31972R0574
L 074/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 574/72 НА СЪВЕТА
от 21 март 1972 година
относно определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и техните семейства, които се движат в рамките на Общността
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 2, 7 и 51 от него,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 1408/71 (1) на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и техните семейства, които се движат в рамките на Общността, и по-специално на член 97 от него,
като взе предвид предложението на Комисията, прието след консултации с Административната комисия за социално осигуряване на работници мигранти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет,
като има предвид, че Регламент № 3 (2) за социалното осигуряване на работници мигранти, заменен от Регламент (ЕИО) № 1408/71, член 99 от който също отмени Регламент № 4 (3), който определи процедурите за прилагане и допълни разпоредбите на Регламент № 3 за социалното осигуряване на работниците мигранти, е необходимо да се осигурят процедури за прилагане, приведени в съответствие с новите основни правила и с опита, натрупан при прилагането на тези текстове за период от дванадесет години;
като има предвид, че е необходимо в частност да се определят компетентните институции на всяка държава-членка, документите, които трябва да се представят, и формалностите, които трябва да извършат съответните лица, за да получат обезщетения, процедурите за административни проверки и условията за изплащане на социалните обезщетения, предоставени от институцията на една държава-членка за сметка на институцията на друга държава-членка и задълженията на Ревизионната комисия,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
а)
„регламент“ означава Регламент (ЕИО) № 1408/71;
б)
„регламент за прилагане“ означава настоящия регламент;
в)
определенията в член 1 от настоящия регламент имат значението, което им е определено в посочения член.
Член 2
Печатни типови образци - Информация за законодателствата - Ръководства
1. Административната комисия изготвя образци на удостоверенията, заверените заявления, декларациите, молбите и други документи, които са необходими за прилагането на регламента и на регламента за прилагане. Две държави-членки или техните компетентни органи могат, по взаимно съгласие и след като са получили становището на Административната комисия, да приемат опростени образци за употреба помежду им.
2. За да подпомогне компетентните органи на всяка държава-членка, Административната комисия може да събира информация за разпоредбите от националните законодателства, които попадат в приложното поле на настоящия регламент.
3. Административната комисия изготвя ръководства с цел информиране на заинтересованите лица за техните права и за административните формалности, които следва да се извършат за упражняването на тези права.
Преди да се изготвят такива ръководства, се провеждат консултации с Консултативния комитет.
Член 3
Органи за връзка - Обмяна на информация между институциите и между бенефициентите и институциите
1. Компетентните органи могат да определят органи за връзка, които да могат пряко да обменят информация помежду си.
2. Всяка институция на държава-членка и всяко лице, което пребивава или има престой на територията на държава-членка, могат пряко или чрез органите за връзка да подават молба до институцията на друга държава-членка.
Член 4
Приложения
1. Компетентният орган или органи на всяка държава-членка са изброени в приложение 1.
2. Компетентните институции на всяка държава-членка са изброени в приложение 2.
3. Институциите по място на пребиваване и институциите по място на престой на всяка държава-членка са изброени в приложение 3.
4. Органите за връзка, които са назначени в съответствие с разпоредбите на член 3, параграф 1 от регламента за прилагане, са изброени в приложение 4.
5. Разпоредбите, посочени в член 5, член 53, параграф 3, член 104, член 105, параграф 2, член 116 и 121 от регламента за прилагане, са изброени в приложение 5.
6. Избраната процедура за изплащане на обезщетения от институциите, които отговарят за изплащането във всяка държава-членка, в съответствие с разпоредбите на член 53, параграф 1 от регламента за прилагане, е посочена в приложение 6.
7. Наименованията и седалищата на банките, посочени в член 55, параграф 1 от регламента за прилагане, са изброени в приложение 7.
8. Държавите-членки, за които се прилагат разпоредбите на член 10, параграф 2, алинея г) от регламента за прилагане по отношение на взаимоотношенията помежду им, са изброени в приложение 8.
9. Схемите, които следва да бъдат взети предвид при изчисляване на средните годишни разходи за обезщетения в натура в съответствие с разпоредбите на член 94, параграф 3, алинея а) и член 95, параграф 3, алинея а) от регламента за прилагане, са изброени в приложение 9.
10. В приложение 10 са изброени институциите или органите, които са назначени от компетентните органи, по-специално съгласно следните членове на регламента за прилагане: член 6, параграф 1, член 11, параграф 1, член 13, параграфи 2 и 3, член 14, параграфи 1, 2 и 3, член 38, параграф 1, член 70, параграф 1, член 80, параграф 2, член 81, член 82, параграф 2, член 85, параграф 2, член 89, параграф 1, член 91, параграф 2, член 102, параграф 2, член 110, член 113, параграф 2.
ДЯЛ II
ПРИЛАГАНЕ НА ОБЩИТЕ РАЗПОРЕДБИ НА РЕГЛАМЕНТА
Прилагане на разпоредбите на членове 6 и 7 от регламента
Член 5
Замяна на споразуменията за прилагане на конвенции с регламента за прилагане
Разпоредбите на регламента за прилагане заменят разпоредбите на споразуменията за прилагане на конвенциите, посочени в член 6 от регламента; те заменят и разпоредбите за прилагане на разпоредбите на конвенциите, посочени в член 7, параграф 2, алинея в) от регламента, доколкото същите не са изброени в приложение 5 от регламента.
Прилагане на член 9 от регламента
Член 6
Придобиване на право на доброволно или продължено осигуряване по избор на лицето
1. Ако по силата на член 9 и член 15, параграф 3 от регламента, дадено лице отговаря на условията за придобиване на право на доброволно или продължено осигуряване по избор за инвалидност, старост и смърт (пенсии) в няколко схеми съгласно законодателството на една държава-членка, и ако не е подлежало на задължително осигуряване съгласно една от тези схеми по силата на последната си заетост, съгласно разпоредбите на посочените членове лицето може да се включи в определената от законодателството на тази държава-членка схема за доброволно или продължено осигуряване по избор или, ако това условие не бъде изпълнено, в схема по свой избор.
2. За да се позове на разпоредбите на член 9, параграф 2 от регламента, лицето представя на институцията на въпросната държава-членка заверено заявление за завършените осигурителни периоди или периоди на пребиваване съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка. Такова заверено заявление се издава по искане на заинтересованото лице от институцията или институциите, които прилагат законодателството, съгласно което лицето е завършило тези осигурителни периоди.
Прилагане на разпоредбите на член 12 от регламента
Член 7
Общи правила за прилагане на разпоредбите за избягване на припокриване на обезщетения - Прилагане на тези разпоредби във връзка с инвалидност, старост или смърт (пенсии)
1. Когато лице, което има право на обезщетение, дължимо съгласно законодателството на една държава-членка, има право също на обезщетение съгласно законодателствата на една или повече други държави-членки, се прилагат следните правила:
а)
ако прилагането на член 12, параграфи 2 или 3 от регламента води до намаляване или едновременно спиране на изплащането на тези обезщетения, нито едно от тях не може да бъде намалено или спряно със сума, по-голяма от сумата, получена при разделянето на сумата, която подлежи на намаление или спиране съгласно законодателството, според което обезщетението е дължимо, броя на обезщетенията, подлежащи на намаление или спиране, на които заинтересованото лице има право;
б)
по отношение на обезщетенията, свързани с инвалидност, старост или смърт (пенсии), отпускани по член 46, параграф 2 от регламента от институцията на държавата-членка, тази институция трябва да вземе предвид всички обезщетения от различен вид и всеки доход или възнаграждение, които биха могли да доведат до намаление или спиране изплащането на обезщетението, дължимо от тази институция, не за изчислението на теоретичната сума, посочена в член 46, параграф 2, алинея а) от регламента, а изключително за намалението или суспендирането на сумата, посочена в член 46, параграф 2, алинея б) от регламента. Независимо от това, само част от общата сума на такива обезщетения, доход или възнаграждение, трябва да се вземат предвид, и тази част се определя пропорционално на продължителността на завършените осигурителни периоди в съответствие с член 46, параграф 2, алинея б) от регламента;
в)
що се отнася до обезщетенията за инвалидност, старост или смърт (пенсии), отпускани съгласно първа алинея на член 46, параграф 1 от регламента от институцията на държава-членка, тази институция трябва, когато се прилагат разпоредбите на член 46, параграф 3 от регламента, да отчита всички обезщетения от различен вид и всеки приход или възнаграждение, които биха могли да доведат до намаляване или суспендиране на обезщетението, дължимо от институцията, не за изчислението на теоретичната сума, посочена в член 46, параграф 1 от регламента, а изключително за намаление или спиране изплащането на сумата, посочена в член 46, параграф 3 от регламента. Независимо от това, само част от общата сума на такива обезщетения, доход или възнаграждение трябва да се вземат предвид; тази част се получава, като се умножи сумата с коефициент, равен на съотношението между сумата на обезщетенията в резултат на прилагането на член 46, параграф 3 от регламента и сумата в резултат на прилагането на първа алинея от член 46, параграф 1 от регламента.
2. За целите на член 12, параграфи 2, 3 и 4 от регламента, компетентните заинтересовани институции, при поискване, обменят цялата необходима информация.
Член 8
Приложими правила в случай на припокриване на права на обезщетения за майчинство съгласно законодателството на няколко държави-членки
Ако работник или член на неговото семейство има право на обезщетение за майчинство съгласно законодателствата на две или повече държави-членки, тези обезщетения ще се отпускат изключително съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия е станало раждането, или, ако раждането не е станало на територията на една от тези държави, изключително съгласно законодателството на държавата-членка, на която работникът е бил последно субект.
Член 9
Приложими правила в случай на припокриване на права на помощи при смърт съгласно законодателствата на няколко държави-членки
1. При настъпване на смъртта на територията на дадена държава-членка, се запазва само придобитото право на помощи при смърт съгласно законодателството на тази държава-членка, докато придобитото право съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка се погасява.
2. При настъпване на смъртта на територията на дадена държава-членка, когато правото на помощи при смърт е било придобито съгласно законодателството на две или повече други държави-членки, или когато смъртта настъпи извън територията на държавите-членки и споменатото право е било придобито съгласно законодателството на две или повече държави-членки, се запазва само придобитото право съгласно законодателството на държавата-членка, по силата на което е завършил последния осигурителен период на починалото лице, докато придобитото право съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка се погасява.
Член 10
Приложими правила в случай на припокриване на права на семейни обезщетения или семейни помощи или когато, през същия период или през част от периода, работникът последователно е субект на законодателството на няколко държави-членки
1. Ако по време на същия период семейни помощи или семейни обезщетения се дължат на две лица по отношение на същия член на семейството по силата на член 73, параграфи 1 или 2 или член 74, параграфи 1 или 2 от регламента и съгласно законодателството на страната по пребиваване на този член на семейството, разпоредбите, приложими по отношение на припокриване на права на семейни обезщетения или семейни помощи, са тези, предвидени от законодателството на страната по пребиваване на члена на семейството. За тази цел, правото на семейни помощи или семейни обезщетения по член 73, параграфи 1 или 2 или член 74, параграфи 1 или 2 от регламента се вземат предвид, както ако бяха право, придобито съгласно законодателството на страната по пребиваване на въпросния член на семейството.
2. Ако работник е бил субект последователно на законодателството на две държави-членки през период, разделящ две дати за изплащане на семейни помощи или семейни обезщетения, както е предвидено от законодателството на едната или двете заинтересовани държави-членки, се прилагат следните правила:
а)
семейните помощи или семейните обезщетения, за които може да претендира такъв работник съгласно законодателството на всяка от тези държави, съответстват на броя на дневните помощи или обезщетения, дължими съгласно съответните законодателства. Когато тези законодателства не предвиждат дневни помощи или обезщетения, семейните помощи или семейните обезщетения се отпускат пропорционално на срока, през който такъв работник е бил субект на законодателството на всяка една от държавите-членки по отношение на срока, определен от съответното законодателство;
б)
когато семейните помощи или семейните обезщетения са били предоставени от институция през период, когато те е трябвало да бъдат предоставени от друга институция, между двете споменати институции се извършва корекция на сметките;
в)
за целите на алинеи а) и б), когато периодите на заетост, завършени съгласно законодателството на една държава-членка, са изразени в единици, различни от тези, използвани за изчисляване на семейните помощи или семейните обезщетения съгласно законодателството на друга държава-членка, на която работникът също е бил субект през същия период, преобразуването се осъществява в съответствие с член 15, параграф 3 от регламента за прилагане;
г)
независимо от разпоредбите на алинея а) по отношение на взаимоотношенията между държавите-членки, определени в приложение 8 към регламента за прилагане, институцията, която поема разходите за семейни помощи или семейни обезщетения въз основа на първата заетост през съответния период, поема техните разходи през целия текущ период.
3. Ако членовете на семейството на работник, субект на френското законодателство, или на безработен, който получава обезщетения за безработица съгласно френското законодателство, прехвърлят тяхното пребиваване от територията на една държава-членка на територията на друга държава-членка през същия календарен месец, институцията, отговаряща за предоставяне на семейни помощи в началото на този месец, продължава да ги предоставя през целия текущ месец.
ДЯЛ III
ПРИЛАГАНЕ НА РАЗПОРЕДБИТЕ НА РЕГЛАМЕНТА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРИЛОЖИМОТО ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
Прилагане на разпоредбите на членове 13 до 16 от регламента
Член 11
Формалности в случай на командироване
1. В случаите, посочени в член 14, параграф 1, алинея а), i) и параграф 2, алинея а) от регламента, институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, чието законодателство остава приложимо, издава на работника, по негово искане или по искане на неговия работодател, ако са изпълнени изискваните условия, удостоверение за командироване, което потвърждава, че работникът остава субект на законодателството до определената дата.
2. Съгласието, предвидено в член 14, параграф 1, алинея а), ii) от регламента, се иска от работодателя.
Член 12
Особени разпоредби за осигуряване по германската схема за социално осигуряване
1. Когато, съгласно условията на член 14, параграф 1, алинеи б) и в) или параграф 2, алинея а) от регламента, германското законодателство се прилага за работник, нает от предприятие или работодател, чието седалище или място на дейност не се намират на германска територия, това законодателство се прилага все едно работникът е нает в неговото място на пребиваване на германска територия.
2. Когато се плащат вноски за определен период съгласно законодателството на държава-членка, различна от Германия, съгласно задължителна схема за инвалидност, старост или смърт (пенсии), за същия период могат също така да бъдат плащани допълващи вноски за допълнително осигуряване съгласно германското законодателство (Höherversicherung).
Член 13
Упражняване на правото на избор от лица, наети в дипломатически мисии и консулски служби
1. Правото на избор, предвидено в член 16, параграф 2 от регламента, трябва да се упражни за първи път в срок от три месеца след датата на наемане на работника от съответната дипломатическа мисия или консулска служба или след датата, на която лицето е встъпило в отношения на заетост с представители на такава мисия или служба. Изборът влиза в сила в деня на встъпване в горните отношения.
Когато работникът подновява правото си на избор в края на календарната година, изборът влиза в сила на първия ден от следващата календарна година.
2. Лицето, което упражнява правото си на избор, информира институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, чието законодателство то е избрало, като същевременно уведомява за това работодателя си. При необходимост, посочената институция изпраща тази информация до всички други институции на същата държава-членка, съобразно издадените указания от компетентния орган на въпросната държава-членка.
3. Институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, чието законодателство е избрал съответния работник, издава на лицето удостоверение, че за периода, през който лицето е наето във въпросната дипломатическа мисия или консулска служба, или от представители на такава мисия или служба, то е субект на законодателството на тази държава-членка.
4. Когато съответният работник е избрал за него да се прилага германското законодателство, разпоредбите на това законодателство се прилагат все едно, че работникът е нает на мястото, където се намира седалището на германското правителство. Компетентният орган определя компетентната осигурителна институция за болест.
Член 14
Упражняване на право на избор от служители от помощния персонал на Европейските общности
1. Правото на избор, предвидено в член 16, параграф 3 от регламента, трябва да се упражни в момента на сключване на договора за наемане. Органът, който е оправомощен да сключва такъв договор, информира институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, чието законодателство е избрал служителят от помощния персонал. При необходимост, посочената институция изпраща тази информация до всички други институции на същата държава-членка.
2. Институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, чието законодателство е избрал служителят от помощния персонал, му издава удостоверение, че за периода, през който е нает като служител от помощния персонал на Европейските общности, той е субект на законодателството на тази държава-членка.
3. При необходимост, компетентните органи на държавите-членки определят компетентните институции по отношение на служителите от помощния персонал на Европейските общности.
4. Когато служител от помощния персонал, който е нает на територията на държава-членка, различна от Германия, е избрал за него да се прилага германското законодателство, разпоредбите на това законодателство се прилагат все едно, че служителят от помощния персонал е нает на работа на мястото, където се намира седалището на германското правителство. Компетентният орган определя компетентната осигурителна институция за болест.
ДЯЛ IV
ПРИЛАГАНЕ НА РАЗПОРЕДБИТЕ НА РЕГЛАМЕНТА ВЪВ ВРЪЗКА С РАЗЛИЧНИТЕ КАТЕГОРИИ ОБЕЗЩЕТЕНИЯ
ГЛАВА 1
ОБЩИ ПРАВИЛА ЗА СУМИРАНЕТО НА ПЕРИОДИ
Член 15
1. В случаите, посочени в член 18, параграф 1, член 38, член 45, параграфи 1 и 2, член 64 и член 67, параграфи 1 и 2 от регламента, сумирането на периоди се извършва съобразно следните правила:
а)
към осигурителните периоди, завършени съгласно законодателството на една държава-членка, се прибавят осигурителните периоди, завършени съгласно законодателството на всяка друга държава-членка, доколкото това е необходимо, за да се добавят осигурителните периоди, завършени съгласно законодателството на първата държава-членка, за целите на придобиване, запазване или възстановяване на правата на обезщетения, при условие, че тези осигурителни периоди не се припокриват. Когато обезщетения за инвалидност, старост или смърт (пенсии) трябва да се отпускат от институции на две или повече държави-членки в съответствие с член 46, параграф 2 от регламента, всяка заинтересована институция извършва отделно сумиране, като взема предвид осигурителните периоди, завършени от работника съгласно законодателствата на всички държави-членки, на чиито законодателства той е бил субект, без да се накърняват, когато е необходимо, разпоредбите на член 45, параграф 2 и член 46, параграф 2, алинея в) от регламента;
б)
когато период на задължително осигуряване, завършен съгласно законодателството на една държава-членка, съвпада с период на доброволно или продължено осигуряване по избор съгласно законодателството на друга държава-членка, се взема предвид само първото;
в)
когато осигурителен период, различен от период, считан за такъв, завършен съгласно законодателството на една държава-членка, съвпадне с период, считан като осигурителен период съгласно законодателството на друга държава-членка, само първия период се взема предвид;
г)
всеки период, който се счита за осигурителен съгласно законодателството на две или повече държави-членки, се взема под внимание само от институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство осигуреното лице последно е било задължително осигурено преди споменатия период; когато осигуреното лице не е било задължително осигурено съгласно законодателството на държава-членка преди споменатия период, последният се взема под внимание от институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство лицето е било за първи път задължително осигурено след споменатия период;
д)
когато е невъзможно да се определи точно периода от време, през който определени осигурителни периоди са завършени съгласно законодателството на една държава-членка, се приема, че тези периоди не се припокриват със завършени осигурителни периоди съгласно законодателството на друга държава-членка, и когато това е благоприятно, се вземат под внимание;
е)
когато, съгласно законодателството на една държава-членка определени осигурителни периоди се вземат предвид само ако са завършени в рамките на определен срок, институцията, която прилага това законодателство:
i)
взема предвид осигурителните периоди, завършени съгласно законодателството на друга държава-членка, ако те са завършени в рамките на посочения срок, или
ii)
удължава този срок за продължителността на осигурителните периоди, които изцяло или отчасти са завършени в рамките на посочения срок съгласно законодателството на друга държава-членка, когато съответните осигурителни периоди съгласно законодателството на втората държава-членка дават основание единствено за спиране на срока, през който трябва да бъдат завършени осигурителните периоди.
2. Завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на държава-членка, за която не се прилага регламентът, но които се вземат под внимание съгласно законодателството на тази държава-членка, за която се прилага настоящият регламент, се считат за осигурителни периоди, които следва да бъдат взети предвид за целите на сумирането.
3. Когато завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на една държава-членка се изразяват в различни единици спрямо тези, които се използват от законодателството на друга държава-членка, необходимото превръщане за целите на сумирането се извършва съобразно следните правила:
а)
когато работникът е работил при условията на шестдневна работна седмица:
i)
един ден е равен на осем часа, и обратно;
ii)
шест дни са равни на една седмица, и обратно;
iii)
26 дни са равни на един месец, и обратно;
iv)
три месеца или 13 седмици, или 78 дни са равни на едно тримесечие, и обратно;
v)
за превръщането на седмици в месеци и обратно, седмиците и месеците се превръщат в дни;
vi)
прилагането на предходните правила не води до образуването на обща сума на осигурителните периоди, завършени през една календарна година, по-голяма от 312 дни или 52 седмици, или 12 месеца, или четири тримесечия;
б)
когато работникът е работил при условията на петдневна работна седмица:
i)
един ден е равен на девет часа, и обратно;
ii)
пет дни са равни на една седмица, и обратно;
iii)
22 дни са равни на един месец, и обратно;
iv)
три месеца или 13 седмици, или 66 дни, са равни на едно тримесечие, и обратно;
v)
за превръщането на седмици в месеци и обратно, седмиците и месеците се превръщат в дни;
vi)
прилагането на предходните правила не води до образуването на обща сума на завършените осигурителни периоди през една календарна година по-голяма от 264 дни или 52 седмици, или 12 месеца, или четири тримесечия.
ГЛАВА 2
БОЛЕСТ И МАЙЧИНСТВО
Прилагане на разпоредбите на член 18 от регламента
Член 16
Удостоверяване на осигурителни периоди
1. За да се позове на разпоредбите на член 18 от регламента, работникът представя на компетентната институция заявление, в което са посочени завършените осигурителни периоди съгласно законодателството, чийто субект е било лицето.
2. Това заявление се издава по искане на работника от институцията или институциите на държавата-членка, на чието законодателство той последно е бил субект. Ако той не представи посоченото заявление, компетентната институция го получава директно от съответната институция или институции.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия, ако, за да се удовлетворят изискванията на законодателството на компетентната държава, е необходимо да се вземат предвид преди това завършени осигурителни периоди съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка.
Прилагане на разпоредбите на член 19 от регламента
Член 17
Обезщетения в натура в случай на пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 19 от регламента, работникът трябва да регистрира себе си и членовете на семейството си в институцията по мястото на своето пребиваване, като представи заявление, че той и членовете на семейството му имат право на посочените обезщетения. Това заявление, което по целесъобразност се основава на предоставената от работодателя информация, се издава от компетентната институция. Ако работникът или членовете на неговото семейство не представят посоченото заявление, институцията по място на пребиваване го получава директно от компетентната институция.
2. Това заявление важи, докато институцията по място на пребиваване не получи уведомление за анулирането му. Въпреки това, когато посоченото заявление е издадено от френска институция, то важи само за срок от три месеца след датата на издаването му и трябва да се подновява на всеки три месеца.
3. Ако работникът е сезонен работник, посоченото в параграф 1 заявление важи за целия срок на очакваната продължителност на сезонната работа, освен ако междувременно компетентната институция не уведоми институцията по място на пребиваване за неговото анулиране.
4. Институцията по място на пребиваване информира компетентната институция за всяка извършена регистрация в съответствие с разпоредбите на параграф 1.
5. При всяка молба за обезщетения в натура съответното лице представя необходимите документи с доказателствена стойност за отпускането на обезщетения в натура съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия лицето пребивава.
6. В случай на болнично лечение, институцията по място на пребиваване, в срок от три дни от узнаването на горния факт, уведомява компетентната институция за датата на постъпване в болница, за вероятната продължителност на болничното лечение и за датата на изписване от болницата. Въпреки това, не е необходимо да се извършва уведомление, когато разходите за обезщетенията в натура се изплащат на институцията по място на пребиваване под формата на еднократна сума.
7. Институцията по място на пребиваване предварително уведомява компетентната институция за всяко решение във връзка с отпускането на обезщетения в натура, включени в списъка, посочен в член 24, параграф 2 от регламента. Компетентната институция разполага с 15 дни от датата на изпращане на такава информация, в които да направи мотивирано възражение; ако до изтичането на този срок не бъде направено такова възражение, институцията по място на пребиваване отпуска обезщетенията в натура. Когато такива обезщетения трябва да се отпуснат в изключително спешни случаи, институцията по място на пребиваване незабавно информира за това компетентната институция. Въпреки това, не е необходимо да се извършва уведомление за мотивираното възражение на компетентната институция, когато разходите за обезщетенията в натура се изплащат на институцията по място на пребиваване под формата на еднократна сума.
8. Работникът или членовете на неговото семейство информират институцията по място на пребиваване за всяка промяна в положението им, която има вероятност да промени правото им на обезщетения в натура, по-специално за прекратяване или смяна на заетостта на работника или смяна на пребиваването или престоя на този работник или на член на неговото семейство. По същия начин, ако работникът престане да бъде осигурен или престане да има право на обезщетения в натура, компетентната институция съответно информира институцията по място на пребиваване. Институцията по място на пребиваване може по всяко време да изисква от компетентната институция да ѝ предоставя всякаква информация за осигуряването на работника или за правото му на обезщетения в натура.
9. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки, могат,след получаване на становището на Административната комисия, да договарят други разпоредби за прилагане.
Член 18
Парични обезщетения в случай на пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава
1. За да получава парични обезщетения съгласно член 19, параграф 1, алинея б) от регламента, работник, в срок от три дни от началото на неработоспособността, подава молба до институцията по място на пребиваване, като представя уведомление, че е преустановил работа или удостоверение за неработоспособност, издадено от лекуващия лекар на съответния работник, ако това се предвижда от законодателството, което се прилага от компетентната институция или от институцията по мястото на пребиваване.
2. Когато лекуващите лекари в страната по място на пребиваване не издават удостоверения за неработоспособност, съответният работник директно подава молба до институцията по място на пребиваване в определения срок от законодателството, прилагано от тази институция.
Тази институция незабавно изисква медицинско потвърждение на неработоспособността и съставяне на удостоверението, посочено в параграф 1. В това удостоверение се посочва предполагаемата продължителност на неработоспособността и същото незабавно се изпраща до компетентната институция.
3. В случаите, в които не се прилагат разпоредбите на параграф 2, институцията по място на пребиваване възможно най-бързо, но във всички случаи в срок от три дни след датата, на която работникът е подал молба до нея, подлага лицето на медицински преглед, както ако въпросното лице бе осигурено в тази институция. В доклада на лекаря, извършил прегледа, се посочва по-специално предполагаемата продължителност на неработоспособността и в срок от три дни след датата на прегледа, институцията по място на пребиваване изпраща доклада на компетентната институция.
4. Институцията по място на пребиваване впоследствие извършва всички необходими административни проверки или медицински прегледи на съответния работник, както ако той е бил осигурен в тази институция. Веднага щом установи, че работникът отново е годен за работа, тя съответно незабавно уведомява лицето и компетентната институция, като посочва датата на преустановяване на неговата неработоспособност. Без да се нарушават разпоредбите на параграф 6, уведомлението до съответния работник се счита за решение, взето от компетентната институция.
5. Във всички случаи компетентната институция си запазва правото да подлага съответния работник на преглед от лекар по неин избор.
6. Ако компетентната институция реши да не изплаща паричните обезщетения поради това, че работникът не е изпълнил формалностите, определени от законодателството на страната по място на пребиваване, или ако установи, че работникът отново е годен за работа, тя уведомява работника за решението си и едновременно с това изпраща екземпляр от това решение до институцията по място на пребиваване.
7. Когато работникът започне отново работа, той съответно уведомява компетентната институция, ако такова уведомление се изисква съгласно прилаганото от тази институция законодателството.
8. Компетентната институция изплаща паричните обезщетения по подходящ начин, по-конкретно чрез международен паричен превод и съответно информира институцията по място на пребиваване и работника. Когато паричните обезщетения се изплащат от институцията по място на пребиваване от името на компетентната институция, последната информира работника за правата му и уведомява институцията по място на пребиваване за размера на паричните обезщетения, датите за изплащане и максималния период, през който те следва да бъдат отпускани в съответствие със законодателството на компетентната държава.
9. Две или повече държави-членки, или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след получаване на становището на Административната комисия, да договарят други разпоредби за прилагане.
Прилагане на разпоредбите на член 20 от регламента
Член 19
Особени разпоредби за погранични работници и членове на техните семейства
В случай на погранични работници или на членове на техните семейства, могат да се изписват лекарствени средства, превръзки, очила и малки устройства и да се извършват лабораторни анализи и изследвания само на територията на държавата-членка, в която те са предписани или препоръчани, в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава-членка.
Прилагане на разпоредбите на член 22 от регламента
Член 20
Обезщетения в натура в случай на престой в държава-членка, различна от компетентната държава - Специална хипотеза на работници, командировани другаде, и на работници, заети в международния транспорт, и членове на техните семейства
1. За да получава обезщетения в натура за себе си или за членовете на неговото семейство, които го придружават по време на командировка, работник, който е включен в приложното поле на член 14, параграф 1, алинея а), i) или параграф 2, алинея а) от регламента, представя в институцията по място на престой удостоверението, посочено в член 11 от регламента за прилагане. Работник, който е представил такова удостоверение, се приема, че отговаря на условията за придобиване на правото на обезщетения в натура.
2. За да получава обезщетения в натура за себе си или за придружаващите го членове на неговото семейство, работник в международния транспорт, който е включен в приложното поле на член 14, параграф 2, алинея б) от регламента, и който в хода на своята заетост отива на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, възможно най-бързо представя на институцията по място на престой специално заявление, издадено от неговия работодател или негов представител през текущия календарен месец или през двата календарни месеца, предхождащи датата на подаване. В това заявление по-специално се посочва датата, от която работникът е нает от въпросния работодател, и името и адреса на компетентната институция; все пак, ако съгласно законодателството на компетентната държава от работодателя не се изисква да знае коя е компетентната институция, работникът писмено съобщава името и адреса на тази институция при подаване на завереното си заявление до институцията по място на престой. Работник, който е представил такова заявление, се приема, че отговаря на условията за придобиване на правото на обезщетения в натура. Ако работник не е в състояние да се свърже с институцията по място на престой преди да получи медицинско лечение, независимо от това той получава такова лечение при представяне на посоченото заявление все едно, че е осигурен в тази институция.
3. Институцията по място на престой в тридневен срок изпраща запитване до компетентната институция, дали съответното лице отговаря на условията за придобиване на право на обезщетения в натура. Институцията по място на престой предоставя обезщетенията в натура до получаването на отговор от компетентната институция, но в продължение на не повече от 30 дни.
4. Компетентната институция изпраща отговора си на институцията по място на престой в 10-дневен срок от получаване на запитването от тази институция. Ако отговорът е положителен, при необходимост, компетентната институция посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетенията в натура съобразно прилаганото от нея законодателство, и институцията по място на престой продължава да предоставя въпросните обезщетения.
