти изглежда приемат, че изплащането на транзакцията за продажба с обратен лизинг не е било част от преструктурирането на активите, тъй като те не оспорват това. Все пак те непряко засягат преструктурирането на активите, когато цитират пасаж от частта за преструктурирането на активите: „гореспоменатата продажба ще осигури възможност на Huta L.W да изплати част от своите заеми и да поддържа финансова ликвидност“ (точка 64 от писмото от 4 юни).
(87)
Въпреки това полските власти не признават, че никъде не се посочва, че целият дълг по продажбата с обратен лизинг трябва да се разсрочи, а в плана се отбелязва няколко пъти, че разсрочването засяга само непроизводствените активи. Това се повтаря два пъти в същата глава, от която е взет горепосоченият цитат на полските власти. Всъщност там ясно се определя, че някои дългове по договора за продажба с обратен лизинг, а именно тези, които са свързани с непроизводствените активи (вж. точка 4.12.1 от ИБП 2003), ще подлежат на преструктуриране на активите. Това засяга така наречените „проекти 100 ha“ и „88 ha“. Целта на това преструктуриране на активи е била да освободи налични средства за осъществяване на инвестициите. Това същевременно би намалило финансовите разходи по дълга. Въпреки това не е посочено, че целият договор за продажба с обратен лизинг трябва да бъде изплатен по-рано от предвиденото, за да се намалят финансовите разходи. По-скоро преструктурирането на активите има за цел само да „намали“ финансовите разходи, а не да ги премахне.
(88)
И накрая, предвид финансовите ограничения на HLW, Комисията не вижда причина, поради която HLW е трябвало да има за цел да изкупи производствените си активи, когато изплащането е било дължимо едва на по-късен етап. Действително, по никакъв начин не е показано, че лизинговият договор би представлявал пречка за преструктурирането. По-специално, точка 4.12 от ИБП 2003 не подкрепя това предположение, тъй като в нея само се посочва, че чрез продажбата на някои активи, които преди това са били определени като непроизводствени, HLW би било в състояние да намали разходите за обслужване на лизинговия договор. Това е съвсем логично, като се има предвид, че активите са щели да бъдат продадени, за да се изплати (частично) заемът и така HLW да се освободи от плащане на лихви за заема. Това обаче няма никаква връзка с обратното изкупуване на производствените активи, което не би могло да генерира налични средства, тъй като тези активи са щели да бъдат запазени от фирмата.
(89)
Поради това обратното изкупуване на производствените активи не е било предвидено в ИБП 2003. Следователно HLW е използвало помощта за цел, която не е включена в плана за преструктуриране, който е бил основата за разрешаването на помощта. Това означава, че помощта е използвана в нарушение на НПП и решението за разрешаване, т.е. Протокол № 8. Съгласно член 1, буква ж) от Процедурния регламент това би могло да се счита за неправилно използване, тъй като за такова се определя използването на помощ в нарушение на решението за одобряване на държавна помощ (22).
б) Несъвместимост на неправилно използваната помощ
(90)
След като бе установено, че получената държавна помощ не е използвана в съответствие с плана, необходимо е да се докаже, че тази неправилно използвана помощ е и несъвместима с общия пазар.
(91)
Формално погледнато, такова заключение вече може да се направи от факта, на първо място, че дружеството не е използвало помощта в съответствие с плана, който съгласно Протокол № 8 е длъжно да прилага правилно и, на второ място, че всяка друга държавна помощ извън ИБП, НПП и Протокол № 8 е несъвместима с общия пазар съгласно точка 18 от Протокол № 8.
(92)
В допълнение Комисията отбелязва, че тя не би могла да сметне действителното използване за съвместимо с общия пазар въпреки факта, че AHW е възстановило своята жизнеспособност. В тази връзка Комисията би искала да изясни, че въпреки че получателят се съмнява дали неговата настояща жизнеспособност е достатъчна, трябва да се има предвид, че неговото разбиране за жизнеспособност се отклонява от начина, по който жизнеспособността е определена в приложение 3 към Протокол № 8. Това разбиране беше прието в Протокол № 8, наблюдавано от двете договарящи се страни и не може да се изменя с обратна сила от получател.
(93)
Все пак Комисията отново отбелязва на първо място, че съвместимостта не произтича просто от факта, че HLW е възстановило жизнеспособността си през 2006 г. Всъщност само възстановяването на жизнеспособността не е достатъчно, за да се определи даден проект за преструктуриране за съвместим с общия пазар. Освен това трябва да е гарантирано, че възстановяването на жизнеспособността е постигнато с държавна помощ в минималния размер, необходим за преструктурирането, и че са приложени компенсаторни мерки. Комисията припомня, че тези условия са посочени в член 8, параграф 4 от Европейското споразумение, което се упоменава в точка 1 от Протокол № 8. Всъщност идеята, че държавната помощ трябва да е в минималния необходим размер, предполага, че помощта не следва да се използва за финансиране на инвестиция или мярка, която не е от съществено значение за преструктурирането (23).
(94)
На второ място Комисията припомня, че планът, т.е. задачите за преструктуриране и мерките за тяхното финансиране трябва да гарантират ex ante, че ще бъде постигната жизнеспособност. Всъщност в ИБП 2003 е наблегнато специално на инвестициите и на изтегляне на инвестициите за по-ранен период при използването на държавната помощ. В плана е посочено, че инвестициите трябва да бъдат изтеглени за 2003 г. благодарение на междинния заем. Освен това е отбелязано, че преструктурирането на активите се очаква да се осъществи през 2004 и 2005 г., което очевидно е твърде късно за изпълнение на инвестиционната програма. Затова заемът е бил осигурен, за да обезпечи недостига на финансиране. Действително, във въведението към плана се повтаря, че „изпълнението на програмата за преструктуриране в съответствие с приетия график и продължаването на функционирането на предприятието ще изискват необходимия междинен заем.“ В заключение, междинният заем е бил счетен за необходим, за да се изтеглят инвестициите за по-ранен период в съответствие с определен график.
(95)
Поради това фактът, че HLW е решило да изплати договора за продажба с лизинг на производствени активи и да не осъществи навреме инвестициите показва, че от гледна точка ex ante действията на HLW са застрашили шансовете му за възстановяване на жизнеспособността. Всъщност полските власти не са съобщили никаква причина, поради която през август 2003 г., когато HLW кандидатства за гаранцията, ситуацията би трябвало да е променена, като се има предвид, че това е било само пет месеца след последната актуализация на плана през март 2003 г. Следователно това използване на помощта не е било изпълнение на плана, а по-скоро, предвид факта, че инвестициите са били свързани с график - пречка за правилното изпълнение на плана. Така, от гледна точка ex ante, дружеството очевидно е застрашило жизнеспособността си въпреки факта, че по-късно я е възстановило.
(96)
Вярно е, че финансовите ресурси са заменими, и фактът, че държавната помощ не е използвана в съответствие с плана, би могъл да означава, че е можело планът за преструктуриране да се финансира чрез други средства, първоначално планирани да се използват за други цели, за които помощта се използва сега. Въпреки това подобна аргументация не е приемлива в случая на проект за преструктуриране, при който финансовите средства на дружеството следва да се използват за преориентирането на предприятието и поради затрудненията на дружеството не следва да остават свободни средства за проекти извън плана. Следователно използването на средства от гарантирания от държавата заем за изплащане на заема за производствените активи допринася за намаляването на дейностите за преструктуриране, особено за навременното осъществяване на горепосочените инвестиции.
(97)
Освен това Комисията не вижда уместността на аргумента, представен от полските власти и от получателя за това, че през 2003 г. дружеството е било в толкова затруднено финансово положение, че не е било в състояние да предприеме инвестиции. Това е така, тъй като Комисията не разбира защо дружество в такова състояние би избрало изплащането на дългосрочен заем вместо други мерки, които са били определени като необходими за възстановяването на жизнеспособността.
(98)
И накрая, не е уместно сегашното предложение на дружеството да навакса неосъществените през 2004 г. инвестиции, тъй като изпълнението е било свързано с определен график, който е смятан за единствения начин за възстановяване на жизнеспособността до края на 2006 г. Нарушение определено има и то не може да бъде променено с промяна в ИБП. Това е така дори въпреки факта, че ИБП 2005 предвижда допълнителни инвестиции, тъй като те не могат да поправят неправилното използване на помощта.
(99)
На трето място, дори ако HLW бе приело през август 2003 г., че инвестициите вече няма да са необходими за възстановяване на жизнеспособността, това би означавало, че HLW е посочило прекомерно големи разходи за преструктуриране в ИБП 2003 и че получената помощ не е била необходима за преструктурирането. Въпреки това Комисията счита, че не е вероятно дружеството да е променило становището си само пет месеца след завършване на ИБП 2003 (през март 2003 г.), когато, през август 2003 г., то кандидатства за гаранцията и посочва, че основната част е необходима, за да се изплати заемът за производствените активи. За да обоснове подобно твърдение, дружеството е трябвало непременно да уведоми Комисията своевременно за този факт, но не го е направило.
(100)
Независимо от това, дори ако инвестициите не са били необходими, пренасочването на средствата за изплащане на транзакцията за продажба с обратен лизинг на производствените активи не би могло да се оправдае като разход за преструктуриране. Всъщност финансирането на изплащането на договора за продажба с обратен лизинг на производствени активи е било уредено и изплащането е можело да стане след периода на преструктуриране. Може да е вярно, че това води до финансова тежест, но явно тя е взета под внимание във финансовите прогнози в ИБП 2003. Тъй като активите не могат да бъдат продадени, единственият резултат от изплащането по този начин би било облекчаването от финансовите разходи, което би осигурило на HLW допълнителна ликвидност. Това означава, че HLW е получило допълнителни налични средства, които могат да се считат за оперативна помощ, която би могла да доведе дори до мерки, предизвикващи прекомерно изкривяване на пазара. Ето защо Комисията не вижда как такива мерки биха могли да бъдат разрешени, ако тя беше уведомена за тях. Също така, ако инвестициите наистина не са били необходими, действителното използване на помощта отново би се считало за несъвместимо с общия пазар.
(101)
И накрая, Комисията не оспорва аргумента на получателя, че гаранцията е била използвана в съответствие с решението на правителството и че правителството е било компетентно да определи предназначението на помощта. Въпреки това Комисията отбелязва, че това не оказва влияние върху съвместимостта на гаранцията, която следва да бъде определена в съответствие с Протокол № 8 и ИБП 2003, които не включват помощи за одобрената от правителството цел в решението за предоставяне на помощ.
(102)
С оглед на гореспоменатото Комисията следва да заключи, че помощта е била използвана по начин, който е несъвместим с точки 9 и 18 от Протокол № 8. Следователно тя е несъвместима с общия пазар.
в) Въздействие на несъвместимостта на неправилно използваната помощ върху целия план за преструктуриране
(103)
И накрая, необходимо е да се определи въздействието на несъвместимостта на неправилно използваната помощ.
(104)
В тази връзка Комисията би искала на първо място да изтъкне, че настоящото разследване не установи, че някои разходи за преструктуриране вече не са нужни, а че има неправилно използване на част от държавните средства. Може да е вярно, че някои инвестиции биха могли да бъдат отменени - в най-добрия случай след получаване на одобрение от Комисията. Това би означавало, че действителните разходи за преструктуриране са по-малки и че съответната част от помощта ще трябва да бъде възстановена - подход, който Комисията е възприела в предишни дела за преструктуриране в стоманодобивната промишленост (24). При все това, в настоящия случай въпросът не е само в това, че някои разходи за преструктуриране са станали излишни, а проблемът е, както беше обсъдено по-горе, че цялото финансиране на част от преструктурирането (т.е. тези 31,2 млн. евро) е загубило смисъл, като се има предвид, че от гледна точка ex ante междинният заем е използван почти изцяло по начин, който не е съобразен с ИБП и е застрашил възстановяването на жизнеспособността, или от гледна точка на момента, когато е настъпила промяната, той е осигурил на дружеството налични средства в излишък, които е трябвало да бъдат върнати. Освен това такова неправилно използване не може да бъде коригирано с обратна сила чрез осъществяване на инвестицията от страна на дружеството на по-късен етап, тъй като средствата са били предоставени с цел осигуряване на възможност за финансиране на инвестициите и финансово преструктуриране в точно определен момент. Това стимулиране чрез помощта вече не е било актуално през 2005 г. Всъщност, ако преструктурирането беше организирано на по-късен етап, нямаше да има нужда от никаква помощ, по-специално от междинния заем, гарантиран от държавата. Следователно неправилното използване на помощта засяга всички средства, осигурени чрез междинния заем, които са използвани за продажбата с обратен лизинг на производствените активи.
(105)
Освен това Комисията е наясно, че излишъкът на ресурси в края на периода на преструктуриране не е нещо необичайно и че едно дружество не следва да бъде санкционирано за постигането на по-добри резултати в сравнение с очакваните ex ante. Това обаче би следвало да води до по-добри бизнес резултати, които да осигуряват на дружеството по-големи маржове за по-ранно изплащане на дълга например. Това не означава, че дружеството може да пренасочва почти цялата помощ за цели, които не са посочени в бизнес плана.
(106)
На второ място следва да се напомни, че дружеството е получило и няколко други мерки за държавна помощ, например отписването на дълг и част от гарантирания заем, използвана за финансиране на инвестиции. Тези мерки са осъществени в съответствие с плана и са помогнали на дружеството да постигне жизнеспособност.
(107)
Независимо от това би могло да се приеме, че цялото преструктуриране следва да се смята за неуспешно, тъй като планът е осъществен само частично, а от гледна точка ex ante само пълното осъществяване на плана за преструктуриране би гарантирало, че жизнеспособността е възстановена. Все пак в тази връзка вероятно има значение, че дружеството е възстановило жизнеспособността си (25). Случаят е такъв, поне доколкото дружеството не е получило прекомерно голяма помощ, която не е била необходима за възстановяване на жизнеспособността. С други думи, ако тази облага е била върната, това щеше да възстанови ex ante положението, т.е. да потвърди получаването на прекомерна помощ. В такъв случай останалите мерки, които са приложени в съответствие с плана, може действително да са допринесли за възстановяване на жизнеспособността. Следователно те биха могли да се считат за съвместими при условие, че получената прекомерна помощ е била върната.
(108)
Следователно, тъй като останалите мерки са осигурили възстановяването на жизнеспособността с минималната необходима помощ, Комисията може да заключи, че има неправилно използване само на пренасочената сума от гарантирания заем, а не на цялата сума на помощта за преструктуриране, и че другите мерки съгласно ИБП 2003 си остават съвместими.
г) Елемент на помощ в неправомерно използваната част от гарантирания заем
(109)
И накрая, трябва да се определи елементът на помощ в гарантирания от държавата заем от 31 245 684 EUR. По принцип интензитетът на помощта в гаранцията може да бъде до 100 % (26).
(110)
Все пак Комисията признава, че гаранцията като вид помощ в този случай е имала ограничено изкривяващо въздействие, като се има предвид, че заемът, за който HLW е получило гаранция, е изплатен след една година от Arcelor. Поради това Комисията счита, че за да се възстанови цялата облага, получена от дружеството, е необходимо да се върне само субсидията за лихви, дадена с гаранцията за периода, в който заетите средства са били на разположение на дружеството. Освен това Комисията отбелязва, че дружеството все още е имало шансове да получи финансиране и е могло да предостави добро обезпечение. Това се потвърждава в договора за гаранцията, в който се изисква да има обезпечение.
(111)
Според постоянната практика на Комисията субсидията за лихви би следвало да е равна на разликата между лихвата, която би било необходимо да се плаща в пазарни условия, и действително заплатената от дружеството лихва. В този случай пазарната лихва би се изчислила на базата на референтната ставка в момента на предоставяне на средствата (август 2004 г.) плюс 400 базисни точки, като се има предвид, че HLW не е било жизнеспособно през 2004 г. (вж. съображение 46 по-горе), а е било дружество в затруднено положение (27). Установената практика на Комисията не позволява преминаване под 400 базисни точки (28). По-голямо увеличение обаче не е необходимо, тъй като дружеството е предоставило обезпечение и стоманодобивният отрасъл е имал добри показатели през 2004 г.
(112)
Тъй като заемът не е предоставен в PLN, а в евро, Комисията прилага референтната ставка за Еврозоната, т.е. 4,43 %. В тази връзка следва да се напомни, че действително постигнатата облага следва да бъде оценена, като се сравнят условията, постигнати от дружеството, и условията, които биха били постигнати в пазарни условия (без държавната помощ). Обичайна пазарна практика е лихвата за кредити да се определя на базата на референтната ставка (обикновено съответната междубанкова референтна ставка) за валутата на главницата, тъй като колебанието на стойността на парите се свързва с икономиката, в която се използва дадена валута. Следователно в случая на заем, определен в евро, референтната ставка, прилагана от кредитор, работещ в условията на пазарна икономика, следва също да бъде тази, която се използва за кредит, определен в евро, въпреки че заемът е предоставен в Полша.
(113)
Следователно годишната лихва е трябвало да бъде 8,43 %., т.е. тя е трябвало да възлиза на 2 807 206 EUR. Необходимо е тя да се сравни с действителните разходи, които е направило дружеството. Те включват лихвата от 1 061 050 EUR плюс премии за гаранцията (както е посочено в съображение 42, букви а) и б), които, според практиката на Комисията, следва да се вземат под внимание, когато се изчислява размерът на помощта от гаранцията (29).
(114)
Разходът за гаранцията следва да се разпредели върху цялата сума на гаранцията и да се съотнесе към неправилно използваната помощ плюс лихвата, покрита от гаранцията. Това е така, защото ограниченото използване на гарантираната част от заема за инвестиции е бизнес решение, което все още не е било взето, когато гарантираният заем е уреден като заем за 46 млн. евро плюс лихви за пет години. В противен случай гарантираният заем щеше да бъде уреден по друг начин. Следователно трябва да се направи пропорционално разпределение чрез изчисляване на дела на таксата спрямо действително гарантираната и неправилно използвана сума. Освен това, по същите причини таксата следва да бъде изчислена пропорционално на времето, в което гаранцията е използвана действително спрямо гаранцията за общия период от пет години, тъй като теоретично гаранцията се е амортизирала в този период. Ако тя се прекрати по-рано, това представлява преразглеждане на бизнес решение, което е независимо от предишната договореност.
(115)
Това означава, че Комисията приема приспадането на разходите за таксата за държавната хазна и таксата за подготовка, както е посочено по-горе в съображение 42, но на базата на пропорционално изчисление въз основа на: а) съотношението на действително гарантираната сума [32,3 (=31,24 + 1,06 (главница плюс действително платена лихва)] към общата сума на гаранцията (58 330 000 EUR), и б) съотношението на действителното използване към планираното използване за 5 години (т.е. 388 дни от възможни 1 826 дни).
(116)
По отношение на таксите за заема, посочен по-горе в съображение 42, буква в) обаче Комисията не счита, че това са разходи, които да се приспаднат от облагата, като се има предвид, че всеки заем в пазарни условия предполага подобни разходи, които вероятно биха могли да са дори по-високи.
(117)
Това води до следното изчисление, като се отчита сложна лихва върху облагата от 24 август 2004 г. до изплащането, със ставка на възстановяване от 7,62 % годишно:
(в евро)
Обща сума на финансирането
31 245 684,00
Дължима лихва от 24.8.2004 г. до 16.9.2005 г.
2 807 206
Действително заплатена лихва от страна на HLW върху гарантирания заем
1 061 050
Такса за изготвяне на гаранцията, пропорционална на цялата гаранция и срока на заема
31 792
Такса за държавната хазна, пропорционална на цялата гаранция и срока на заема
68 683
Общи действително направени разходи за гарантирания заем
1 161 525
Разлика в лихвите (= облага)
1 645 682
Плюс сложна лихва със ставка на възстановяване от 24.8.2004 г. до 20.11.2007 г.
444 086
За плащане към 20.11.2007 г.
2 089 768
д) Заключение
(118)
В заключение: Комисията стига до заключението, че изплащането по договора за продажба с обратен лизинг за производствените активи не е било предвидено в ИБП 2003 и е поставило в опасност възстановяването на жизнеспособността, поне в периода, когато помощта е поискана. Въпреки това, тъй като дружеството все пак е възстановило жизнеспособността си, неправилното използване на помощта не засяга съвместимостта на останалата помощ. Освен това, тъй като гаранцията е прекратена и заемът вече е изплатен, сега е необходимо да се възстанови само субсидията за лихви, от която HLW се е възползвало в периода, когато средствата са били налични (т.е. от превода на сумата до изплащането). Тази субсидия за лихви възлиза на 1 645 682 EUR.
3. Промяна на плана
(119)
Полша е помолила Комисията да приеме актуализиран ИБП съгласно точка 10 от Протокол № 8.
(120)
Комисията е разглеждала подобни случаи в миналото и е изяснила, че: „Одобряването на промяна в ИБП от страна на Комисията следва да се основава на съображението, че не съществува проблем по отношение на съвместимостта на промяната с целите на Протокол № 8. Такъв е случаят, когато основните данни, посочени в протокола, отнасящи се за държавната помощ, капацитета и определянето на времето остават непроменени и пропорционалността на държавните помощи, както е определено в протокола, продължава да съществува, без да се поставя под съмнение целта за жизнеспособност.“ (30).
(121)
В решението си за започване на процедурата Комисията разясни, че в този случай промените не са се отнасяли нито за увеличаване на общата сума на държавната помощ, нито за увеличаване на производствения капацитет (31) в рамките на периода на преструктуриране, но че преработеният ИБП основно е включвал значителна промяна в инвестиционната стратегия на дружеството, че вероятно предоставената държавна помощ е използвана неправилно, като е използвана като оперативна помощ, и не е била необходима повече държавна помощ за завършване на инвестициите (вж. съображения 54 и 56). По същество разследването потвърди, че тези съмнения не са разсеяни и действително има неправилно използване на помощта, както беше заключено по-горе, и тя е несъвместима с общия пазар.
(122)
ИБП 2005 не коригира тази слабост, т.е. прекомерната държавна помощ, и следователно не може да бъде одобрен в този вид. По-специално, фактът, че AHW междувременно е обновило инвестиционната си програма, не е достатъчен за коригиране на слабостта. Както беше обсъдено по-горе, това щеше да бъде така, дори ако дружеството беше осъществило само инвестициите, посочени в плана за преструктуриране. Ясно е, че новата инвестиционна програма ще бъде осъществена на много по-късен етап, отколкото е било предвидено първоначално в плана. Освен това е ясно, че първоначалната помощ е била предоставена за гарантиране на спазването на графика на програмата за преструктуриране. Така помощта е била обвързана с целта HLW да бъде насърчено да направи тези инвестиции навреме, според графика, през 2003 и 2004 г. Всъщност, ако графикът за преструктуриране беше отложен ex ante за 2004 и 2005 г., нямаше да съществува необходимост от междинен заем и съответно от помощ.
(123)
Независимо от неправилното използване Комисията отбелязва, че ако неправилно използваната помощ бъде възстановена, тя може да приеме оставащата част от новия план. В решението за започване на процедурата Комисията отбеляза готовността си да приеме новата бизнес стратегия от гледна точка на промишлеността, приемайки, че новата инвестиция ще е от полза за бъдещите икономически резултати на дружеството и би могла да има друго положително въздействие по отношение на опазването на околната среда и намаляването на разходите.
(124)
Във всеки случай Комисията отбелязва, че изменението на плана не изисква допълнителна помощ, а се финансира изцяло от средствата на инвеститора. Поради това Комисията не вижда причина за отхвърляне на актуализираната програма, дори ако съществува промяна в стратегията (32).
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(125)
Накратко, Комисията стига до заключението, че съгласно точки 9 и 18 от Протокол № 8 има неправилно използване на гаранцията за заем от 31,2 млн. евро и тя е била използвана по несъвместим начин от HLW. Като се има предвид, че държавната гаранция е била прекратена и заемът е бил изплатен, което означава, че е имало облага за HLW, равняваща се на субсидия за лихви от 1 645 682 EUR, тази облага следва да бъде възстановена. Предвид това, че на 20 ноември 2007 г. AHW доброволно е изплатило в блокираната сметка 2 089 768 EUR, съответстващи на сумата, която трябва да се възстанови, плюс сложната лихва, които ще бъдат получени от полските власти към датата на публикуване на настоящото решение, друго възстановяване на суми не е необходимо.
(126)
Освен това, имайки предвид, че посочената помощ е възстановена, Комисията може, съгласно точка 10 от Протокол № 8, да одобри промяната в плана, представена в ИБП 2005, тъй като той не включва допълнителна помощ и укрепва жизнеспособността на фирмата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ от 1 645 682 EUR, предоставена на HLW/AHW от Полша в нарушение на точка 18 от Протокол № 8, е била използвана неправилно от HLW/AHW и е несъвместима с общия пазар.
Член 2
С оглед възстановяването на неправилно използваната помощ, посочена в член 1, Комисията не възразява срещу изменението на бизнес плана на AHW.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Република Полша.
Съставено в Брюксел на 11 декември 2007 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
dell’11 dicembre 2007
relativa all’aiuto di Stato C 51/06 (ex N 748/06) concesso dalla Polonia a favore di Arcelor Huta Warszawa
[notificata con il numero C(2007) 6077]
(Il testo in lingua polacca è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2008/406/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 88, paragrafo 2, primo comma,
visto l'accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l'articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
visto il protocollo n. 8 del trattato di adesione sulla ristrutturazione dell’industria siderurgica polacca (1),
dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni (2) conformemente a dette norme e viste le osservazioni trasmesse,
considerando quanto segue:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Nel 2002 la società Arcelor Huta Warszawa (in appresso «AHW»), successivamente denominata Huta L.W. s.r.l. (in appresso «HLW»), ha presentato alle autorità polacche un piano di ristrutturazione (in appresso anche piano individuale d’impresa). Il piano è stato aggiornato nel marzo 2003 (in appresso piano individuale d'impresa del 2003).