5. Вместо удостоверението или завереното заявление, предвидени съответно в параграфи 1 и 2, работниците, включени в приложното поле на посочените параграфи, може да представят на институцията по място на престой заявление, в което се посочва, че са изпълнени условията за придобиване на правото на обезщетения в натура. При необходимост, в това заявление, което се издава от компетентната институция, по-конкретно се посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетения в натура, съгласно законодателството на компетентната държава. В такъв случай не се прилагат разпоредбите на параграфи 1, 2, 3 и 4.
6. Разпоредбите на член 17, параграфи 6, 7 и 9 от регламента за прилагане, се прилагат по аналогия.
7. Обезщетенията в натура, които се предоставят по силата на презумпцията по параграфи 1 или 2, се възстановяват съгласно разпоредбите на член 36, параграф 1 от регламента.
Член 21
Обезщетения в натура в случай на престой в държава-членка, различна от компетентната държава - Работници, освен включените в приложното поле на член 20 от регламента за прилагане
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 22, параграф 1, алинея а), i) от регламента, освен в случай, посочен в член 20 от регламента за прилагане, работник представя на институцията по място на престой заявление, в което се посочва, че лицето има право на обезщетения в натура. При необходимост, в това заявление, което се издава от компетентната институция по искане на заинтересованото лице, по възможност преди да напусне територията на държавата-членка, в която пребивава, по-конкретно, по целесъобразност, се посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетения в натура съгласно законодателството на компетентната държава. Ако работникът не представи посоченото заверено заявление, институцията по място на престой го получава директно от компетентната институция.
2. Разпоредбите на член 17, параграфи 6, 7 и 9 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Член 22
Обезщетения в натура за работници, които сменят пребиваването си или се завръщат в страната си на пребиваване, и за работници, които са получили разрешение да отидат в друга държава-членка с цел медицинско лечение
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 22, параграф 1, алинея б), i) от регламента, работникът представя на институцията по място на пребиваване заверено заявление, че има право да продължава да получава въпросните обезщетения. При необходимост, в това заверено заявление, което се издава от компетентната институция, по-конкретно се посочва максималния период, през който могат да продължават да се отпускат такива обезщетения съгласно разпоредбите от законодателството на компетентната държава. По искане на заинтересованото лице, завереното заявление може да се издаде след неговото отпътуване, ако поради форсмажорни обстоятелства същото не може да се изготви преди това.
2. Разпоредбите на член 17, параграфи 6, 7 и 9 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия по отношение на разпоредбите за обезщетения в натура в случая, посочен в член 22, параграф 1, алинея в), i) от регламента.
Член 23
Обезщетения в натура за членове на семейството
Разпоредбите на членове 21 или 22 от регламента за прилагане, в зависимост от случая, се прилагат по аналогия по отношение на отпускането на обезщетения в натура на членове на семейството, в съответствие с предвиденото в член 23, параграф 3 от регламента.
Член 24
Парични обезщетения за работници в случай на престой в държава-членка, различна от компетентната държава
Разпоредбите на член 18 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия по отношение на получаването на парични обезщетения съгласно член 22, параграф 1, алинея а), ii) от регламента. Въпреки това, без да се нарушава изискването за представяне на удостоверение за неработоспособност, работникът, който има престой на територията на държава-членка, без да упражнява там никаква професионална или търговска дейност, не е длъжен да представя уведомлението за преустановяване на работа, посочено в член 18, параграф 1 от регламента за прилагане.
Прилагане на разпоредбите на член 23, параграф 3 от регламента
Член 25
Заверено заявление за членовете на семейството, които следва да се вземат предвид при изчисляването на парични обезщетения
1. За да получава обезщетения в съответствие с разпоредбите на член 23, параграф 3 от регламента, работникът представя на компетентната институция заверено заявление за членовете на семейството му, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира посочената институция.
2. Това заверено заявление се издава от институцията по място на пребиваване на членовете на семейството.
То важи 12 месеца от датата на издаването му. То може да бъде подновявано, като в такъв случай същото ще бъде валидно от датата на подновяването му.
Работникът незабавно уведомява компетентната институция за настъпването на всяко обстоятелство, което налага изменение на въпросното заверено заявление. Това изменение влиза в сила от датата на настъпване на обстоятелството.
3. Вместо завереното заявление, предвидено в параграф 1, компетентната институция може да изисква от работника да представи актуални документи за гражданско състояние във връзка с членовете на семейството му, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира посочената институция.
Прилагане на разпоредбите на член 25, параграф 1 от регламента
Член 26
Обезщетения за безработни лица, които отиват в държава-членка, различна от компетентната държава, за да търсят заетост там
1. За да получава парични обезщетения и обезщетения в натура съгласно член 25, параграф 1 от регламента, за себе си и за членовете на своето семейство, безработното лице представя на институцията за осигуряване за болест на мястото, където е отишло, заверено заявление, което преди отпътуването си същото е изискало от компетентната институция за осигуряване за болест. Ако безработното лице не представи въпросното заверено заявление, институцията на мястото, където е отишло лицето, го получава от компетентната институция.
Това заверено заявление трябва да удостоверява наличието на право на посочените обезщетения при условията, определени в член 69, параграф 1, алинея а) от регламента; в него трябва да се посочва срока на действие на това право, като се отчитат разпоредбите на член 69, параграф 1, алинея в) от регламента; и да се посочва размера на паричните обезщетения, които следва да се предоставят, по целесъобразност, под формата на осигуровка за болест през гореспоменатия период в случай на неработоспособност или постъпване в болница.
2. Институцията за осигуряване за безработица на мястото, където е отишло безработното лице, удостоверява върху екземпляр от завереното заявление, посочено в член 83 от регламента за прилагане, който се изпраща на институцията за осигуряване за болест на същото място, че са изпълнени условията, определени в член 69, параграф 1, алинея б) от регламента, и посочва датата, от която безработното лице получава обезщетения за осигуряване за безработица за сметка на компетентната институция.
Това заверено заявление важи за срока, определен в член 69, параграф 1, алинея в) от регламента, докато се изпълняват условията. Институцията за осигуряване за безработица на мястото, където е отишло безработното лице, в тридневен срок информира посочената институция за осигуряване за болест, ако условията престанат да бъдат удовлетворени.
3. Разпоредбите на член 17, параграфи 6 и 7 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Прилагане на разпоредбите на член 25, параграф 3 от регламента
Член 27
Обезщетения в натура за членове на семейството на безработни лица в случай на пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава
Разпоредбите на член 17 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия по отношение на отпускането на обезщетения в натура на членовете на семейството на безработни лица, когато въпросните членове на семейството пребивават на територията на държава-членка, различна от компетентната държава. При регистрирането на членовете на семейството на безработни лица, които получават обезщетения съгласно член 69, параграф 1 от регламента, трябва да се представи завереното заявление, посочено в член 26, параграф 1 от регламента за прилагане. Това заверено заявление важи за периода от време, през който могат да се отпускат обезщетенията съгласно член 69, параграф 1 от регламента.
Прилагане на разпоредбите на член 26 от регламента
Член 28
Обезщетения в натура за лица, претендиращи пенсия и за членове на техните семейства
1. Съгласно разпоредбите на член 26, параграф 1 от регламента, за да получава обезщетения в натура на територията на държавата-членка, в която пребивава, лице, което претендира пенсия и членовете на неговото семейство се регистрират в институцията по място на пребиваване, като представят заверено заявление, че съгласно законодателството на друга държава-членка лицето има право на посочените обезщетения за себе си и за членовете на неговото семейство. Това заверено заявление се издава от институцията на въпросната друга държава-членка, която отговаря за обезщетенията в натура.
2. Институцията по място на пребиваване информира институцията, която е издала завереното заявление, за всяка извършена регистрация в съответствие с разпоредбите на параграф 1.
Прилагане на разпоредбите на член 28 от регламента
Член 29
Обезщетения в натура за пенсионери и членове на техните семейства, които не пребивават в държава-членка, съгласно чието законодателство те имат право на обезщетения
1. Съгласно член 28, параграф 1 от регламента, за да получава обезщетения в натура на територията на държавата-членка, в която пребивава, пенсионер и членовете на неговото семейство се регистрират в институцията по място на пребиваване, като представят заверено заявление, удостоверяващо, че пенсионерът има право на посочените обезщетения за себе си и за членовете на неговото семейство съгласно законодателството или едно от законодателствата, според които се дължи пенсия.
2. Това заверено заявление се издава по искане на пенсионера от институцията или една от институциите, които отговарят за изплащането на пенсията, или по целесъобразност, от институцията, която е оправомощена да определя правото на обезщетения в натура, веднага щом пенсионерът отговаря на условията за придобиване на право на такива обезщетения. Ако пенсионерът не представи завереното заявление, институцията по място на пребиваване го получава директно от институцията или институциите, които отговарят за изплащането на пенсията, или по целесъобразност, от институцията, която е оправомощена да издава такова заверено заявление. Докато чака да получи това заверено заявление, институцията по място на пребиваване може, въз основа на приетите от нея документи с доказателствена стойност, временно да регистрира пенсионера и членовете на неговото семейство. Тази регистрация не се прилага от институцията, която отговаря за изплащането на обезщетения в натура, докато институцията по място на пребиваване е издала предвиденото в параграф 1 заверено заявление.
3. Институцията по място на пребиваване информира институцията, която е издала предвиденото в параграф 2 заверено заявление, за всяка извършена регистрация в съответствие с разпоредбите на посочения параграф.
4. При подаване на молба за обезщетения в натура пенсионерът трябва да докаже на институцията по място на пребиваване, чрез разписката или извлечение от паричен превод за последното извършено плащане, че той продължава да има право на пенсия.
5. Пенсионерът или членовете на неговото семейство информират институцията по място на пребиваване за всяка промяна в положението им, която би повлияла на правото им на обезщетения в натура, по-специално за всяко спиране или отнемане на пенсията и за всяка промяна на пребиваването им. Институциите, които отговарят за пенсията, също информират институцията по място на пребиваване на пенсионера за всяка такава промяна.
6. Административната комисия определя, доколкото е необходимо, процедурата за определяне на институцията, за чиято сметка са разходите за изплащането на обезщетения в натура в случая, посочен в член 28, параграф 2, алинея б) от регламента.
Прилагане на разпоредбите на член 29 от регламента
Член 30
Обезщетения в натура за членове на семейството, които пребивават в държава-членка, различна от държавата, в която пребивава пенсионерът
1. Съгласно разпоредбите на член 29, параграф 1 от регламента, за да получават обезщетения в натура на територията на държавата-членка, в която пребивават, членовете на семейството се регистрират в институцията по мястото на пребиваване, като подават документите с доказателствена стойност, които се изискват от прилаганото от тази институция законодателство за отпускането на такива обезщетения на членове на семейството на пенсионер, заедно със заверено заявление, че пенсионерът има право на обезщетения в натура за себе си и за членовете на неговото семейство. Това заверено заявление, което се издава от институцията по място на пребиваване на пенсионера, важи докато институцията по място на пребиваване на членовете на неговото семейство не бъде уведомена за анулирането му. Въпреки това, когато посоченото заверено заявление е издадено от френска институция, то важи само за срок от една година след датата на издаването му и трябва да се подновява ежегодно.
2. При подаване на молба за обезщетения в натура членовете на семейството представят на институцията по мястото на пребиваването им завереното заявление, посочено в параграф 1, ако прилаганото от тази институция законодателство предвижда такава молба да се придружава от доказателства за наличие на право на пенсия.
3. Институцията по място на пребиваване на пенсионера информира институцията по място на пребиваване на членовете на семейството за спирането или отнемането на пенсията, както и за всяка промяна на пребиваването на пенсионера. Институцията по място на пребиваване на членовете на семейството може по всяко време да изисква от институцията по място на пребиваване на пенсионера да ѝ предоставя всякаква информация относно правото на обезщетения в натура.
4. Членовете на семейството информират институцията по мястото на тяхното пребиваване за всяка промяна в положението им, която има вероятност да промени правото им на обезщетения в натура, по-специално за всяка промяна на пребиваването.
Прилагане на разпоредбите на член 31 от регламента
Член 31
Обезщетения в натура за пенсионери и членове на техните семейства, които имат престой в държава-членка, различна от държавата на тяхното пребиваване
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 31 от регламента, пенсионер представя пред институцията по място на престой заверено заявление, че има право на такива обезщетения. По целесъобразност, в това заверено заявление, което се издава от институцията по място на пребиваване на пенсионера, по възможност преди той да напусне територията на държавата-членка, в която пребивава, по-конкретно се посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетения в натура съгласно законодателството на тази държава-членка. Ако пенсионерът не представи въпросното заверено заявление, институцията по място на престой го получава директно от институцията по място на пребиваване.
2. Разпоредбите на член 17, параграфи 6, 7 и 9 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия. В такъв случай, институцията по място на пребиваване на пенсионера се счита за компетентна институция.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия по отношение на отпускането на обезщетения в натура на членовете на семейството, включени в приложното поле на член 31 от регламента.
Прилагане на разпоредбите на член 35, параграф 1 от регламента
Член 32
Институции, в които работниците в мини и сходни предприятия и членовете на техните семейства могат да подават молби, когато имат престой или пребивават в държава-членка, различна от компетентната държава
1. В случаите, посочени в член 35, параграф 1 от регламента, и когато в страната на престой или пребиваване предвидените обезщетения по схемата за здравно осигуряване или осигуряване за майчинство за работници, извършващи физически труд в стоманодобивната промишленост, са еднакви с предвидените обезщетения по специалната схема за работниците в мини и сходни предприятия, работниците, които спадат към последната категория, и членовете на техните семейства могат да подават молби в най-близката институция, посочена в приложение 3 към регламента за прилагане, намираща се на територията на държавата-членка, в която имат престой или пребивават, дори и ако последната е институция по приложимата схема за работници, извършващи труд в стоманодобивната промишленост, която в такъв случай предоставя тези обезщетения.
2. Когато предвидените обезщетения по специалната схема за работниците в мини и сходни предприятия са по-благоприятни, такива работници или членовете на техните семейства имат право да избират да подават молби или в институцията, която отговаря за прилагането на тази схема, или в най-близката институция на територията на държавата-членка, в която те имат престой или пребивават, която прилага схемата за работниците в стоманодобивната промишленост. В последния случай, въпросната институция обръща внимание на съответното лице на факта, че при подаване на молба до институцията, която отговаря за прилагането на гореспоменатата специална схема, то ще получава по-благоприятни обезщетения; освен това, тя трябва да го информира за името и адреса на тази институция.
Прилагане на разпоредбите на член 35, параграф 3 от регламента
Член 33
Отчитане на периода, през който вече са предоставяни обезщетения от институцията на друга държава-членка
С цел прилагане на разпоредбите на член 35, параграф 3 от регламента, институцията на държава-членка, която следва да предоставя обезщетения, може да изисква от институцията на друга държава-членка да ѝ предостави информация за периода, през който последната институция вече е предоставяла обезщетения за същия случай на болест или майчинство.
Възстановяване от компетентната институция на една държава-членка на извършените разходи по време на престой в друга държава-членка
Член 34
1. Ако по време на престоя на работника в държава-членка, различна от компетентната държава, е невъзможно да се изпълнят формалностите, предвидени в член 20, параграфи 1, 2 и 5 и членове 21, 23 и 31 от регламента за прилагане, при подаване на молба от съответното лице, разходите му се възстановяват от компетентната институция по място на престой.
2. По искане на компетентната институция, институцията по място на престой ѝ предоставя цялата необходима информация за тези ставки.
ГЛАВА 3
ИНВАЛИДНОСТ, СТАРОСТ И СМЪРТ (ПЕНСИИ)
Подаване и проучване на заявления за обезщетения
Член 35
Заявления за обезщетения за инвалидност, когато работникът е бил осигурен само съгласно законодателството, посочено в приложение III към регламента, и в случая, посочен в член 40, параграф 2 от регламента
1. За да получава обезщетения съгласно членове 37, 38 и 39 от регламента, включително в случаите, посочени в член 40, параграф 2, член 42, параграфи 1 и 2 от регламента, работник подава заявление или до институцията на държавата-членка, на чието законодателство е бил субект при настъпване на неработоспособността, последвана от инвалидност, или на увеличаването на степента на инвалидност, или до институцията по място на пребиваване, която след това изпраща заявлението на първата институция, като посочва датата, на която същото е подадено; тази дата се счита за дата на подаване на заявлението пред първата институция. Въпреки това, ако са били отпускани парични обезщетения за здравно осигуряване, по целесъобразност, датата, на която е прекратено отпускането на тези обезщетения, трябва да се счита за дата на подаване на заявлението за пенсия.
2. В случая, посочен в член 41, параграф 1, алинея б) от регламента, институцията, в която последно е било осигурено лицето, претендиращо обезщетение, уведомява институцията, която първоначално е отговаряла за изплащането на обезщетенията, за размера и датата, от която следва да се отпускат дължимите обезщетения съгласно прилаганото от нея законодателство. Считано от тази дата, дължимите обезщетения преди увеличаването на степента на инвалидност се анулират или намаляват до размер, който не надвишава добавката, посочена в член 41, параграф 1, алинея в) от регламента.
3. Разпоредбите на параграф 2 не се прилагат в случая, посочен в член 41, параграф 1, алинея г) от регламента. В този случай институцията, в която последно е било осигурено лицето, претендиращо обезщетение, се обръща към холандската институция за установяване на дължимия от тази институция размер.
Член 36
Заявления за обезщетения за старост и обезщетения на преживял съпруг (без обезщетения за сираци) и обезщетения за инвалидност в случаи, които не са посочени в член 35 от регламента за прилагане
1. За да получава обезщетения съгласно разпоредбите на членове 40 до 51 от регламента, освен в случаите, посочени в член 35 от регламента за прилагане, съответното лице подава заявление до институцията по място на пребиваване съобразно предвидения за това ред от прилаганото от тази институция законодателство. Ако работникът не е завършил осигурителни периоди съгласно това законодателство, институцията по място на пребиваване препраща заявлението до институцията на държавата-членка, на чието законодателство лицето, претендиращо обезщетение, е било последно субект, като посочва датата на подаване на заявлението. Тази дата се счита за дата на подаване на заявлението до последно посочената институция.
2. Когато лице, претендиращо обезщетение, пребивава на територията на държава-членка, според законодателството на която работникът не е завършил осигурителни периоди, той може да изпрати заявлението си до институцията на държавата-членка, на чието законодателство той последно е бил субект.
3. Когато лице, претендиращо обезщетение, пребивава на територията на държава, която не е държава-членка, той подава заявлението си до компетентната институция на държавата-членка, на чието законодателство работникът последно е бил субект.
Ако лицето, претендиращо обезщетени, подаде заявлението си до институцията на държавата-членка, чийто гражданин е, последната препраща заявлението на компетентната институция.
4. Заявление за обезщетения, което е изпратено до институцията на една държава-членка, автоматично предполага едновременното отпускане на обезщетения съгласно законодателството на всички въпросни държави-членки, на чиито условия отговаря лицето, претендиращо обезщетение, освен когато съгласно разпоредбите на член 44, параграф 2 от регламента лицето, претендиращо обезщетение, иска отлагане на всички обезщетения за старост, на които би имал право съгласно законодателството на една или повече държави-членки.
Член 37
Документи и информация, които следва да съпътстват заявленията за обезщетения, посочени в член 36 от регламента за прилагане
Подаването на заявленията, посочени в член 36 от регламента за прилагане, се подчинява на следните правила:
а)
към заявлението се прилагат необходимите оправдателни документи, а самото заявление трябва да се подаде по образеца, предвиден от законодателството:
i)
на държавата-членка, на чиято територия пребивава заявителят, в случая, посочен в член 36, параграф 1;
ii)
на държавата-членка, чийто субект последно е бил работникът, в случаите, предвидени в член 36, параграфи 2 и 3;
б)
точността на предоставената от лицето, претендиращо обезщетение, информация трябва да се установи чрез приложени към заявлението официални документи или да се потвърди от компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия пребивава лицето, претендиращо обезщетение;
в)
лицето, претендиращо обезщетение, трябва да посочи, доколкото е възможно, институцията или институциите, които отговарят за осигуряването за инвалидност, старост или смърт (пенсии) на която и да е държава-членка, в която работникът е бил осигурен, или работодателя или работодателите, за които той е работил на територията на която и да е държава-членка, чрез представяне на всички евентуално притежавани от него удостоверения за заетост;
г)
ако, съгласно разпоредбите на член 44, параграф 2 от регламента, лицето, претендиращо обезщетение, иска да се отложи отпускането на всякакви обезщетения за старост, на които евентуално има право съгласно законодателството на една или повече държави-членки, той трябва да посочи законодателството, съгласно което претендира обезщетения.
Член 38
Заверени заявления за членовете на семейството, които следва да се вземат предвид при установяване на размера на обезщетението
1. За да получава обезщетения съгласно разпоредбите на член 39, параграф 4 или член 47, параграф 3 от регламента, лицето, претендиращо обезщетение, трябва да представи заверено заявление за членовете на семейството си, без децата, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира институцията, която отговаря за отпускането на обезщетения.
Това заверено заявление се издава от институцията за здравно осигуряване по място на пребиваване на членовете на семейството или от друга институция, определена от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия същите пребивават. Разпоредбите на втора и трета алинея на член 25, параграф 2 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Вместо завереното заявление, предвидено в първа алинея, институцията, която отговаря за отпускането на обезщетения, може да изисква от лицето, претендиращо обезщетение да представи актуални документи за гражданско състояние за членовете на семейството му, без децата, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира посочената институция.
2. В случая по параграф 1, ако прилаганото от съответната институция законодателство изисква членовете на семейството да живеят под един покрив с пенсионера, фактът, че въпросните членове на семейството, които не отговарят на това условие, но въпреки всичко са главно на издръжка на лицето, претендиращо обезщетение, се установява чрез документи, доказващи, че горното лице им изпраща редовно част от своите доходи.
Член 39
Проучване на заявления за обезщетения за инвалидност, когато работникът е бил осигурен само съгласно законодателствата, посочени в приложение III към регламента
1. Ако работникът е подал заявление за обезщетения за инвалидност и институцията установи, че се прилагат разпоредбите на член 37, параграф 1 от регламента, при необходимост тази институция получава от институцията, при която последно е било осигурено заинтересованото лице, заверено заявление за завършените от него осигурителни периоди съгласно прилаганото от последнопосочената институция законодателство.
2. Когато, с оглед удовлетворяване на условията на законодателството на компетентната държава, е необходимо да се вземат предвид преди това завършени осигурителни периоди съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка, разпоредбите на параграф 1 се прилагат по аналогия.
3. В случая, посочен в член 39, параграф 3 от регламента, институцията, която е проучила случая на лицето, претендиращо обезщетение, изпраща преписката му на институцията, при която съответното лице последно е било осигурено.
4. Разпоредбите на членове 41-50 от регламента за прилагане не се прилагат за проучването на заявленията, посочени в параграфи 1, 2 и 3.
Член 40
Определяне на степента на инвалидност
За да определи степента на инвалидност, институцията на държавата-членка взема под внимание получените от институцията на всяка друга държава-членка документи и медицински доклади, както и информация от административно естество. Въпреки това, всяка институция си запазва правото да изисква лицето, претендиращо обезщетение, да бъде прегледано от лекар по неин избор, освен в случаите, когато се прилагат разпоредбите на член 40, параграф 3 от регламента.
Проучване на заявления за обезщетения за инвалидност, старост и за преживели наследници в случаите, посочени в член 36 от регламента за прилагане
Член 41
Определяне на проучващата институция
1. Заявленията за обезщетения се проучват от институцията, наричана по-нататък „проучващата институция“, до която са изпратени или препратени в съответствие с разпоредбите на член 36 от регламента за прилагане.
2. Проучващата институция незабавно уведомява чрез специален формуляр всички заинтересовани институции за подадените заявления за обезщетения така, че заявленията да могат едновременно и незабавно да се проучват от всички тези институции.
Член 42
Формуляри, които следва да се използват за проучването на заявления за обезщетения
1. При проучването на заявления за обезщетения проучващата институция използва формуляр, който по-специално ще включва заявление и обобщена справка за завършените от работника осигурителни периоди съгласно законодателството на съответната държава-членка.
2. Когато се препращат до институцията на всяка друга държава-членка, тези формуляри играят ролята на оправдателни документи.
Член 43
Процедура, която заинтересована институция трябва да следва при проучването на заявление
1. Проучващата институция вписва във формуляра, предвиден в член 42, параграф 1 от регламента за прилагане, завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото от нея законодателство и изпраща екземпляр от този формуляр до институцията, която отговаря за осигуряването за инвалидност, старост или смърт (пенсии) на която и да е държава-членка, в която работникът е бил осигурен, като по целесъобразност, прилага всички евентуално представени от лицето, претендиращо обезщетение, удостоверения за заетост.
2. Когато участва само една друга институция, тази институция попълва въпросния формуляр, в който посочва:
а)
завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото от нея законодателство;
б)
размера на обезщетението, за което заявителят може да претендира само по отношение на тези осигурителни периоди;
в)
теоретичния размер и действителния размер на обезщетенията, изчислени в съответствие с разпоредбите на член 46, параграф 2 от регламента.
Така попълненият формуляр се връща на проучващата институция.
Ако, при отчитане само на завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото законодателство от институцията на втората държава-членка, се придобива право на обезщетения, и ако размерът на обезщетението, съответстващо на тези периоди, може веднага да се определи, като се има предвид, че процедурата по изчисляване, предвидена в алинея в), изисква значително по-дълъг период от време, формулярът се връща на проучващата институция, заедно с информацията, посочена в алинеи а) и б); информацията, посочена в алинея в), се изпраща възможно най-бързо на проучващата институция.
3. Ако в процеса участват две или повече други институции, всяка от тези институции попълва въпросния формуляр, като посочва завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото от нея законодателство и връща формуляра на проучващата институция.
Ако, при отчитане само на завършените осигурителни периоди съгласно прилаганото законодателство от една или повече от тези институции, се придобива право на обезщетения, и ако размерът на обезщетението, съответстващо на тези периоди, може веднага да се определи, проучващата институция едновременно се уведомява за този размер и за осигурителните периоди; ако определянето на посочения размер предполага известно забавяне, проучващата институция се уведомява за този размер веднага, след като той бъде определен.
При получаване на всички формуляри, предоставящи информация за осигурителните периоди, и по целесъобразност, за дължимата сума или суми съгласно законодателството на една или повече от заинтересованите държави-членки, проучващата институция изпраща екземпляр от така попълнените формуляри до всяка от заинтересованите институции; всяка такава институция посочва върху тях теоретичния размер и действителния размер на обезщетенията, изчислени в съответствие с разпоредбите на член 46, параграф 2 от регламента, след което връща формуляра на проучващата институция.
4. Веднага, щом проучващата институция, след като е получила информацията, посочена в параграфи 2 или 3, установи, че следва да се приложат разпоредбите на член 40, параграф 2 или член 48, параграфи 2 или 3 от регламента, тя съответно информира за това останалите заинтересовани институции.
5. В случая, предвиден в член 37, алинея г) от регламента за прилагане, институциите на държавите-членки, на чието законодателство лицето, претендиращо обезщетение, е било субект, но пред които е подало молба за отлагане на отпускането на обезщетенията, вписват във формуляра, предвиден в член 42, параграф 1 от регламента за прилагане, само завършените от лицето, претендиращо обезщетение, осигурителни периоди съгласно прилаганото от тях законодателство.
Член 44
Институция, която е оправомощена да взема решение за степента на инвалидност
1. Съобразно разпоредбите на параграфи 2 и 3, проучващата институция е единствено оправомощена да взема решението по член 40, параграф 3 от регламента относно степента на инвалидност на лицето, претендиращо обезщетение. Тя взема такова решение веднага, щом е в състояние да определи, дали, след като по целесъобразност бъдат взети предвид разпоредбите на член 45 от регламента, са изпълнени определените от прилаганото от нея законодателство условия за придобиване на право на обезщетения. Тя незабавно уведомява за такова решение другите заинтересовани институции.
2. Ако, след като бъдат взети предвид разпоредбите на член 45 от регламента, не са изпълнени другите условия за придобиване на право на обезщетения, освен тези, които са свързани със степента на инвалидност, определени от прилаганото от проучващата институция законодателство, тази институция незабавно уведомява компетентната институция за инвалидност на другата държава-членка, на чието законодателство работникът последно е бил субект.
Тази институция, ако са изпълнени определените от прилаганото от нея законодателство условия за придобиване на право на обезщетения, е оправомощена да взема решения относно степента на инвалидност на лицето, претендиращо обезщетение; тя незабавно уведомява за решението си другите заинтересовани институции.
3. При необходимост, въпросът може при същите условия да се отнесе обратно до компетентната институция за инвалидност на държавата-членка, на чието законодателство работникът е бил субект първо.
Член 45
Условно изплащане на обезщетения и авансово изплащане на обезщетения
1. Ако проучващата институция установи, че лицето, претендиращо обезщетение, има право на обезщетения съгласно прилаганото от нея законодателство, без да e необходимо да се вземат предвид завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на други държави-членки, тя незабавно изплаща тези обезщетения условно.
2. Ако заявителят няма право на обезщетения съгласно параграф 1, но от предоставената информация на проучващата институция съгласно разпоредбите на член 43, параграфи 2 или 3 от регламента за прилагане личи, че се придобива право на обезщетения съгласно законодателството на друга държава-членка, като се вземат предвид само завършените осигурителни периоди съгласно това законодателство, институцията, която прилага въпросното законодателство, условно изплаща обезщетенията веднага, след като проучващата институция я информира за това нейно задължение.
3. Ако в случая, посочен в параграф 2, се придобива право на обезщетения съгласно законодателството на повече от една държава-членка, като се вземат предвид само завършените осигурителни периоди съгласно всяко едно от тези законодателства, отговорна за условното изплащане на обезщетенията е институцията, която първа е информирала проучващата институция за наличието на такова право; проучващата институция е длъжна да информира останалите заинтересовани институции.
4. Институцията, която трябва да изплаща обезщетенията съгласно разпоредбите на параграфи 1, 2 или 3, незабавно информира лицето, претендиращо обезщетение, като изрично му обръща внимание, че предприетата мярка има условен характер и не подлежи на обжалване.
5. Ако на лицето, претендиращо обезщетение, не се дължи никакво условно обезщетение съгласно разпоредбите на параграфи 1, 2 или 3, но от получената информация личи, че се придобива право съгласно разпоредбите на член 46, параграф 2 от регламента, проучващата институция му изплаща подходящ, подлежащ на възстановяване, аванс, чийто размер е възможно най-близък до сумата, която вероятно ще му бъде отпусната съгласно разпоредбите на член 46, параграф 2 от регламента.
6. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки могат да се споразумеят да прилагат други методи за условно изплащане на обезщетения в случаите, когато са заинтересовани само институциите на тези държави.
Административната комисия се уведомява за всички такива споразумения, сключени по този въпрос.
Член 46
Изчисляване на обезщетения в случай на натрупване на осигурителни периоди
1. За изчисляването на теоретичния и действителния размер на обезщетенията в съответствие с разпоредбите на член 46, параграф 2, алинеи а) и б) от регламента, се прилагат правилата, предвидени в член 15, параграф 1, алинеи б), в) и г) от регламента за прилагане.