(2)
Il processo di ristrutturazione dell’industria siderurgica polacca è iniziato nel giugno del 1998, quando la Polonia ha presentato un primo piano di ristrutturazione dell’industria siderurgica alla Comunità europea, al fine di conformarsi all’articolo 8, paragrafo 4, del protocollo 2 dell’Accordo europeo con la Polonia (in appresso «articolo 8, paragrafo 4»), che consentiva, in via eccezionale, di concedere aiuti di Stato per interventi di ristrutturazione nel settore dell’acciaio nei primi cinque anni successivi all’entrata in vigore dell’accordo.
(3)
Il 5 novembre 2002, il Consiglio dei ministri della Repubblica polacca ha approvato il Programma di ristrutturazione e sviluppo dell’industria siderurgica in Polonia fino al 2006 e, su questa base, il 25 marzo 2003 ha adottato la versione definitiva del Programma nazionale di ristrutturazione (in appresso «PNR»). Tale programma prevede essenzialmente la concessione di aiuti di Stato all’industria siderurgica polacca in connessione con la ristrutturazione nel periodo 1997-2006 per un importo massimo di 3,387 miliardi di PLN (846 milioni di euro) (3).
(4)
Il PNR è stato presentato alla Commissione, che lo ha esaminato il 25 marzo 2003 e, sulla base della propria valutazione, ha presentato una proposta relativa a una decisione del Consiglio volta ad estendere la moratoria (che avrebbe dovuto terminare inizialmente nel 1997) per la concessione di un aiuto di Stato al settore siderurgico in Polonia ai sensi dell’accordo europeo fino alla fine del 2003, a condizione che fosse ripristinata la redditività dei beneficiari entro il 2006. La proposta era stata approvata dal Consiglio nel luglio del 2003 (4).
(5)
L’UE ha pertanto autorizzato la Polonia, in deroga alle proprie norme (5), a concedere aiuti alla ristrutturazione dell’industria siderurgica. Tali conclusioni sono state incluse nel protocollo n. 8 dell’atto di adesione, relativo alla ristrutturazione dell’industria siderurgica polacca (in appresso «protocollo n. 8») (6). Tale protocollo autorizza la concessione di aiuti di Stato per un importo massimo di 3,387 miliardi di PLN a 8 imprese specificamente indicate, tra cui HLW, entro la fine del 2003, a condizione che la ristrutturazione sia completata entro il 31 dicembre 2006 (7). Il PNR destina 322 milioni di PLN di aiuti alla ristrutturazione ad HLW (cfr. tabella 8), confermati dettagliatamente nel piano individuale d'impresa del 2003. A tali aiuti dovrà essere data esecuzione conformemente al punto 9, lettere a) e h) del protocollo n. 8.
(6)
Al fine di garantire la conformità con le condizioni stabilite, il protocollo n. 8 indica disposizioni dettagliate in merito all’esecuzione e al controllo degli aiuti. Tra le altre cose, la Polonia era tenuta a presentare due volte l’anno delle relazioni di controllo e nel 2004, nel 2005 e nel 2006 una società di consulenza indipendente doveva valutare i risultati del contratto. Finora sono state presentate relazioni di attività per HLW/AHW nel febbraio 2004, nell’aprile 2005, nel maggio 2006 e nel giugno 2007. Tali relazioni sono state oggetto di discussione con le autorità polacche e i beneficiari e sono state accettate sia dai servizi della Commissione che dalle autorità polacche.
(7)
Il piano individuale d'impresa di HLW è stato modificato nel 2005 da AHW (in appresso «piano individuale d'impresa del 2005») ed è stata richiesta l’approvazione della Commissione, ai sensi del punto 10 del protocollo n. 8.
(8)
Con lettera del 6 dicembre 2006, la Commissione ha informato la Polonia di avere avviato, in relazione a un possibile utilizzo inadeguato dell’aiuto, il procedimento di cui all’articolo 88, paragrafo 2 del trattato CE.
(9)
La decisione della Commissione di avviare il procedimento è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (8). La Commissione ha invitato le parti interessate a presentare le proprie osservazioni sull’aiuto.
(10)
La Polonia ha risposto con lettera del 2 marzo 2007. Il 19 marzo 2007 la Commissione ha ricevuto anche le osservazioni del beneficiario AHW, che ha trasmesso, insieme alle domande, alle autorità polacche. Dopo una riunione con le autorità polacche e il beneficiario nel marzo 2007, sono state inviate altre domande alla Polonia, il 2 aprile 2007 e il 6 agosto 2007. Il 4 giugno 2007 e il 1o ottobre 2007 la Polonia ha inviato le proprie risposte.
(11)
Successivamente, il 18 ottobre 2007, la Commissione, tramite i suoi servizi, ha informato la Polonia in merito alla sua valutazione del caso e, dopo ulteriori scambi di comunicazioni tra le autorità polacche e la Commissione, il 16 novembre 2007 le autorità polacche hanno comunicato che la società aveva intenzione di restituire l’aiuto, «indipendentemente dalla situazione giuridica».
(12)
Le autorità polacche hanno confermato, in una lettera del 22 novembre 2007, che il 20 novembre 2007 AHW aveva versato 2 089 768 EUR in un conto bloccato a favore del ministero delle Finanze polacco. In base all’accordo, nessuno potrà accedere a tale importo prima dell’adozione della presente decisione. Alla data dell’adozione il ministero riceverà l’importo bloccato più gli interessi maturati a partire dal 20 novembre 2007. Se la decisione non verrà emessa entro la fine di febbraio 2008, il denaro tornerà ad AHW.
II. DESCRIZIONE DETTAGLIATA DELL’AIUTO
(13)
AHW è un’acciaieria polacca che produce acciaio liquido e prodotti lunghi, soprattutto acciai di qualità e acciai speciali (profilati leggeri e pesanti).
(14)
Nel 1991 la maggior parte delle azioni di HLW è stata rilevata dal produttore italiano di acciaio Lucchini e venduta nel 2005 ad Arcelor, che si è fusa con Mittal Steel nel 2006 (9).
1. Il programma di ristrutturazione del piano individuale d'impresa del 2003
(15)
La Commissione è al corrente del fatto che HLW stava attraversando un periodo di gravi problemi finanziari al momento dell’adozione del piano d’impresa. Non riceveva alcuna risorsa finanziaria supplementare dalla casa madre, Lucchini, che secondo le autorità polacche, versava in una profonda crisi finanziaria e non era in grado di vendere i propri beni di valore a causa di problemi normativi. Di conseguenza, nel periodo 1997-2003 la società mancava di risorse finanziarie, come peraltro indicato nel piano di ristrutturazione (10).
(16)
Per ripristinare la redditività, il piano individuale d'impresa del 2003 di HLW prevedeva diverse grandi misure di ristrutturazione (punto 3.2.) tra cui le più importanti riguardavano:
«a)
la ristrutturazione degli attivi e delle finanze allo scopo di ottenere fondi per l’attuazione di questo programma, per garantire la liquidità finanziaria e ridurre i costi finanziari;
b)
la realizzazione di investimenti per migliorare ulteriormente la qualità e la varietà dei prodotti fabbricati e migliorare la competitività dell’impresa, la riduzione dei costi […];
c)
e un ulteriore miglioramento delle norme in materia di protezione dell’ambiente».
a) Investimenti
(17)
Nel piano individuale d'impresa del 2003 (punto 3.3) si afferma che la futura strategia aziendale si sarebbe «concentrata sul miglioramento graduale della gamma di prodotti attraverso una riduzione significativa della produzione di barre e billette di acciaio comune e lo sviluppo della produzione incentrata sulla fabbricazione di acciai speciali e di qualità». A questo scopo, HLW prevedeva «…la realizzazione progressiva di investimenti nei seguenti settori dell’impianto: laminatoio di profilati medi e piccoli, fornace, trafileria, reparto colaggio in lingottiera», mentre sarebbe stato chiuso il laminatoio a freddo per nastri sottili.
(18)
Al fine di perseguire la suddetta strategia, la società ha previsto un programma di investimento di un importo [tra 150 milioni e 220 milioni di PLN], (11) che è stato presentato nel piano individuale d'impresa del 2003 nel seguente modo:
Tabella 1
Investimenti previsti nella produzione di acciaio (= tabella 21 del piano individuale d'impresa del 2003)
In migliaia di PLN
2002
2003
2004
2005
2006
Totale
Acciaieria
[…]
[…]
Laminatoi a caldo
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[circa 95 %]
Generale
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Trafileria
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Totale
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[150-220 milioni di PLN]
(19)
Come indicato al punto 4.4 del piano individuale d'impresa del 2003, gli investimenti si sono concentrati sull’ammodernamento dei laminatoi a caldo (cfr. tabella 22 del piano individuale d'impresa del 2003). Erano compresi l’ammodernamento del laminatoio di profilati medi e la sostituzione dei forni di riscaldo di billette a sezione quadra e del laminatoio per profilati pesanti. Il periodo di attuazione degli investimenti era indicato nella tabella 23 del piano individuale d'impresa del 2003, conformemente alla quale tutti gli investimenti dovevano iniziare nel 2002.
b) Ristrutturazione dell’occupazione
(20)
In base al piano individuale d'impresa del 2003 (punto 4.11), la società aveva previsto di ridurre il numero di dipendenti da 1 249 a 850. Il piano individuale d'impresa del 2005 indica attualmente che la manodopera verrà ridotta a 700 dipendenti. Il piano individuale d'impresa del 2003 destinava 4,03 milioni di PLN alla ristrutturazione dell’occupazione, di cui 1,5 milioni di PLN sarebbero stati sostenuti da aiuti di Stato con destinazione specifica, 1,17 milioni di PLN dal programma PHARE e 1,34 milioni di PLN dalla società (12).
c) Ristrutturazione finanziaria
(21)
Il piano individuale d'impresa del 2003 prevedeva anche la ristrutturazione finanziaria e la ristrutturazione patrimoniale, le quali, secondo il programma (punto 3.2), comprendevano: «il rimborso di crediti a breve termine e la vendita degli attivi non indispensabili per la produzione».
(22)
Il piano individuale d'impresa del 2003 (punto 4.7) prevedeva la ristrutturazione dei crediti per un importo di 513,369 milioni di PLN (secondo il bilancio, tale importo corrispondeva al totale dei debiti a lungo e breve termine). Tale ristrutturazione doveva essere finanziata dalle entrate future e dalla ristrutturazione degli attivi. Quest’ultima avrebbe dovuto produrre, nel 2004 e nel 2005, utili per 363 milioni di PLN, 60 milioni dei quali erano destinati a coprire i nuovi debiti.
(23)
Alla Commissione risulta che il piano individuale d'impresa del 2003 conteneva le seguenti misure di ristrutturazione finanziaria: in primo luogo, erano stati cancellati i debiti nei confronti dei creditori che costituivano un aiuto di Stato di 21,5 milioni di PLN (cfr. 4.12.2); in secondo luogo, HLW aveva iniziato, a partire dal 2000, una ristrutturazione degli attivi vendendo degli attivi non produttivi, cosa che avrebbe dovuto permettere di ottenere fondi per finanziare il programma di investimento.
(24)
La ristrutturazione degli attivi deve essere valutata tenendo conto del fatto che gli attivi di HLW erano già stati oggetto di un’operazione finanziaria descritta da HLW come «operazione di vendita e retrolocazione (sale and lease-back)». Nel 2000 la società aveva ottenuto un prestito di 250 milioni di PLN, garantiti principalmente da un’ipoteca sui terreni e sugli immobili di proprietà della società. Ciò riguardava sia gli attivi produttivi che gli attivi non produttivi. Il pagamento del rimborso doveva essere effettuato in due versamenti semestrali fino al 2010. La transazione era indispensabile poiché HLW necessitava di liquidità ma non poteva vendere immediatamente i propri attivi non produttivi. Tale vendita doveva avvenire nel corso degli anni seguenti e assicurare un apporto finanziario riducendo gli oneri finanziari.
(25)
In base al piano individuale d'impresa del 2003, la ristrutturazione degli attivi doveva riguardare gli attivi non produttivi (punti 4.7 e 4.8). Apparentemente, alla fine del 2001 è stata realizzata una prima vendita (53 ettari dei 100 ettari previsti). Tuttavia, la vendita di altri attivi non produttivi è stata ritardata poiché AKR (Agencja Kapitałowo Rozliczeniowa S.A., una società i cui azionisti sono l’Agenzia polacca per lo sviluppo dell’industria e il Tesoro) aveva delle difficoltà in merito alla situazione giuridica di una parte dei terreni non collegati alla produzione.