Така изчислената действителна сума се увеличава със сумата, която съответства на периодите на доброволно или продължено осигуряване по избор и се определя в съответствие със законодателството, съгласно което тези осигурителните периоди са завършени.
2. За целите на член 46, параграф 3 от регламента сумите на обезщетението, съответстващи на периодите на доброволно или продължено осигуряване по избор, не се вземат предвид.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия в случай на допълващо осигуряване по избор, посочено във втора алинея на член 15, параграф 3 от регламента.
За целите на германското законодателство, вноските, които не се вземат предвид по член 15, параграф 1, алинея б) от регламента за прилагане, се вземат предвид при изчисляването на допълнителните суми на допълващото осигуряване по избор. Параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия.
Член 47
Окончателно изчисляване на сумата на дължимите обезщетения от институциите, прилагащи член 46, параграф 3 от регламента
В случая, посочен във втора алинея на член 46, параграф 3 от регламента, проучващата институция изчислява и информира всички заинтересовани институции за окончателния размер на обезщетенията, които всяка институция трябва да отпусне.
Член 48
Уведомяване на лицето, претендиращо обезщетение за решенията на институциите
1. Окончателните решения, взети от всяка от заинтересованите институции, вземайки предвид, когато е необходимо, уведомяването, посочено в член 47 от регламента за прилагане, се изпращат на проучващата институция. Всяко решение трябва да определи правните средства за защита и разрешените срокове за обжалване, предвидени в съответното законодателство.
След като бъдат получени всички тези решения, проучващата институция ги съобщава на лицето, претендиращо обезщетение, на неговия собствен език посредством обобщено заявление, към което се прилагат горепосочените решения. Допустимите срокове за обжалване започват да текат едва от датата на получаване на обобщеното заявление от лицето, претендиращо обезщетение.
2. При изпращане на лицето, претендиращо обезщетение, на обобщеното заявление, предвидено в параграф 1, проучващата институция същевременно изпраща екземпляр до всяка от заинтересованите институции, към който прилага екземпляр от решенията на другите институции.
Член 49
Преизчисляване на обезщетения
1. Разпоредбите на членове 45 и 47 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия за прилагането на член 49, параграфи 2 и 3 и член 51, параграф 2 от регламента.
2. В случай на преизчисляване, отнемане или спиране на обезщетение, институцията, която е взела това решение, трябва незабавно да уведоми за това заинтересованото лице и всяка институция, в която заинтересованото лице има установено право на обезщетение, ако е необходимо, чрез посредничеството на проучващата институция. Решението трябва да определи правните средства за защита и разрешените срокове за обжалване, предвидени от съответното законодателство. Сроковете за обжалване започват да текат единствено от датата на получаване на решението от заинтересованото лице.
Член 50
Мерки за ускоряване на отпускането на обезщетения
1.
а)
i)
Когато работник, който е гражданин на една държава-членка, стане субект на законодателството на друга държава-членка, компетентната институция за пенсиите на последната държава-членка с помощта на всички средства, с които разполага в момента на регистрирането на съответния работник, изпраща на органа, определен от компетентния орган на същата държава-членка (страна на заетост), цялата информация за установяване на самоличността на работника, датата на встъпване в отношения на заетост и името на споменатата компетентна институция и определения от тази институция осигурителен номер;
ii)
освен това, компетентната институция, посочена в подточка i), доколкото е възможно, изпраща също на органа, определен в съответствие с разпоредбите на подточка i), всякаква друга информация, която може да улесни и ускори финалното отпускане на пенсиите;
iii)
такава информация се изпраща, при определените от Административната комисия условия, на органа, който е определен от компетентния орган на съответната държава-членка;
iv)
за прилагането на разпоредбите на подточки i), ii) и iii), лицата без гражданство и бежанците се считат за граждани на държавата-членка, на чието законодателство първо са били субекти;
б)
по искане на работника или на институцията, в която той понастоящем е осигурен, съответните институции изготвят осигурителна справка за него най-късно една година преди датата, на която лицето ще достигне пенсионна възраст.
2. Административната комисия определя начините за прилагане на разпоредбите на параграф 1.
Административни проверки и медицински прегледи
Член 51
1. Когато лице, което получава обезщетения, и по-конкретно:
а)
обезщетения за инвалидност;
б)
обезщетения за старост, които се отпускат в случай на неработоспособност;
в)
обезщетения за старост, които се отпускат на възрастни безработни лица;
г)
обезщетения за старост, които се отпускат в случай на преустановяване на професионална или търговска дейност;
д)
обезщетения за преживели лица, които се отпускат в случай на инвалидност или неработоспособност;
е)
обезщетения, които се отпускат при условие, че средствата за издръжка на получателя не надвишават определен таван,
има престой или пребивава на територията на държава-членка, различна от държавата, в която се намира институцията, която отговаря за изплащането, по искане на тази институция се извършват административни проверки и медицински прегледи от институцията по място на престой или място на пребиваване на получателя съобразно реда, определен от прилаганото от последно посочената институция законодателство. Въпреки това, институцията, която отговаря за изплащането, си запазва правото да подлага получателя на преглед от лекар по неин избор.
2. Ако се установи, че посоченият в параграф 1 получател е заето лице или има средства за издръжка, които надвишават определения таван, институцията по място на престой или място на пребиваване изпраща доклад на институцията, която отговаря за изплащането, и която е поискала извършването на проверката или прегледа. По-специално, в този доклад се посочва естеството на заетостта, размера на доходите или средствата, с които лицето е разполагало през последното завършено тримесечие, обичайно изплащаното възнаграждение в същата област на работник на същото ниво като заинтересованото лице в упражняваната от него професия преди да стане инвалид през референтен период, който се определя от институцията, която отговаря за изплащане на обезщетенията, и по целесъобразност, становището на медицински специалист относно здравословното състояние на съответното лице.
Член 52
Когато, след спиране на обезщетенията, които е получавало, заинтересованото лице възстанови правото си на обезщетения, докато пребивава на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, заинтересованите институции взаимно си обменят цялата съответна информация с оглед възобновяване на предоставянето на въпросните обезщетения.
Изплащане на обезщетения
Член 53
Начин за изплащане на обезщетения
1. Ако институцията, която отговаря за плащанията в дадена държава-членка, не изплаща директно дължимите обезщетения на лицата, които имат право на обезщетения, и които пребивават на територията на друга държава-членка, по искане на институцията, която отговаря за плащанията, тези обезщетения се изплащат от органа за връзка на последната държава-членка или от институцията по място на пребиваване на въпросните лица, които имат право на обезщетения съобразно реда, предвиден в членове 54-58 от регламента за прилагане; ако институцията, която отговаря за плащанията, директно изплаща обезщетенията на лицата, които имат право на тях, тя уведомява за това институцията по място на пребиваване. Процедурата за изплащане, която трябва да се прилага от институциите на държавите-членки, е посочена в приложение 6.
2. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави могат да договарят други процедури за изплащането на обезщетения в случаите, когато компетентните институции на тези държави-членки са единствените заинтересовани институции. Административната комисия бива уведомена за всички сключени по този въпрос споразумения.
3. Разпоредбите на споразумения за изплащането на обезщетения, които се прилагат в деня преди влизането в сила на регламента, продължават да се прилагат при условие, че са изброени в приложение 5.
Член 54
Уведомяване на разплащателния орган за подробния график на подлежащите на извършване плащания
Институцията, която отговаря за изплащането на обезщетения, изпраща на органа за връзка на държавата-членка, на чиято територия пребивава лицето, което има право на обезщетения, или на институцията по място на пребиваване (двете наричани по-нататък „разплащателен орган“) подробен график за плащанията на подлежащите на извършване плащания, който следва да бъде получен от разплащателния орган не по-късно от 20 дни преди датата, на която стават дължими тези обезщетения.
Член 55
Плащане на дължими суми по сметката на разплащателния орган
1. Десет дни преди датата, на която обезщетенията стават дължими, институцията, която отговаря за изплащането, плаща необходимата сума за плащанията, посочени в графика, предвиден в член 54 от регламента за прилагане, във валутата на държавата-членка, на чиято територия се намира институцията. Плащането се извършва чрез националната банка или чрез друга банка на държавата-членка, на чиято територия се намира институцията, която отговаря за плащането, по открита сметка на името на националната банка или друга банка на държавата-членка, на чиято територия се намира разплащателният орган, в полза на този орган. Институцията, която отговаря за плащането, същевременно изпраща уведомление за плащането до разплащателния орган.
2. Банката, по чиято сметка е извършено плащането, кредитира разплащателния орган с обменната стойност на плащането във валутата на държавата-членка, на чиято територия се намира въпросният орган.
3. Наименованията и седалищата на банките, посочени в параграф 1, са изброени в приложение 7.
Член 56
Изплащане на дължими суми от разплащателния орган на лицата, които имат право на обезщетения
1. Плащанията, посочени в графика, предвиден в член 54 от регламента за прилагане, се изплащат на лицата, които имат право на обезщетения, от разплащателния орган от името на институцията, която отговоря за плащането. Такива плащания се извършват съобразно реда, определен от прилаганото от разплащателния орган законодателство.
2. Веднага, щом разплащателният орган или всеки друг определен орган узнае за обстоятелство, което дава основание за спиране или отнемане на обезщетения, той преустановява всички плащания. Същото важи и за случая, когато лицето, което има право на обезщетения, смени пребиваването си на територията на друга държава.
3. Разплащателният орган уведомява институцията, която отговаря за изплащането на обезщетения, за мотивите за всяко неизвършено плащане. При смърт на лицето, което има право на обезщетения или на неговия съпруг, или в случай на повторна женитба на овдовял съпруг/а, разплащателният орган уведомява посочената институция за датата, на която е настъпило такова събитие.
Член 57
Уреждане на сметки по отношение на плащането, посочено в член 56 от регламента за прилагане
1. Сметките по отношение на плащанията, посочени в член 56 от регламента за прилагане, се уреждат в края на всеки платежен период, за да се определят действително изплатените суми на лицата, които имат право на обезщетения или на техните законни или упълномощени представители, както и неизплатените суми.
2. Общата сума, изразена с цифри и думи във валутата на държавата-членка, на чиято територия се намира институцията, която отговаря за плащането, се заверява по отношение на съответствието ѝ с извършените от разплащателния орган плащания и се подписва от представител на този орган.
3. Разплащателният орган гарантира правилното извършване на така определените плащания.
4. Разликата между изплатените суми от институцията, която отговаря за изплащането, изразена във валутата на държавата-членка, на чиято територия се намира тази институция, и стойността, изразена в същата валута, на осчетоводените от разплащателния орган плащания се вписва срещу подлежащите впоследствие на изплащане суми по същата позиция от институцията, която отговаря за изплащането.
Член 58
Разходи, извършени при изплащането на обезщетения
Разплащателният орган може да си възстановява от получателите извършените разходи при изплащането на обезщетения, по-специално пощенски и банкови такси, при условията, които са предвидени от прилаганото от този орган законодателство.
Член 59
Уведомление за смяна на пребиваването на лицето, което има право на обезщетения
Когато лице, което има право на дължими обезщетения съгласно законодателството на една или повече държави-членки, сменя пребиваването си от територията на една държава на територията на друга държава, то уведомява за това институцията или институциите, които отговарят за изплащането на такива обезщетения, както и разплащателния орган.
ГЛАВА 4
ТРУДОВИ ЗЛОПОЛУКИ И ПРОФЕСИОНАЛНИ БОЛЕСТИ
Прилагане на разпоредбите на членове 52 и 53 от регламента
Член 60
Обезщетения в натура в случай на пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 52, алинея а) от регламента, работник трябва да представи на институцията по място на пребиваване заверено заявление, че има право на такива обезщетения в натура. Това заверено заявление, което по целесъобразност се основава на предоставената от работодателя информация, се издава от компетентната институция. Освен това, ако това се предвижда от законодателството на компетентната държава, работникът представя на институцията по място на пребиваване разписка от компетентната институция за уведомление за трудова злополука или професионална болест. Ако работникът не представи посочените документи, институцията по място на пребиваване ги получава директно от компетентната институция, а до пристигането им, тя отпуска на лицето обезщетенията в натура по осигуряването за болест при условие, че работникът отговаря на условията за придобиване на право на такива обезщетения.
2. Въпросното заверено заявление важи, докато институцията по място на пребиваване не получи уведомление за анулирането му. Въпреки това, когато посоченото заверено заявление е издадено от френска институция, то важи само за срок от три месеца след датата на издаването му и трябва да се подновява на всеки три месеца.
3. Ако работникът е сезонен работник, посоченото в параграф 1 заверено заявление важи за целия срок на очакваната продължителност на сезонната работа, освен ако междувременно компетентната институция не уведоми институцията по място на пребиваване за неговото анулиране.
4. При всяко заявление за обезщетения в натура работникът представя оправдателните документи, изискуеми за отпускането на обезщетения в натура съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия той пребивава.
5. В случай на болнично лечение, институцията по място на пребиваване, в срок от три дни от узнаването на факта, уведомява компетентната институция за датата на постъпване в болница, за вероятната продължителност на болничното лечение и за датата на изписване от болница.
6. Институцията по място на пребиваване предварително уведомява компетентната институция за всяко решение във връзка с отпускането на обезщетения в натура, включени в списъка, посочен в член 24, параграф 2 от регламента, като се прилагат необходимите оправдателни документи. Компетентната институция разполага с 15 дни от датата на изпращане на тази информация, в които да повдигне мотивирано възражение; ако в края на този срок не бъде повдигнато такова възражение, институцията по място на пребиваване отпуска обезщетенията в натура. Когато такива обезщетения в натура трябва да се отпуснат в изключително спешни случаи, институцията по място на пребиваване незабавно информира компетентната институция за това.
7. Работникът информира институцията по място на пребиваване за всяка промяна в положението му, която има вероятност да променя правото му на обезщетения в натура, по-специално прекратяване или смяна на заетостта, или смяна на пребиваването или престоя. По същия начин, ако работникът престане да бъде осигурен или престане да има право на обезщетения в натура, компетентната институция съответно информира институцията по място на пребиваване . Институцията по място на пребиваване може, по всяко време, да изисква от компетентната институция да ѝ предоставя всякаква информация за осигуряването на работника или за правото му на обезщетения в натура.
8. При погранични работници могат да се изписват лекарствени средства, превръзки, очила и малки устройства и да се извършват лабораторни анализи и изследвания само на територията на държавата-членка, в която са предписани или препоръчани и в съответствие с разпоредбите на законодателството на тази държава-членка.
9. Две или повече държави-членки, или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след получаване на становището на Административната комисия, да договарят други разпоредби за прилагане.
Член 61
Парични обезщетения, различни от пенсии, в случай на пребиваване в държава-членка, различна от компетентната държава
1. За да получава парични обезщетения, различни от пенсиите съгласно член 52, алинея б) от регламента, работникът, в срок от три дни от началото на неработоспособността, подава молба до институцията по място на пребиваване, като представя уведомление, че е преустановил работа или ако това се предвижда от законодателството, което се прилага от компетентната институция или от институцията по място на пребиваване, заинтересованият работник представя удостоверение за неработоспособност, издадено от лекуващия го лекар.
2. Ако лекуващите лекари на съответния работник в страната по място на пребиваване не издават удостоверения за неработоспособност, работникът директно подава молба до институцията по място на пребиваване в определения от прилаганото от тази институция законодателство срок.
Институцията незабавно изисква потвърждаването на неработоспособността и съставянето на удостоверението, посочено в параграф 1. В това удостоверение се посочва предполагаемата продължителност на неработоспособността и същото незабавно се изпраща до компетентната институция.
3. В случаите, в които не се прилагат разпоредбите на параграф 2, институцията по място на пребиваване възможно най-бързо, но във всички случаи в срок от три дни след датата, на която работникът е подал молба до нея, подлага работника на медицински преглед, както ако въпросният работник би бил осигурен в тази институция. В доклада на лекаря, извършил прегледа, се посочва по-специално предполагаемата продължителност на неработоспособността и в срок от три дни след датата на прегледа институцията по място на пребиваване изпраща доклада на компетентната институция.
4. Институцията по място на пребиваване впоследствие извършва всички необходими административни проверки или медицински прегледи на работника, както ако той е осигурен в тази институция. Веднага щом установи, че работникът отново е годен за работа, тя съответно незабавно уведомява заинтересования работник и компетентната институция, като посочва датата на преустановяване на неговата неработоспособност. Без да се нарушават разпоредбите на параграф 6, уведомлението до работника се счита за решение, взето от компетентната институция.
5. Във всички случаи компетентната институция си запазва правото да подлага работника на преглед от лекар по неин избор.
6. Ако компетентната институция реши да не изплаща паричните обезщетения, поради това, че работникът не е извършил формалностите, определени от законодателството на страната по пребиваване, или ако установи, че работникът е годен за работа, тя уведомява работника за решението си и едновременно с това изпраща екземпляр от това решение до институцията по място на пребиваване.
7. Когато работникът поднови работа, той съответно уведомява компетентната институция, ако съгласно прилаганото от тази институция законодателство се изисква такова уведомление.
8. Компетентната институция изплаща паричните обезщетения по подходящ начин, по-конкретно чрез международен паричен запис и съответно информира институцията по място на пребиваване и работника. Когато паричните обезщетения се изплащат от институцията по място на пребиваване от името на компетентната институция, последната информира работника за правата му и уведомява институцията по място на пребиваване за размера на паричните обезщетения, датите за изплащане и максималния период, през който те следва да се отпускат в съответствие със законодателството на компетентната държава.
9. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки могат, след получаване на становището на Административната комисия, да договарят въвеждането на други разпоредби за прилагане.
Прилагане на разпоредбите на член 55 от регламента
Член 62
Обезщетения в натура в случай на престой в държава-членка, различна от компетентната държава
1. За да получава обезщетения в натура, работник, който е включен в приложното поле на член 14, параграф 1, алинея а), i) или параграф 2, алинея а) от регламента, представя на институцията по място на престой удостоверението, предвидено в член 11 от регламента за прилагане. Работник, който е представил такова удостоверение, ще се счита, че е удовлетворил условията за придобиване на право на обезщетения в натура.
2. За да получи обезщетения в натура, работник, нает в международен транспорт, както е посочено в член 14, параграф 1, алинея б) от регламента, който, в хода на неговата заетост, отива на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, трябва, колкото е възможно по-скоро, да представи на институцията по място на престой специално заверено заявление, издадено през текущия календарен месец или през двата предходни календарни месеца от работодателя или негов представител. Това заверено заявление трябва да удостоверява, в частност, датата, от която работникът е в отношения на заетост със споменатия работодател, и наименованието и адреса на компетентната институция. Работникът, който е представил такова заверено заявление, се счита, че е удовлетворил условията за придобиване на право на обезщетения в натура.
Ако работник не е в състояние да се свърже с институцията по място на престой преди получаване на медицинско лечение, той трябва, независимо от това, да получи такова лечение при представяне на споменатото заверено заявление, както ако той е осигурен в тази институция.
3. Институцията по място на престой в тридневен срок изпраща запитване до компетентната институция, дали работник, който е включен в приложното поле на параграфи 1 или 2, отговаря на условията за придобиване на право на обезщетения в натура. Институцията по място на престой предоставя обезщетенията в натура до получаването на отговор от компетентната институция, но в продължение на не повече от 30 дни.
4. Компетентната институция изпраща отговора си на институцията по място на престой в 10-дневен срок от получаване на запитването от тази институция. Ако отговорът е положителен, при необходимост компетентната институция посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетенията в натура съобразно прилаганото от нея законодателство, и институцията по място на престой продължава да предоставя въпросните обезщетения.
5. Обезщетенията в натура, които се предоставят по силата на презумпцията по параграфи 1 или 2, се възстановяват съгласно разпоредбите на член 36, параграф 1 от регламента.
6. Вместо удостоверение или заверено заявление, предвидено в параграфи 1 или 2, работниците, посочени в същите параграфи, може да представят на институцията по място на престой заверено заявление, в съответствие с предвиденото в параграф 7.
7. За да получава обезщетения в натура съгласно член 55, параграф 1, алинея а), i) от регламента, освен по презумпция съгласно параграфи 1 и 2, работникът представя на институцията по място на престой заверено заявление, в което се посочва, че той има право на обезщетения в натура. При необходимост, в това заверено заявление, което се издава от компетентната институция, по възможност преди работникът да напусне територията на държавата-членка, в която пребивава, по-конкретно, по целесъобразност се посочва максималния период, през който могат да се отпускат обезщетения в натура съгласно законодателството на компетентната държава. Ако работникът не представи посоченото заверено заявление, институцията по място на престой го получава от компетентната институция.
8. Разпоредбите на член 60, параграфи 5, 6 и 9 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Член 63
Обезщетения в натура за работници, които сменят пребиваването си или се завръщат в страната си на пребиваване, и за работници, които са получили разрешение да отидат в друга държава-членка с цел получаване на медицинско лечение
1. За да получава обезщетения в натура съгласно член 55, параграф 1, алинея б), i) от регламента, работник представя на институцията по място на пребиваване заверено заявление, че има право да продължава да получава въпросните обезщетения. При необходимост, в това заверено заявление, което се издава от компетентната институция, по-конкретно се посочва максималният период, през който могат да продължават да се отпускат такива обезщетения съгласно разпоредбите на законодателството на компетентната държава. По искане на заинтересованото лице, завереното заявление може да се издаде след неговото отпътуване, ако поради форсмажорни обстоятелства същото не може да се изготви преди това.
2. Разпоредбите на член 60, параграфи 5, 6 и 9 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия по отношение на разпоредбите за обезщетенията в натура в случая, посочен в член 55, параграф 1, алинея в), i) от регламента.
Член 64
Парични обезщетения, различни от пенсии, в случай на престой в държава-членка, различна от компетентната държава
Разпоредбите на член 61 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия по отношение на получаването на парични обезщетения, различни от пенсии, съгласно член 55, параграф 1, алинея а), ii) от регламента. Въпреки това, без да се нарушава задължението за представяне на удостоверение за неработоспособност, работник, който има престой на територията на държава-членка, без да упражнява там никаква професионална или търговска дейност, не е длъжен да представя уведомлението за преустановяване на работа, посочено в член 61, параграф 1 от регламента за прилагане.
Прилагане на разпоредбите на членове 52-56 от регламента
Член 65
Декларации, разследване и обмяна на информация между институциите за претърпяна трудова злополука или заболяване от професионална болест в държава-членка, различна от компетентната държава
1. При претърпяване на трудова злополука или диагностициране за първи път на професионална болест на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, трябва да се изготви декларация за трудовата злополука или професионалната болест в съответствие с разпоредбите на законодателството на компетентната държава, без да се нарушават никакви действащи законови разпоредби на територията на държавата-членка, в която е настъпила трудовата злополука или за първи път е диагностицирана професионалната болест, които остават приложими в такъв случай. Тази декларация се изпраща до компетентната институция с копие до институцията по място на пребиваване или институцията по място на престой.
2. Институцията на държавата-членка, на чиято територия е претърпяна трудовата злополука или за първи път е диагностицирана професионалната болест, изпраща в два екземпляра на компетентната институция изготвените на тази територия медицински свидетелства и всякаква евентуално изискана от последната институция информация по случая.
3. Ако в случай на претърпяна злополука по време на пътуване на територията на държава-членка, различна от компетентната държава, има основания за провеждане на разследване на територията на първата държава-членка, за целта компетентната институция може да назначи следовател, за което информира органите на въпросната държава-членка. Тези органи оказват съдействие на следователя, по-специално чрез назначаване на лице, което да му оказва съдействие при извършването на справки с официалните доклади и всякакви други документи във връзка със злополуката.
4. В края на лечението, на компетентната институция се изпраща подробен доклад заедно с медицинските свидетелства за трайните последици от злополуката или болестта, и по-специално, за състоянието на потърпевшото лице към съответния момент и за възстановяването му след уврежданията или стабилизирането на състоянието му. Съответните такси се заплащат от институцията по място на пребиваване или институцията по място на престой, в зависимост от случая, в съответствие с прилагания от институцията размер, но те са за сметка на компетентната институция.
5. При поискване, компетентната институция уведомява институцията по място на пребиваване или институцията по място на престой, в зависимост от случая, за решението, с което се определя датата на възстановяване след уврежданията или стабилизиране на състоянието на лицето, и по целесъобразност, за решението за отпускане на пенсия.
Член 66
Спорове относно професионалния характер на злополуката или болестта
1. Когато в случаите, посочени в член 52 или 55, параграф 1 от регламента, компетентната институция оспорва прилагането на законодателството за трудови злополуки или професионални болести, тя незабавно уведомява за това институцията по място на пребиваване или институцията по място на престой, която е предоставила обезщетенията в натура; след това тези обезщетения се счита, че произтичат от осигуряването за болест и продължават да се предоставят на това основание при представяне на удостоверенията или заверените заявления, посочени в членове 20 и 21 от регламента за прилагане.
2. След вземането на окончателно решение по този въпрос, компетентната институция незабавно уведомява за това институцията по място на пребиваване или институцията по място на престой, която е предоставила обезщетенията в натура. В случай, че не се касае за трудова злополука или професионална болест, тази институция продължава да предоставя посочените обезщетения в натура, произтичащи от осигуряването за болест, ако работникът има право на това. В останалите случаи, получените от работника обезщетения в натура, произтичащи от осигуряването за болест се считат за обезщетения за трудова злополука или професионална болест.
Прилагане на разпоредбите на член 57 от регламента
Член 67
Процедура в случай на излагане на риск от професионална болест в няколко държави-членки
1. В случая, посочен в член 57, параграф 1 от регламента, уведомлението за професионалната болест се изпраща или на компетентната институция за професионални болести на държавата-членка, съгласно чието законодателство страдащото от болестта лице последно е упражнявало дейност, която има вероятност да причинява въпросната болест, или на институцията по място на пребиваване, която препраща уведомлението на посочената компетентна институция.
2. Ако компетентната институция, посочена в параграф 1, установи, че дейност, която би могла да причини въпросната професионална болест, последно е упражнявана съгласно законодателството на друга държава-членка, тя изпраща уведомлението и съпътстващите документи до съответната институция на тази държава-членка.
3. Когато институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство страдащото от болестта лице последно е упражнявало дейност, която би могла да причини въпросната професионална болест, установи, че лицето или неговите преживели наследници не отговарят на условията на това законодателство, като отчита разпоредбите на член 57, параграф 2 и член 57, параграф 3, алинеи а) и б) от регламента, посочената институция:
а)
незабавно изпраща на институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство страдащото от болестта лице преди това е упражнявало дейност, която би могла да причини въпросната болест, уведомлението и всички съпътстващи документи, включително констатациите и докладите от организираните от първата институция медицински прегледи, както и екземпляр от решението по алинея б);
б)
същевременно уведомява заинтересованото лице за решението си, като по-конкретно посочва мотивите за отказа за обезщетения, основанията и сроковете за обжалване и датата, на която преписката е изпратена на институцията по алинея а).
4. При необходимост, в съответствие със същата процедура, случаят се връща на съответната институция на държавата-членка, съгласно чието законодателство страдащото от болестта лице за първи път е упражнявало дейността, която би могла да причинява въпросната професионална болест.
Член 68
Обмяна на информация между институциите в случай на обжалване на решение за отхвърляне на иск - Авансови плащания в случай на такова обжалване
1. При подаване на жалба срещу решение за отхвърляне на иск, взето от институцията на една от държавите-членки, съгласно чието законодателство страдащото от болестта лице е упражнявало дейност, която би могла да причини въпросната професионална болест, тази институция информира за това институцията, до която е изпратено уведомлението в съответствие с процедурата, определена в член 67, параграф 3 от регламента за прилагане, след което я уведомява за окончателно взетото решение.
2. Ако правото на обезщетения е придобито съгласно прилаганото законодателство от последната институция, като отчита разпоредбите на член 57, параграфи 2 и 3, алинеи а) и б) от регламента, тази институция извършва авансови плащания до размер, който при необходимост се определя след провеждане на консултации с институцията, срещу чието решение е подадена жалбата. Последната институция възстановява сумата на изплатения аванс, ако в резултат на обжалването, тя е длъжна да предоставя обезщетенията. След това тази сума се приспада от общата сума на дължимите обезщетения на съответното лице.
Член 69
Разпределение на разходите за парични обезщетения в случаи на склерогенна пневмокониоза
За прилагането на разпоредбите на член 57, параграф 3, алинея в) от регламента се прилагат следните правила:
а)
компетентната институция на държавата-членка, съгласно чието законодателство се отпускат парични обезщетения съгласно разпоредбите на член 57, параграф 1 от регламента (наричана по-нататък „институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения“) използва формуляр, който по-конкретно съдържа заявление и обобщена справка за всички осигурителни периоди (осигуровка за старост), които са завършени от страдащото от болестта лице съгласно законодателството на всяка от заинтересованите държави-членки;
б)
институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения, изпраща този формуляр до институциите за осигуряване за старост в държавите-членки, при които страдащото от болестта лице е било осигурено; всяка от посочените институции вписва във формуляра осигурителните периоди (осигуровка за старост), завършени съгласно прилаганото от нея законодателство и връща формуляра на институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения;
в)
след това институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения разпределя разходите между нея и другите заинтересовани компетентни институции; тя уведомява последно посочените институции за това разпределение, с оглед получаване на тяхното одобрение, заедно с подходящи подкрепящи доказателства, по-специално по отношение на общата сума на отпуснатите парични обезщетения и изчисляването на процентите на разпределението;
г)
в края на всяка календарна година институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения, изпраща на всяка от другите заинтересовани компетентни институции заявление за изплатените парични обезщетения през съответната финансова година, в която се посочва дължимата сума от всяка от тези институции съгласно предвиденото в алинея в) разпределение; всяка от тези институции възможно най-бързо, но най-късно в срок от три месеца, възстановява дължимата сума на институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения.
Прилагане на разпоредбите на член 58, параграф 3 от регламента
Член 70
Заверено заявление за членовете на семейството, които следва да се вземат предвид при изчисляването на парични обезщетения, включително пенсии
1. За да получава обезщетения съгласно разпоредбите на член 58 от регламента, лицето, претендиращо обезщетение представя заверено заявление за членовете на семейството му, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира институцията, която отговаря за отпускането на парични обезщетения.
Това заверено заявление се издава от институцията за здравно осигуряване по мястото на пребиваване на членовете на семейството или от друга институция, определена от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия същите пребивават. Разпоредбите на втора и трета алинея от член 25, параграф 2 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Вместо завереното заявление, предвидено в първа алинея, институцията, която отговаря за отпускането на парични обезщетения, може да изисква от заявителя да представи актуални документи за гражданско състояние за членовете на семейството му, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира посочената институция.
2. В случая по параграф 1, ако прилаганото от съответната институция законодателство изисква членовете на семейството да живеят под един покрив с лицето, претендиращо обезщетение, фактът, че въпросните членове на семейството, които не отговарят на това условие, но въпреки всичко са главно на издръжка на лицето, претендиращо обезщетение, се установява чрез документи, доказващи редовното предаване на част от доходите на лицето, претендиращо обезщетение.
Прилагане на разпоредбите на член 60 от регламента
Член 71
Усложняване на професионална болест
1. В случаите по член 60, параграф 1 от регламента, работникът предоставя на институцията на държавата-членка, пред която претендира права на обезщетения, цялата информация за отпуснатите преди това обезщетения за въпросната професионална болест. Тази институция може да подаде запитване до всяка друга институция, която преди това е била компетентна, с оглед получаване на всякаква информация, която счита за необходима.