(26)
Poiché non erano disponibili fondi derivanti dalla vendita di terreni, è stato previsto un prestito ponte garantito dallo Stato di 300 milioni di PLN. Il prestito avrebbe dovuto essere utilizzato per gli investimenti e per coprire i debiti a breve termine (219 milioni di PLN in totale). Inoltre, dovevano essere destinati 53 milioni di PLN alla realizzazione degli investimenti che, nella versione iniziale del piano avrebbero dovuto essere realizzati dopo il 2006 (219 milioni + 53 milioni + il 10 % per i costi di finanziamento (ovvero 27 milioni = 299 milioni). Di conseguenza, dei fondi totali pari a [150-220 milioni di PLN] previsti per gli investimenti, almeno […] milioni di PLN (ossia, […] milioni di PLN - 53 milioni di PLN) dovrebbero essere compresi nei 219 milioni di PLN. Il rimanente importo di […] milioni di PLN (219 milioni di PLN - […] milioni di PLN) doveva rappresentare pertanto i costi della ristrutturazione finanziaria a breve termine.
d) Ristrutturazione in materia di ambiente
(27)
Il piano individuale d'impresa del 2003 (punto 4.9) comprendeva anche un piano d’investimento separato in materia di ambiente, consistente nell’attuazione di un sistema di gestione ambientale in conformità con la norma ISO 14001 (0,5 milioni di PLN), in una serie di investimenti nel quadro di un progetto di recupero dei terreni con costi di 50 milioni di PLN e nell’ammodernamento del reparto di alimentazione energetica (per il quale non era stanziato alcun fondo). Gli investimenti dovevano aver inizio nel 2002.
(28)
Il provvedimento ha evidenziato che alcune, ma non tutte le misure indicate nel piano individuale d'impresa del 2003, sono state attuate secondo i tempi stabiliti. In particolare, la costruzione di un impianto di lavorazione degli scarti è stata posticipata al 2007-2008 e, nell’estate del 2007, era solo agli inizi. Inoltre, la costruzione di un impianto di trattamento dei rifiuti è stata abbandonata poiché tale attività è stata affidata ad un subappaltatore (13), con una soluzione più conveniente dal punto di vista dei costi.
(29)
Il procedimento ha anche confermato l’affermazione delle autorità polacche secondo cui i costi per la ristrutturazione ambientale non dovevano rientrare nell’ambito della realizzazione del piano di ristrutturazione, ma avrebbero dovuto essere coperti da fondi propri, come le entrate provenienti dalla ristrutturazione degli attivi.
e) Finanziamento della ristrutturazione
(30)
Il piano individuale d'impresa del 2003 (4.12) individua un bisogno di risorse finanziarie di 300 milioni di PLN (cfr. anche il punto 5.1 del prospetto dei flussi di cassa). In assenza di indicazioni contrarie, si può presumere che sia questo l’importo totale necessario.
(31)
Il punto 4.12 fissa l’importo necessario per la ristrutturazione a 113,6 milioni di PLN nel 2002 e 105,3 milioni di PLN nel 2003, a cui vanno aggiunti 21,9 milioni di PLN corrispondenti ai costi finanziari per il prestito di tali fondi. Inoltre, erano previsti altri 53 milioni di PLN destinati a coprire i costi. Tuttavia, non vi è alcuna indicazione della destinazione precisa dei finanziamenti.
(32)
Dopo il 2003 non si prevedeva che fossero necessari altri finanziamenti. Effettivamente, nel piano individuale d'impresa del 2005 AHW, nel descrivere il piano individuale d'impresa del 2003, afferma «Il […] piano di ristrutturazione prevedeva l’adozione di una serie di misure di natura strategica e operativa, in conseguenza delle quali si prevedeva un notevole miglioramento della redditività e, di conseguenza, della liquidità finanziaria. Il piano di ristrutturazione approvato supponeva che i fattori della liquidità finanziaria sarebbero migliorati gradualmente, a partire dal 2003».
f) Conclusioni sulle misure di ristrutturazione previste nel piano individuale d'impresa del 2003
(33)
La ristrutturazione disposta dal piano individuale d'impresa, per la quale veniva richiesto un sostegno straordinario, comprende investimenti ([tra i 150 e i 220] milioni di PLN, di cui 53 milioni di PLN di investimenti anticipati), una ristrutturazione dell’occupazione (4,03 milioni di PLN), la cancellazione di una parte del debito pubblico (21,5 milioni di PLN), una ristrutturazione finanziaria (81,5 milioni di PLN) e dei costi connessi al finanziamento di un prestito (27,1 milioni di PLN), vale a dire un totale di 324,63 milioni di PLN.
(34)
La ristrutturazione doveva essere finanziata principalmente da un prestito garantito dallo Stato, che doveva coprire le esigenze finanziarie derivanti dal ritardo della ristrutturazione degli attivi. Pertanto, per consentire alla società di eseguire la ristrutturazione finanziaria e gli investimenti nel periodo 2002-2003 e possibilmente anche nel 2004, alla società è stato accordato il prestito ponte garantito dalla Tesoreria Statale. È evidente dunque che la ristrutturazione era connessa a dei termini stabiliti.
(35)
Tuttavia, nel piano individuale d'impresa del 2003 non era stato indicato che la ristrutturazione degli attivi avrebbe comportato dei costi di ristrutturazione. Anzi, veniva presentata come un processo continuo, indipendente dal piano di ristrutturazione sostenuto dagli aiuti di Stato, che non avrebbe richiesto alcun finanziamento statale supplementare. Anche alcune misure non direttamente collegate al ripristino della redditività, come le misure a favore dell’ambiente, venivano finanziate attraverso la ristrutturazione degli attivi ed erano perseguite, come ribadito dalle autorità polacche, indipendentemente dalla ristrutturazione.
(36)
In realtà, l’unico motivo per cui viene citata la ristrutturazione degli attivi è perché doveva garantire delle risorse finanziarie mediante la vendita degli attivi non produttivi. Tuttavia, non c’è alcuna menzione del rimborso dell’operazione di vendita e retrolocazione.
2. Aiuti di Stato
(37)
Dei 322 milioni di PLN dell’aiuto (calcolato come equivalente sovvenzione netto) originariamente approvato nel quadro del PNR, AHW ha ottenuto l’aiuto indicato nella tabella in allegato, presentata dalla Polonia:
Tabella 2
Aiuto di Stato approvato e ricevuto nel 2002 e nel 2003 (14)
PNR
(in migliaia di PLN)
Aiuto di Stato ottenuto
(in migliaia di PLN)
Differenza
(in migliaia di PLN)
Totale 2002-2003
321 878 000
203 946 000
117 932 000
(38)
L’aiuto è stato concesso per tre scopi diversi:
a)
0,33 milioni di PLN per la ristrutturazione dell’occupazione (originariamente erano stati previsti 1,5 milioni);
b)
20,56 milioni di PLN per la cancellazione dei crediti (erano stati originariamente previsti 21,5 milioni), che sono stati usati per il miglioramento generale della situazione finanziaria della società;
c)
la garanzia per un prestito di 183,2 milioni di PLN (46,3 milioni di euro; originariamente erano stati previsti e approvati dalla Commissione 299 milioni di PLN).
(39)
Il prestito garantito dallo Stato è stato concesso a HLW da Bank Pekao S.A. in base a un accordo stipulato tra HLW e la banca in data 10 dicembre 2003. L’accordo relativo al prestito indica che il prestito deve essere rimborsato cinque anni dopo la firma dell'accordo, ossia entro il 10 dicembre 2008.
(40)
AHW aveva presentato la domanda di garanzia nell’agosto 2003. Tale garanzia è stata accordata con una decisione del Consiglio dei ministri del 31 dicembre 2003 e riguardava un valore nominale di 46,3 milioni di euro, più gli interessi e altri costi associati fino a un massimo di 58,3 milioni di euro. La decisione del Consiglio dei ministri riconosceva che HLW avrebbe avuto bisogno innanzitutto dell’aiuto per finanziare gli investimenti relativi al laminatoio a caldo e i costi legati all’acquisto della proprietà previsti dall’accordo di vendita e retrolocazione e raccomandava che fosse utilizzato per questo scopo. Segnatamente:
a)
una parte del prestito era destinata a finanziare gli investimenti produttivi, per un importo di 14 600 000 EUR, l’investimento collegato al laminatoio (profilati medi) e l’ammodernamento del laminatoio (gabbie). Tuttavia, tra il 30 settembre 2004 e il 28 febbraio 2005 sono stati utilizzati solo 2 854 355 EUR, in 8 rate. Il rimborso è stato effettuato il 16.9.2005;
b)
la seconda parte, per un importo fino a 31 430 000 EUR, con il quale la società intendeva estinguere il saldo del contratto di vendita e retrolocazione, era destinata alla ristrutturazione del debito tramite il riacquisto di attivi di produzione (terreni ed edifici). A partire dal 24 agosto 2004, la società ha utilizzato 31 245 684 EUR e li ha rimborsati il 16 settembre 2005. Secondo le autorità polacche e il beneficiario, il prestito è stato utilizzato per estinguere l’accordo di vendita e retrolocazione del 2000.
(41)
Nel complesso, la società ha indicato di aver pagato interessi per 1 132 788,35 EUR, versati a rate. A questo scopo è stato considerato che la prima rata degli interessi, pagata il 30 dicembre 2004, doveva essere divisa tra le parti di prestito ottenute, mentre da quel momento in poi, gli importi degli interessi potevano essere attribuiti sugli importi totali. Le autorità polacche hanno comunicato che ciò porta alla seguente ripartizione dei pagamenti effettuati a titolo di interessi:
Tabella 3
Interessi pagati
Data, interessi pagati
Interessi totali
Interessi sulla parte del prestito destinata alla vendita e alla retrolocazione
Interessi sulla parte del prestito destinati agli investimenti
30 dicembre 2004
371 931 EUR
363 880 EUR
8 051 EUR
30 giugno 2005
536 522 EUR
491 612 EUR
44 910 EUR
16 settembre 2005
224 336 EUR
205 557 EUR
18 778 EUR
1 132 788 EUR
1 061 050 EUR
71 738 EUR
(42)
In connessione con il prestito garantito, AHW ha inoltre sostenuto le seguenti spese:
a)
una provvigione per la preparazione di 270 000 EUR;
b)
un versamento a favore del Tesoro di Stato per la concessione della garanzia sul prestito di 583 300 EUR, effettuato il 30 aprile 2004 (1 % dell’importo totale della garanzia di 58 330 000 EUR, indipendentemente dall’entità del prestito effettivamente concesso);
c)
costi e spese sostenuti dalla banca in connessione con l’accordo di prestito e gravanti su AHW: 55 947 EUR.
(43)
La richiesta di prestito presentata da HLW nel 2003 mostra che la riduzione del prestito (rispetto all’importo approvato nel piano individuale d'impresa del 2003) è il risultato di un’iniziativa di HLW, poiché il prestito era già stato negoziato. Tuttavia, HLW si è riservata il diritto di conservare la possibilità di chiedere l’importo rimanente nell’ambito del massimale di 75 milioni di PLN, senza mai peraltro presentare tale richiesta.
3. Attuazione del piano individuale d'impresa del 2003
(44)
Non è in discussione il fatto che il piano individuale d'impresa del 2003 è stato attuato solo in parte. Tra il 2002 e il 2004 HLW ha speso soltanto 58,7 milioni di PLN per la ristrutturazione. Dei […] milioni di PLN per l’investimento nell’ammodernamento del laminatoio a caldo previsto per il periodo 2002-2004 sono stati spesi solo [il 25 % circa dell’investimento totale indicato nella tabella 1] milioni di PLN. Gli investimenti hanno interessato soltanto l’ammodernamento del laminatoio di profilati medi, mentre non è stato fatto alcun investimento per i forni di riscaldo di billette a sezione quadra o del laminatoio per profilati pesanti. Inoltre, circa mezzo milione di PLN su […] milioni di PLN è stato investito nell’acciaieria e […] milioni di PLN sono stati utilizzati per altri investimenti generali (per i dettagli vedere le colonne per gli anni 2002, 2003 e 2004 nella tabella 4 riportata di seguito).
(45)
Alla Commissione non è stata fornita alcuna informazione sull’esecuzione o meno della ristrutturazione finanziaria. Tuttavia, nel piano individuale d'impresa del 2005 la Commissione ha riscontrato che l’indebitamento di HLW in data 30 giugno 2005 era quasi uguale a quello di HLW alla fine del 2001 (cfr. punto 18 del piano individuale d'impresa del 2005). Inoltre, HLW è stata in grado di ottenere un risultato positivo nelle attività operative già nel 2004. Di conseguenza, la Commissione presume che la società abbia realizzato la ristrutturazione finanziaria a breve termine prevista.