2. В случая по член 60, параграф 1, алинея в) от регламента, компетентната институция, която е длъжна да изплаща паричните обезщетения, уведомява другата заинтересована институция, с оглед получаване на нейното одобрение, за сумата на разходите, които ще са за сметка на последно споменатата институция в резултат на усложняването, заедно с подходящи подкрепящи доказателства. В края на всяка календарна година първата институция изпраща на втората институция заявление за изплатените парични обезщетения през въпросната финансова година, в която се посочва дължимата сума от последната институция, която възможно най-бързо, но най-късно в срок от три месеца, я възстановява на първата институция.
3. В случая, посочен в първото изречение на член 60, параграф 2, алинея б) от регламента, институцията, която отговаря за изплащането на парични обезщетения, уведомява заинтересованите компетентни институции, с оглед получаване на тяхното одобрение, за извършените промени в предишното разпределение на разходите, заедно с подходящи подкрепящи доказателства.
4. В случая, посочен във второто изречение на член 60, параграф 2, алинея б) от регламента, разпоредбите на параграф 2 се прилагат по аналогия.
Прилагане на разпоредбите на член 61, параграф 5 от регламента
Член 72
Оценка на степента на неработоспособност в случай на претърпяна преди това трудова злополука или на диагностицирана преди това професионална болест
1. За да се оцени степента на неработоспособност в хипотезата на член 61, параграф 5 от регламента, работник трябва да предостави на компетентната институция на държава-членка, на чието законодателство е бил субект при претърпяването на трудовата злополука или при първото диагностициране на професионалната болест, цялата информация за претърпени от него преди това трудови злополуки или професионални болести, към момента, когато е бил субект на законодателството на която и да е друга държава-членка, независимо от степента на причинената неработоспособност вследствие на тези предишни случаи.
2. В съответствие с прилаганото от нея законодателство по отношение на придобиването на право на обезщетения и определянето на размера на обезщетението, компетентната институция отчита степента на причинената неработоспособност вследствие на тези предишни случаи.
3. Компетентната институция може да отправя запитване до всяка друга институция, която преди това е била компетентна, с оглед получаването на всякаква информация, която тя счита за необходима.
При предишна неработоспособност, причинена от претърпяна злополука, докато работникът е бил субект на законодателството на държава-членка, съгласно което не се прави разграничение по отношение на причината за неработоспособността, институцията, компетентна относно предишна неработоспособност или органът, определен от компетентния орган на съответната държава-членка, по искане на компетентната институция на друга държава-членка, предоставя информация относно степента на предишната неработоспособност и доколкото е възможно, всякаква информация, която би позволила да се определи, дали неработоспособността е била резултат от трудова злополука по смисъла на прилаганото законодателство от институцията на втората държава-членка. В такъв случай се прилагат по аналогия разпоредбите на параграф 2.
Прилагане на разпоредбите на член 62, параграф 1 от регламента
Член 73
Институции, в които могат да подават молби работниците в мини и сходни предприятия, когато имат престой или пребивават в държава-членка, различна от компетентната държава
1. В случаите, посочени в член 62, параграф 1 от регламента, и когато в страната на престой или пребиваване предвидените обезщетения по схемата за осигуряване за трудови злополуки и професионална болест за работници, полагащи физически труд в стоманодобивната промишленост са еднакви с предвидените обезщетения по специалната схема за работниците в мини и сходни предприятия, работниците, които спадат към последната категория могат да подават молби в най-близката институция, посочена в приложение 3 към регламента за прилагане, на територията на държавата-членка, в която имат престой или пребивават, дори и ако последната е институция по приложимата схема за работници, полагащи физически труд в стоманодобивната промишленост, която в такъв случай предоставя тези обезщетения.
2. Когато предвидените обезщетения по специалната схема за работниците в мини и сходни предприятия са по-благоприятни, такива работници имат право да подадат молба или в институцията, която отговаря за прилагането на тази схема, или в най-близката институция на територията на държавата-членка, в която имат престой или пребивават, която прилага схемата за работниците, полагащи физически труд в стоманодобивната промишленост. В последния случай, въпросната институция обръща внимание на работника за факта, че при подаване на молба до институцията, която отговаря за прилагането на гореспоменатата специална схема, той ще получава по-благоприятни обезщетения; освен това, тя трябва да го информира за наименованието и адреса на тази институция.
Прилагане на разпоредбите на член 62, параграф 2 от регламента
Член 74
Отчитане на периода, през който вече са предоставяни обезщетения от институцията на друга държава-членка
С цел прилагане на разпоредбите на член 62, параграф 2 от регламента, институцията на държава-членка, която следва да предоставя обезщетения, може да изисква от институцията на друга държава-членка да ѝ предостави информация за периода, през който последната институция вече е предоставяла обезщетения за същия случай на трудова злополука или професионална болест.
Подаване и проучване на молби за пенсии, без пенсиите за професионални болести, посочени в член 57 от регламента
Член 75
1. За да получават пенсия или допълнителни помощи съгласно законодателството на дадена държава-членка, работникът или неговите преживели наследници, които пребивават на територията на друга държава-членка, подават молба или пред компетентната институция, или пред институцията по място на пребиваване, която препраща молбата до компетентната институция. Подаването на молбата се подчинява на следните правила:
а)
към молбата се прилагат необходимите подкрепящи документи, а самата молба трябва да се подаде по образеца, предвиден от прилаганото от компетентната институция законодателство;
б)
точността на предоставената от лицето, претендиращо пенсия, информация трябва да се установи чрез приложени към молбата официални документи или да се потвърди от компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия пребивава лицето, претендиращо пенсия.
2. Компетентната институция уведомява лицето, претендиращо пенсия за решението си, пряко или чрез органа за връзка на компетентната държава; тя изпраща екземпляр от това решение на органа за връзка на държавата-членка, на чиято територия пребивава лицето, претендиращо пенсия.
Административни проверки и медицински прегледи
Член 76
1. Предвидените административни проверки и медицинските прегледи в случай на преразглеждане на пенсии се извършват по искане на компетентната институция от институцията на държавата-членка, на чиято територия се намира лицето, което има право на обезщетения, в съответствие с предвидения за това ред от прилаганото от последно посочената институция законодателство. Въпреки това, компетентната институция си запазва правото да подлага лицето, което има право на обезщетения, на преглед от лекар по неин избор.
2. Всяко лице, което получава пенсия за себе си или за сирак, информира институцията, която отговаря за изплащането, за всяка промяна в положението му или в положението на сирака, която има вероятност да измени пенсионните права.
Изплащане на пенсии
Член 77
Изплащането на дължимите пенсии от институцията на една държава-членка на лица, претендиращи пенсия, които пребивават на територията на друга държава-членка, се извършва в съответствие с разпоредбите на членове 53 до 58 от регламента за прилагане.
ГЛАВА 5
ПОМОЩИ ПРИ СМЪРТ
Прилагане на разпоредбите на членове 64, 65 и 66 от регламента
Член 78
Подаване на заявление за помощи
За да получава помощи при смърт съгласно законодателството на държава-членка, различна от държавата, на чиято територия пребивава, лицето, претендиращо помощи, подава молбата си или до компетентната институция, или до институцията по място на пребиваване.
Молбата трябва да се съпътства от оправдателните документи, които се изискват от прилаганото от компетентната институция законодателство.
Точността на предоставената от лицето, претендиращо помощи, информация трябва да се установи чрез приложени към заявлението официални документи или да се потвърди от компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия пребивава лицето, претендиращо помощи.
Член 79
Заверено заявление за периоди
1. За да се позове на разпоредбите на член 64 от регламента, лицето, претендиращо помощи, представя на компетентната институция заверено заявление, в което са посочени осигурителните периоди, завършени от работника, съгласно законодателството, чийто субект последно е било лицето.
2. Това заверено заявление се издава по искане на лицето, претендиращо помощи от институцията за здравно осигуряване или институцията за осигуряване за старост, в зависимост от случая, в която работникът последно е бил осигурен. Ако лицето, претендиращо помощ не представи посоченото заверено заявление, компетентната институция го получава от една от двете гореспоменати институции.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия, ако, за да се изпълнят условията на законодателството на компетентната държава, е необходимо да се вземат предвид осигурителните периоди, завършени преди това, съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка.
ГЛАВА 6
ОБЕЗЩЕТЕНИЯ ЗА БЕЗРАБОТИЦА
Прилагане на разпоредбите на член 67 от регламента
Член 80
Заверено заявление за осигурителни периоди или периоди на заетост
1. За да се позове на разпоредбите на член 67, параграфи 1, 2 или 4 от регламента, съответното лице, претендиращо обезщетение, представя на компетентната институция заверено заявление, в което са посочени осигурителни периоди или периодите на заетост, завършени преди това съгласно законодателството, чийто субект последно е било лицето, заедно с всякаква допълнителна информация, която се изисква от прилаганото от тази институция законодателство.
2. Това заверено заявление се издава по искане на заинтересованото лице или от компетентната институция за безработица на държавата-членка, на чието законодателство последно е било субект лицето, или от друга институция, определена от компетентния орган на същата държава-членка. Ако лицето не представи посоченото заверено заявление, компетентната институция го получава от една от двете гореспоменати институции.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия, ако, за да се изпълнят условията на законодателството на компетентната държава, е необходимо да се вземат предвид осигурителните периоди или периодите на заетост, завършени преди това съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка.
Прилагане на разпоредбите на член 68 от регламента
Член 81
Заверено заявление за изчисляване на обезщетения
Когато за изчисляването на обезщетения отговаря институция, посочена в член 68, параграф 1 от регламента, и когато лицето е упражнявало последната си заетост в продължение на по-малко от четири седмици на територията на държавата-членка, в която се намира тази институция, то подава пред посочената институция заверено заявление, в което се посочва естеството на последната заетост, която е упражнявана в продължение на най-малко четири седмици на територията на друга държава-членка, както и икономическия отрасъл, в който е упражнявана тази заетост. Ако заинтересованото лице не представи това заверено заявление, споменатата институция го получава или от компетентната институция за безработица на последно посочената държава-членка, при която лицето последно е било осигурено, или от друга институция, определена от компетентния орган на същата държава-членка.
Член 82
Заверено заявление за членовете на семейството, които следва да се вземат предвид при изчисляването на обезщетения
1. За да се позове на разпоредбите на член 68, параграф 2 от регламента, заинтересованото лице представя на компетентната институция заверено заявление за членовете на семейството му, които пребивават на територията на държава-членка, различна от тази, в която се намира посочената институция.
2. Това заверено заявление се издава от институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството. То трябва да удостоверява, че членовете на семейството не се вземат предвид за изчисляването на дължими обезщетения за безработица на друго лице съгласно законодателството на посочената държава-членка. Завереното заявление важи 12 месеца от датата на издаването му и може да се подновява; в такъв случай то важи от датата на подновяването му. Заинтересованото лице незабавно уведомява компетентната институция за настъпването на всяко обстоятелство, което налага изменение на въпросното заверено заявление. Това изменение влиза в сила от датата на настъпване на обстоятелството.
Прилагане на разпоредбите на член 69 от регламента
Член 83
Условия и срокове за запазване на правото на обезщетения, когато безработно лице отива в друга държава-членка
1. За да запази правото си на обезщетения, безработно лице, посочено в член 69, параграф 1 от регламента, подава пред институцията по мястото, където е отишло, заверено заявление, в което компетентната институция удостоверява, че то продължава да има право на обезщетения при условията, определени в параграф 1, алинея б) на същия член. По-специално, в това заверено заявление компетентната институция посочва:
а)
размера на обезщетението, което следва да се изплаща на безработното лице съгласно законодателството на компетентната държава;
б)
датата, на която безработното лице е престанало да бъде на разположение на службите по заетостта на компетентната държава;
в)
срока по член 69, параграф 1, алинея б) от регламента за регистрация като лице, търсещо работа в държавата-членка, в която е отишло безработното лице;
г)
максималният период в съответствие с разпоредбите на член 69, параграф 1, алинея в) от регламента, през който може да се запазва правото на обезщетение;
д)
факти, които биха могли да променят правото на обезщетение.
2. Безработно лице, което възнамерява да отиде в друга държава-членка, за да търси там заетост, преди отпътуването си подава молба за издаване на посоченото в параграф 1 заверено заявление. Ако безработното лице не представи въпросното заверено заявление, институцията на мястото, където е отишло лицето, го получава от компетентната институция. Службите по заетостта на компетентната държава трябва да гарантират, че безработното лице е било информирано за задълженията си съгласно член 69 от регламента и съгласно настоящия член.
3. Институцията на мястото, където е отишло безработното лице, уведомява компетентната институция за датата, на която безработното лице се е регистрирало и за датата, на която е започнало изплащането на обезщетения, както и изплаща обезщетенията на компетентната държава в съответствие с предвидения за това ред от законодателството на държавата-членка, в която е отишло безработното лице.
Институцията по мястото, където е отишло безработното лице, извършва или възлага извършването на проверка все едно, че се касае за безработно лице, което има право на обезщетения съгласно прилаганото от нея законодателство. Тя информира компетентната институция за всяко обстоятелство по параграф 1, алинея д) по-горе веднага след узнаването му, а в случаите, когато обезщетението трябва да бъде спряно или отнето, незабавно преустановява плащането на обезщетението. Компетентната институция незабавно я информира до каква степен и от коя дата този факт засяга правото на обезщетение на безработното лице. По целесъобразност, изплащането на обезщетения може да се възобновява само след получаването на такава информация. Когато обезщетението трябва да бъде намалено, институцията по мястото, където е отишло безработното лице, продължава да му изплаща обезщетение в намален размер, който подлежи на коригиране след получаване на отговора от компетентната институция.
4. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след получаване на становището на Административната комисия, да договарят въвеждането на други разпоредби за прилагане.
Прилагане на разпоредбите на член 71 от регламента
Член 84
Безработни лица, които по време на последната си заетост са пребивавали в държава-членка, различна от компетентната държава
1. С оглед прилагане на разпоредбите на член 80 от регламента за прилагане, в случаите, посочени в член 71, параграф 1, алинея а), ii) и в първото изречение на член 71, параграф 1, алинея б), ii) от регламента, институцията по място на пребиваване се счита за компетентна институция.
2. За да претендира за обезщетения съгласно разпоредбите на член 71, параграф 1, алинея б), ii) от регламента, освен завереното заявление, предвидено в член 80 от регламента за прилагане, безработното лице представя пред институцията по мястото си на пребиваване заверено заявление от институцията на държавата-членка, на чието законодателство последно е било субект, в което се посочва, че лицето няма право на обезщетения по член 69 от регламента.
3. С оглед прилагането на член 71, параграф 2 от регламента, институцията по място на пребиваване изисква от компетентната институция всякаква информация във връзка с правата на обезщетения на безработното лице от последната институция.
ГЛАВА 7
СЕМЕЙНИ ОБЕЗЩЕТЕНИЯ И СЕМЕЙНИ ПОМОЩИ
Прилагане на разпоредбите на член 72 от регламента
Член 85
Заверено заявление за периоди на заетост
1. За да се позове на разпоредбите на член 72 от регламента, лицето представя на компетентната институция заверено заявление, в което са посочени периодите на заетост, завършени съгласно законодателството, чийто субект последно е било лицето.
2. Това заверено заявление се издава по искане на заинтересованото лице или от компетентната институция за семейни обезщетения на държавата-членка, при която лицето последно е било осигурено, или от друга институция, определена от компетентния орган на същата държава-членка. Ако лицето не представи посоченото заверено заявление, компетентната институция го получава от една от двете гореспоменати институции, освен ако осигурителната институция за болест може да му изпрати екземпляр от завереното заявление, предвидено в член 16, параграф 1 от регламента за прилагане.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия, ако, за да се изпълнят условията на законодателството на компетентната държава, е необходимо да се вземат предвид периоди на заетост, завършени преди това съгласно законодателството на която и да е друга държава-членка.
Прилагане на разпоредбите на член 73, параграф 1 и член 75, параграф 1, алинеи а) и б)
Член 86
Работници, които са субекти на законодателството на държава-членка, различна от Франция
1. За да получава семейни обезщетения съгласно разпоредбите на член 73, параграф 1 от регламента, работникът подава молба до компетентната институция, при необходимост чрез работодателя си.
2. В подкрепа на молбата си, работникът представя декларация за гражданско състояние, издадена от компетентните органи по гражданско състояние в страната на пребиваване на въпросните членове на семейството. Тази декларация трябва да се подновява ежегодно.
3. Когато законодателството на компетентната държава предвижда, че семейните обезщетения могат или трябва да се изплащат на друго лице, а не на работника, в подкрепа на своята молба работникът представя и информация за физическото лице, на което следва да се изплащат семейните обезщетения в страната на пребиваване (име, фамилия, пълен адрес).
4. Компетентните органи на две или повече държави-членки могат да договарят специален ред за изплащането на семейни обезщетения, по-специално с оглед улесняване на прилагането на разпоредбите на член 75, параграф 1, алинеи а) и б) от регламента. Такива споразумения се съобщават на Административната комисия.
5. Работникът уведомява компетентната институция, при необходимост чрез работодателя си:
-
за всяка промяна в положението на членовете на неговото семейство, която би могла да промени правото на семейни обезщетения,
-
за всяка промяна в броя на членовете на неговото семейство, за които се дължат семейни обезщетения,
-
за всяка промяна на пребиваването или престоя на въпросните членове на семейството,
-
за всяко упражняване на професионална или търговска дейност, по силата на което се дължат семейни обезщетения и съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството.
Прилагане на разпоредбите на член 73, параграф 2 от регламента
Член 87
Работници, които са субекти на френското законодателство
1. За да получи семейни помощи по член 73, параграф 2 от регламента, работникът трябва да подаде молба до компетентната институция, която му издава заверено заявление, че той изпълнява условията за отношения по заетост, които регулират придобиването на право на семейни помощи съгласно френското законодателство. В същото време работникът трябва да подпише декларация, че той няма право на семейни помощи съгласно законодателството на страната по място на пребиваване на членовете на семейството по силата на професионална или търговска дейност.
Когато френското законодателство предвижда правото на получаване на семейни помощи да продължава за период, съответстващ на продължителността на периодите на заетост, завереното заявление следва да определя продължителността на заетостта, завършена през съответния период.
Членовете на семейството трябва да се регистрират в институцията по тяхното място на пребиваване при представяне на това заверено заявление и на оправдателните документи, изисквани от законодателството, прилагано от тази институция за предоставяне на семейни помощи.
Ако членовете на семейството не представят споменатото заверено уверение, институцията по място на пребиваване трябва да го получи от компетентната институция.
2. Завереното заявление, предвидено в параграф 1, остава валидно за срок от три месеца от датата на неговото издаване и трябва да се подновява автоматично на всеки три месеца от компетентната институция.
3. В случай на сезонен работник, завереното заявление, предвидено в параграф 1, е валидно за очакваната продължителност на сезонната работа, освен ако междувременно компетентната институция не уведоми институцията по място на пребиваване за неговото анулиране.
4. Ако законодателството на държава-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството, предвижда ежемесечно или тримесечно предоставяне на семейни помощи, докато френското законодателство предвижда правото на семейни помощи да продължава през период, съответстващ на продължителността на заетостта, семейните помощи следва да се предоставят в съотношение между тази продължителност и продължителността, определена от законодателството на страната по място на пребиваване на членовете на семейството.
5. Ако законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството, предвижда предоставяне на помощи за брой на дните, съответстващ на броя на дните на заетост, докато френското законодателство предвижда правото на семейни помощи да продължава един месец, тогава семейните помощи се предоставят за един месец.
6. В случаите, посочени в параграфи 4 и 5, когато периодите на заетост, завършени съгласно френското законодателство, се изразяват в единици, различни от тези, които се използват за изчисляване на семейни помощи съгласно законодателството на държавата-членка, на чиято територия пребивават членовете на семейството, преобразуването се извършва в съответствие с разпоредбите на член 15, параграф 3 от регламента за прилагане.
7. Компетентната институция трябва незабавно да информира институцията по място на пребиваване на членовете на семейството за датата, на която работникът спира да има право на семейни помощи или на която променя своето място на пребиваване от територията на една държава-членка на територията на друга държава-членка.
Институцията по място на пребиваване на членовете на семейството може по всяко време да поиска от компетентната институция да ѝ предостави всякаква информация, свързана с правото на работника на семейни помощи.
Ако компетентната институция го счита за необходимо, институцията по място на пребиваване следва, по нейно искане, да провери декларацията, посочена в първа алинея от параграф 1.
8. От членовете на семейството се изисква да информират институцията по тяхното място на пребиваване за всяка промяна в положението им, която би могла да промени правото им на семейни помощи, в частност всяка промяна на пребиваването.
Прилагане на разпоредбите на член 74, параграф 1 от регламента
Член 88
Безработни лица, които са субекти на законодателството на друга държава-членка, различна от Франция
Разпоредбите на член 86 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия за безработни лица, които са включени в приложното поле на член 74, параграф 1 от регламента.
Прилагане на член 74, параграф 2 от регламента
Член 89
Безработни лица, които са субекти на френското законодателство
1. За да получават семейни помощи на територията на държавата-членка, където те пребивават, членовете на семейството по член 74, параграф 2 от регламента, следва да представят на институцията по тяхното място на пребиваване заверено заявление, потвърждаващо, че безработното лице получава обезщетения за безработица съгласно френското законодателство.
Това заверено заявление се издава от френската институция, компетентна по въпросите на безработицата, или от институцията, определена от компетентния френски орган, при поискване от безработното лице, което трябва да подпише декларация, удостоверяваща, че той няма право на семейни помощи съгласно законодателството на страната по място на пребиваване на членовете на семейството по силата на професионална или търговска дейност.
Ако членовете на семейството не представят споменатото заверено заявление, институцията по място на пребиваване следва да го получи от компетентната институция.
2. Член 87, параграфи 2-8 от регламента за прилагане се прилага по аналогия.
ГЛАВА 8
ОБЕЗЩЕТЕНИЯ ЗА ДЕЦА НА ИЗДРЪЖКА НА ПЕНСИОНЕРИ И ОБЕЗЩЕТЕНИЯ ЗА СИРАЦИ
Прилагане на разпоредбите на членове 77, 78 и 79 от регламента
Член 90
1. За да получава обезщетения съгласно разпоредбите на членове 77 или 78 от регламента, лицето, претендиращо обезщетение, подава молба до институцията по своето място на пребиваване съобразно реда, определен от прилаганото от тази институция законодателство.
2. Въпреки това, ако лицето, претендиращо обезщетение, не пребивава на територията на държавата-членка, в която се намира компетентната институция, то може да подаде своята молба или пред компетентната институция, или пред институцията по своето място на пребиваване, която след това препраща молбата до компетентната институция, като посочва датата на подаване на въпросната молба. Тази дата се счита за дата на подаване на молбата пред компетентната институция.
3. Ако компетентната институция, посочена в параграф 2, установи, че не е налице право на обезщетения съгласно прилаганото от нея законодателство, тя незабавно изпраща молбата, заедно с всички необходими документи и информация, до институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство работникът има най-дългия си завършен осигурителен период.
При необходимост, въпросът може при същите условия да бъде върнат обратно за разглеждане от институцията на държавата-членка, съгласно чието законодателство съответното лице има най-краткия си завършен осигурителен период.
4. При необходимост, Административната комисия определя всички евентуално необходими допълнителни процедури за подаването на молби за обезщетения.
Член 91
1. Изплащането на дължимите обезщетения съгласно разпоредбите на членове 77 или 78 от регламента се извършва в съответствие с разпоредбите на членове 53-58 от регламента за прилагане.
2. При необходимост, компетентните органи на държавите-членки определят компетентната институция за изплащането на дължимите обезщетения съгласно разпоредбите на членове 77 или 78 от регламента.
Член 92
Всяко лице, на което се изплащат обезщетения съгласно разпоредбите на членове 77 или 78 от регламента за деца на пенсионери или за сираци, информира институцията, която отговаря за изплащането на такива обезщетения:
-
за всяка промяна в положението на децата или сираците, която има вероятност да промени правото на обезщетения,
-
за всяка промяна в броя на децата или сираците, за които се дължат обезщетения,
-
за всяка промяна на пребиваването на децата или сираците,
-
за всяко упражняване на професионална или търговска дейност, което дава право на семейни обезщетения или семейни помощи за въпросните деца или сираци.
ДЯЛ V
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 93
Възстановяване на осигурителни обезщетения за болест и майчинство, различни от предвидените в членове 94 и 95 от регламента за прилагане
1. Действителният размер на обезщетенията в натура, предоставени съгласно разпоредбите на член 19, параграфи 1 и 2 от регламента на работници и на членовете на техните семейства, които пребивават на територията на една и съща държава-членка, и на обезщетенията в натура, предвидени в разпоредбите на член 21, параграф 2, член 22, член 25, параграфи 1, 3 и 4, член 26, член 29, параграф 1 или член 31 от регламента, се възстановява от компетентната институция на институцията, която е предоставила посочените обезщетения съгласно данните в счетоводните сметки на тази институция.
2. В случаите, посочени в член 29, параграф 1 и член 31 от регламента, и за целите на прилагането на разпоредбите на параграф 1, институцията по място на пребиваване на пенсионера се счита за компетентна институция.
3. Ако в счетоводните сметки на институцията, която е предоставила обезщетенията по параграф 1, не е посочен действителният размер на тези обезщетения и няма сключено споразумение съгласно разпоредбите на параграф 6, подлежащата на възстановяване сума се определя на основата на еднократно плащане, което се изчислява въз основа на цялата подходяща справочна информация, получена от наличните данни. Административната комисия оценява основите, които следва да се използват за изчисляването на еднократните плащания и взема решение за техния размер.
4. За целите на възстановяването на суми, не могат да се вземат под внимание стойности, които са по-високи от приложимите стойности за обезщетенията в натура, предоставяни на работници, които са субекти на прилаганото законодателство от институцията, която е предоставила обезщетенията по параграф 1.
5. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат по аналогия за възстановяването на парични обезщетения, изплатени в съответствие с разпоредбите на второто изречение на член 18, параграф 8 от регламента за прилагане.
6. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след като са получили становището на Административната комисия, да договарят други методи за оценка на подлежащите на възстановяване суми, по-специално на основата на еднократни плащания.
Член 94
Възстановяване на обезщетения в натура, предоставяни при здравно осигуряване и майчинство на членовете на семейството на работник, които не пребивават в същата държава-членка, в която пребивава въпросния работник
1. Сумата на обезщетенията в натура, предоставени съгласно разпоредбите на член 19, параграф 2 от регламента, на членовете на семейството на работник, които не пребивават на територията на същата държава-членка, в която пребивава съответния работник, се възстановява от компетентните институции на институциите, които са предоставили въпросните обезщетения, на основата на еднократно плащане за всяка календарна година, което е възможно най-близко по размер до действително направените разходи.
2. Размерът на еднократното плащане се определя чрез умножаване на средните годишни разходи за семейство по средния годишен брой на семействата, които следва да бъдат взети предвид, и чрез намаляване на получения резултат с 20 %.
3. Необходимите фактори за изчисляване на посоченото еднократно плащане се определят, както следва:
а)
за всяка държава-членка, средните годишни разходи за семейство се получават чрез разделяне на годишните разходи за всички предоставени обезщетения в натура от институциите на съответната държава-членка на всички членове на семействата на работници, които са субекти на законодателството на въпросната държава-членка по схемите за социално осигуряване, които следва да бъдат взети предвид, на средния годишен брой на тези работници, заедно с членовете на техните семейства; схемите за социално осигуряване, които следва да бъдат взети предвид за целта, са посочени в приложение 9 към регламента за прилагане;
б)
при взаимоотношения между институциите на две държави-членки, средният годишен брой на семействата, които следва да бъдат взети предвид, е равен на средния годишен брой на работниците, които са субекти на законодателството на една от тези държави-членки, и чиито членове на семейства имат право на обезщетения в натура, които следва да се предоставят от институция на другата държава-членка.
4. Броят на семействата, които следва да бъдат взети предвид в съответствие с разпоредбите на параграф 3, алинея б), се определя по списък, който се води за целта от институцията по място на пребиваване въз основа на предоставени от компетентната институция документни доказателства за правата на съответните лица. В случай на спор, съответните институции представят съображенията си на Контролната комисия, предвидена в член 101, параграф 3 от регламента за прилагане.
5. Административната комисия определя начините и реда за определяне на посочените в параграфи 3 и 4 фактори за изчисляване.
6. Две или повече държави-членки, или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след като са получили становището на Административната комисия, да договарят други начини за оценка на подлежащите на възстановяване суми.
Член 95
Възстановяване на обезщетения в натура, предоставяни при здравно осигуряване и осигуряване за майчинство на пенсионери и членове на техните семейства, които нямат право на обезщетения съгласно законодателството на държавата-членка, където пребивават
1. Сумата на обезщетенията в натура, предоставени съгласно разпоредбите на член 28, параграф 1 от регламента, се възстановява от компетентните институции на институциите, които са предоставили въпросните обезщетения, на основата на еднократно плащане, което е възможно най-близко по размер до действително направените разходи.
2. Размерът на еднократното плащане се определя чрез умножаване на средните годишни разходи за пенсионер по средния годишен брой на пенсионерите, които следва да бъдат взети предвид, и чрез намаляване на получения резултат с 20 %.
3. Необходимите коефициенти за изчисляване на посочената еднократна сума се определят, както следва:
а)
за всяка държава-членка, средните годишни разходи за пенсионер се получават чрез разделяне на годишните разходи за всички предоставени обезщетения в натура от институциите на съответната държава-членка на всички пенсионери, чиито пенсии са дължими съгласно законодателството на въпросната държава-членка по схемите за социално осигуряване, които следва да бъдат взети предвид и на членовете на техните семейства, на средния годишен брой на пенсионерите; схемите за социално осигуряване, които следва да бъдат взети предвид за целта, са посочени в приложение 9;
б)
при взаимоотношения между институциите на две държави-членки, средният годишен брой на пенсионерите, които следва да бъдат взети предвид, е равен на средния годишен брой на пенсионерите, посочени в член 28, параграф 2 от регламента, които, докато пребивават на територията на една от държавите-членки, имат право на обезщетения в натура за сметка на институцията на другата държава-членка.
4. Броят на пенсионерите, които следва да бъдат взети предвид в съответствие с параграф 3, алинея б), се определя по списък, който се води за целта от институцията по място на пребиваване въз основа на предоставени от компетентната институция документални доказателства за правата на съответните лица. В случай на спор, съответните институции представят съображенията си на Контролната комисия, предвидена в член 101, параграф 3 от регламента за прилагане.
5. Административната комисия определя начините и реда за определяне на посочените в параграфи 3 и 4 фактори за изчисляване.
6. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки, могат, след като са получили становището на Административната комисия, да договарят други методи за оценка на подлежащите на възстановяване суми.
Прилагане на разпоредбите на член 63, параграф 2 от регламента
Член 96
Възстановяване на обезщетения в натура, предоставени по осигурителни схеми за трудови злополуки и професионални болести от институцията на една държава-членка за сметка на институцията на друга държава-членка
С оглед прилагане на разпоредбите на член 63, параграф 2 от регламента, разпоредбите на член 93 от регламента за прилагане се прилагат по аналогия.