(46)
Le relazioni del consulente indipendente incaricato del monitoraggio confermano che HLW non era redditizia economicamente nel 2004, alla fine del 2004 o alla fine del 2005, mentre AHW lo era alla fine del periodo di ristrutturazione (fine 2006).
(47)
È indubbio che la redditività raggiunta alla fine del 2006 sia dovuta a una serie di fattori che derivano, oltre che dall’ammodernamento parziale del laminatoio, soprattutto dalla situazione eccezionale del settore dell’acciaio, che ha avuto effetti molto positivi sul volume d’affari della società. Inoltre, con l’acquisizione di HLW da parte di Arcelor, un investitore forte, tutti i problemi di liquidità di HLW erano spariti. Tuttavia, la società non è stata in grado di provare la propria affermazione generale secondo cui l’effettivo impiego della garanzia a scopo di rifinanziamento era stata la causa del ripristino della redditività dell’impresa.
4. Modifiche al piano individuale d'impresa del 2003
(48)
Nel 2005, l’arrivo di un nuovo proprietario ha comportato un notevole cambiamento nella strategia di investimento. Invece di rinnovare i laminatoi a caldo esistenti, AHW progetta di costruire un laminatoio nuovo che permetta di produrre prodotti lunghi utilizzati nell’edilizia. Il laminatoio utilizzerà billette a sezione quadra da 160 mm come materia prima e la sua gamma di prodotti comprenderà tondini per cemento armato in acciaio al carbonio, barre tonde e piatte, profilati leggeri e profilati quadri e trasversali. La Polonia spiega che questo adattamento è legato allo sviluppo del mercato dell’edilizia, per il quale si prevede una crescita sostanziale protratta nel tempo nell’area di Varsavia e che può dare ad AHW il vantaggio di essere la prima impresa sul mercato per via della sua ubicazione a Varsavia.
(49)
Il nuovo laminatoio sarà completamente operativo entro la metà del 2008 e sostituirà i laminatoi a caldo esistenti, per il cui ammodernamento erano già stati investiti [il 25 % circa dell’investimento totale indicato nella tabella 1] milioni di PLN. Il costo totale del programma d’investimento è sintetizzato nella tabella seguente:
Tabella 4
Costi del nuovo programma di investimento nell’ambito del piano individuale d'impresa del 2005
In migliaia di PLN
2002 (15)
2003 (15)
2004 (15)
2005
2006
Totale
Acciaieria
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Laminatoi a caldo
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[120 % circa dell’importo totale dell’investimento indicato nella tabella 1]
Altro
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Totale
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[140 % circa dell’importo totale dell’investimento indicato nella tabella 1]
(50)
Il costo totale degli investimenti ammonta ora a [il 140 % circa dell’investimento totale indicato nella tabella 1] milioni di PLN, dei quali si prevede di destinare [il 120 % circa dell’investimento totale indicato nella tabella 1] milioni di PLN al laminatoio a caldo, quindi […] milioni di PLN in più di quelli destinati originariamente all’investimento. Tuttavia, questi costi comprendono l’importo dell’investimento già realizzato nel laminatoio di profilati medi cioè […] milioni di PNL. Una volta dedotto l’importo di […] milioni di PLN, il costo del nuovo laminatoio ammonterebbe a [meno di 200] milioni di PLN.
5. Sviluppo della capacità di produzione
(51)
I cambiamenti per quanto riguarda le capacità produttive di AHW sono illustrati nella tabella seguente:
Tabella 5
Capacità di produzione annuale massima in migliaia di tonnellate
Produzione
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
Note
Acciaio liquido
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[100 % circa della capacità totale del laminatoio]
[idem]
Nessuna modifica
Prodotti piatti
20
20
20
20
0
0
0
Conformemente al protocollo n. 8
Laminatoio - vergelle
180
180
180
180
180
0
0
Conformemente al protocollo n. 8
Laminatoio di laminati mercantili e profilati leggeri
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[40 % circa]
0
Nuova strategia (16)
Laminatoio di profilati pesanti lunghi
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[60 % circa]
0
Nuova strategia (16)
Laminatoio di profilati fucinati
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
0
Nuova strategia (16)
Nastri di acciaio laminati a freddo
30
0
0
0
0
0
0
Stabilita dal protocollo n. 8
Nuovo laminatoio
0
0
0
0
0
[…]
[70 % circa]
Nuova strategia (non stabilita dal protocollo n. 8 )
(52)
Una volta che il nuovo laminatoio sarà completamente operativo nel 2008, il vecchio laminatoio verrà chiuso. Prima del 2007 la produzione totale della società non ha mai superato la capacità massima di […] tonnellate. Pertanto, la modifica del programma di investimenti comporterà una riduzione aggiuntiva della capacità di produzione della società di […] tonnellate.
III. MOTIVAZIONI PER L’AVVIO DEL PROCEDIMENTO
(53)
Nella lettera del 6 dicembre 2006, la Commissione ha fatto notare che il piano di ristrutturazione di AHW non era stato attuato e ha espresso la propria intenzione di indagare sulla possibilità che ciò costituisse un utilizzo abusivo dell’aiuto concesso per la ristrutturazione. In particolare, la Commissione sottolineava che una parte cospicua dell’aiuto non era stata utilizzata correttamente.
(54)
Inoltre, la Commissione nutriva dei dubbi circa la possibilità di approvare il piano d’impresa aggiornato conformemente al punto 10 del protocollo n. 8, poiché riguardava nuovi investimenti, potenzialmente utili ma non necessari per la ristrutturazione della società.
IV. OSSERVAZIONI DELLA POLONIA
(55)
Le autorità polacche affermano che AHW utilizza la garanzia statale in conformità con i termini e le condizioni che ne hanno regolato la concessione, e spiegano che:
a)
in primo luogo, il rimborso dell’operazione di vendita e retrolocazione riguardava degli investimenti che erano stati descritti soltanto come una misura molto generale, senza entrare nei dettagli;
b)
in secondo luogo, esso faceva parte della ristrutturazione finanziaria, poiché i costi di ristrutturazione ammontavano a 857 milioni di PLN, in quanto le perdite e gli elementi del passivo venivano considerati farne parte. La Polonia indica che questi ultimi consistono in perdite pari a 150 milioni di PLN per gli anni 2002 e 2003, indicate nel bilancio finanziario previsto (punto 79 del piano individuale d'impresa del 2003). Inoltre, la società aveva anche debiti a lungo e a breve termine per un importo di 513,4 milioni di PLN, a cui occorre aggiungere i costi derivanti dalla ristrutturazione dell’occupazione e dagli investimenti (190,5 milioni di PLN);
c)
in terzo luogo, l'operazione doveva rientrare nella ristrutturazione degli attivi disposta dal piano di ristrutturazione. La società ha deciso, pertanto, «di sostituire l'accordo di vendita e retrolocazione con un prestito finanziario meno costoso» per ridurre gli effetti negativi dell’indebitamento attuale sul flusso di cassa. La Polonia ha indicato che ciò era urgente poiché HLW era «arrivata al limite delle proprie risorse finanziarie».
(56)
Le autorità polacche affermano, inoltre, che l’operazione di vendita e retrolocazione ha contribuito anche a ripristinare la redditività della società, senza peraltro provare questa affermazione.
(57)
Le autorità polacche confermano che il momento in cui è stato concesso l’aiuto era d’importanza fondamentale. Esse affermano infatti che «l’esigenza di aiuti di Stato è stata avvertita soltanto nel 2003/2004», se si osservano sostanzialmente le necessità di risorse finanziarie (17).
(58)
Le autorità polacche ribadiscono che AHW ha rimborsato l'aiuto. La garanzia statale doveva essere solamente un complemento delle altre garanzie per il prestito. In effetti, la banca ha beneficiato di garanzie sotto forma di un’ipoteca sui terreni e su tutti i valori immobilizzati e di sette cambiali. Inoltre, la Polonia ha fornito informazioni su vari altri strumenti di finanziamento utilizzati da HLW all’epoca e conseguentemente sostiene che HLW avrebbe potuto ottenere un finanziamento sul mercato senza la garanzia.
(59)
Le autorità polacche ricordano che Arcelor non avrebbe comprato la società se non fosse stata sicura che HLW aveva «diritto all’aiuto di Stato concesso per realizzare il processo di ristrutturazione».
(60)
Le autorità polacche sottolineano che la modifica del piano darà luogo a un programma di investimenti più ampio di quello previsto nel piano originario e che tutti gli investimenti erano stati irrevocabilmente impegnati - prima della fine del 2006 (ovvero prima della fine del periodo di ristrutturazione). Le autorità polacche sono pertanto dell'opinione che l'aiuto non debba essere ritenuto un abuso e che la modifica del piano proposta debba essere considerata compatibile con le regole comunitarie.
(61)
Le autorità polacche hanno comunicato che l’investimento previsto nel piano individuale d'impresa del 2005, ovvero la sostituzione del laminatoio di profilati medi, era stato discusso già nel 1997. Tuttavia, dal 1997 al 2003 la società aveva un flusso di cassa insufficiente a finanziare tale investimento. Soltanto quando Arcelor ha rilevato la società i fondi sono stati sufficienti a tale finanziamento (18). Inoltre, la Polonia specifica che la gamma dei prodotti è stata definita in maniera molto generale nel piano individuale d'impresa del 2003 e che quanto era stato definito non era ottimale per soddisfare l’evoluzione della domanda sul mercato polacco, che richiedeva un adattamento di una serie di prodotti.
(62)
Le autorità polacche sostengono che le modifiche apportate al piano individuale d'impresa del 2005 non hanno effetti negativi sul protocollo n. 8. Il nuovo piano è necessario per ristabilire «la redditività a lungo termine». La redditività registrata alla fine del periodo di ristrutturazione era dovuta soltanto alla situazione positiva del mercato e alla relazione tra prezzi/entrate/costi. In tal senso, esse sostengono che la tecnologia dei blumi non garantirebbe la competitività della società a lungo termine e dovrebbe essere sostituita da un processo innovativo di colata continua.
(63)
Le autorità polacche suggeriscono che se anche l’aiuto ottenuto fosse considerato un aiuto supplementare al funzionamento, occorrerebbe tener conto del fatto che esso è bilanciato da misure compensative, ovvero l’ulteriore riduzione di capacità della società, conseguente alla modifica della strategia. Le autorità polacche confermano anche che HLW non ha realizzato tutti gli investimenti previsti perché la ristrutturazione dei suoi attivi è stata ritardata.
(64)
La Polonia ha anche comunicato alla Commissione il tasso di interesse applicato per il prestito, come indicato precedentemente al punto 41 e gli altri costi applicati relativamente al prestito e alla garanzia, come indicato al punto 42.
V. OSSERVAZIONI DELLE PARTI INTERESSATE
(65)
Il beneficiario ha presentato le proprie osservazioni circa l’avvio del procedimento ed è stato tenuto successivamente informato in merito allo scambio di informazioni intercorso tra la Commissione e le autorità polacche.
(66)
AHW sostiene che una parte consistente dell'aiuto è stata utilizzata per ricomprare alcuni attivi noleggiati allo scopo di ridurre i costi finanziari. Peraltro, poiché gli investimenti riguardavano degli attivi, la loro riacquisizione potrebbe essere considerata parte della ristrutturazione.
(67)
Il beneficiario sostiene anche che la garanzia è stata concessa prima dell’ingresso della Polonia nell’Unione europea (la risoluzione del Consiglio dei Ministri è stata adottata nel dicembre del 2003) e spettava perciò al governo polacco definire le finalità dell’aiuto. Inoltre, la società sostiene di aver utilizzato l’aiuto in piena conformità con la decisione relativa alla sua concessione.
(68)
AHW ribadisce che il nuovo piano mira a perseguire l’obiettivo del piano precedente e che il cambiamento di strategia è necessario per garantire la redditività a lungo termine della società.
VI. VALUTAZIONE
1. Diritto applicabile
(69)
Il protocollo n. 8 stabilisce, al punto 1, che «In deroga agli articoli 87 e 88 del trattato CE, gli aiuti di Stato concessi dalla Polonia ai fini della ristrutturazione di parti specifiche dell'industria siderurgica polacca sono ritenuti compatibili con il mercato comune a condizione che», tra le altre cose, «siano soddisfatte le condizioni stabilite in detto protocollo».
(70)
Il periodo di moratoria per la concessione di aiuti di Stato alla ristrutturazione dell’industria siderurgica polacca ai sensi dell’accordo europeo, è stato prorogato dal Consiglio fino alla data di adesione della Polonia. Tale disposizione è stata inserita nel protocollo n. 8 elaborato nell’ambito dell’adesione della Polonia all’Unione europea. Per permettere la realizzazione di tale obiettivo, il protocollo copre sia il periodo precedente l’adesione sia quello successivo. Precisamente, autorizza la concessione di un importo limitato di aiuti alla ristrutturazione per il periodo 1997-2003 e vieta qualsiasi altro aiuto di Stato alla ristrutturazione dell’industria siderurgica polacca negli anni 1997-2006. A questo riguardo tale disposizione si distingue nettamente dalle altre disposizioni contenute nel trattato di adesione, come per esempio il meccanismo provvisorio previsto dall’allegato IV («procedura relativa agli aiuti esistenti») che riguarda soltanto gli aiuti di Stato concessi prima dell’adesione e «ancora applicabili dopo» tale data. Il protocollo n. 8 può quindi essere considerato una lex specialis, che nell’ambito da esso coperto sostituisce ogni altra disposizione del trattato di adesione (19).