Прилагане на разпоредбите на член 70, параграф 2 от регламента
Член 97
Възстановяване на изплатени обезщетения за безработица на безработни лица, които отиват в друга държава, за да търсят там заетост
1. Сумата на изплатените обезщетения съгласно разпоредбите на член 69 от регламента се възстановяват от компетентната институция на институцията, която е изплатила въпросните обезщетения, в съответствие с данните в счетоводните сметки на последната институция.
2. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави, могат:
-
след като са получили становището на Административната комисия, да договарят други методи за определяне на подлежащите на възстановяване суми, по-специално еднократни плащания, или други методи за плащане, или
-
да премахнат възстановяването на разходи между институциите.
Възстановяване на семейни помощи, изплатени по член 73, параграф 2 и член 74, параграф 2 от регламента
Член 98
Членове на семейства на работници, субекти на френското законодателство, или на безработни лица, получаващи обезщетения за безработица съгласно френското законодателство
1. Действителната сума на семейните помощи, изплатени по силата на член 73, параграф 2 и член 74, параграф 2 от регламента, се възстановяват от компетентната френска институция на институцията, която е изплатила тези семейни помощи, както е показано в счетоводните сметки на последната институция.
2. Франция и всяка от другите държави-членки или компетентните органи на Франция и тези на другите държави-членки могат, по взаимна договореност, да предвидят възстановяване на еднократната сума на тези семейни помощи. В случай на възстановяване на еднократна сума, тази еднократна сума се определя чрез умножаване на средната годишна стойност на семейство по средния брой семейства, които трябва да бъдат взети предвид всяка година.
3. Факторите, необходими за изчисляването на споменатата еднократна сума, се определят съгласно следните правила:
а)
средната годишна стойност на семейство се получава за всяка държава-членка, като се раздели годишният разход за всички семейни помощи, изплатени от институциите на държавата-членка, на чиято територия членовете на семействата пребивават, спрямо общия брой членове на семействата на работници или безработни лица, които пребивават на територията на тази държава-членка на средния годишен брой на семействата, които имат право да получават обезщетения;
б)
средният годишен брой на семейства, който трябва да се вземе предвид, е равен на средния годишен брой на работниците, които са субекти на законодателството на компетентната държава, и когато е необходимо, на безработните лица, получаващи обезщетения за безработица за сметка на институция на тази компетентна държава, членовете на чиито семейства имат правото да получават семейни помощи, изплащани от институция на другата държава-членка, на чиято територия те пребивават.
4. Административната комисия, въз основа на доклад на Ревизионната комисия, предвиден в член 101, параграф 3 от регламента за прилагане, постановява начините и процедурите за определяне на факторите за изчисление, посочени в параграф 3.
5. Франция и всяка от другите държави-членки или компетентните органи на Франция и всяка от другите държави-членки, могат да договорят въвеждането на други начини за определяне на еднократната сума, след като са получили становището на Административната комисия.
Общи разпоредби за възстановяването на разходи
Член 99
Административни разходи
Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки могат, в съответствие с разпоредбите на член 84, параграф 2, третото изречение от регламента, да се договорят за увеличаване на размера на обезщетенията, посочени в членове 93 до 98 от регламента за прилагане, с конкретен процент с оглед отчитане на административните разходи. Този процент може да е различен, в зависимост от съответните обезщетения.
Член 100
Забавени претенции
1. При уреждането на сметки между институциите на държавите-членки, институцията, която отговаря за плащанията, може да оставя без уважение претенциите за възстановяване на разходи за предоставени обезщетения през календарна година, която предшества с три години или повече датата на предявяване на тези претенции, независимо дали същите са предявени от орган за връзка или от институцията, която отговаря за плащанията в компетентната държава.
2. За претенциите във връзка с възстановяването на разходи под формата на еднократни плащания, тригодишният срок тече от датата на публикуване в Официален вестник на Европейските общности на средните годишни разходи за обезщетения в натура, определени в съответствие с разпоредбите на членове 94 и 95 от регламента за прилагане.
Член 101
Справка за претенции
1. Съгласно разпоредбите на членове 36, 63, 70 и 75, параграф 2 от регламента, Административната комисия изготвя справка за претенциите за всяка календарна година.
2. Административната комисия може да предвиди подходящи проверки за проучването на необходимите статистически и счетоводни данни за изготвянето на предвидената в параграф 1 справка за претенции, по-специално, за да гарантира съответствието им с правилата, определени в дял 2.
3. Административната комисия взема решенията по настоящия член относно доклада на Ревизионната комисия, която го представя заедно със становище, като посочва мотивите, на които се основава това становище. Административната комисия определя методите на работа и състава на Ревизионната комисия.
Член 102
Функции на Ревизионната комисия - Процедура за възстановяване на парични средства
1. Ревизионната комисия:
а)
събира необходимите данни и организира необходимите изчисления за прилагането на разпоредбите на настоящия дял;
б)
представя на Административната комисия периодични счетоводни отчети за резултатите от прилагането на регламентите, по-конкретно от гледна точка на финансовия аспект;
в)
отправя всякакви полезни предложения до Административната комисия във връзка с разпоредбите на алинеи а) и б);
г)
представя на Административната комисия предложения по изпратените до нея съображения в съответствие с разпоредбите на член 94, параграф 4 и член 95, параграф 4 от регламента за прилагане;
д)
представя пред Административната комисия предложения във връзка с прилагането на разпоредбите на член 101 от регламента за прилагане;
е)
извършва цялата работа, проучвания или задачи по въпроси, за които е сезирана от Административната комисия.
2. Възстановяването на суми, предвидено в членове 36, 63, 70 и член 75, параграф 2 от регламента, се извършва от всички компетентни институции на дадена държава-членка в полза на институциите кредитори на друга държава-членка с посредничеството на органите, които са определени от компетентните органи на държавите-членки. Органите, чрез които е извършено възстановяване на парични средства, уведомяват Административната комисия за възстановените суми в сроковете и съобразно реда, определен от посочената комисия.
3. Когато подлежащите на възстановяване суми се определят въз основа на действителния размер на предоставените обезщетения според данните в счетоводните сметки на институциите, възстановяването за всяко календарно полугодие се извършва през следващото календарно полугодие.
4. Когато подлежащите на възстановяване суми се определят на основата на еднократно плащане, възстановяването се извършва за всяка календарна година; в такъв случай институциите извършват авансови плащания към институциите кредитори на първо число от всяко календарно полугодие в съответствие с процедурата, определена от Административната комисия.
5. Компетентните органи на две или повече държави-членки могат да се договарят за други срокове за възстановяването на суми или за други процедури за извършване на авансовите плащания.
Член 103
Съставяне на статистически и счетоводни данни
Компетентните органи на държавите-членки предприемат всички необходими мерки за прилагането на разпоредбите на настоящия дял, по-специално на онези от тях, които изискват съставянето на статистически или счетоводни данни.
Член 104
Вписване в приложение 5 на споразумения за възстановяване на парични средства между държави-членки или между компетентните органи на държавите-членки
1. Разпоредбите, които са сходни с разпоредбите на член 36, параграф 3, член 63, параграф 3 и член 70, параграф 3 от регламента, и член 93, параграф 6, член 94, параграф 6 и член 95, параграф 6 от регламента за прилагане, и които са действащи в деня преди влизането в сила на регламента, продължават да се прилагат при условие, че са включени в приложение 5 към регламента за прилагане.
2. Разпоредбите, които са сходни с разпоредбите, посочени в параграф 1 и които, с оглед на взаимоотношенията между две или повече държави-членки, ще се прилагат след влизането в сила на регламента, се вписват в приложение 5 към регламента за прилагане. Същото важи за договорените разпоредби съгласно член 97, параграф 2 и член 98, параграф 2 от регламента за прилагане.
Разходи за административни проверки и медицински прегледи
Член 105
1. Извършените разходи за административни проверки и медицински прегледи, наблюдения, лекарски прегледи и проверки от всякакво естество, необходими за отпускането, предоставянето или преразглеждането на обезщетения, се възстановяват от институцията, за сметка на която са извършени, на институцията, която е отговаряла за тях, въз основа на прилаганите такси от последно споменатата институция.
2. Въпреки това, две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки могат да се договарят за други начини за възстановяване на парични средства, по-специално под формата на еднократни плащания, или могат да премахват изискването за възстановяване на разходи между институциите.
Такива споразумения се вписват в приложение 5 към регламента за прилагане. Действащите споразумения в деня преди влизането в сила на регламента продължават да се прилагат при условие, че са включени в споменатото приложение.
Общи разпоредби за изплащането на парични обезщетения
Член 106
Компетентните органи на всяка държава-членка уведомяват Административната комисия, в допустимите срокове и съобразно реда, определен от Комисията, за размера на изплатените парични обезщетения от институциите, попадащи под тяхна юрисдикция, на получатели, които пребивават или имат престой на територията на която и да е друга държава-членка.
Член 107
Конвертиране на валути
1. По смисъла на разпоредбите, изброени по-долу, превръщането на сумите, посочени в различни национални валути, се извършва по официалните номинални стойности, декларирани от националните валутни органи и признати от Международния валутен фонд:
а)
разпоредби на регламент: член 12, параграфи 2, 3 и 4, последно изречение от член 19, параграф 1, алинея б), член 22, параграф 1, ii), последно изречение, член 25, параграф 1, алинея б), предпоследно изречение, член 41, параграф 1, алинеи в) и г), член 46, параграфи 3 и 4, член 50, член 52, алинея б), последно изречение, член 55, параграф 1, ii), последно изречение, член 57, параграф 3, алинея в), член 60, параграф 1, алинея в), член 60, параграф 2, алинея б), член 70, параграфи 1 и 2 и член 71, параграф 1, алинея б), ii), предпоследното изречение;
б)
разпоредбите на регламент за прилагане: член 34, член 101, параграф 1, член 102, параграф 1, алинея б), член 119, параграф 2.
2. В случаите, които не попадат в приложното поле на параграф 1, превръщането се извършва по обменен курс, който действително се прилага по време на извършване на плащането.
ДЯЛ VI
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 108
Доказване на статут на сезонен работник
За да докаже, че е сезонен работник, работникът, включен в приложното поле на член 1, алинея в) от регламента, следва да представи договора си за заетост, подпечатан от службите по заетостта на държавата-членка, на чиято територия е отишъл да работи или е работил, или друг документ, подпечатан от тези служби, удостоверяващ сезонния характер на работата му.
Член 109
Споразумение за плащане на вноски
Работодателят, който няма място на дейност в държавата-членка, на чиято територия работникът е нает на работа, може да се споразумее с работника той да поеме задълженията на работодателя по отношение на плащането на вноски.
Работодателят уведомява компетентната институция или, при необходимост, институцията, която е определена от компетентния орган на въпросната държава-членка, за всяко такова споразумение.
Член 110
Взаимна административна помощ във връзка с възстановяването на обезщетения, които не са били дължими
Ако институцията на държава-членка, която е предоставила обезщетения, възнамерява да заведе дело срещу лице, което е получило обезщетения, които не са му били дължими, институцията по място на пребиваване на въпросното лице или институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия пребивава това лице, оказва съдействие на първата институция.
Член 111
Възстановяване на недължими плащания от институции за социално осигуряване и искания от спомагателни органи
1. Ако при отпускането или преразглеждането на обезщетения за инвалидност, старост или смърт (пенсии) съгласно разпоредбите на глава 3 на дял III от регламента, институцията на държава-членка е изплатила на получателя на обезщетения сума над тази, на която той има право, тази институция може да изиска от институцията на всяка друга държава-членка, която отговаря за изплащането на съответните обезщетения на въпросния получател, да приспадне надплатената сума от просрочените суми, които изплаща на същия получател. Последната институция превежда приспадната сума на институцията кредитор. Когато надплатената сума не може да бъде приспадната от просрочени плащания, се прилагат разпоредбите на параграф 2.
2. Когато институцията на дадена държава-членка е изплатила на получател на обезщетение сума над тази, на която той има право, тази институция може, при условията и в сроковете, определени от прилаганото от нея законодателство, да изиска от институцията на всяка друга държава-членка, която отговаря за изплащането на обезщетения на въпросния получател, да приспадне надплатената сума от сумите, които изплаща на същия получател. Последната институция извършва приспадането при условията и в сроковете, предвидени за такова прихващане от прилаганото от нея законодателство, все едно, че сумите са надплатени от нея и превежда приспадната сума на институцията кредитор.
3. Когато лице, за което се прилагат разпоредбите на регламента, е получило помощи на територията на държава-членка през период, през който е имало право на обезщетения съгласно законодателството на друга държава-членка, органът, който е оказал съдействие, ако има законово право да изисква обратно дължимите обезщетения на въпросното лице, може да изиска от институцията на всяка друга държава-членка, която отговаря за изплащането на обезщетения в полза на това лице, да приспадне сумата, изплатена за подпомагане, от сумите, които последната институция изплаща на същото лице.
Когато член на семейството на лице, за което се прилагат разпоредбите на регламента, е получил подпомагане на територията на държава-членка през период, през който въпросното лице е имало право на обезщетения за съответния член на семейството съгласно законодателството на друга държава-членка, органът, който е оказал подпомагането, ако има законово право да изисква обратно дължимите обезщетения на въпросното лице за съответния член на семейството, може да изиска от институцията на всяка друга държава-членка, която отговаря за изплащането на такива обезщетения в полза на това лице, да приспадне сумите, изплатени за подпомагане, от сумите, които последната институция изплаща на същото лице за съответния член на семейството.
Институцията, която отговаря за плащанията, извършва приспадането при условията и в сроковете, предвидени за такова прихващане от прилаганото от нея законодателство, и превежда приспадната сума на органа кредитор.
Член 112
Когато дадена институция, пряко или чрез друга институция, е извършила недължими плащания, чието възстановяване е станало невъзможно, в крайна сметка въпросните суми остават за сметка на първата институция, освен когато недължимото плащане е било в резултат от измама.
Член 113
Възстановяване на предоставени, но недължими обезщетения в натура на работници в сферата на международния транспорт
1. Ако правото на обезщетения в натура не бъде признато от компетентната институция, предоставените обезщетения в натура на работник в сферата на международния транспорт от институцията по място на престой по силата на презумпцията по член 20, параграф 2 или член 62, параграф 2 от регламента за прилагане, се възстановява от компетентната институция.
2. Извършените разходи от институцията по място на престой по отношение на всеки работник в сферата на международния транспорт, който преди това не е подавал молба до институцията по място на престой и няма право на обезщетения в натура, но въпреки това е получил обезщетения в натура при представяне на завереното заявление, посочено в член 20, параграф 2 или член 62, параграф 2 от регламента за прилагане, се възстановяват от институцията, която е посочена като компетентна във въпросното заверено заявление, или от всяка друга институция, определена за целта от компетентния орган на съответната държава-членка.
3. Компетентната институция или посочената като компетентна институция, в случая, предвиден в параграф 2, или определената за целта институция дебитира сметката на получателя на обезщетение със стойността на предоставените му, но недължими обезщетения в натура. Въпросната институция уведомява за тези дебитни операции Ревизионната комисия, посочена в член 101, параграф 3 от регламента за прилагане, който изготвя справка за тях.
Член 114
Условни плащания на обезщетения в случаи на спорове относно приложимото законодателство или институцията, която следва да предоставя обезщетенията
В случай на спор между институциите или компетентните органи на две или повече държави-членки относно приложимото законодателство съгласно разпоредбите на дял II от регламента или коя институция следва да предоставя обезщетенията на съответното лице, което при отсъствие на спор би могло да претендира за обезщетения, лицето условно получава обезщетенията, предвидени от законодателството, което се прилага от институцията по място на пребиваване или, ако съответното лице не пребивава на територията на една от заинтересованите държави-членки, обезщетенията, предвидени от законодателството, което се прилага от институцията, до която първо е подадена неговата молба.
Член 115
Процедури за извършване на медицински прегледи в държава-членка, различна от компетентната държава
Институцията по място на престой или място на пребиваване, която съгласно разпоредбите на член 87 от регламента е длъжна да извърши медицински преглед, извършва това в съответствие с процедурите, определени от прилаганото от нея законодателство.
При отсъствие на такива процедури, тя отправя запитване до компетентната институция за информация относно процедурите, които следва да се приложат.
Член 116
Споразумения за възстановяването на вноски
1. Сключените споразумения съгласно разпоредбите на член 92, параграф 2 от регламента се вписват в приложение 5 към регламента за прилагане.
2. Сключените споразумения за прилагането на разпоредбите на член 51 от Регламент № 3 продължават да се прилагат при условие, че са включени в приложение 5 към регламента за прилагане.
Член 117
Обработка на данни
1. Една или повече държави-членки, или техните компетентни органи, могат, след като са получили становището на Административната комисия, да адаптират за обработка на данни образците на удостоверения, заверените заявления, декларациите, молбите и други документи, заедно с операциите и начините за предаване на данните, предвидени за прилагането на регламента и регламента за прилагане.
2. Когато постигнатото развитие в обработката на данни в държавите-членки позволява това, Административната комисия предприема необходимите проучвания за стандартизация и въвеждане в обща употреба на методите за корекция съгласно разпоредбите на параграф 1.
ДЯЛ VII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 118
Преходни разпоредби относно пенсиите
1. Молбите за пенсии, които не са били още отпуснати преди влизането в сила на регламента, подлежат на двойно изплащане:
-
за периода преди тази дата, в съответствие с разпоредбите на регламент № 3,
-
за периода, започващ от тази дата, в съответствие с разпоредбите на регламента.
2. Молба за обезщетение за инвалидност, старост или за преживели наследници, представени на институция към датата на влизане в сила на регламента, автоматично налагат преоценка на обезщетенията, които са били отпуснати за същия случай преди тази дата от институцията или институциите на една или повече от другите държави-членки, в съответствие с разпоредбите на регламента.
Член 119
Преходни разпоредби, свързани със семейните обезщетения
1. Правата, посочени в член 94, параграф 9 от регламента, са тези, от които се ползват работниците по отношение на членовете на техните семейства, даващи право на семейни обезщетения, при ставка и в границите, приложими в деня, предхождащ деня на влизане в сила на регламента, по член 41 или на Регламент № 3 приложение Г, на член 20 или на приложение 1 към Регламент 36/63/ЕИО на Съвета от 2 април 1963 г. за социалното осигуряване на пограничните работници (4).
2. При условие, че сумата на семейните обезщетения, посочени в параграф 1, е по-висока от сумата на семейните помощи, които биха били дължими по член 73, параграф 2 от регламента, компетентната френска институция е отговорна да осигури тяхното изплащане на работника или пряко на членовете на неговото семейство по мястото им на пребиваване или по отношение на децата, даващи право на тези обезщетения.
3. Когато семейни обезщетения трябва да се изплащат по член 73, параграф 2 от регламента, институцията по място на пребиваване на членовете на семейството трябва да осигури изплащането на тези помощи в съответствие с разпоредбите на законодателството, което прилага, при условие, че те се възстановяват от компетентната френска институция.
4. В двустранните отношения между заинтересованите държави-членки, процедурата за прилагането на настоящия член се определя от тези държави-членки или компетентните органи на тези държави.
Член 120
Допълващи споразумения за прилагане
1. Две или повече държави-членки или компетентните органи на тези държави-членки могат, когато е необходимо, да сключват споразумения, които имат за цел да допълнят административната процедура за прилагане на регламента. Тези споразумения се изброяват в приложение 5 към регламента за прилагане.
2. Споразумения, подобни на посочените в параграф 1, които са в сила в деня, предхождащ деня на влизане в сила на регламента за прилагане, продължават да се прилагат при условие, че те са включени в приложение 5 към регламента за прилагане.
Член 121
Характер и изменение на приложенията
1. Приложенията към регламента за прилагане представляват неразделна част от него.
2. Тези приложения могат да бъдат изменяни с регламент на Съвета, приет по предложение на Комисията, по искане на държава-членка или съответни държави-членки или техните компетентни органи след получаване на становището на Административната комисия.
3. Приложение V към регламента, част „Б Германия“, се допълва със следния текст:
„7.
За целите на регламента, еднократната сума на вноските към разходите за раждане, предоставяни съгласно германското законодателство на членовете на семействата на работниците, безработните лица, пенсионерите и претендиращите пенсия, се считат за обезщетения в натура.“
Член 122
Влизане в сила на регламента за прилагане
Регламентът за прилагане влиза в сила на първия ден от седмия месец след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 март 1972 година.
++++
( 1 ) GU n . L 149 del 5 . 7 . 1971 , pag . 2 .
( 2 ) GU n . 30 del 16 . 12 . 1958 , pag . 561/58 .
( 3 ) GU n . 30 del 16 . 12 . 1958 , pag . 597/58 .
REGOLAMENTO ( CEE ) N . 574/72 DEL CONSIGLIO
del 21 marzo 1972
che stabilisce le modalità di applicazione del regolamento ( CEE ) n . 1408/71 relativo all'applicazione dei regimi di sicurezza sociale ai lavoratori subordinati e ai loro familiari che si spostano all'interno della Comunità
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITA EUROPEE ,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea , in particolare gli articoli 2 , 7 e 51 ,
visto il regolamento ( CEE ) n . 1408/71 del Consiglio , del 14 giugno 1971 , relativo all'applicazione dei regimi di sicurezza sociale ai lavoratori subordinati e ai loro familiari che si spostano all'interno della Comunità ( 1 ) , in particolare l'articolo 97 ,
vista la proposta della Commissione , elaborata previa consultazione della Commissione amministrativa per la sicurezza sociale dei lavoratori migranti ,
visto il parere del Parlamento europeo ,
visto il parere del Comitato economico e sociale ,
considerando che il regolamento n . 3 per la sicurezza sociale dei lavoratori migranti ( 2 ) è stato sostituito dal regolamento ( CEE ) n . 1408/71 , il cui articolo 99 ha anche abrogato il regolamento n . 4 che determina le modalità di applicazione e integra le disposizioni del regolamento n . 3 per la sicurezza sociale dei lavoratori migranti ( 3 ) , e che occorre prevedere modalità di applicazione adattate alle nuove norme di base e all'esperienza acquisita nel corso dei dodici anni di applicazione di tali testi ;
considerando che occorre in particolare precisare le istituzioni competenti di ciascuno Stato membro , i documenti da produrre e le formalità che debbono essere adempiute dagli interessati per beneficiare delle prestazioni , le modalità del controllo amministrativo e sanitario , nonché le condizioni per il rimborso delle prestazioni corrisposte dall'istituzione di uno Stato membro per conto dell'istituzione di un altro Stato membro e le attribuzioni della Commissione dei conti ,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO :
TITOLO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Definizioni
Ai fini dell'applicazione del presente regolamento :
a ) il termine " regolamento " designa il regolamento ( CEE ) n . 1408/71 ;
b ) il termine " regolamento di applicazione " designa il presente regolamento ;
c ) i termini definiti all'articolo 1 del regolamento hanno il significato che viene loro attribuito nel suddetto articolo .
Articolo 2
Modelli di stampati _ Informazioni sulle legislazioni _ Prontuari
1 . I modelli dei certificati , attestati , dichiarazioni , domande ed altri documenti necessari all'applicazione del regolamento e del regolamento di applicazione sono stabiliti dalla commissione amministrativa .
Due Stati membri o le loro autorità competenti possono , di comune accordo , sentito il parere della commissione amministrativa , adottare modelli semplificati nei rapporti reciproci .
2 . La commissione amministrativa puo raccogliere , ad uso delle autorità competenti di ciascuno Stato membro , informazioni sulle disposizioni delle legislazioni nazionali , comprese nel campo di applicazione del regolamento .
3 . La commissione amministrativa prepara i prontuari destinati a far conoscere agli interessati i loro diritti , nonché le formalità amministrative cui devono ottemperare per farli valere .
Il Comitato consultivo è consultato prima che tali prontuari siano stabiliti .
Articolo 3
Organismi di collegamento _ Comunicazioni tra le istituzioni e tra beneficiari e istituzioni
1 . Le autorità competenti possono designare degli organismi di collegamento , abilitati a comunicare direttamente tra loro .
2 . Ogni istituzione di uno Stato membro ed ogni persona che risiede o che dimora nel territorio di uno Stato membro puo rivolgersi all'istituzione di un altro Stato membro direttamente o tramite gli organismi di collegamento .
Articolo 4
Allegati
1 . L'allegato 1 indica l'autorità competente o le autorità competenti di ciascuno Stato membro .
2 . L'allegato 2 indica le istituzioni competenti di ciascuno Stato membro .
3 . L'allegato 3 indica le istituzioni del luogo di residenza e le istituzioni del luogo di dimora di ciascuno Stato membro .
4 . L'allegato 4 indica gli organismi di collegamento designati ai sensi dell'articolo 3 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
5 . L'allegato 5 indica le disposizioni di cui all'articolo 5 , all'articolo 53 , paragrafo 3 , all'articolo 104 , all'articolo 105 , paragrafo 2 , all'articolo 116 e all'articolo 120 del regolamento di applicazione .
6 . L'allegato 6 indica la procedura di pagamento delle prestazioni scelta dalle istituzioni debitrici di ciascuno Stato membro , in conformità delle disposizioni dell'articolo 53 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
7 . L'allegato 7 indica il nome e la sede delle banche di cui all'articolo 55 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
8 . L'allegato 8 indica gli Stati membri per i quali sono applicabili , nei rapporti reciproci , le disposizioni dell'articolo 10 , paragrafo 2 , lettera d ) del regolamento di applicazione .
9 . L'allegato 9 indica i regimi da prendere in considerazione per il calcolo del costo medio annuo delle prestazioni in natura , in conformità delle disposizioni dell'articolo 94 , paragrafo 3 , lettera a ) e dell'articolo 95 , paragrafo 3 , lettera a ) del regolamento di applicazione .
10 . L'allegato 10 indica le istituzioni o gli organismi designati dalle autorità competenti , in particolare ai sensi dell'articolo 6 , paragrafo 1 , dell'articolo 11 , paragrafo 1 , dell'articolo 13 , paragrafi 2 e 3 , dell'articolo 14 , paragrafi 1 , 2 e 3 , dell'articolo 38 , paragrafo 1 , dell'articolo 70 , paragrafo 1 , dell'articolo 80 , paragrafo 2 , dell'articolo 81 , dell'articolo 82 , paragrafo 2 , dell'articolo 85 , paragrafo 2 , dell'articolo 89 , paragrafo 1 , dell'articolo 91 , paragrafo 2 , dell'articolo 102 , paragrafo 2 , dell'articolo 110 e dell'articolo 113 , paragrafo 2 del regolamento di applicazione .
TITOLO II
APPLICAZIONE DELLE DISPOSIZIONI GENERALI DEL REGOLAMENTO
Applicazione degli articoli 6 e 7 del regolamento
Articolo 5
Sostituzione del regolamento di applicazione agli accordi relativi all'applicazione delle convenzioni
Le disposizioni del regolamento di applicazione si sostituiscono a quelle degli accordi relativi all'applicazione delle convenzioni di cui all'articolo 6 del regolamento ; esse si sostituiscono anche , in quanto non siano indicate nell'allegato 5 , alle disposizioni relative all'applicazione delle disposizioni delle convenzioni di cui all'articolo 7 , paragrafo 2 , lettera c ) del regolamento .
Applicazione dell'articolo 9 del regolamento
Articolo 6
Ammissione all'assicurazione volontaria o facoltativa continuata
1 . Se , tenuto conto delle disposizioni dell'articolo 9 e dell'articolo 15 , paragrafo 3 del regolamento , l'interessato soddisfa alle condizioni richieste per l'ammissione all'assicurazione volontaria o facoltativa continuata per l'invalidità , vecchiaia e morte ( pensioni ) in più regimi , ai sensi della legislazione di uno Stato membro , e se non è stato soggetto all'assicurazione obbligatoria in uno di questi regimi a titolo della sua ultima occupazione , puo beneficiare di dette disposizioni per l'ammissione all'assicurazione volontaria o facoltativa continuata nel regime stabilito dalla legislazione di detto Stato membro , o in mancanza , nel regime di sua scelta .
2 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 9 , paragrafo 2 del regolamento , l'interessato è tenuto a presentare all'istituzione dello Stato membro in causa un attestato relativo ai periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di ogni altro Stato membro . Tale attestato è rilasciato , a richiesta dell'interessato , dall'istituzione o dalle istituzioni che applicano le legislazioni sotto le quali ha compiuto detti periodi di assicurazione .
Applicazione dell'articolo 12 del regolamento
Articolo 7
Regole generali concernenti l'applicazione delle disposizioni relative al divieto di cumulo _ Applicazione delle suddette disposizioni alle prestazioni d'invalidità , vecchiaia e morte ( pensioni )
1 . Quando il beneficiario di una prestazione dovuta ai sensi della legislazione di uno Stato membro ha anche diritto a prestazioni ai sensi della legislazione di uno o più altri Stati membri , si applicano le seguenti regole :
a ) Se l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 12 , paragrafi 2 o 3 del regolamento comporta la riduzione o la sospensione concomitante di tali prestazioni , ciascuna di esse non puo essere ridotta né sospesa per un importo superiore all'importo ottenuto dividendo l'ammontare su cui verte la riduzione o la sospensione ai sensi della legislazione in base alla quale tale prestazione è dovuta , per il numero delle prestazioni soggette a riduzione o a sospensioni cui il beneficiario ha diritto .
b ) Se si tratta di prestazioni di invalidità , di vecchiaia o di morte ( pensioni ) liquidate dall'istituzione di uno Stato membro in conformità delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento , detta istituzione tiene conto delle prestazioni di natura diversa , redditi o retribuzioni tali da comportare la riduzione o la sospensione della prestazione da essa dovuta , non per il calcolo dell'importo teorico di cui all'articolo 46 , paragrafo 2 , lettera a ) del regolamento , ma esclusivamente per la riduzione o la sospensione dell'importo di cui all'articolo 46 , paragrafo 2 , lettera b ) del regolamento . Tuttavia , tali prestazioni , redditi o retribuzioni sono computati solamente per una frazione del loro importo , determinata al prorata della durata dei periodi di assicurazione compiuti , in conformità delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 , lettera b ) del regolamento .
c ) Se si tratta di prestazioni d'invalidità , di vecchiaia o di morte ( pensioni ) liquidate dall'istituzione di uno Stato membro in conformità delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 1 , primo comma del regolamento , detta istituzione tiene conto , qualora siano applicabili le disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 3 del regolamento , delle prestazioni di natura diversa , redditi o retribuzioni , tali da comportare la riduzione o la sospensione della prestazione da essa dovuta , non per il calcolo dell'importo di cui all'articolo 46 , paragrafo 1 del regolamento , ma esclusivamente per la riduzione o la sospensione dell'importo che risulta dall'applicazione dell'articolo 46 , paragrafo 3 del regolamento . Tuttavia , tali prestazioni , redditi o retribuzioni sono computati solamente per una frazione del loro importo , ottenuta applicando a tale importo un coefficiente uguale al rapporto fra l'importo della prestazione che risulta dall'applicazione delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 3 del regolamento e quello che risulta dall'applicazione delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 1 , primo comma del regolamento .
2 . Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 12 , paragrafi 2 , 3 e 4 del regolamento , le istituzioni competenti in causa si comunicano , a richiesta , tutte le opportune informazioni .
Articolo 8
Regole applicabili in caso di cumulo di diritti a prestazioni di maternità ai sensi delle legislazioni di più Stati membri
Se un lavoratore o uno dei suoi familiari puo pretendere al beneficio delle prestazioni di maternità ai sensi delle legislazioni di due o più Stati membri , tali prestazioni sono concesse esclusivamente ai sensi della legislazione dello Stato membro nel cui territorio è avvenuto il parto o , se il parto non ha avuto luogo nel territorio di uno di detti Stati , esclusivamente ai sensi della legislazione dello Stato membro alla quale il lavoratore è stato soggetto da ultimo .
Articolo 9
Regole applicabili in caso di cumulo di diritti ad assegni in caso di morte ai sensi delle legislazioni di più Stati membri
1 . In caso di morte sopravvenuta nel territorio di uno Stato membro , soltanto il diritto all'assegno in caso di morte acquisito ai sensi della legislazione di tale Stato membro è mantenuto , mentre cessa il diritto acquisito a titolo della legislazione di ogni altro Stato membro .
2 . In caso di morte sopravvenuta nel territorio di uno Stato membro , allorché il diritto all'assegno in caso di morte è acquisito ai sensi delle legislazioni di due o più altri Stati membri , o in caso di morte sopravvenuta fuori del territorio degli Stati membri , allorché tale diritto è acquisito ai sensi delle legislazioni di due o più Stati membri , è mantenuto soltanto il diritto acquisito ai sensi della legislazione dello Stato membro sotto la quale il lavoratore ha compiuto il suo ultimo periodo di assicurazione , mentre cessa il diritto acquisito ai sensi della legislazione di ogni altro Stato membro .
Articolo 10
Regole applicabili in caso di cumulo di diritti a prestazioni o assegni familiari o quando il lavoratore è soggetto successivamente alla legislazione di più Stato membri nel corso dello stesso periodo o parte di periodo
1 . Se , nel corso di un medesimo periodo sono dovuti prestazioni o assegni familiari a due persone per uno stesso familiare ai sensi dell'articolo 73 , paragrafi 1 o 2 , o dell'articolo 74 , paragrafi 1 o 2 del regolamento e ai sensi della legislazione del paese di residenza di detto familiare , le disposizioni da applicare per quanto riguarda il cumulo di diritti a prestazioni o assegni familiari sono quelle previste dalla legislazione del paese di residenza del familiare . A tal fine il diritto alle prestazioni o assegni familiari dovuti ai sensi dell'articolo 73 , paragrafi 1 o 2 , o dell'articolo 74 , paragrafi 1 o 2 del regolamento è preso in considerazione come se si trattasse di un diritto acquisito ai sensi della legislazione del paese di residenza del familiare .
2 . Se un lavoratore è stato soggetto successivamente alla legislazione di due Stati membri nel corso del periodo che separa due scadenze quali sono previste dalla legislazione di uno o dei due Stati membri in causa per la concessione delle prestazioni o assegni familiari , si applicano le seguenti regole :
a ) le prestazioni o assegni familiari cui detto lavoratore puo pretendere in forza del suo assoggettamento alla legislazione di ciascuno di questi Stati corrispondono al numero di prestazioni o assegni giornalieri dovuti in applicazione della legislazione considerata . Se queste legislazioni non prevedono prestazioni o assegni giornalieri , dette prestazioni o assegni familiari sono concessi al prorata della durata del periodo durante il quale il lavoratore è stato soggetto alla legislazione di ciascuno Stato membro in rapporto al periodo fissato dalla legislazione in causa ;
b ) se le prestazioni o assegni familiari sono stati corrisposti da un'istituzione per un periodo in cui avrebbero dovuto essere corrisposte da un'altra istituzione , si procede a compensazione fra dette istituzioni ;
c ) per l'applicazione delle disposizioni della lettera a ) e della lettera b ) , quando i periodi di occupazione compiuti sotto la legislazione di uno Stato membro sono espressi in unità diverse da quelle che servono a calcolare le prestazioni o assegni familiari ai sensi della legislazione di un'altro Stato membro alla quale il lavoratore è stato egualmente soggetto nel corso di uno stesso periodo , la conversione si effettua in conformità alle disposizioni dell'articolo 15 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione ;
d ) in deroga alle disposizioni della lettera a ) , per quanto riguarda i rapporti tra gli Stati membri di cui all'allegato 8 del regolamento di applicazione , l'istituzione che sostiene l'onere delle prestazioni o assegni familiari in forza della prima occupazione nel corso del periodo considerato , sostiene tale onere per tutto il periodo in corso .
3 . Se i familiari di un lavoratore soggetto alla legislazione francese o di un disoccupato che beneficia di prestazioni di disoccupazione ai sensi della legislazione francese trasferiscono la loro residenza dal territorio di uno Stato membro nel territorio di un altro Stato membro nel corso del medesimo mese civile , l'istituzione incaricata della corresponsione degli assegni familiari all'inizio del mese continua a corrisponderli per tutto il mese in corso .
TITOLO III
APPLICAZIONE DELLE DISPOSIZIONI DEL REGOLAMENTO RELATIVE ALLA DETERMINAZIONE DELLA LEGISLAZIONE APPLICABILE
Applicazione degli articoli da 13 e 16 del regolamento
Articolo 11
Formalità in caso di distacco
1 . Nei casi di cui all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera a ) , i ) , e paragrafo 2 , lettera a ) del regolamento , l'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro la cui legislazione rimane applicabile rilascia al lavoratore , a richiesta di quest'ultimo o del suo datore di lavoro , se sono soddisfatte le condizioni prescritte , un certificato di distacco nel quale si attesta che egli rimane soggetto a tale legislazione e fino a quale data .
2 . L'accordo previsto all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera a ) , ii ) , del regolamento deve essere chiesto dal datore di lavoro .
Articolo 12
Disposizioni particolari concernenti l'iscrizione al regime di sicurezza sociale tedesco
1 . Quando la legislazione tedesca è applicabile ai sensi dell'articolo 14 , paragrafo 1 , lettere b ) o c ) , o del paragrafo 2 , lettera a ) del regolamento a un lavoratore che dipende da un'impresa o datore di lavoro di cui la sede o domicilio non si trovano nel territorio della Germania , detta legislazione è applicata come se il lavoratore fosse occupato nel luogo di residenza nel territorio della Germania .
2 . Quando sono versati contributi per un periodo determinato ai sensi della legislazione di uno Stato membro diverso dalla Germania , a titolo dell'assicurazione obbligatoria per l'invalidità , vecchiaia o morte ( pensioni ) , possono del pari essere versati , per lo stesso periodo , contributi complementari per l'assicurazione complementare ai sensi della legislazione tedesca ( H{herversicherung ) .
Articolo 13
Esercizio del diritto di opzione da parte del personale di servizio delle missioni diplomatiche e degli uffici consolari
1 . Il diritto di opzione previsto all'articolo 16 , paragrafo 2 del regolamento deve essere esercitato per la prima volta entro tre mesi dalla data alla quale il lavoratore è stato assunto presso la missione diplomatica o ufficio consolare di cui trattasi o è entrato al servizio personale di agenti di tale missione o ufficio . L'opzione decorre dalla data d'entrata in servizio .
Quando il lavoratore esercita nuovamente il diritto di opzione alla fine di un anno civile , l'opzione ha effetto dal primo giorno dell'anno civile successivo .
2 . Il lavoratore che esercita il diritto di opzione ne informa l'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro per la legislazione del quale ha optato , avvisando nel contempo il datore di lavoro . Questa istituzione ne informa , se necessario , ogni altra istituzione dello stesso Stato membro in conformità delle direttive emanate dall'autorità competente di questo Stato membro .
3 . L'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro per la cui legislazione ha optato il lavoratore , gli rilascia un certificato in cui si attesta che è soggetto alla legislazione di tale Stato membro per il periodo in cui è occupato presso la missione diplomatica o ufficio consolare di cui trattasi , o al servizio personale di agenti di tale missione o ufficio .
4 . Se il lavoratore ha optato per l'applicazione della legislazione tedesca , le disposizioni di tale legislazione sono applicate come se il lavoratore fosse occupato nel luogo in cui ha sede il governo tedesco . L'autorità competente designa l'istituzione competente in materia di assicurazione malattia .
Articolo 14
Esercizio del diritto di opzione da parte degli agenti ausiliari delle Comunità europee
1 . Il diritto di opzione previsto all'articolo 16 , paragrafo 3 del regolamento deve essere esercitato al momento della conclusione del contratto di assunzione . L'autorità abilitata a concludere tale contratto informa l'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro per la legislazione del quale l'agente ausiliario ha optato . Detta istituzione ne informa , se necessario , ogni altra istituzione dello stesso Stato membro .
2 . L'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro per la cui legislazione ha optato l'agente ausiliario , gli rilascia un certificato in cui si attesta che è soggetto alla legislazione di tale Stato membro per il periodo in cui è occupato al servizio delle Comunità europee in qualità di agente ausiliario .
3 . Le autorità competenti degli Stati membri designano , se necessario , le istituzioni competenti per gli agenti ausiliari delle Comunità europee .
4 . Se l'agente ausiliario occupato nel territorio di uno Stato membro diverso dalla Germania ha optato per l'applicazione della legislazione tedesca , le disposizioni di tale legislazione sono applicate come se l'agente fosse occupato nel luogo in cui ha sede il governo tedesco . L'autorità competente designa l'istituzione competente in materia di assicurazione malattia .
TITOLO IV
APPLICAZIONE DELLE DISPOSIZIONI DEL REGOLAMENTO PARTICOLARI ALLE VARIE CATEGORIE DI PRESTAZIONI
CAPITOLO 1
REGOLE GENERALI RELATIVE ALLA TOTALIZZAZIONE DEI PERIODI DI ASSICURAZIONE
Articolo 15
1 . Nei casi di cui all'articolo 18 , paragrafo 1 , all'articolo 38 , all'articolo 45 , paragrafi 1 e 2 , all'articolo 64 e all'articolo 67 , paragrafi 1 e 2 del regolamento , la totalizzazione dei periodi di assicurazione si effettua in conformità delle seguenti regole :
a ) ai periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di uno Stato membro si aggiungono i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di ogni altro Stato membro , nella misura in cui è necessario ricorrervi per completare i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione del primo Stato membro ai fini dell'acquisizione , del mantenimento o del recupero del diritto alle prestazioni , a condizione che tali periodi di assicurazione non si sovrappongano ; se si tratta di prestazioni per invalidità , vecchiaia o morte ( pensioni ) che debbono essere liquidate dalle istituzioni di due o più Stati membri in conformità delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento , ciascuna delle istituzioni in causa procede separatamente a tale totalizzazione , tenendo conto dell'insieme dei periodi di assicurazione compiuti dal lavoratore sotto le legislazioni di tutti gli Stati membri alle quali è stato soggetto , fatte salve , se del caso , le disposizioni dell'articolo 45 , paragrafo 2 e dell'articolo 46 , paragrafo 2 , lettera c ) del regolamento ;
b ) quando un periodo di assicurazione compiuto a titolo di un'assicurazione obbligatoria sotto la legislazione di uno Stato membro coincide con un periodo di assicurazione compiuto a titolo di un'assicurazione volontaria o facoltativa continuata sotto la legislazione di un altro Stato membro , è preso in considerazione soltanto il primo periodo ;
c ) quando un periodo di assicurazione diverso da un periodo assimilato compiuto sotto la legislazione di uno Stato membro coincide con un periodo assimilato ai sensi della legislazione di un altro Stato membro , è preso in considerazione soltanto il primo periodo ;
d ) ogni periodo assimilato ai sensi della legislazione di due o più Stati membri è preso in considerazione soltanto dall'istituzione dello Stato membro alla legislazione del quale l'assicurato è stato soggetto a titolo obbligatorio da ultimo prima di detto periodo ; nel caso in cui l'assicurato non sia stato soggetto a titolo obbligatorio alla legislazione di uno Stato membro prima di detto periodo , quest'ultimo è preso in considerazione dall'istituzione dello Stato membro alla legislazione del quale è stato soggetto a titolo obbligatorio per la prima volta dopo detto periodo ;
e ) nel caso in cui non sia possibile determinare in modo preciso l'epoca alla quale taluni periodi di assicurazione sono stati compiuti sotto la legislazione di uno Stato membro , si presume che tali periodi di assicurazione non si sovrappongano a periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di un altro Stato membro e di essi si tiene conto nella misura in cui possono utilmente essere presi in considerazione ;
f ) nel caso in cui , secondo la legislazione di uno Stato membro , taluni periodi di assicurazione siano presi in considerazione solamente se sono stati compiuti entro un dato termine , l'istituzione che applica tale legislazione .
i ) tiene conto dei periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di un altro Stato membro solamente se sono stati compiuti entro tale termine , oppure
ii ) prolunga tale termine per la durata dei periodi di assicurazione compiuti in tutto o in parte entro detto termine sotto la legislazione di un altro Stato membro quando si tratta di periodi di assicurazione che comportano unicamente , in base alla legislazione del secondo Stato membro , la sospensione del termine entro il quale i periodi di assicurazione debbono essere compiuti .
2 . I periodi di assicurazione compiuti sotto una legislazione di uno Stato membro non compresa nel campo di applicazione del regolamento , ma che sono presi in considerazione ai sensi di una legislazione di tale Stato membro compresa nel campo di applicazione del regolamento , sono considerati come periodi di assicurazione da prendere in considerazione ai fini della totalizzazione .
3 . Quando i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di uno Stato membro sono espressi in unità diverse da quelle utilizzate dalla legislazione di un altro Stato membro , la conversione necessaria ai fini della totalizzazione si effettua secondo le seguenti regole :
a ) se il lavoratore è stato soggetto al regime della settimana di sei giorni :
i ) un giorno equivale a otto ore e viceversa ,
ii ) sei giorni equivalgono ad una settimana e viceversa ,
iii ) ventisei giorni equivalgono ad un mese e viceversa ,
iv ) tre mesi o tredici settimane o settantotto giorni equivalgono ad un trimestre e viceversa ,
v ) per la conversione delle settimane in mesi e viceversa , le settimane ed i mesi sono convertiti in giorni ,
vi ) l'applicazione delle regole precedenti non puo comportare l'assunzione , per l'insieme dei periodi di assicurazione compiuti nel corso di un anno civile , di un totale superiore a trecentododici giorni o cinquantadue settimane o dodici mesi o quattro trimestri ;
b ) se il lavoratore è stato soggetto al regime della settimana di cinque giorni :
i ) un giorno equivale a nove ore e viceversa ,
ii ) cinque giorni equivalgono ad una settimana e viceversa ,
iii ) ventidue giorni equivalgono ad un mese e viceversa ,
iv ) tre mesi o tredici settimane o sessantasei giorni equivalgono ad un trimestre e viceversa ,
v ) per la conversione di settimane in mesi e viceversa , le settimane e i mesi sono convertiti in giorni ,
vi ) l'applicazione delle regole precedenti non puo comportare l'assunzione , per l'insieme dei periodi di assicurazione compiuti nel corso di un anno civile , di un totale superiore a duecentosessantaquattro giorni o cinquantadue settimane o dodici mesi o quattro trimestri .
CAPITOLO 2
MALATTIA E MATERNITA
Applicazione dell'articolo 18 del regolamento
Articolo 16
Attestato dei periodi di assicurazione
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 18 del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato in cui siano indicati i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione alla quale è stato anteriormente soggetto da ultimo .
2 . Tale attestato è rilasciato , a richiesta del lavoratore , dall'istituzione o dalle istituzioni dello Stato membro alla cui legislazione egli è stato anteriormente soggetto da ultimo . Se non presenta detto attestato l'istituzione competente si rivolge a questa o queste istituzioni per ottenerlo .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia se è necessario tener conto di periodi di assicurazione compiuti anteriormente sotto la legislazione di ogni altro Stato membro per soddisfare alle condizioni richieste dalla legislazione dello Stato competente .
Applicazione dell'articolo 19 del regolamento
Articolo 17
Prestazioni in natura in caso di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 19 del regolamento , il lavoratore è tenuto a farsi iscrivere , assieme ai familiari , presso l'istituzione del luogo di residenza , presentando un attestato in cui si certifichi che ha diritto a dette prestazioni in natura per sé e per i suoi familiari . Tale attestato è rilasciato dall'istituzione competente , sulla base delle informazioni fornite dal datore di lavoro , se del caso . Se il lavoratore o i suoi familiari non presentano tale attestato , l'istituzione del luogo di residenza si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo .
2 . Tale attestato rimane valido finché l'istituzione del luogo di residenza non ha ricevuto notifica del suo annullamento . Tuttavia , quando tale attestato è rilasciato da un'istituzione francese , è valido soltanto per un periodo di tre mesi a decorrere dalla data del rilascio e deve essere rinnovato ogni tre mesi .
3 . Se il lavoratore ha la qualità di lavoratore stagionale , l'attestato di cui al paragrafo 1 è valido per tutta la durata prevista del lavoro stagionale , a meno che l'istituzione competente nel frattempo non ne notifichi l'annullamento all'istituzione del luogo di residenza .
4 . L'istituzione del luogo di residenza informa l'istituzione competente di ogni iscrizione alla quale ha proceduto in conformità delle disposizioni del paragrafo 1 .
5 . Per ogni domanda di prestazioni in natura , l'interessato presenta i documenti giustificativi richiesti per la concessione delle prestazioni in natura dalla legislazione dello Stato membro nel cui territorio risiede .
6 . In caso di ricovero in ospedale , l'istituzione del luogo di residenza notifica all'istituzione competente , entro tre giorni a decorrere dalla data in cui ne ha avuto conoscenza , la data di entrata in ospedale e la probabile durata della degenza , nonché la data di uscita . Tuttavia , tale notifica non è necessaria quando le spese relative alle prestazioni in natura sono oggetto di un rimborso forfettario all'istituzione del luogo di residenza .
7 . L'istituzione del luogo di residenza avverte preliminarmente l'istituzione competente di qualsiasi decisione relativa alla concessione di prestazioni in natura iscritte nell'elenco di cui all'articolo 24 , paragrafo 2 del regolamento . L'istituzione competente dispone di un termine di quindici giorni a decorrere dall'invio di questo avviso per notificare eventualmente la sua opposizione motivata ; l'istituzione del luogo di residenza concede le prestazioni in natura se non ha ricevuto opposizione allo scadere del termine suddetto . Qualora tali prestazioni in natura debbano essere concesse in caso di assoluta urgenza , l'istituzione del luogo di residenza ne informa senza indugio l'istituzione competente . Tuttavia , non è necessario notificare l'opposizione motivata quando le spese relative alle prestazioni in natura sono oggetto di un rimborso forfettario all'istituzione del luogo di residenza .
8 . Il lavoratore o i suoi familiari sono tenuti ad informare l'istituzione del luogo di residenza di qualsiasi cambiamento intervenuto nella loro situazione che possa modificare il diritto alle prestazioni in natura , in particolare l'abbandono o il cambiamento di occupazione del lavoratore , ovvero qualsiasi trasferimento della residenza o della dimora di quest'ultimo o di un suo familiare . L'istituzione competente inoltre informa l'istituzione del luogo di residenza della cessazione dell'iscrizione o della fine dei diritti a prestazioni in natura del lavoratore . L'istituzione del luogo di residenza puo chiedere in qualsiasi momento all'istituzione competente di fornirle tutte le informazioni relative all'iscrizione o ai diritti a prestazioni in natura del lavoratore .
9 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di applicazione , previo parere della Commissione amministrativa .
Articolo 18
Prestazioni in denaro in caso di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Per beneficiare delle prestazioni in denaro ai sensi dell'articolo 19 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento , il lavoratore è tenuto a rivolgersi , entro tre giorni dall'inizio della incapacità al lavoro , all'istituzione del luogo di residenza presentando un avviso di interruzione del lavoro o , se la legislazione applicata dall'istituzione competente o dall'istituzione del luogo di residenza lo prevede , un certificato di incapacità al lavoro rilasciato dal medico curante .
2 . Se i medici curanti del paese di residenza non rilasciano certificati d'incapacità al lavoro , il lavoratore si rivolge direttamente all'istituzione del luogo di residenza entro i termini fissati dalla legislazione che essa applica .
Questa istituzione fa procedere immediatamente all'accertamento medico dell'incapacità al lavoro ed alla compilazione del certificato di cui al paragrafo 1 . Tale certificato , nel quale si precisa la durata probabile dell'incapacità , è trasmesso , senza indugio , alla istituzione competente .
3 . Nei casi in cui non si applichi il paragrafo 2 , l'istituzione del luogo di residenza procede , non appena possibile e comunque entro tre giorni dalla data alla quale il lavoratore si è rivolto ad essa , al controllo medico del lavoratore come se si trattasse di un proprio assicurato . Il rapporto del medico di controllo , che indica in particolare la durata probabile dell'incapacità al lavoro , è trasmesso dall'istituzione del luogo di residenza all'istituzione competente entro tre giorni dalla data del controllo .
4 . L'istituzione del luogo di residenza procede successivamente , se necessario , al controllo amministrativo o sanitario del lavoratore come se si trattasse di un proprio assicurato . Non appena costati che il lavoratore è in grado di riprendere il lavoro , essa avverte senza indugio il lavoratore nonché l'istituzione competente , indicando la data alla quale prende fine l'incapacità del lavoratore . Ferme restando le disposizioni del paragrafo 6 , la notifica al lavoratore ha il valore di decisione presa per conto dell'istituzione competente .
5 . L'istituzione competente conserva comunque la facoltà di far procedere al controllo del lavoratore da parte di un medico di sua scelta .
6 . Se l'istituzione competente decide di rifiutare le prestazioni in denaro perché il lavoratore non si è assoggettato alle formalità previste dalla legislazione del paese di residenza o se constata che il lavoratore è in grado di riprendere il lavoro , essa notifica tale decisione al lavoratore e ne trasmette simultaneamente copia all'istituzione del luogo di residenza .
7 . Quando il lavoratore riprende il lavoro , ne avverte l'istituzione competente se cio è previsto dalla legislazione applicata da tale istituzione .
8 . L'istituzione competente corrisponde le prestazioni in denaro con i mezzi adeguati , in particolare mediante vaglia postale internazionale , e ne avverte l'istituzione del luogo di residenza ed il lavoratore . Se le prestazioni in denaro sono corrisposte dall'istituzione del luogo di residenza per conto dell'istituzione competente , quest'ultima informa il lavoratore in merito ai suoi diritti e comunica all'istituzione del luogo di residenza l'importo delle prestazioni in denaro , le date alle quali debbono essere corrisposte , nonché la durata massima di concessione prevista dalla legislazione dello Stato competente .
9 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di applicazione , previo parere della Commissione amministrativa .
Applicazione dell'articolo 20 del regolamento
Articolo 19
Disposizioni particolari per i lavoratori frontalieri e i loro familiari
Se si tratta di lavoratori frontalieri o di loro familiari , i medicinali , fasciature , occhiali , piccoli apparecchi , analisi ed esami di laboratorio possono essere forniti o effettuati soltanto nel territorio dello Stato membro in cui sono stati prescritti , secondo le disposizioni della legislazione di questo Stato membro .
Applicazione dell'articolo 22 del regolamento
Articolo 20
Prestazioni in natura in caso di dimora in uno Stato membro diverso dallo Stato competente _ Caso particolare dei lavoratori distaccati e dei lavoratori dei trasporti internazionali , nonché dei loro familiari
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura , per sé stesso o per i familiari che l'accompagnano nel luogo di distacco , il lavoratore di cui all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera a ) i ) , o paragrafo 2 , lettera a ) del regolamento , è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di dimora il certificato previsto all'articolo 11 del regolamento di applicazione . Quando il lavoratore ha presentato questo certificato , si presume che soddisfi alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura .
2 . Per beneficiare delle prestazioni in natura , per se stesso o per i familiari che l'accompagnano , il lavoratore dei trasporti internazionali di cui all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento , che si trova nell'esercizio della propria attività nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , è tenuto a presentare al più presto possibile all'istituzione del luogo di dimora un attestato speciale rilasciato dal datore di lavoro o da un suo incaricato nel corso del mese civile della sua presentazione o dei due mesi civili precedenti . Tale attestato indica , in particolare , la data dalla quale il lavoratore è alle dipendenze di detto datore di lavoro , nonché la denominazione e la sede dell'istituzione competente ; tuttavia se , secondo la legislazione dello Stato competente , il datore di lavoro non è tenuto a conoscere l'istituzione competente , il lavoratore è tenuto ad indicare per iscritto la denominazione e la sede di questa istituzione all'atto della presentazione della domanda all'istituzione del luogo di dimora . Quando il lavoratore ha presentato tale attestato , si presume che soddisfi alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura . Se il lavoratore non è in grado di rivolgersi all'istituzione del luogo di dimora prima del trattamento medico , beneficia nondimeno di questo trattamento su presentazione di detto attestato , come se fosse assicurato presso tale istituzione .
3 . L'istituzione del luogo di dimora si rivolge entro tre giorni all'istituzione competente per sapere se l'interessato soddisfa alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura . Essa è tenuta a corrispondere le prestazioni in natura sino a che le sia pervenuta la risposta dell'istituzione competente e al massimo per un periodo di trenta giorni .
4 . L'istituzione competente invia la sua risposta all'istituzione del luogo di dimora entro dieci giorni dalla data di ricezione della domanda di tale istituzione . Se la risposta è affermativa , l'istituzione competente indica , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura , quale è prevista dalla legislazione da essa applicata e l'istituzione del luogo di dimora continua a corrispondere le prestazioni .
5 . Invece del certificato o dell'attestato previsti rispettivamente ai paragrafi 1 e 2 , i lavoratori di cui a tali paragrafi possono presentare all'istituzione del luogo di dimora un attestato che certifichi che le condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura sono soddisfatte . Tale attestato , che è rilasciato dall'istituzione competente , indica in particolare , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura , quale è prevista dalla legislazione dello Stato competente . In tal caso , le disposizioni dei paragrafi 1 , 2 , 3 e 4 non sono applicabili .
6 . Le disposizioni dell'articolo 17 , paragrafi 6 , 7 e 9 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
7 . Le prestazioni in natura corrisposte in virtù della presunzione di cui ai paragrafi 1 o 2 sono oggetto del rimborso previsto all'articolo 36 , paragrafo 1 del regolamento .
Articolo 21
Prestazioni in natura in caso di dimora in uno Stato membro diverso dallo Stato competente _ Lavoratori diversi da quelli di cui all'articolo 20 del regolamento di applicazione
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 22 , paragrafo 1 , lettera a ) , i ) , del regolamento , salvo i casi di cui all'articolo 20 del regolamento di applicazione , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di dimora un attestato che certifichi che ha diritto alle prestazioni in natura . Questo attestato , che è rilasciato dall'istituzione competente a richiesta del lavoratore , possibilemente prima che questi lasci il territorio dello Stato membro in cui risiede , indica in particolare , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura , quale è prevista dalla legislazione dello Stato competente . Se il lavoratore non presenta detto attestato , l'istituzione del luogo di dimora si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo .
2 . Le disposizioni dell'articolo 17 , paragrafi 6 , 7 e 9 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
Articolo 22
Prestazioni in natura ai lavoratori in caso di trasferimento di residenza o di ritorno nel paese di residenza , nonché ai lavoratori autorizzati a recarsi in un altro Stato membro per ricevervi delle cure
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 22 , paragrafo 1 , lettera b ) , i ) del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di residenza un attestato che certifichi che è autorizzato a conservare il beneficio di dette prestazioni . Tale attestato , che è rilasciato dall'istituzione competente , indica in particolare , se del caso , la durata massima per la quale le prestazioni in natura possono ancora essere corrisposte , secondo le disposizioni della legislazione dello Stato competente . L'attestato puo essere rilasciato dopo la partenza e su richiesta del lavoratore , quando non ha potuto essere rilasciato prima , per motivi di forza maggiore .
2 . Le disposizioni dell'articolo 17 , paragrafi 6 , 7 e 9 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia per la corresponsione delle prestazioni in natura nel caso di cui all'articolo 22 , paragrafo 1 , lettera e ) , i ) , del regolamento .
Articolo 23
Prestazioni in natura ai familiari
Le disposizioni dell'articolo 21 o dell'articolo 22 del regolamento di applicazione , secondo i casi , sono applicabili per analogia per la concessione delle prestazioni in natura ai familiari di cui all'articolo 22 , paragrafo 3 del regolamento .
Articolo 24
Prestazioni in denaro ai lavoratori in caso di dimora in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
Per beneficiare delle prestazioni in denaro ai sensi dell'articolo 22 , paragrafo 1 , lettera a ) , ii ) del regolamento , le disposizioni dell'articolo 18 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia . Tuttavia , fatto salvo l'obbligo di presentare un certificato di incapacità al lavoro , il lavoratore che dimora nel territorio di uno Stato membro senza esercitarvi un'attività professionale non è tenuto a presentare l'avviso di interruzione del lavoro di cui all'articolo 18 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
Applicazione dell'articolo 23 , paragrafo 3 del regolamento
Articolo 25
Attestato relativo ai familiari da prendere in considerazione per il calcolo delle prestazioni in denaro
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 23 , paragrafo 3 del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato relativo ai familiari che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova detta istituzione .
2 . Tale attestato è rilasciato dall'istituzione del luogo di residenza dei familiari .
Esso è valido per un periodo di dodici mesi a decorrere dalla data del rilascio . Puo essere rinnovato e , in tal caso , la durata di validità decorre dalla data del rinnovo .
Il lavoratore è tenuto a notificare immediatamente all'istituzione competente ogni fatto che renda necessario modificare detto attestato . La modifica ha effetto dal giorno in cui tale fatto si è verificato .
3 . In luogo dell'attestato di cui al paragrafo 1 , l'istituzione competente puo chiedere al lavoratore documenti recenti di stato civile , relativi ai familiari che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova detta istituzione .
Applicazione dell'articolo 25 , paragrafo 1 del regolamento
Articolo 26
Prestazioni ai disoccupati che si recano in uno Stato membro diverso dallo Stato competente per cercarvi un'occupazione
1 . Per beneficiare , per se stesso e per i propri familiari , delle prestazioni in natura e in denaro ai sensi dell'articolo 25 , paragrafo 1 del regolamento , il disoccupato è tenuto a presentare all'istituzione di assicurazione malattia del luogo in cui si è recato , un attestato che deve richiedere prima della partenza all'istituzione competente dell'assicurazione malattia . Se il disoccupato non presenta tale attestato , l'istituzione del luogo in cui si è recato si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo . L'attestato deve certificare l'esistenza del diritto a dette prestazioni , alle condizioni di cui all'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera a ) del regolamento , indicare la durata del diritto tenuto conto delle disposizioni dell'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera c ) del regolamento e precisare l'importo delle prestazioni in denaro da corrispondere , se del caso , a titolo dell'assicurazione malattia , per la durata suddetta , in caso di incapacità al lavoro o di ospedalizzazione .
2 . L'istituzione di assicurazione disoccupazione del luogo in cui si è recato il disoccupato certifica , su una copia dell'attestato di cui all'articolo 83 del regolamento di applicazione da trasmettere all'istituzione di assicurazione malattia del medesimo luogo , l'esistenza delle condizioni enunciate all'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento e precisa la data dalla quale tali condizioni si verificano , nonché la data dalla quale il disoccupato beneficia delle prestazioni dell'assicurazione disoccupazione per conto dell'istituzione competente .