(71)
Considerato che gli articoli 87 e 88 del trattato CE non riguardano, di norma, gli aiuti concessi prima dell’adesione e che non sono più applicabili dopo l’adesione, le disposizioni del protocollo n. 8 estendono il controllo sugli aiuti di Stato nell’ambito del trattato CE a tutti gli aiuti concessi per la ristrutturazione dell’industria siderurgica polacca negli anni 1997-2006.
(72)
Conformemente all’articolo 88, paragrafo 2 del trattato CE, la decisione può essere presa dopo l’adesione della Polonia all’UE, perché, in mancanza di disposizioni specifiche nel protocollo n. 8, devono essere applicate le norme e i principi abituali. Perciò, si applica anche il regolamento (CE) n. 659/1999 del Consiglio, del 22 marzo 1999, recante modalità di applicazione dell’articolo 93 del trattato CE (in appresso «regolamento procedurale») (20).
2. Applicazione abusiva degli aiuti
(73)
Il punto 18 del protocollo n. 8 autorizza la Commissione «a prendere misure adeguate che obblighino tutte le imprese in questione a rimborsare l’aiuto ottenuto in violazione delle condizioni stabilite dal protocollo […] qualora, all’atto del controllo, emerga che le condizioni fissate dal protocollo non sono state soddisfatte».
(74)
Al termine del procedimento d’indagine formale, la Commissione ha affermato che la Polonia non era stata in grado di sciogliere i dubbi riguardo all’applicazione abusiva degli aiuti alla ristrutturazione. La Commissione ritiene che la società non abbia eseguito in modo corretto il proprio piano di ristrutturazione così come è esplicitamente prescritto al punto 9, lettere a) e h), del protocollo n. 8. La Commissione osserva che, delle risorse finanziarie rese disponibili (circa 34 milioni di euro), solo una quota trascurabile è stata utilizzata conformemente al piano d’impresa del 2003 per finanziare investimenti, mentre il resto, ovvero 31,2 milioni di euro, è stato utilizzato per scopi non indicati nel piano.
(75)
Per giungere alla sua conclusione, la Commissione ha valutato, in primo luogo, il tipo di misure che erano state pianificate nel piano individuale d'impresa originale, quindi se le misure attuate dalla società fossero, in qualche modo incompatibili con le norme del mercato comune e, in seguito, l’effetto dell’incompatibilità dell’aiuto utilizzato in modo abusivo sul programma nel suo complesso, prima di esaminare l’importo dell’aiuto. La questione se il nuovo programma possa o meno modificare tale conclusione viene discussa nel capitolo 3 riportato di seguito.
a) Portata della ristrutturazione stabilita nel piano di investimenti iniziale
(76)
In primo luogo, la Commissione chiarisce la portata del piano individuale d'impresa del 2003, valutando se il rimborso delle somme erogate in virtù del patto di vendita e retrolocazione degli attivi produttivi, per i quali sono stati utilizzati principalmente gli aiuti alla ristrutturazione, rientrasse nel piano individuale d'impresa del 2003.
(77)
Come affermato al punto 34, lo scopo principale del piano di ristrutturazione era quello di garantire l’esecuzione da parte di HLW di alcune misure necessarie per ripristinare la redditività dell’impresa. Esse concernevano principalmente degli investimenti e la ristrutturazione finanziaria. L’obiettivo fondamentale del piano era consentire la ristrutturazione dell’impresa nel periodo 2002-2003.
(78)
In primo luogo, conformemente al piano individuale d'impresa del 2003, HLW doveva investire [150-220] milioni di PLN. Tuttavia, sia il beneficiario che le autorità polacche sembrano essere giunti alla conclusione che l’acquisizione degli attivi di produzione possa essere considerata come parte del programma di investimenti. La Polonia sostiene che gli investimenti sono stati descritti come una misura generale, senza entrare nel dettaglio. Inoltre, il beneficiario afferma che tale acquisizione era necessaria per il processo di ristrutturazione «poiché l’impianto non avrebbe potuto funzionare nel corso della ristrutturazione senza tali attrezzature».
(79)
La Commissione non può accettare tali argomentazioni. È evidente che il piano individuale d'impresa del 2003 presenta gli investimenti di cui al punto 4.4. in termini di costi (tabella 21 del piano individuale d'impresa del 2003, che corrisponde alla tabella 1 del punto (18), oggetto (tabella 22 del piano individuale d'impresa del 2003) e periodo (tabella 23 del piano individuale d'impresa del 2003). Non è stato incluso alcun rimborso dell’accordo di vendita e retrolocazione. In effetti, ciò sta piuttosto a dimostrare che né le autorità polacche né il beneficiario hanno trovato una giustificazione plausibile per il rimborso dell’accordo di vendita e retrolocazione. Altrimenti, la misura sarebbe stata inclusa nel piano.
(80)
In secondo luogo, il piano individuale d'impresa del 2003 prevede una ristrutturazione finanziaria limitata. Nelle informazioni presentate successivamente, le autorità polacche affermano che occorrerebbe tener conto dell’importo della riacquisizione degli attivi di produzione nella ristrutturazione finanziaria (21). Esse sostengono che la ristrutturazione finanziaria riguardava anche le perdite attuali di 150 milioni di PLN e il consolidamento del debito di 513 milioni di PLN, raggiungendo in tal modo i costi di ristrutturazione totale di circa 858 milioni di PLN.
(81)
Tuttavia, la Commissione considera inaccettabile che le perdite esistenti di 150 milioni di PNL e la modificazione del calendario per il rimborso dei debiti per un importo di 513 milioni siano considerate costi di ristrutturazione. Come indicato al punto 22, la Commissione non contesta che il punto 4.7 del piano individuale d'impresa del 2003 menzioni il fatto che «la società intende ristrutturare il debito di 513 milioni di PLN». Tuttavia, ciò non viene indicato come facente necessariamente parte delle attività di ristrutturazione. In effetti, il punto 3.2 indica, come misura di ristrutturazione, solo «il rimborso di prestiti a breve termine e la vendita degli attivi di produzione non necessari.»
(82)
Inoltre, di norma, le perdite, indipendentemente dal genere cui appartengono, non vengono considerate costi di ristrutturazione, contrariamente a quanto sostiene la Polonia. I debiti iscritti in bilancio non corrispondono necessariamente a costi di ristrutturazione, poiché i debiti fanno parte di un'attività economica. È vero che un eccesso di debiti potrebbe far insorgere delle difficoltà, tuttavia, in tal caso, la ristrutturazione deve prevedere misure specifiche in merito ai debiti, quali apporti di capitale, prestiti o un accordo per rinviarne il rimborso. Il piano non prevede alcuna misura di questo tipo nell’ambito della ristrutturazione finanziaria (punto 4.7, paragrafo 5).
(83)
In effetti, il piano individuale d'impresa del 2003 indica al punto 4.7 che per finanziare la ristrutturazione erano necessari solo 363 milioni di PLN e tale cifra è inferiore al totale dell’indebitamento esistente, pari a 513 milioni di PLN. Inoltre, i 60 milioni di PLN di cui al punto 4.7 sembrano riguardare il capitale di esercizio futuro. Pertanto, alla ristrutturazione dovevano essere assegnati al massimo 300 milioni di PLN (vedi il precedente punto 30).
(84)
Tuttavia, l’utilizzo dei 300 milioni di PLN viene chiarito al punto 4.12.1 del piano individuale d'impresa del 2003 relativo ai costi e alle fonti di finanziamento del programma. Tale punto spiega che la copertura finanziaria di 219 milioni di PLN era necessaria per il periodo 2002-2003. Considerato che tale importo doveva coprire anche gli investimenti, come indicato in precedenza al punto 26, i fondi rimasti per la ristrutturazione finanziaria ammontavano solo a […] milioni di PLN.
(85)
81,5 milioni di PLN non sarebbero stati sufficienti a coprire nemmeno il rimborso dell’accordo di vendita e retrolocazione. Il punto 3.2. indicava chiaramente che la ristrutturazione finanziaria avrebbe riguardato solo il debito a breve termine. Pertanto, la ristrutturazione finanziaria inclusa nel piano era limitata a 81,5 milioni di PLN, ma non copriva il rimborso del contratto di vendita e retrolocazione, che era chiaramente un debito a lungo termine dato che doveva essere restituito nel corso degli anni fino al 2010. Di conseguenza, il rimborso del contratto di vendita e retrolocazione non può essere considerato un elemento della ristrutturazione finanziaria, da sostenere mediante aiuti.
(86)
Infine, le autorità polacche sembrano accettare che l’operazione di vendita e retrolocazione non facesse parte della ristrutturazione degli attivi, poiché non sostengono il contrario. Tuttavia, esse fanno indirettamente riferimento a tale ristrutturazione citando un brano ad essa relativo: «la summenzionata vendita consentirà a Huta L.W di restituire parte dei crediti e di mantenere la liquidità» (punto 64 della lettera del 4 giugno).
(87)
Tuttavia, le autorità polacche non hanno notato che non è indicato da nessuna parte che la modificazione del calendario dei rimborsi deve riguardare tutti i debiti derivati dalla vendita e dalla retrolocazione, mentre il piano indica in più punti che tale modificazione riguarda solo gli attivi non produttivi. Ciò viene ribadito due volte nello stesso passo dal quale è stata tratta la summenzionata citazione delle autorità polacche. Viene infatti esplicitato che i debiti derivanti dal contratto di vendita e retrolocazione, nella fattispecie quelli riguardanti gli attivi non produttivi (vedi punto 4.12.1 del piano individuale d'impresa del 2003), saranno oggetto di una ristrutturazione delle attività, nella fattispecie quella che concerne gli attivi non produttivi. Ciò riguarda anche i cosiddetti «progetti da 100 e da 88 ettari». Lo scopo di questa ristrutturazione degli attivi era ottenere risorse finanziarie al fine di realizzare degli investimenti e di ridurre contemporaneamente il costo finanziario del debito. Tuttavia, non viene fornita alcuna indicazione in merito al fatto che il rimborso dell’intero accordo di vendita e retrolocazione dovrebbe essere corrisposto prima dei tempi previsti dal piano per ridurre i costi finanziari. La ristrutturazione delle attività mira piuttosto a «ridurre» i costi finanziari e non a eliminarli.
(88)
Infine, dati i vincoli finanziari di HLW, la Commissione non vede alcuna ragione per cui HLW dovesse mirare ad acquistare i propri attivi produttivi dal momento che la restituzione era prevista in una fase successiva. In effetti, non era indicato in alcun modo che il contratto di locazione avrebbe costituito un ostacolo alla ristrutturazione. In particolare, il punto 4.12 del piano individuale d'impresa del 2003 non sostiene quanto sopra, dal momento che indica esclusivamente che vendendo alcuni dei beni precedentemente individuati come non produttivi, HLW sarebbe in grado di ridurre i costi legati al contratto di locazione. Ciò appare logico soltanto se si tiene conto del fatto che i beni dovevano essere venduti per restituire (in parte) il prestito e, pertanto, sollevare HLW dal pagamento degli interessi sul prestito. Tuttavia, non viene fatto alcun riferimento al riacquisto degli attivi di produzione che non potrebbe generare liquidità poiché tali beni rimarrebbero all’impresa.
(89)
Il riacquisto degli attivi di produzione non era pertanto previsto nel piano individuale d'impresa del 2003. In realtà, HLW ha utilizzato l’aiuto per uno scopo che non era previsto dal piano di ristrutturazione sulla base del quale è stato autorizzato l’aiuto. Ciò significa che l’aiuto è stato utilizzato in maniera non conforme al Programma nazionale di ristrutturazione (PNR) e alla decisione di autorizzazione (protocollo n. 8). Conformemente all’articolo 1, lettera g), del regolamento procedurale, la misura deve essere considerata come un'utilizzazione abusiva dell'aiuto intendendo con tale definizione un aiuto non conforme alla decisione che autorizza l'aiuto di Stato (22).
b) Incompatibilità dell’aiuto utilizzato abusivamente
(90)
Una volta stabilito che l’aiuto di Stato ottenuto non è stato utilizzato in conformità con il piano, rimane da dimostrare che tale aiuto utilizzato abusivamente sia anche incompatibile con le norme del mercato comune.
(91)
Da un punto di vista formale, ciò può già essere concluso considerando, in primo luogo, che la società non ha utilizzato l'aiuto in conformità con il piano, mentre, in base al protocollo n. 8, era tenuta ad utilizzarlo in modo adeguato e, in secondo luogo, che qualsiasi altro aiuto di Stato concesso al di fuori del piano individuale d'impresa, del PNR e del protocollo n. 8 è incompatibile con il mercato comune in base al punto 18 del protocollo n. 8.