Tale attestato è valido per il periodo previsto dall'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera c ) del regolamento , fino a quando sono soddisfatte le condizioni richieste . L'istituzione di assicurazione disoccupazione del luogo in cui si è recato il disoccupato informa , entro tre giorni , detta istituzione di assicurazione malattia se tali condizioni non sono più soddisfatte .
3 . Le disposizioni dell'articolo 17 , paragrafi 6 e 7 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
Applicazione dell'articolo 25 , paragrafo 3 del regolamento
Articolo 27
Prestazioni in natura ai familiari di disoccupati in caso di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
Le disposizioni dell'articolo 17 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia ai fini della concessione delle prestazioni in natura ai familiari di disoccupati quando tali familiari hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente . Al momento dell'iscrizione dei familiari di disoccupati che beneficiano di prestazioni ai sensi dell'articolo 69 , paragrafo 1 del regolamento , deve essere presentato l'attestato di cui all'articolo 26 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione . Tale attestato è valido per la durata della concessione delle prestazioni previste dall'articolo 69 , paragrafo 1 del regolamento .
Applicazione dell'articolo 26 del regolamento
Articolo 28
Prestazioni in natura ai richiedenti la pensione o la rendita e ai loro familiari
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura nel territorio dello Stato membro in cui risiede , ai sensi dell'articolo 26 , paragrafo 1 del regolamento , il richiedente è tenuto a farsi iscrivere , come pure i suoi familiari , presso l'istituzione del luogo di residenza , presentando un attestato che certifichi che ha diritto a dette prestazioni per sé e per i suoi familiari , ai sensi della legislazione di un altro Stato membro . Tale attestato è rilasciato dall'istituzione di questo altro Stato membro che è competente per le prestazioni in natura .
2 . L'istituzione del luogo di residenza avverte l'istituzione che ha rilasciato l'attestato di ogni iscrizione da essa effettuata in conformità alle disposizioni del paragrafo 1 .
Applicazione dell'articolo 28 del regolamento
Articolo 29
Prestazioni in natura ai titolari di pensioni o di rendite ed ai loro familiari che non hanno la residenza in uno Stato membro ai sensi della cui legislazione hanno diritto a prestazioni
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura nel territorio dello Stato membro in cui risiede , ai sensi dell'articolo 28 , paragrafo 1 del regolamento , il titolare di pensione o di rendita è tenuto a farsi iscrivere , come pure i suoi familiari , presso l'istituzione del luogo di residenza , presentando un attestato che certifichi che ha diritto a dette prestazioni , per sé e per i suoi familiari , ai sensi della legislazione o di una delle legislazioni al cui titolo è dovuta una pensione o rendita . PER LA CONTINUAZIONE DEL TESTO VEDI SOTTO NUMERO : 372R0574.1
2 . Questo attestato è rilasciato , a richiesta del titolare , dall'istituzione o da una delle istituzioni debitrici di pensione o di rendita o , se del caso dall'istituzione cui spetta decidere sul diritto alle prestazioni in natura , non appena il titolare abbia soddisfatto alle condizioni di apertura del diritto a tali prestazioni . Se il titolare non presenta l'attestato , l'istituzione del luogo di residenza si rivolge , per ottenerlo , all'istituzione o alle istituzioni debitrici di pensione o di rendita o , se del caso , all'istituzione a cio abilitata . In attesa di ricevere tale attestato , l'istituzione del luogo di residenza puo procedere ad un'iscrizione provvisoria del titolare e dei suoi familiari sulla base dei documenti giustificativi da essa riconosciuti . Detta iscrizione è opponibile all'istituzione cui spetta l'onere delle prestazioni in natura soltanto quando quest'ultima istituzione ha rilasciato l'attestato previsto al paragrafo 1 .
3 . L'istituzione del luogo di residenza avverte l'istituzione che ha rilasciato l'attestato di cui al paragrafo 1 di ogni iscrizione da essa effettuata in conformità delle disposizioni di detto paragrafo .
4 . Ad ogni domanda di prestazioni in natura , si deve fornire all'istituzione del luogo di residenza la prova , mediante ricevuta o talloncino del mandato corrispondente all'ultimo pagamento effettuato , che il titolare continua ad avere diritto a una pensione o rendita .
5 . Il titolare o i suoi familiari sono tenuti ad informare l'istituzione del luogo di residenza di ogni cambiamento nella loro situazione che possa modificare il diritto alle prestazioni in natura e , in particolare , di ogni sospensione o soppressione della pensione o della rendita e di ogni trasferimento della loro residenza . Le istituzioni debitrici della pensione o della rendita informano altresì di tali cambiamenti l'istituzione del luogo di residenza del titolare .
6 . La commissione amministrativa fissa , se necessario , le modalità che permettono di determinare l'istituzione cui spetta l'onere delle prestazioni in natura nel caso di cui all'articolo 28 , paragrafo 2 , lettera b ) del regolamento .
Applicazione dell'articolo 29 del regolamento
Articolo 30
Prestazioni in natura ai familiari che hanno la residenza in uno Stato membro diverso da quello in cui risiede il titolare di pensione o di rendita
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura nel territorio dello Stato membro in cui risiedono ai sensi dell'articolo 29 , paragrafo 1 del regolamento , i familiari sono tenuti a farsi iscrivere presso l'istituzione del luogo di residenza presentando i documenti giustificativi richiesti dalla legislazione applicata da detta istituzione per la concessione di tali prestazioni ai familiari di un titolare di pensione o rendita , nonché un attestato che certifichi che il titolare ha diritto alle prestazioni in natura per sé e per i suoi familiari . Tale attestato , che è rilasciato dall'istituzione del luogo di residenza del titolare , rimane valido finché l'istituzione del luogo di residenza dei familiari non ha ricevuto notifica del suo annullamento . Tuttavia , quando tale attestato è rilasciato da un'istituzione francese , è valido soltanto per i dodici mesi a decorrere dalla data del rilascio e deve essere rinnovato ogni anno .
2 . A ogni domanda di prestazioni in natura , i familiari sono tenuti a presentare all'istituzione del luogo di residenza l'attestato di cui al paragrafo 1 , se la legislazione da essa applicata prevede che tale domanda deve essere accompagnata dal documento attestante il diritto alla pensione o alla rendita .
3 . L'istituzione del luogo di residenza del titolare informa l'istituzione del luogo di residenza dei familiari della sospensione o soppressione della pensione o della rendita e di ogni trasferimento di residenza del titolare . L'istituzione del luogo di residenza dei familiari puo in ogni momento chiedere all'istituzione del luogo di residenza del titolare di fornirle tutte le informazioni concernenti il diritto alle prestazioni in natura .
4 . I familiari sono tenuti ad informare l'istituzione del luogo di residenza di ogni cambiamento nella loro situazione che possa modificare il diritto alle prestazioni in natura e , in particolare , di ogni trasferimento di residenza .
Applicazione dell'articolo 31 del regolamento
Articolo 31
Prestazioni in natura ai titolari di pensioni o rendite ed ai loro familiari in caso di dimora in uno Stato membro diverso da quello in cui hanno la residenza
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 31 del regolamento , il titolare di pensione o di rendita deve presentare all'istituzione del luogo di dimora un attestato che certifichi che ha diritto a dette prestazioni . Questo attestato , che è rilasciato dall'istituzione del luogo di residenza del titolare , se possibile prima che lasci il territorio dello Stato membro in cui risiede , indica , in particolare , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura , quale è prevista dalla legislazione di detto Stato membro . Se il titolare non presenta detto attestato , l'istituzione del luogo di dimora si rivolge all'istituzione del luogo di residenza per ottenerlo .
2 . Le disposizioni dell'articolo 17 , paragrafi 6 , 7 e 9 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia . In questo caso l'istituzione del luogo di residenza del titolare di pensione o di rendita è considerata istituzione competente .
3 . Le disposizioni dei paragrafi precedenti 1 e 2 sono applicabili per analogia per la concessione delle prestazioni in natura ai familiari di cui all'articolo 31 del regolamento .
Applicazione dell'articolo 35 , paragrafo 1 del regolamento
Articolo 32
Istituzioni alle quali possono rivolgersi i lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate , nonché i loro familiari in caso di dimora o residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Nei casi di cui all'articolo 35 , paragrafo 1 del regolamento e quando , nel paese di dimora o residenza , le prestazioni previste dal regime di assicurazione malattia o maternità dal quale dipendono i lavoratori manuali dell'industria siderurgica sono equivalenti a quelle previste dal regime speciale dei lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate , i lavoratori di questa categoria e i loro familiari possono rivolgersi all'istituzione più vicina , nel territorio dello Stato membro in cui hanno la dimora o la residenza , indicata nell'allegato 3 del regolamento di applicazione , anche se si tratta di un'istituzione del regime applicabile ai lavoratori manuali dell'industria siderurgica , che in tal caso è tenuta a corrispondere le prestazioni .
2 . Quando le prestazioni previste dal regime speciale dei lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate sono più vantaggiose , questi lavoratori e i loro familiari hanno la facoltà di rivolgersi all'istituzione incaricata di applicare questo regime , oppure all'istituzione più vicina nel territorio dello Stato membro in cui hanno la dimora o la residenza , che applica il regime dei lavoratori manuali dell'industria siderurgica . In quest'ultimo caso , l'istituzione in questione è tenuta a richiamare l'attenzione dell'interessato sul fatto che rivolgendosi all'istituzione incaricata di applicare detto regime speciale otterrebbe prestazioni più vantaggiose ; essa deve inoltre indicargli la denominazione e l'indirizzo di questa istituzione .
Applicazione dell'articolo 35 , paragrafo 3 del regolamento
Articolo 33
Presa in considerazione del periodo durante il quale sono già state corrisposte prestazioni da parte dell'istituzione di un altro Stato membro
Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 35 , paragrafo 3 del regolamento , l'istituzione di uno Stato membro tenuta a corrispondere prestazioni puo chiedere all'istituzione di un altro Stato membro di comunicarle informazioni relative al periodo durante il quale quest'ultima istituzione ha già corrisposto prestazioni per lo stesso caso di malattia o maternità .
Articolo 34
Rimborso da parte dell'istituzione competente di uno Stato membro delle spese sostenute durante la dimora in un altro Stato membro
1 . Se le formalità previste all'articolo 20 , paragrafi 1 , 2 e 5 ed agli articoli 21 , 23 e 31 del regolamento di applicazione non hanno potuto essere espletate durante la dimora nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , le spese sostenute sono rimborsate , a richiesta del lavoratore , dall'istituzione competente alle tariffe di rimborso applicate dall'istituzione del luogo di dimora .
2 . L'istituzione del luogo di dimora è tenuta a fornire all'istituzione competente che lo richieda le necessarie indicazioni in merito a tali tariffe .
CAPITOLO 3
INVALIDITA , VECCHIAIA E MORTE ( PENSIONI )
Presentazione e istruttoria delle domande di prestazioni
Articolo 35
Domande di prestazioni d'invalidità nel caso in cui il lavoratore sia stato assicurato esclusivamente ai sensi delle legislazioni di cui all'allegato III del regolamento , nonché nel caso di cui all'articolo 40 , paragrafo 2 del regolamento
1 . Per beneficiare delle prestazioni ai sensi degli articoli 37 , 38 e 39 , del regolamento , ivi compresi i casi di cui all'articolo 40 , paragrafo 2 , all'articolo 41 , paragrafo 1 e all'articolo 42 , paragrafo 2 del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare domanda all'istituzione dello Stato membro alla cui legislazione era soggetto al momento in cui si sono verificati l'incapacità al lavoro seguita da invalidità o l'aggravamento dell'invalidità , oppure all'istituzione del luogo di residenza , che trasmette quindi la domanda alla prima istituzione indicandone la data di presentazione ; questa data è considerata come data di presentazione della domanda alla prima istituzione . Tuttavia , se sono state concesse prestazioni in denaro a titolo dell'assicurazione malattia , la data di scadenza del periodo di concessione delle prestazioni in denaro deve essere considerata , se del caso , come data di presentazione della domanda di pensione .
2 . Nel caso di cui all'articolo 41 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento , l'istituzione alla quale il lavoratore è stato iscritto da ultimo comunica all'istituzione inizialmente debitrice delle prestazioni l'importo e la data di decorrenza delle prestazioni dovute ai sensi della legislazione da essa applicata . A decorrere da questa data , le prestazioni dovute prima dell'aggravamento dell'invalidità sono soppresse o ridotte a concorrenza del complemento di cui all'articolo 41 , paragrafo 1 , lettera c ) del regolamento .
3 . Nel caso di cui all'articolo 41 , paragrafo 1 , lettera d ) del regolamento , le disposizioni del paragrafo 2 non sono applicabili . In tale caso l'istituzione alla quale il lavoratore è stato iscritto da ultimo si rivolge all'istituzione olandese per conoscere l'importo dovuto da questa istituzione .
Articolo 36
Domande di prestazioni di vecchiaia , ai superstiti ( eccetto le prestazioni per orfani ) , nonché di prestazioni di invalidità nei casi non contemplati dall'articolo 35 del regolamento di applicazione
1 . Per beneficiare delle prestazioni ai sensi degli articoli da 40 a 51 del regolamento , salvo i casi di cui all'articolo 35 del regolamento di applicazione , il richiedente è tenuto a presentare domanda all'istituzione del luogo di residenza secondo le modalità determinate dalla legislazione applicata da detta istituzione . Se il lavoratore non ha compiuto periodi di assicurazione sotto questa legislazione , l'istituzione del luogo di residenza trasmette la domanda all'istituzione dello Stato membro alla cui legislazione il lavoratore è stato soggetto da ultimo indicandone la data di presentazione . Tale data è considerata come data di presentazione della domanda presso quest'ultima istituzione .
2 . Quando il richiedente risiede nel territorio di uno Stato membro sotto la cui legislazione il lavoratore non ha compiuto periodi di assicurazione , puo rivolgere la domanda all'istituzione dello Stato membro alla cui legislazione il lavoratore è stato soggetto da ultimo .
3 . Quando il richiedente risiede nel territorio di uno Stato che non è uno Stato membro , è tenuto a presentare la domanda all'istituzione competente di quello Stato membro alla cui legislazione il lavoratore è stato soggetto da ultimo .
Nel caso in cui il richiedente presenti la domanda all'istituzione dello Stato membro di cui è cittadino , quest'ultima la trasmette all'istituzione competente .
4 . Una domanda di prestazioni presentata all'istituzione di uno Stato membro comporta automaticamente la liquidazione concomitante delle prestazioni ai sensi delle legislazioni di tutti gli Stati membri in causa alle cui condizioni il richiedente soddisfa , a meno che , in conformità dell'articolo 44 , paragrafo 2 del regolamento , il richiedente chieda di differire la liquidazione delle prestazioni di vecchiaia che sarebbero acquisite ai sensi della legislazione di uno o più Stati membri .
Articolo 37
Documenti e indicazioni da allegare alle domande di prestazioni di cui all'articolo 36 del regolamento di applicazione
La presentazione delle domande di cui all'articolo 36 del regolamento di applicazione è soggetta alle seguenti regole :
a ) la domanda deve essere accompagnata dai documenti giustificativi richiesti e compilata sul formulario previsto dalla legislazione ,
i ) dello Stato membro nel cui territorio risiede il richiedente , nel caso di cui all'articolo 36 , paragrafo 1 ,
ii ) dello Stato membro alla quale il lavoratore è stato soggetto da ultimo , nel caso di cui all'articolo 36 , paragrafi 2 e 3 ;
b ) l'esattezza delle informazioni fornite dal richiedente deve essere comprovata mediante documenti ufficiali allegati al formulario , o confermata dagli organi competenti dello Stato membro nel cui territorio risiede ;
c ) il richiedente deve indicare , per quanto possibile , l'istituzione o le istituzioni di assicurazione invalidità , vecchiaia o morte ( pensioni ) di ogni Stato membro alle quali il lavoratore è stato iscritto , oppure il datore o i datori di lavoro presso i quali è stato occupato nel territorio di ogni Stato membro , presentando i certificati di lavoro eventualmente in suo possesso ;
d ) se il richiedente , in conformità dell'articolo 44 , paragrafo 2 del regolamento , chiede che si differisca la liquidazione delle prestazioni di vecchiaia che sarebbero acquisite ai sensi della legislazione di uno o più Stati membri , deve precisare ai sensi di quale legislazione chiede le prestazioni .
Articolo 38
Attestato relativo ai familiari da prendere in considerazione per stabilire l'importo della prestazione
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 39 , paragrafo 4 o dell'articolo 47 , paragrafo 3 del regolamento , il richiedente è tenuto a presentare un attestato relativo ai familiari , eccetto i figli , che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova l'istituzione incaricata di liquidare le prestazioni .
Tale attestato è rilasciato dall'istituzione di assicurazione malattia del luogo di residenza dei familiari o da un'altra istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro nel cui territorio hanno la residenza . Le disposizioni dell'articolo 25 , paragrafo 2 , secondo e terzo comma del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
In luogo dell'attestato di cui al primo comma , l'istituzione incaricata di liquidare le prestazioni puo esigere dal richiedente documenti recenti di stato civile , relativi ai familiari , ad eccezione dei figli , che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova detta istituzione .
2 . Nel caso di cui al paragrafo 1 , se la legislazione applicata dall'istituzione in causa esige che i familiari coabitino con il titolare di pensione o rendita , la prova che i familiari , quando non soddisfano a tale condizione , sono peraltro prevalentemente a carico del richiedente deve essere fornita mediante documenti comprovanti la trasmissione regolare di una parte della retribuzione .
Articolo 39
Istruttoria delle domande di prestazioni di invalidità nel caso in cui il lavoratore sia stato assicurato esclusivamente ai sensi di legislazioni indicate all'allegato III del regolamento
1 . Se il lavoratore ha presentato una domanda di prestazioni d'invalidità e se l'istituzione costata che le disposizioni di cui all'articolo 37 , paragrafo 1 del regolamento sono applicabili , essa si rivolge , se necessario , all'istituzione alla quale il lavoratore è stato iscritto da ultimo , per ottenere un attestato in cui siano indicati i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione applicata da quest'ultima istituzione .
2 . Le disposizioni del paragrafo 1 sono applicabili per analogia , se è necessario tener conto di periodi di assicurazione compiuti anteriormente sotto la legislazione di ogni altro Stato membro per soddisfare alle condizioni richieste dalla legislazione dello Stato competente .
3 . Nel caso di cui all'articolo 39 , paragrafo 3 del regolamento , l'istituzione che ha istruito la pratica del lavoratore la trasmette all'istituzione alla quale è stato iscritto da ultimo .
4 . Gli articoli da 41 a 50 del regolamento di applicazione non sono applicabili all'istruttoria delle domande di cui ai paragrafi 1 , 2 e 3 .
Articolo 40
Determinazione del grado d'invalidità
Per determinare il grado d'invalidità , l'istituzione di uno Stato membro prende in considerazione i documenti e i rapporti medici , nonché le informazioni amministrative raccolte dall'istituzione di ogni altro Stato membro . Tuttavia , salvo nel caso in cui le disposizioni dell'articolo 40 , paragrafo 3 del regolamento sono applicabili , ogni istituzione conserva la facoltà di far procedere al controllo del richiedente da parte di un medico di sua scelta .
Istruttoria delle domande di prestazioni di invalidità , di vecchiaia e ai superstiti nei casi di cui all'articolo 36 del regolamento di applicazione
Articolo 41
Determinazione dell'istituzione d'istruttoria
1 . Le domande di prestazioni sono istruite dall'istituzione alla quale sono state presentate o trasmesse conformemente alle disposizioni dell'articolo 36 del regolamento di applicazione . Tale istituzione è designata con il termine " istituzione d'istruttoria " .
2 . L'istituzione d'istruttoria è tenuta a notificare immediatamente a tutte le istituzioni in causa , mediante formulario all'uopo stabilito , le domande di prestazioni affinché esse possano essere istruite simultaneamente e senza indugio da tali istituzioni .
Articolo 42
Formulari da utilizzare per l'istruttoria delle domande di prestazioni
1 . Per l'istruttoria delle domande di prestazioni , l'istituzione d'istruttoria utilizza un formulario sul quale sono riportati , in particolare , la rilevazione ed il riepilogo dei periodi di assicurazione compiuti dal lavoratore sotto le legislazioni di tutti gli Stati membri in causa .
2 . La trasmissione di detti formulari all'istituzione di ogni altro Stato membro sostituisce la trasmissione dei documenti giustificativi .
Articolo 43
Procedura da seguire da parte delle istituzioni in causa per l'istruttoria della domanda
1 . L'istituzione d'istruttoria riporta sul formulario di cui all'articolo 42 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione , i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione che essa applica e trasmette copia di detto formulario all'istituzione di assicurazione invalidità , vecchiaia o morte ( pensioni ) di ogni Stato membro presso la quale il lavoratore è stato iscritto , unendo , se del caso , i certificati di lavoro presentati dal richiedente .
2 . Se vi è solo un'altra istituzione in causa , detta istituzione completa il formulario , indicando :
a ) i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione che essa applica ;
b ) l'importo della prestazione alla quale il richiedente potrebbe avere diritto per questi soli periodi di assicurazione ;
c ) l'importo teorico e l'importo effettivo delle prestazioni calcolati conformemente alle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento .
Il formulario così completato è restituito all'istituzione d'istruttoria .
Se il diritto a prestazioni è aperto tenuto conto dei soli periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione applicata dall'istituzione del secondo Stato membro e se l'importo della prestazione corrispondente a detti periodi di assicurazione puo essere stabilito senza indugio , mentre le operazioni di calcolo di cui alla lettera c ) richiedono un tempo molto più lungo , il formulario è restituito all'istituzione d'istruttoria con le indicazioni di cui alle lettere a ) e b ) ; le indicazioni di cui alla lettera c ) saranno comunicate non appena possibile all'istituzione d'istruttoria .
3 . Se vi sono due o più altre istituzioni in causa , ciascuna delle istituzioni completa il formulario indicando i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione che essa applica e lo restituisce all'istituzione d'istruttoria .
Se un diritto a prestazioni è aperto tenuto conto dei soli periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione applicata da una o più di tali istituzioni e se l'importo della prestazione corrispondente a detti periodi di assicurazione puo essere stabilito senza indugio , questo importo è comunicato all'istituzione d'istruttoria insieme con i periodi di assicurazione ; se la determinazione di detto importo richiede un certo tempo , esso sarà comunicato all'istituzione d'istruttoria non appena stabilito .
Ricevuti tutti i formulari recanti l'indicazione dei periodi di assicurazione e se del caso , dell'importo o degli importi dovuti in applicazione della legislazione di uno o più Stati membri in causa , l'istituzione d'istruttoria trasmette una copia dei formulari così completati a ciascuna delle istituzioni in causa che vi indicano l'importo teorico e l'importo effettivo delle prestazioni calcolati conformemente alle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento e restituiscono il formulario all'istituzione d'istruttoria .
4 . Non appena l'istituzione d'istruttoria , ricevuti i dati di cui ai paragrafi 2 o 3 , costata che possono essere applicate le disposizioni dell'articolo 40 , paragrafo 2 , dell'articolo 48 , paragrafi 2 o 3 del regolamento , avverte le altre istituzioni in causa .
5 . Nel caso di cui all'articolo 37 , lettera d ) del regolamento di applicazione , le istituzioni degli Stati membri alla cui legislazione il richiedente è stato soggetto , alle quali ha chiesto di differire la liquidazione delle prestazioni , riportano sul formulario di cui all'articolo 42 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione soltanto i periodi di assicurazione compiuti dal richiedente sotto la legislazione da esse applicata .
Articolo 44
Istituzione abilitata a prendere la decisione relativa allo stato d'invalidità
1 . L'istituzione d'istruttoria è la sola abilitata a prendere la decisione di cui all'articolo 40 , paragrafo 3 del regolamento , in merito allo stato d'invalidità del richiedente , fatte salve le disposizioni dei paragrafi 2 e 3 . Essa prende questa decisione non appena è in grado di stabilire se sono soddisfatte le condizioni di apertura del diritto fissate dalla legislazione che essa applica , tenuto conto , se del caso , delle disposizioni dell'articolo 45 del regolamento . Essa notifica senza indugio tale decisione alle altre istituzioni in causa .
2 . Se le condizioni di apertura del diritto diverse da quelle relative allo stato d'invalidità fissate dalla legislazione che essa applica non sono soddisfatte , tenuto conto delle disposizioni dell'articolo 45 del regolamento , l'istituzione d'istruttoria ne avverte immediatamente l'istituzione competente in materia d'invalidità di quello fra gli altri Stati membri in causa alla cui legislazione il lavoratore è stato soggetto da ultimo . Questa istituzione è abilitata a prendere la decisione relativa allo stato d'invalidità del richiedente se sono soddisfatte le condizioni di apertura del diritto fissate dalla legislazione che essa applica ; essa notifica senza indugio questa decisione alle altre istituzioni in causa .
3 . Se del caso , occorre risalire , alle stesse condizioni , fino all'istituzione competente in materia d'invalidità dello Stato membro alla cui legislazione il lavoratore è stato soggetto per la prima volta .
Articolo 45
Corresponsione di prestazioni a titolo provvisorio e anticipi sulle prestazioni
1 . Se l'istituzione d'istruttoria costata che il richiedente ha diritto a prestazioni ai sensi della legislazione che essa applica senza che sia necessario tener conto dei periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di altri Stati membri , essa corrisponde immediatamente tali prestazioni a titolo provvisorio .
2 . Se il richiedente non ha diritto a prestazioni ai sensi del paragrafo 1 , ma risulta dalle indicazioni fornite all'istituzione d'istruttoria in applicazione dell'articolo 43 , paragrafo 2 o 3 del regolamento di applicazione che è aperto un diritto a prestazioni in base alla legislazione di un altro Stato membro , tenuto conto dei soli periodi di assicurazione compiuti sotto quest'ultima legislazione , l'istituzione che applica tale legislazione corrisponde le prestazioni a titolo provvisorio non appena l'istituzione d'istruttoria l'avrà avvertita che tale obbligo le incombe .
3 . Se , nel caso di cui al paragrafo 2 , è aperto un diritto a prestazioni in base alla legislazione di più Stati membri , tenuto conto dei soli periodi di assicurazione compiuti sotto ciascuna di queste legislazioni , la corresponsione delle prestazioni a titolo provvisorio incombe all'istituzione che per prima ha informato l'istituzione d'istruttoria che esiste tale diritto ; l'istituzione d'istruttoria deve darne comunicazione alle altre istituzioni in causa .
4 . L'istituzione tenuta a corrispondere le prestazioni ai sensi dei paragrafi 1 , 2 o 3 ne informa immediatamente il richiedente , richiamandone esplicitamente l'attenzione sul carattere provvisorio e non suscettibile di ricorso del provvedimento adottato a tal fine .
5 . Se al richiedente non puo essere corrisposta alcuna prestazione a titolo provvisorio ai sensi dei paragrafi 1 , 2 o 3 , ma risulta dalle indicazioni ricevute che un diritto è aperto ai sensi dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento , l'istituzione d'istruttoria corrisponde al lavoratore un adeguato anticipo recuperabile il cui importo dovrà essere il più vicino possibile a quello che sarà probabilmente liquidato in applicazione dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento .
6 . Due Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre procedure di corresponsione delle prestazioni a titolo provvisorio , per i casi in cui le istituzioni di questi Stati membri siano le sole in causa . Gli accordi che saranno conclusi in materia verranno comunicati alla commissione amministrativa .
Articolo 46
Calcolo delle prestazioni in caso di sovrapposizioni di periodi di assicurazione
1 . Per il calcolo dell'importo teorico e dell'importo effettivo della prestazione , conformemente alle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 , lettere a ) e b ) del regolamento , sono applicabili le regole previste all'articolo 15 , paragrafo 1 , lettere b ) , c ) e d ) del regolamento di applicazione .
L'importo effettivo così stabilito è maggiorato dell'importo corrispondente ai periodi di assicurazione volontaria o facoltativa continuata , determinato secondo la legislazione sotto la quale tali periodi di assicurazione sono stati compiuti .
2 . Per l'applicazione dell'articolo 46 , paragrafo 3 del regolamento , gli importi delle prestazioni corrispondenti ai periodi di assicurazione volontaria o facoltativa continuata non sono presi in considerazione .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 si applicano per analogia nel caso dell'assicurazione complementare facoltativa di cui all'articolo 15 , paragrafo 3 , secondo comma del regolamento .
Per quanto concerne l'applicazione della legislazione tedesca , i contributi che non sono presi in considerazione ai sensi dell'articolo 15 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento di applicazione sono presi in considerazione per il calcolo degli importi complementari a titolo dell'assicurazione complementare facoltativa . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia .
Articolo 47
Calcolo definitivo degli importi delle prestazioni , dovuti dalle istituzioni che applicano l'articolo 46 , paragrafo 3 del regolamento
Nel caso di cui all'articolo 46 , paragrafo 3 , secondo comma del regolamento , l'istituzione d'istruttoria calcola e notifica a ciascuna delle istituzioni in causa l'importo definitivo della prestazione che ciascuna di esse deve concedere .
Articolo 48
Comunicazione delle decisioni delle istituzioni al richiedente
1 . Le decisioni definitive adottate da ciascuna delle istituzioni in causa , tenuto conto , se del caso , della notifica di cui all'articolo 47 del regolamento di applicazione , sono trasmesse all'istituzione d'istruttoria . Ognuna delle decisioni deve precisare i mezzi e i termini di ricorso previsti dalla legislazione in questione . Ricevute tutte le decisioni , l'istituzione d'istruttoria le notifica al richiedente nella lingua di questi mediante una nota riassuntiva alla quale sono allegate dette decisioni . I termini del ricorso decorrono dalla data in cui il richiedente ha ricevuto la nota riassuntiva .
2 . Mentre fa pervenire al richiedente la nota riassuntiva di cui al paragrafo 1 , l'istituzione d'istruttoria trasmette a ciascuna delle istituzioni in causa copia della nota stessa , unendovi copia delle decisioni delle altre istituzioni .
Articolo 49
Nuovo calcolo delle prestazioni
1 . Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 49 , paragrafi 2 e 3 , e dell'articolo 51 , paragrafo 2 del regolamento , le disposizioni degli articoli 45 e 47 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
2 . In caso di nuovo calcolo , di soppressione o di sospensione della prestazione , l'istituzione che ha adottato tale decisione la notifica senza indugio all'interessato o ad ognuna delle istituzioni nei cui confronti l'interessato ha un diritto , se del caso tramite l'istituzione d'istruttoria . La decisione deve precisare i mezzi e i termini di ricorso previsti dalla legislazione in questione . I termini di ricorso decorrono dalla data in cui l'interessato ha ricevuto la decisione .