(92)
Inoltre, la Commissione osserva che non sarebbe stata in grado di considerare l'utilizzazione effettiva compatibile con il mercato comune, nonostante AHW abbia ripristinato la sua redditività. In questo contesto, la Commissione intende chiarire che, sebbene il beneficiario dubiti che la propria redditività attuale sia sufficiente, occorre considerare che il suo concetto di redditività differisce dalla definizione iniziale di redditività contenuta nell’allegato 3 del protocollo n. 8. Tale definizione è stata approvata nel quadro del protocollo n. 8, è stata verificata da entrambi le parti contraenti e non può essere modificata a posteriori da un beneficiario.
(93)
Tuttavia, la Commissione ribadisce, in primo luogo, che la compatibilità non deriva semplicemente dal fatto che HLW abbia ripristinato la propria redditività nel 2006. Infatti, il ripristino della redditività da solo non è sufficiente a rendere un progetto di ristrutturazione compatibile con il mercato comune. Occorre, anche, assicurare che il ripristino della redditività venga raggiunto mediante l'importo di aiuto di Stato minimo necessario alla ristrutturazione e che vengano adottate misure di compensazione. La Commissione ricorda che tali condizioni sono indicate nell’articolo 8, paragrafo 4), dell’accordo europeo, a cui si fa riferimento al punto 1 del protocollo n. 8. In particolare, il concetto secondo cui l’aiuto di Stato deve limitarsi al minimo necessario implica che non dovrebbe essere utilizzato per finanziare investimenti o misure non indispensabili per la ristrutturazione (23).
(94)
In secondo luogo, la Commissione ricorda che il piano, ossia gli obiettivi di ristrutturazione e le misure per finanziarli, devono, nella prospettiva ex ante, assicurare che venga ripristinata la redditività. Infatti, il piano individuale d'impresa del 2003 dedicava un'attenzione particolare alla realizzazione e accelerazione degli investimenti grazie agli aiuti di Stato. Prima di tutto, il piano indicava che gli investimenti dovevano essere rinviati al 2003 grazie al prestito ponte. Inoltre, viene affermato che la ristrutturazione degli attivi doveva essere effettuata nel periodo 2004-2005, troppo tardi, quindi, ai fini dell’implementazione del programma di investimento. Pertanto, il prestito è stato concesso per colmare il deficit finanziario. Infatti, nell’introduzione del piano viene ribadito che «la realizzazione del programma di ristrutturazione conformemente al calendario stabilito e il proseguimento delle attività dell'impresa richiedono che vengano ottenuti prestiti ponte supplementari». In conclusione, il prestito ponte è stato considerato necessario al fine di realizzare l’investimento conformemente al calendario fissato.
(95)
Il fatto che HLW abbia optato per il rimborso dell’accordo di vendita e retrolocazione degli attivi di produzione scegliendo di non realizzare gli investimenti in tempo, in una prospettiva ex ante, indica che, con il suo comportamento, l’impresa ha pregiudicato le sue possibilità di ripristinare la redditività. Infatti, le autorità polacche non hanno fornito alcuna spiegazione per giustificare perché, nell’agosto 2003, quando HLW ha chiesto la garanzia, la situazione avrebbe dovuto cambiare, tenuto conto che erano trascorsi solo cinque mesi dall’ultimo aggiornamento del piano, avvenuto nel marzo 2003. Tale utilizzo degli aiuti non costituiva quindi una realizzazione del piano quanto piuttosto, considerato il fatto che gli investimenti erano legati a un calendario, un intralcio alla corretta adozione del piano. Pertanto, in una prospettiva ex ante, la società ha chiaramente pregiudicato la redditività, indipendentemente dal fatto che in seguito l’abbia ripristinata.
(96)
È vero che le risorse finanziarie sono fungibili e il fatto che gli aiuti di Stato non siano stati utilizzati in conformità con il piano potrebbe suggerire che il piano di ristrutturazione sia stato finanziato tramite altre risorse, inizialmente destinate a scopi diversi da quelli per i quali l’aiuto viene utilizzato attualmente. Tuttavia, tale argomento è inaccettabile nel caso di un progetto di ristrutturazione nel cui ambito le risorse finanziare della società devono essere utilizzate per il riorientamento delle attività dell'impresa e, tenuto conto delle difficoltà della società, non deve essere destinata a progetti non compresi nel piano nessuna risorsa disponibile. Di conseguenza, l’uso dei fondi provenienti dal prestito garantito dallo Stato per rimborsare il credito relativo agli attivi di produzione costituisce il motivo per cui le altre misure di ristrutturazione sono state limitate, in particolare la realizzazione, nei termini previsti, degli investimenti summenzionati.
(97)
Inoltre, la Commissione non vede il senso dell’argomento avanzato dalle autorità polacche e dal beneficiario secondo cui nel 2003 la società versava in una crisi finanziaria talmente disastrosa che non era in grado di realizzare alcun investimento. In effetti, la Commissione non vede il motivo per cui una società che si trovava in una simile situazione avrebbe scelto di rimborsare i debiti a lungo termine anziché di prendere altre misure individuate come necessarie per il ripristino della redditività.
(98)
Infine, non è importante nemmeno che la società proponga ora di mettersi al passo con gli investimenti non realizzati nel 2004, poiché la loro esecuzione era legata a un calendario preciso, cosa che era considerata l’unico modo per ripristinare la redditività entro la fine del 2006. Questa violazione è definitiva e non può più essere eliminata modificando il piano individuale d'impresa. E ciò indipendentemente dal fatto che il piano individuale d'impresa del 2005 preveda investimenti supplementari, poiché questi non possono ovviare all'utilizzazione abusiva delle misure di aiuto.
(99)
In terzo luogo, anche se nell’agosto 2003 HLW avesse potuto stabilire che gli investimenti erano diventati inutili per ripristinare la redditività, ciò avrebbe significato che HLW aveva indicato costi di ristrutturazione eccessivi nel piano individuale d'impresa del 2003 e che gli aiuti ricevuti non erano necessari alla ristrutturazione. Tuttavia, la Commissione ritiene improbabile che la società abbia cambiato le proprie intenzioni a soli 5 mesi dall'approvazione del piano individuale d'impresa del 2003 (nel marzo 2003) quando, nell’agosto 2003, ha chiesto la garanzia affermando che la parte principale sarebbe stata destinata al rimborso del credito relativo agli attivi di produzione. Al fine di sostenere tale conclusione, la società avrebbe dovuto, in ogni caso, informarne la Commissione a tempo debito, ciò che non è stato.
(100)
Ciononostante, anche se gli investimenti non fossero stati necessari, il riorientamento delle risorse per il rimborso del contratto di vendita e retrolocazione degli attivi di produzione non sarebbe apparso giustificabile come costo di ristrutturazione. Infatti, era stato previsto il finanziamento del rimborso del contratto di vendita e retrolocazione degli attivi di produzione, finanziamento che poteva rendere possibile il rimborso al termine del periodo di ristrutturazione. È vero che ciò avrebbe potuto forse comportare degli oneri finanziari, ma di essi si è tenuto conto nelle previsioni finanziarie del piano individuale d'impresa del 2003. Poiché non è stato possibile vendere gli attivi, l’unico effetto della restituzione sarebbe stato quindi sollevare HLW dai costi finanziari, il che avrebbe permesso all'impresa di disporre di risorse supplementari. In effetti HLW aveva ottenuto risorse finanziarie supplementari, che possono essere considerate un aiuto al funzionamento che avrebbe potuto portare all'adozione di misure eccessive con conseguente distorsione del mercato. La Commissione non vede come tali misure avrebbero potuto essere autorizzate se fossero state notificate alla Commissione. Pertanto, se gli investimenti non erano veramente necessari, anche l'utilizzazione effettiva dell’aiuto sarebbe stata considerata incompatibile con il mercato comune.
(101)
Infine, la Commissione non contesta l’argomento del beneficiario secondo cui la garanzia sarebbe stata utilizzata in conformità con la decisione del governo e che il governo aveva il diritto di determinare la destinazione dell’aiuto. Tuttavia, la Commissione osserva che ciò non ha alcun effetto sulla compatibilità della garanzia, che deve essere determinata in conformità con il protocollo n. 8 e con il piano individuale d'impresa del 2003, che non prevedono aiuti per gli obiettivi stabiliti dal governo all'atto dell'adozione della decisione.
(102)
In considerazione di quanto precede, la Commissione ritiene che l’aiuto sia stato utilizzato in modo non conforme ai punti 9 e 18 del protocollo n. 8 e che, pertanto, esso sia incompatibile con il mercato comune.
c) Conseguenze dell’incompatibilità dell'aiuto utilizzato in maniera abusiva sull’intero programma di ristrutturazione
(103)
Infine, occorre valutare le conseguenze dell'incompatibilità dell'aiuto utilizzato in maniera abusiva.
(104)
A tale fine, la Commissione desidera dapprima sottolineare che il presente procedimento non ha dimostrato che alcuni costi di ristrutturazione erano inutili, ma che parti dei fondi di Stato erano state utilizzate in modo inadeguato. Certo, può darsi che alcuni investimenti possano essere stati annullati, idealmente dopo avere ottenuto l’approvazione della Commissione. Ciò significherebbe che i costi effettivi di ristrutturazione erano inferiori e che la parte di aiuto corrispondente deve essere rimborsata, ciò che è conforme alla pratica della Commissione nei precedenti casi relativi alla ristrutturazione del settore siderurgico (24). Tuttavia, nel caso in oggetto non si tratta solo di alcuni costi di ristrutturazione diventati inutili ma, come è stato discusso in precedenza, il problema è che l’intero finanziamento di una parte della ristrutturazione (ossia i 31,2 milioni di euro) ha perso il proprio scopo, dato che, da una prospettiva ex ante, il prestito ponte è stato utilizzato quasi interamente in un modo non conforme al piano individuale d'impresa e ha pregiudicato il ripristino della redditività e che, se si considera il momento in cui è avvenuto il cambiamento, tale credito ha apportato alla società risorse finanziarie in eccesso che è opportuno rimborsare. Inoltre, a tale utilizzazione abusiva delle risorse non può essere posto rimedio retroattivamente, realizzando gli investimenti più tardi poiché i fondi sono stati concessi per finanziare gli investimenti e la ristrutturazione finanziaria in un determinato periodo. Nel 2005, l'obiettivo fissato per l’aiuto era già obsoleto. In realtà, se la ristrutturazione fosse stata organizzata in una fase successiva, non sarebbe stato necessario alcun aiuto, e segnatamente il prestito ponte garantito dallo Stato. Pertanto, l'utilizzazione abusiva riguarda tutte le risorse concesse nell'ambito del prestito ponte, che sono state utilizzate per finanziare il contratto di vendita e retrolocazione degli attivi di produzione.
(105)
Inoltre, la Commissione è consapevole del fatto che un eccesso di risorse finanziarie al termine del periodo di ristrutturazione non ha carattere eccezionale e che la società non dovrebbe essere punita per avere ottenuto risultati migliori rispetto alle aspettative ex ante. Tuttavia, tale situazione dovrebbe condurre a migliori risultati commerciali e garantire alla società margini più alti per far sì che essa possa, ad esempio, rimborsare i debiti. Ciò non significa tuttavia che la società possa modificare la destinazione di tutti gli aiuti per fini non indicati nel piano d'impresa.
(106)
In secondo luogo, occorre ricordare che la società ha beneficiato anche di altri tipi di misure di aiuto di Stato, quali l'estinzione dei debiti e la possibilità di utilizzare una parte del prestito garantito per finanziare gli investimenti. Tali misure sono state adottate conformemente al piano e hanno contribuito al ripristino della redditività dell'impresa.
(107)
Ciononostante, si sarebbe potuto presumere che l’intera ristrutturazione fosse un fallimento, poiché il programma era stato realizzato solo parzialmente mentre, da una prospettiva ex ante, il ripristino della redditività avrebbe potuto essere garantito solo dalla realizzazione completa del piano di ristrutturazione. Tuttavia, in tale contesto, ciò che conta è che la società abbia ripristinato la redditività (25). Ciò vale almeno per tutto il periodo durante il quale la società non ha beneficiato di aiuti in eccesso, inutili per ripristinare la redditività. In altri termini, la compensazione di tale vantaggio permette di tornare alla situazione ex ante, ossia di annullare gli effetti della concessione di un aiuto in eccesso. In tal caso, le altre misure, a cui è stata data esecuzione in conformità con il piano, possono essere, di fatto, considerate la ragione del ripristino della redditività. Pertanto, a condizione che l’aiuto in eccesso venga recuperato, tali misure possono essere considerate compatibili con le norme in materia di aiuti di Stato.
(108)
Di conseguenza, poiché le rimanenti misure hanno garantito il ripristino della redditività limitando l'aiuto al minimo necessario, la Commissione può concludere che solo l’importo del prestito garantito, utilizzato per fini diversi da quelli previsti, e non l’intero importo dell’aiuto alla ristrutturazione, è stato utilizzato in modo abusivo e che le altre misure nell'ambito del piano individuale d'impresa del 2003 sono state realizzate conformemente a quanto previsto.
d) Elementi di aiuto della parte utilizzata in modo abusivo del prestito garantito
(109)
Infine, occorre determinare l'elemento di aiuto contenuto nel prestito garantito dallo Stato dell'importo di 31 245 684 EUR. Di norma, l’intensità di un aiuto costituito da una garanzia può elevarsi fino al 100 % (26).
(110)
La Commissione riconosce, tuttavia, che la garanzia come forma di aiuto aveva in questo caso un effetto di distorsione limitato dato che il prestito per il quale HLW aveva ottenuto la garanzia era stato rimborsato dopo un anno da Arcelor. Di conseguenza, la Commissione ritiene che, al fine di compensare il vantaggio ottenuto dalla società, sia necessario recuperare solo l’abbuono di interessi fornito dalla garanzia per il periodo durante il quale il denaro ottenuto in prestito era a disposizione della società. Inoltre, la Commissione osserva che la società aveva ancora qualche possibilità di ottenere finanziamenti ed era in grado di offrire un livello di sicurezza sufficiente, circostanza confermata dall'accordo di garanzia che esigeva sicurezza.
(111)
Conformemente alla prassi costante della Commissione, l’abbuono d’interesse corrisponderebbe alla differenza tra gli interessi che avrebbero dovuto essere pagati alle condizioni di mercato e gli interessi effettivamente corrisposti dalla società. Nel caso in esame, gli interessi alle condizioni di mercato verrebbero calcolati sulla base del tasso di riferimento in vigore al momento in cui i fondi erano stati messi a disposizione (agosto 2004) maggiorato di 400 punti di base, dato che nel 2004 HLW non era redditizia (vedi il precedente punto (46), ma era una società in difficoltà (27). La prassi consolidata della Commissione non consente di scendere sotto i 400 punti di base (28). Tuttavia non è necessario alcun aumento ulteriore poiché la società ha fornito una garanzia e nel 2004 i risultati del settore siderurgico erano buoni.
(112)
Poiché il prestito non era stato fornito in PLN ma in euro, la Commissione applica il tasso di riferimento per la zona euro, ossia il 4,43 %. In tale contesto, occorre ricordare che il profitto effettivamente realizzato deve essere valutato confrontando le condizioni effettivamente ottenute dalla società con quelle che avrebbe potuto ottenere sul libero mercato (senza la garanzia di Stato). La prassi normale di mercato consiste fissare il tasso d'interesse del credito sulla base del tasso di riferimento (in genere il tasso di riferimento applicabile sul mercato interbancario) per la valuta del credito, poiché la fluttuazione del valore del denaro è correlata all’economia in cui viene utilizzata una determinata valuta. Pertanto, nel caso di un prestito espresso in euro, il tasso di riferimento applicato da un creditore che opera conformemente ai principi dell'economia di mercato dovrebbe essere quello utilizzato anche per i crediti espressi in euro, anche se il prestito era stato concesso in Polonia.
(113)
Pertanto, gli interessi avrebbero dovuto essere calcolati sulla base di un tasso annuo di 8,43 %, ossia avrebbero dovuto ammontare a 2 807 206 EUR. Tale importo deve essere confrontato con le spese effettivamente sostenute dalla società. Queste comprendono gli interessi di 1 061 050 EUR oltre ad alcuni premi per la garanzia [come indicato al punto 42 lettere a) e b)], che, conformemente alla prassi della Commissione, devono essere tenuti in considerazione per il calcolo dell’importo dell’aiuto di una garanzia (29).
(114)
Il costo della garanzia deve essere distribuito sull’importo totale della garanzia e correlato all’aiuto utilizzato in maniera abusiva maggiorato degli interessi coperti dalla garanzia. Questo avviene perché l'utilizzazione limitata di una parte del prestito garantito per gli investimenti era una decisione dell'impresa che non era ancora nota nel momento in cui era stato negoziato il prestito garantito e che doveva assicurare un prestito di 46 milioni di euro più gli interessi per cinque anni. In un caso diverso il prestito garantito sarebbe stato negoziato in maniera diversa. Pertanto, occorre procedere a una ripartizione proporzionale calcolando la parte di costi relativi all’importo effettivamente garantito e utilizzato in modo abusivo. Inoltre, per le stesse ragioni, tali costi dovrebbero essere calcolati proporzionalmente al tempo durante il quale la garanzia è stata effettivamente utilizzata rispetto al periodo totale di cinque anni, dato che la garanzia, teoricamente, era stata ammortizzata in quel periodo. La sua denuncia prima del previsto costituisce una modifica della decisione d'impresa, indipendente dalle decisioni precedenti.
(115)
Ciò significa che la Commissione approva la deduzione degli importi versati al Tesoro di Stato e la provvigione per la preparazione, come indicato in precedenza al punto 42, ma sulla base di un calcolo proporzionale dell'importo effettivamente garantito [32,3 = 31,24 + 1,06 (capitale più interessi effettivamente corrisposti)] rispetto all'importo totale della garanzia (58 330 000 EUR) e successivamente rispetto al periodo di 5 anni previsto per l'utilizzazione (ossia 388 giorni dei 1 826 giorni potenziali).
(116)
Per quanto riguarda le spese per il prestito indicate in precedenza al punto 42, lettera c), la Commissione non considera tali spese alla stregua di costi deducibili dal vantaggio, dato che qualsiasi prestito in termini di mercato deve anche essere collegato a dei costi equivalenti, che potrebbero anche essere superiori.
(117)
Ciò conduce al seguente calcolo, tenendo conto degli interessi dovuti sul profitto ottenuto, calcolati per il periodo compreso tra il 24 agosto 2004 e il rimborso, a un tasso di recupero del 7,62 % all’anno.
(EUR)
Importo totale finanziato
31 245 684,00
Interessi corrispondenti, richiesti per il periodo dal 24.8.2004 al 16.9.2005
2 807 206
Interessi effettivamente pagati da HLW sul prestito garantito
1 061 050
Provvigione per la preparazione per la garanzia, proporzionale, calcolata sulla garanzia totale e sulla durata del prestito
31 792
Versamento al Tesoro di Stato proporzionalmente alla garanzia totale e alla durata del prestito
68 683
Costi totali del prestito garantito effettivamente sostenuti
1 161 525
Differenza d’interesse (= vantaggio)
1 645 682
Più gli interessi composti calcolati sulla base del recupero per il periodo dal 24.8.2004 al 20.11.2007
444 086
Importo dovuto al 20.11.2007
2 089 768
e) Conclusione
(118)
In sintesi, la Commissione conclude che il rimborso del contratto di vendita e retrolocazione relativo agli attivi di produzione non era previsto nel piano individuale d'impresa del 2003 e ha pregiudicato il ripristino della redditività, almeno nel momento in cui era stato richiesto l’aiuto. Tuttavia, poiché l'impresa ha ripristinato la redditività, l'utilizzazione abusiva dell’aiuto non ha influito sulla compatibilità dell'aiuto restante. Inoltre, dato che la garanzia è scaduta e il prestito è già stato rimborsato, attualmente deve essere recuperato solo l’abbuono di interessi di cui ha beneficiato HLW nel periodo in cui le risorse finanziarie erano a sua disposizione (ossia tra la data della concessione dei fondi e il loro rimborso). Tale abbuono di interessi ammonta a 1 645 682 EUR.
3. Modificazione del piano
(119)
La Polonia ha chiesto alla Commissione di approvare il piano individuale d'impresa aggiornato conformemente al punto 10 del protocollo n 8.
(120)
La Commissione si è già trovata di fronte a casi simili in passato e ha chiarito quanto segue: «L'approvazione da parte della Commissione di una modifica apportata a un piano individuale d'impresa deve basarsi sulla considerazione che la compatibilità della modifica con gli obiettivi del protocollo n 8 non sollevi alcun dubbio. Tale è il caso quando i dati numerici principali indicati nel protocollo e relativi agli aiuti di Stato, alle capacità di produzione e al calendario rimangono invariati e la proporzionalità dell'aiuto di Stato stabilita nel protocollo rimane valida senza mettere in discussione l’obiettivo della redditività (30)».
(121)
Nella decisione di avvio del procedimento la Commissione ha precisato che, in questo caso, le modifiche non riguardavano né un aumento dell’importo totale dell'aiuto di Stato né un aumento delle capacità di produzione (31) nell’ambito del periodo di ristrutturazione, ma che la modifica del piano individuale d'impresa comportava principalmente un cambiamento significativo nell’ambito della strategia di investimento dell’impresa, che l'aiuto di Stato concesso sembrava essere stato utilizzato abusivamente come un aiuto al funzionamento e che non si rendevano necessari altri aiuti di Stato per completare gli investimenti (vedi punti 54 e 56). Sostanzialmente, il procedimento ha confermato che tali dubbi non erano stati sciolti, dato che l'aiuto, come è stato dimostrato sopra, era stato utilizzato abusivamente e non è compatibile con il mercato comune.
(122)
Il piano individuale d'impresa del 2005 non elimina tale problema, ovvero l'importo eccessivo dell'aiuto di Stato e, pertanto, non può essere approvato in tale forma. In particolare, il fatto che AHW abbia nel frattempo ripreso il programma di investimenti non è una misura correttiva sufficiente. Come visto sopra, sarebbe stato così persino se la società avesse realizzato solo gli investimenti indicati nel piano di ristrutturazione. È evidente che il nuovo programma di investimenti sarà realizzato in una fase molto più avanzata di quanto previsto originariamente dal programma. È chiaro, inoltre, che l’aiuto iniziale è stato concesso al fine di assicurare il rispetto del calendario del programma di ristrutturazione. Pertanto l'obiettivo dell'aiuto era di incentivare HLW a realizzare tali investimenti conformemente al piano e secondo il calendario previsto, nel 2003 e nel 2004. Infatti, se il programma di ristrutturazione fosse stato posticipato ex ante al 2004 e 2005, non sarebbe stato necessario alcun prestito ponte e pertanto alcun aiuto.
(123)
Nonostante l'utilizzazione abusiva, la Commissione osserva che se l’aiuto utilizzato in modo inadeguato sarà recuperato, è possibile approvare il nuovo piano. Nella decisione di avvio del procedimento la Commissione ha già manifestato la propria disponibilità ad accettare la nuova strategia dell'impresa da una prospettiva industriale, ritenendo accettabile il fatto che il nuovo investimento apporti beneficio al rendimento economico futuro della società e ritenendo che esso potrebbe avere altre ripercussioni positive per quanto riguarda la tutela dell’ambiente e la riduzione dei costi.
(124)
In ogni caso, la Commissione ritiene che la modifica del programma non richieda alcun aiuto supplementare ma è interamente finanziata dai fondi dell’investitore. Pertanto, la Commissione non vede alcuna ragione per contestare il programma aggiornato anche se ciò comporta un cambiamento di strategia (32).
VII. CONCLUSIONE
(125)
In breve, la Commissione sostiene che, conformemente ai punti 9 e 18 del protocollo n 8, la garanzia per un importo di 31,2 milioni di euro è stata utilizzata da HLW in modo inadeguato e violando le norme esistenti. Tenuto conto del fatto che la garanzia di Stato è scaduta e che il prestito è stato restituito, HLW ha beneficiato di un vantaggio equivalente a un abbuono di interessi di 1 645 682 che deve essere recuperato. Dato che in data 20 novembre 2007 AHW ha versato di propria iniziativa 2 089 768 (corrispondenti all’importo da restituire maggiorato degli interessi maturati) su un conto corrente vincolato a cui le autorità polacche avranno accesso il giorno della pubblicazione della presente decisione, non si richiede alcun ulteriore recupero.
(126)
Inoltre, a condizione che l’aiuto in questione venga restituito, la Commissione può, in base al punto 10 del protocollo n. 8, approvare la modifica del programma indicata nel piano individuale d'impresa del 2005, poiché essa non implica aiuti di Stato supplementari e rafforza la redditività dell’impresa,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
L’aiuto di Stato dell'importo di 1 645 682 EUR, che la Polonia ha concesso a HLW/AHW in violazione del punto 18 del protocollo n 8, è stato utilizzato in maniera non conforme alla sua destinazione da HLW/AHW ed è incompatibile con il mercato comune.
Articolo 2
In considerazione del fatto che l'aiuto di cui all'articolo 1, utilizzato in maniera non conforme alla sua destinazione, è stato rimborsato, la Commissione non ha alcuna obiezione in merito alla modifica del piano d'impresa da parte di AHW.
Articolo 3
La Repubblica polacca è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, l'11 dicembre 2007.