Articolo 50
Misure per accelerare la liquidazione delle prestazioni
1 . a ) i ) Quando un lavoratore cittadino di uno Stato membro è soggetto alla legislazione di un altro Stato membro , l'istituzione competente in materia di pensioni di quest'ultimo Stato membro trasmette , al momento dell'immatricolazione di detto lavoratore , mediante tutti i mezzi di cui dispone , all'organismo designato dall'autorità competente di questo stesso Stato membro ( paese d'occupazione ) tutte le informazioni relative all'identificazione del lavoratore , la data di inizio dell'attività , nonché la denominazione di detta istituzione competente e il numero di matricola da essa attribuito .
ii ) Inoltre , l'istituzione competente di cui al punto i ) comunica , per quanto possibile , all'organismo designato in conformità alle disposizioni del punto i ) , tutte le altre informazioni che possono facilitare e accelerare la liquidazione ulteriore delle pensioni .
iii ) Tali informazioni sono comunicate , alle condizioni fissate dalla commissione amministrativa , all'organismo designato dall'autorità competente dello Stato membro interessato .
iv ) Per l'applicazione delle disposizioni dei punti i ) , ii ) e iii ) , gli apolidi e i profughi sono considerati cittadini dello Stato membro alla cui legislazione sono stati soggetti per la prima volta .
b ) Le istituzioni in causa , su richiesta del lavoratore o dell'istituzione alla quale egli è iscritto in quel momento , procedono alla ricostituzione della sua carriera al più tardi a decorrere dalla data che precede di un anno quella in cui raggiungerà l'età di ammissione alla pensione .
2 . La commissione amministrativa fissa le modalità di applicazione delle disposizioni del paragrafo 1 .
Controllo amministrativo e sanitario
Articolo 51
1 . Quando un beneficiario , in particolare di
a ) prestazioni d'invalidità ,
b ) prestazioni di vecchiaia concesse in caso d'inattitudine al lavoro ,
c ) prestazioni di vecchiaia concesse ai disoccupati anziani ,
d ) prestazioni di vecchiaia concesse in caso di cessazione dell'attività professionale ,
e ) prestazioni concesse ai superstiti in caso d'invalidità o inattitudine al lavoro ,
f ) prestazioni concesse a condizione che le risorse del beneficiario non superino un limite prescritto ,
dimora o risieda nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova l'istituzione debitrice , il controllo amministrativo e sanitario è effettuato , a richiesta di tale istituzione , dall'istituzione del luogo di dimora o di residenza del beneficiario , secondo le modalità previste dalla legislazione applicata da quest'ultima istituzione . L'istituzione debitrice conserva tuttavia la facoltà di far procedere al controllo del beneficiario da parte di un medico di sua scelta .
2 . Se si costata che il beneficiario delle prestazioni di cui al paragrafo 1 è occupato o dispone di risorse eccedenti il limite prescritto , mentre fruisce di tali prestazioni , l'istituzione del luogo di dimora o di residenza è tenuta ad inviare un rapporto all'istituzione debitrice che ha chiesto il controllo . Tale rapporto indica in particolare la natura dell'attività esercitata , l'importo dei redditi o risorse di cui l'interessato ha disposto durante l'ultimo trimestre , la retribuzione normale percepita nella stessa regione da un lavoratore della categoria professionale alla quale apparteneva l'interessato nella professione che esercitava prima di diventare invalido durante un periodo di riferimento da determinare dall'istituzione debitrice , come pure , se del caso , il parere di un medico esperto sullo stato di salute dell'interessato .
Articolo 52
Quando , dopo la sospensione delle prestazioni di cui beneficiava , l'interessato riacquisti il diritto alle prestazioni mentre risiede nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , le istituzioni in causa si scambiano le informazioni utili al fine di riprendere la corresponsione di dette prestazioni .
Pagamento delle prestazioni
Articolo 53
Modo di pagamento delle prestazioni
1 . Se l'istituzione debitrice di uno Stato membro non paga direttamente le prestazioni dovute ai beneficiari che risiedono nel territorio di un altro Stato membro , il pagamento di tali prestazioni è effettuato , a richiesta dell'istituzione debitrice , dall'organismo di collegamento di quest'ultimo Stato membro oppure dall'istituzione del luogo di residenza di detti beneficiari secondo le modalità previste agli articoli da 54 a 58 del regolamento di applicazione ; se l'istituzione debitrice paga direttamente le prestazioni a tali beneficiari , ne notifica il pagamento all'istituzione del luogo di residenza . La procedura di pagamento applicata dalle istituzioni degli Stati membri è indicata nell'allegato 6 .
2 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre procedure di pagamento delle prestazioni per i casi in cui le istituzioni competenti di questi Stati membri siano le sole in causa . Gli accordi che saranno conclusi in materia verranno comunicati alla commissione amministrativa .
3 . Le disposizioni di accordi relative al pagamento delle prestazioni , applicabili il giorno precedente l'entrata in vigore del regolamento , restano applicabili , sempreché siano indicate nell'allegato 5 .
Articolo 54
Invio della distinta dei pagamenti all'organismo pagatore
L'istituzione debitrice trasmette in duplice copia all'organismo di collegamento dello Stato membro nel cui territorio risiede il beneficiario o all'istituzione del luogo di residenza , designati in appresso con il termine di " organismo pagatore " , una distinta dei pagamenti che deve pervenire a tale organismo al più tardi venti giorni prima della data di scadenza delle prestazioni .
Articolo 55
Versamento sul conto dell'organismo pagatore delle somme necessarie per i pagamenti
1 . Dieci giorni prima della data di scadenza delle prestazioni , l'istituzione debitrice versa , nella moneta dello Stato membro nel cui territorio essa ha sede , la somma necessaria per i pagamenti indicati nella distinta di cui all'articolo 54 del regolamento di applicazione . Il versamento è effettuato presso la Banca nazionale o altra banca dello Stato membro nel cui territorio ha sede l'istituzione debitrice , sul conto aperto a nome della Banca nazionale o di altra banca dello Stato membro nel cui territorio ha sede l'organismo pagatore e all'ordine di questo organismo . Il versamento ha efficacia liberatoria . Un avviso di versamento è trasmesso simultaneamente dall'istituzione debitrice all'organismo pagatore .
2 . La banca sul cui conto è stato effettuato il versamento accredita all'organismo pagatore il relativo controvalore nella moneta dello Stato membro nel cui territorio si trova detto organismo .
3 . Il nome e la sede delle banche di cui al paragrafo 1 sono indicati nell'allegato 7 .
Articolo 56
Pagamenti al beneficiario da parte dell'organismo pagatore
1 . I pagamenti indicati nella distinta prevista all'articolo 54 del regolamento di applicazione sono effettuati al beneficiario dall'organismo pagatore per conto dell'istituzione debitrice . I pagamenti sono effettuati secondo le modalità previste dalla legislazione applicata dall'organismo pagatore .
2 . Non appena l'organismo pagatore o qualsiasi altro organismo da esso designato viene a conoscenza di una circostanza che giustifichi la sospensione o la soppressione delle prestazioni , interrompe ogni pagamento . Lo stesso dicasi quando il beneficiario trasferisce la propria residenza nel territorio di un altro Stato .
3 . L'organismo pagatore avvisa l'istituzione debitrice di ogni motivo di mancato pagamento . In caso di morte del beneficiario o del suo coniuge o in caso di nuovo matrimonio di una vedova o di un vedovo , l'organismo pagatore ne indica la data all'istituzione debitrice .
Articolo 57
Riepilogo dei pagamenti di cui all'articolo 56 del regolamento di applicazione
1 . I pagamenti di cui all'articolo 56 del regolamento di applicazione formano oggetto di un riepilogo alla fine di ogni periodo di pagamento , per stabilire gli importi effettivamente pagati ai beneficiari o ai loro rappresentanti legali o mandatari , nonché gli importi non pagati .
2 . L'organismo pagatore attesta , con firma apposta dal suo rappresentante , che l'importo totale , espresso in cifre e in lettere nella moneta dello Stato membro nel cui territorio si trova l'istituzione debitrice , corrisponde ai pagamenti da esso effettuati .
3 . L'organismo pagatore si rende garante della regolarità dei pagamenti costatati .
4 . La differenza fra le somme versate dall'istituzione debitrice espresse nella moneta dello Stato membro nel cui territorio essa ha sede e il valore , espresso nella stessa moneta , dei pagamenti giustificati dall'organismo pagatore , e imputata sulle somme da versare ulteriormente allo stesso titolo da parte dell'istituzione debitrice .
Articolo 58
Recupero delle spese relative al pagamento delle prestazioni
Le spese relative al pagamento delle prestazioni ed in particolare le spese postali e bancarie possono essere recuperate dall'organismo pagatore nei confronti dei beneficiari , alle condizioni previste dalla legislazione applicata da questo organismo .
Articolo 59
Notifica dei trasferimenti di residenza del beneficiario
Quando il beneficiario di prestazioni dovute a titolo della legislazione di uno o più Stati membri trasferisce la propria residenza dal territorio di uno Stato in quello di un altro Stato , è tenuto a notificare il trasferimento di residenza all'istituzione o alle istituzioni debitrici di tali prestazioni e all'organismo pagatore .
CAPITOLO 4
INFORTUNI SUL LAVORO E MALATTIE PROFESSIONALI
Applicazione degli articoli 52 e 53 del regolamento
Articolo 60
Prestazioni in natura in caso di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 52 , lettera a ) del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di residenza un attestato che certifichi che ha diritto a dette prestazioni in natura . Detto attestato è rilasciato dall'istituzione competente in base alle informazioni fornite dal datore di lavoro , se del caso . Inoltre , se la legislazione dello Stato competente lo prevede , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di residenza una ricevuta della denuncia di infortunio sul lavoro e di malattia professionale , rilasciata dall'istituzione competente . Se il lavoratore non presenta tali documenti , l'istituzione del luogo di residenza si rivolge all'istituzione competente per ottenerli ; nell'attesa , essa gli concede le prestazioni in natura dell'assicurazione malattia purché soddisfi alle condizioni richieste per averne diritto .
2 . Tale attestato rimane valido finché l'istituzione del luogo di residenza non ha ricevuto notifica del suo annullamento . Tuttavia quando tale attestato è rilasciato da un'istituzione francese , è valido soltanto per i tre mesi successivi alla data del rilascio e deve essere rinnovato ogni tre mesi .
3 . Se il lavoratore ha la qualità di lavoratore stagionale , l'attestato di cui al paragrafo 1 è valido per tutta la durata prevista del lavoro stagionale , a meno che l'istituzione competente nel frattempo ne notifichi l'annullamento all'istituzione del luogo di residenza .
4 . Per ogni domanda di prestazioni in natura , il lavoratore presenta i documenti giustificativi richiesti per la concessione delle prestazioni in natura , dalla legislazione dello Stato membro nel cui territorio risiede .
5 . In caso di ricovero in ospedale , l'istituzione del luogo di residenza notifica all'istituzione competente , entro tre giorni a decorrere dalla data in cui ne ha avuto conoscenza , la data d'entrata in ospedale e la probabile durata della degenza , nonché la data di uscita .
6 . L'istituzione del luogo di residenza avverte preliminarmente l'istituzione competente di qualsiasi decisione relativa alla concessione delle prestazioni in natura iscritte nell'elenco di cui all'articolo 24 , paragrafo 2 del regolamento , trasmettendole i documenti giustificativi necessari . L'istituzione competente dispone di un termine di quindici giorni a decorrere dall'invio di questo avviso per notificare se del caso la sua opposizione motivata ; l'istituzione del luogo di residenza concede le prestazioni in natura se non ha ricevuto opposizione allo scadere di questo termine . Qualora tali prestazioni in natura debbano essere concesse in caso di assoluta urgenza , l'istituzione del luogo di residenza ne informa senza indugio l'istituzione competente .
7 . Il lavoratore è tenuto ad informare l'istituzione del luogo di residenza di qualsiasi cambiamento intervenuto nella sua situazione che possa modificare il diritto alle prestazioni in natura , in particolare l'abbandono o cambiamento di lavoro , ovvero il trasferimento di residenza o di dimora . L'istituzione competente inoltre informa l'istituzione del luogo di residenza della cessazione dell'iscrizione o della fine dei diritti a prestazioni in natura del lavoratore . L'istituzione del luogo di residenza puo chiedere in qualsiasi momento all'istituzione competente tutte le informazioni relative all'iscrizione o ai diritti a prestazioni in natura del lavoratore .
8 . Se si tratta di lavoratori frontalieri , i medicinali , fasciature , occhiali , piccoli apparecchi , analisi ed esami di laboratorio possono essere forniti o effettuati soltanto nel territorio dello Stato membro in cui sono stati prescritti , secondo le disposizioni della legislazione di questo Stato membro .
9 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di applicazione , previo parere della commissione amministrativa .
Articolo 61
Prestazioni in denaro diverse dalle rendite in caso di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Per beneficiare delle prestazioni in denaro diverse dalle rendite ai sensi dell'articolo 52 , lettera b ) del regolamento , il lavoratore è tenuto a rivolgersi , entro tre giorni dall'inizio dell'inabilità al lavoro , all'istituzione del luogo di residenza , presentando un avviso d'interruzione del lavoro , o , se la legislazione applicata dall'istituzione competente o dall'istituzione del luogo di residenza lo prevede , un certificato di inabilità al lavoro rilasciato dal medico curante .
2 . Se i medici curanti del paese di residenza non rilasciano certificati di inabilità al lavoro , il lavoratore si rivolge direttamente all'istituzione del luogo di residenza entro i termini fissati dalla legislazione che essa applica .
Questa istituzione fa procedere immediatamente all'accertamento medico dell'inabilità al lavoro ed alla compilazione del certificato di cui al paragrafo 1 . Questo certificato , nel quale si precisa la durata probabile dell'inabilità , è trasmesso senza indugio all'istituzione competente .
3 . Nei casi in cui non si applichi il paragrafo 2 , l'istituzione del luogo di residenza procede , non appena possibile e comunque entro tre giorni dalla data alla quale il lavoratore si è rivolto ad essa , al controllo medico del lavoratore come se si trattasse di un proprio assicurato . Il rapporto del medico di controllo , che indica in particolare la durata probabile dell'inabilità al lavoro , è trasmesso dall'istituzione del luogo di residenza all'istituzione competente entro tre giorni dalla data del controllo .
4 . L'istituzione del luogo di residenza procede successivamente , se è necessario , al controllo amministrativo o sanitario del lavoratore come se si trattasse di un proprio assicurato . Non appena costati che il lavoratore è in grado di riprendere il lavoro , essa avverte senza indugio il lavoratore nonché l'istituzione competente , indicando la data alla quale prende fine l'inabilità del lavoratore . Fermo restando le disposizioni del paragrafo 6 , la notifica al lavoratore ha il valore di decisione presa per conto dell'istituzione competente .
5 . L'istituzione competente conserva comunque la facoltà di far procedere al controllo del lavoratore da parte di un medico di sua scelta .
6 . Se l'instituzione competente decide di rifiutare le prestazioni in denaro perché il lavoratore non si è assoggettato alle formalità previste dalla legislazione del paese di residenza o se costata che il lavoratore è in grado di riprendere il lavoro , essa notifica tale decisione al lavoratore e ne trasmette simultaneamente copia all'istituzione del luogo di residenza .
7 . Quando il lavoratore riprende il lavoro , ne avverte l'istituzione competente se cio è previsto dalla legislazione applicata da tale istituzione .
8 . L'istituzione competente corrisponde le prestazioni in denaro con i mezzi adeguati , in particolare mediante vaglia postale internazionale , e ne avverte l'istituzione del luogo di residenza ed il lavoratore . Se le prestazioni in denaro sono corrisposte dall'istituzione del luogo di residenza per conto dell'istituzione competente , quest'ultima informa il lavoratore in merito ai suoi diritti e comunica all'istituzione del luogo di residenza l'importo delle prestazioni in denaro , le date alle quali debbono essere corrisposte , nonché la durata massima di concessione prevista dalla legislazione dello Stato competente .
9 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di applicazione , previo parere della commissione amministrativa .
Applicazione dell'articolo 55 del regolamento
Articolo 62
Prestazioni in natura in caso di dimora in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura , il lavoratore di cui all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera a ) i ) , o paragrafo 2 , lettera a ) del regolamento , è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di dimora il certificato previsto all'articolo 11 del regolamento d'applicazione . Quando il lavoratore ha presentato questo certificato , si presume che abbia soddisfatto alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura .
2 . Per beneficiare delle prestazioni in natura , il lavoratore dei trasporti internazionali di cui all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento , che si trova nell'esercizio della propria attività nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , è tenuto a presentare al più presto possibile all'istituzione del luogo di dimora un attestato speciale rilasciato dal datore di lavoro o da un suo incaricato , nel corso del mese civile della sua presentazione o dei due mesi civili precedenti . Tale attestato indica , in particolare , la data dalla quale il lavoratore è alle dipendenze del datore di lavoro , nonché la denominazione e la sede dell'istituzione competente . Quando il lavoratore ha presentato tale attestato , si presume che abbia soddisfatto alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura . Se il lavoratore non è in grado di rivolgersi all'istituzione del luogo di dimora prima del trattamento medico , beneficia nondimento di questo trattamento su presentazione di detto attestato , come se fosse assicurato presso tale istituzione .
3 . L'istituzione del luogo di dimora si rivolge entro tre giorni all'istituzione competente per sapere se il lavoratore di cui ai paragrafi 1 e 2 soddisfa alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura . Essa è tenuta a corrispondere le prestazioni in natura sino a che le sia pervenuta la risposta dell'istituzione competente e al massimo per un periodo di trenta giorni . PER LA CONTINUAZIONE DEL TESTO VEDI SOTTO NUMERO : 372R0574.2
4 . L'istituzione competente invia la sua risposta all'istituzione del luogo di dimora entro dieci giorni dalla data di ricezione della domanda di tale istituzione . Se la risposta è affermativa , l'istituzione competente indica , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura , quale è prevista dalla legislazione da essa applicata e l'istituzione del luogo di dimora continua a corrispondere le prestazioni .
5 . Le prestazioni in natura corrisposte in virtù della presunzione di cui ai paragrafi 1 o 2 sono oggetto del rimborso previsto all'articolo 36 , paragrafo 1 del regolamento .
6 . Invece del certificato o dell'attestato previsti rispettivamente ai paragrafi 1 e 2 , i lavoratori di cui a tali paragrafi possono presentare all'istituzione del luogo di dimora l'attestato previsto al paragrafo 7 .
7 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 55 , paragrafo 1 , lettera a ) i ) del regolamento , salvo nei casi in cui è invocata la presunzione di cui ai paragrafi 1 o 2 , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di dimora un attestato che certifichi che ha diritto alle prestazioni in natura . Tale attestato , che è rilasciato dall'istituzione competente possibilmente prima che il lavoratore lasci il territorio dello Stato membro in cui risiede , specifica in particolare , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura qual è prevista dalla legislazione dello Stato competente . Se il lavoratore non presenta tale attestato , l'istituzione del luogo di dimora si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo .
8 . Le disposizioni dell'articolo 60 , paragrafi 5 , 6 e 9 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
Articolo 63
Prestazioni in natura ai lavoratori in caso di trasferimento di residenza o di ritorno nel paese di residenza , nonché ai lavoratori autorizzati a recarsi in un altro Stato membro per ricevervi delle cure
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 55 , paragrafo 1 , lettera b ) i ) del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di residenza un attestato che certifichi che è autorizzato a conservare il beneficio di dette prestazioni . Tale attestato , che è rilasciato dall'istituzione competente , indica in particolare , se del caso , la durata massima per la quale le prestazioni in natura possono ancora essere corrisposte , secondo le disposizioni della legislazione dello Stato competente . L'attestato puo essere rilasciato dopo la partenza e su richiesta del lavoratore , quando non ha potuto essere rilasciato prima per motivi di forza maggiore .
2 . Le disposizioni dell'articolo 60 , paragrafi 5 , 6 e 9 del regolamento d'applicazione sono applicabili per analogia .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia per la corresponsione delle prestazioni in natura nel caso di cui all'articolo 55 , paragrafo 1 , lettera c ) i ) del regolamento .
Articolo 64
Prestazioni in denaro diverse dalle rendite in caso di dimora in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
Per beneficiare delle prestazioni in denaro diverse dalle rendite , ai sensi dell'articolo 55 , paragrafo 1 , lettera a ) ii ) del regolamento , le disposizioni dell'articolo 61 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia . Tuttavia , fatto salvo l'obbligo di presentare un certificato di inabilità al lavoro , il lavoratore che dimora nel territorio di uno Stato membro senza esercitarvi un'attività professionale non è tenuto a presentare l'avviso d'interruzione del lavoro di cui all'articolo 61 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
Applicazione degli articoli da 52 a 56 del regolamento
Articolo 65
Dichiarazioni , inchieste e scambi di informazioni tra istituzioni , relativi ad un infortunio sul lavoro o ad una malattia professionale verificatisi in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Quando l'infortunio sul lavoro si verifica o quando la malattia professionale è costatata per la prima volta sanitariamente nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , la dichiarazione di infortunio sul lavoro o di malattia professionale deve essere effettuata in conformità alle disposizioni della legislazione dello Stato competente , fatte salve , se del caso , le disposizioni legali vigenti nello Stato membro sul territorio del quale si è verificato l'infortunio sul lavoro o è stata costatata per la prima volta sanitariamente la malattia professionale , che rimangono applicabili in tal caso . La dichiarazione è trasmessa all'istituzione competente e una copia è inviata all'istituzione del luogo di residenza o di dimora .
2 . L'istituzione dello Stato membro nel cui territorio si è verificato l'infortunio sul lavoro o è stata costatata per la prima volta sanitariamente la malattia professionale , trasmette in duplice copia all'istituzione competente i certificati medici rilasciati nel suo territorio e , a richiesta dell'istituzione competente , tutte le informazioni necessarie .
3 . Se , in caso di infortunio in itinere sopravvenuto nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , è necessario procedere ad un'inchiesta sul territorio del primo Stato membro , puo essere designata a tale scopo una persona incaricata dell'inchiesta dall'istituzione competente , che ne informa le autorità di tale Stato membro . Dette autorità collaborano con l'incaricato dell'inchiesta , designando in particolare una persona incaricata di prestare assistenza per la consultazione dei verbali e degli altri documenti relativi all'infortunio .
4 . Al termine della cura , si trasmette all'istituzione competente una relazione dettagliata accompagnata da certificati medici riguardanti i postumi permanenti dell'infortunio o della malattia , in particolare lo stato attuale della vittima , nonché la guarigione o il consolidamento delle lesioni . Gli onorari relativi sono liquidati dall'istituzione del luogo di residenza o dall'istituzione del luogo di dimora secondo il caso , in base alla tariffa applicata da questa istituzione , e addebitati all'istituzione competente .
5 . L'istituzione competente , a richiesta , notifica secondo il caso all'istituzione del luogo di residenza o all'istituzione del luogo di dimora , la decisione che fissa la data di guarigione o di consolidamento delle lesioni , come pure , se del caso , la decisione relativa alla concessione di una rendita .
Articolo 66
Contestazione del carattere professionale dell'infortunio o della malattia
1 . Nel caso di cui all'articolo 52 o all'articolo 55 , paragrafo 1 del regolamento , se l'istituzione competente contesta che sia applicabile la legislazione relativa agli infortuni sul lavoro o alle malattie professionali , essa ne informa immediatamente l'istituzione del luogo di residenza o l'istituzione del luogo di dimora che ha corrisposto le prestazioni in natura , che sono allora considerate come rientranti nel campo dell'assicurazione malattia e continuano a essere corrisposte a questo titolo in base ai certificati o agli attestati di cui agli articoli 20 e 21 del regolamento di applicazione .
2 . Quando una decisione definitiva è intervenuta a tal riguardo , l'istituzione competente ne informa immediatamente l'istituzione del luogo di residenza o l'istituzione del luogo di dimora che ha corrisposto le prestazioni in natura . Tale istituzione continua a corrispondere dette prestazioni in natura a titolo dell'assicurazione malattia , se il lavoratore ne ha diritto , nel caso in cui non si tratti di un infortunio sul lavoro o di malattia professionale . In caso contrario , le prestazioni in natura di cui il lavoratore ha beneficiato a titolo dell'assicurazione malattia sono considerate come prestazioni per infortunio sul lavoro o malattia professione .
Applicazione dell'articolo 57 del regolamento
Articolo 67
Procedura in caso di esposizione al rischio di malattia professionale in più Stati membri
1 . Nel caso di cui all'articolo 57 , paragrafo 1 del regolamento , la dichiarazione relativa alla malattia professionale è trasmessa all'istituzione competente in materia di malattie professionali dello Stato membro sotto la cui legislazione la vittima ha svolto da ultimo un'attività che puo provocare la malattia considerata , oppure all'istituzione del luogo di residenza , la quale trasmette la dichiarazione a detta istituzione competente .
2 . Se l'istituzione competente di cui al paragrafo 1 costata che l'interessato ha svolto da ultimo un'attività che puo provocare la malattia professionale considerata sotto la legislazione di un altro Stato membro , essa trasmette la dichiarazione e i documenti che la corredano all'istituzione corrispondente di detto Stato membro .
3 . Quando l'istituzione dello Stato membro sotto la cui legislazione la vittima ha svolto da ultimo un'attività che puo provocare la malattia professionale considerata costata che la vittima o i suoi superstiti non soddisfano alle condizioni di detta legislazione tenuto conto delle disposizioni dell'articolo 57 , paragrafo 2 e paragrafo 3 , lettere a ) e b ) del regolamento , detta istituzione :
a ) trasmette senza indugio all'istituzione dello Stato membro sotto la cui legislazione la vittima ha svolto in precedenza un'attività che puo provocare la malattia professionale considerata , la dichiarazione e tutti i documenti che la corredano , compresi gli accertamenti e i rapporti delle perizie mediche cui la prima istituzione abbia proceduto , nonché una copia della decisione di cui alla lettera b ) ;
b ) notifica nello stesso tempo all'interessato la sua decisione indicando tra l'altro i motivi del rifiuto delle prestazioni , i mezzi e i termini di ricorso , nonché la data di trasmissione della pratica all'istituzione di cui alla lettera a ) .
4 . Se del caso , si dovrà risalire , seguendo la stessa procedura , sino all'istituzione corrispondente dello Stato membro sotto la cui legislazione la vittima ha svolto per la prima volta un'attività che puo provocare la malattia professionale considerata .
Articolo 68
Scambio di informazioni fra istituzioni in caso di ricorso contro una decisione di rifiuto _ Versamento di anticipi in caso di un tale ricorso
1 . Nel caso in cui venga introdotto un ricorso contro una decisione di rifiuto presa dall'istituzione di uno degli Stati membri sotto la cui legislazione la vittima ha svolto un'attività che puo provocare la malattia professionale considerata , detta istituzione è tenuta ad informarne l'istituzione alla quale è stata trasmessa la dichiarazione , secondo la procedura prevista all'articolo 67 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione ed a comunicarle in seguito la decisione definitiva .
2 . Se il diritto alle prestazioni è aperto ai sensi della legislazione applicata da quest'ultima istituzione , tenuto conto delle disposizioni dell'articolo 57 , paragrafo 2 e paragrafo 3 , lettere a ) e b ) del regolamento , tale istituzione versa degli anticipi i cui importi sono fissati , se del caso , previa consultazione dell'istituzione contro la decisione della quale è stato introdotto il ricorso . Quest'ultima istituzione rimborsa l'importo degli anticipi versati se , in seguito al ricorso , essa è tenuta a corrispondere le prestazioni . Tale importo è allora trattenuto sulle prestazioni dovute all'interessato .
Articolo 69
Ripartizione dell'onere delle prestazioni in denaro in caso di pneumoconiosi sclerogena
Ai fini dell'applicazione dell'articolo 57 , paragrafo 3 , lettera c ) del regolamento , sono applicabili le seguenti regole :
a ) l'istituzione competente dello Stato membro ai sensi della cui legislazione sono concesse le prestazioni in denaro ai sensi dell'articolo 57 , paragrafo 1 del regolamento , designata con il termine " istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro " , utilizza un formulario sul quale sono riportati , in particolare , la rilevazione ed il riepilogo dei periodi di assicurazione ( assicurazione vecchiaia ) compiuti dalla vittima sotto la legislazione di ciascuno degli Stati membri in causa ;
b ) l'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro trasmette detto formulario a tutte le istituzioni di assicurazione vecchiaia di tali Stati membri presso le quali la vittima è stata iscritta ; ciascuna istituzione indica sul formulario i periodi di assicurazione ( assicurazione vecchiaia ) compiuti sotto la legislazione da essa applicata e lo rinvia all'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro ;
c ) l'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro procede allora alla ripartizione degli oneri fra sé stessa e le altre istituzioni competenti in causa ; per l'accordo , essa notifica loro detta ripartizione con le giustificazioni appropriate , in particolare per quanto concerne l'importo delle prestazioni in denaro concesse ed il calcolo delle percentuali di ripartizione ;
d ) alla fine di ogni anno civile , l'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro trasmette alle altre istituzioni competenti in causa il rendiconto delle prestazioni in denaro corrisposte nel corso dell'esercizio considerato , indicando l'importo dovuto da ciascuna di esse , conformemente alla ripartizione di cui alla lettera c ) ; ciascuna istituzione competente rimborsa al più presto possibile e comunque entro il termine massimo di tre mesi l'importo dovuto all'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni .
Applicazione dell'articolo 58 , paragrafo 3 del regolamento
Articolo 70
Attestato relativo ai familiari da prendere in considerazione per il calcolo delle prestazioni in denaro , comprese le rendite
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 58 , paragrafo 3 del regolamento , l'interessato è tenuto a presentare un attestato relativo ai familiari che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova l'istituzione incaricata di liquidare le prestazioni in denaro .
Tale attestato è rilasciato dall'istituzione di assicurazione malattia del luogo di residenza dei familiari o da un'altra istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro sul cui territorio hanno la residenza . Le disposizioni dell'articolo 25 , paragrafo 2 , secondo e terzo comma del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
In luogo dell'attestato di cui al primo comma , l'istituzione incaricata di liquidare le prestazioni in denaro puo esigere dal richiedente documenti recenti di stato civile relativi ai familiari che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova detta istituzione .
2 . Nel caso di cui al paragrafo 1 , se la legislazione applicata dall'istituzione in causa esige che i familiari coabitino con il richiedente , la prova che i familiari , quando non soddisfano a tale condizione , sono peraltro prevalentemente a carico del richiedente , deve essere fornita mediante documenti comprovanti la trasmissione regolare di una parte della retribuzione .
Applicazione dell'articolo 60 del regolamento
Articolo 71
Aggravamento di una malattia professionale
1 . Nei casi di cui all'articolo 60 , paragrafo 1 del regolamento , il lavoratore è tenuto a fornire all'istituzione dello Stato membro presso la quale fa valere dei diritti a prestazioni , tutte le informazioni relative alle prestazioni che gli sono state concesse anteriormente per la malattia professionale considerata . Per ottenere le informazioni da essa ritenute necessarie , tale istituzione puo rivolgersi a ogni altra istituzione che sia stata precedentemente competente .
2 . Nel caso di cui all'articolo 60 , paragrafo 1 , lettera c ) del regolamento , l'istituzione competente tenuta a corrispondere le prestazioni in denaro notifica all'altra istituzione in causa , per l'accordo , l'importo a carico di quest'ultima istituzione in seguito all'aggravamento , con le giustificazioni appropriate . Alla fine di ogni anno civile , la prima istituzione invia alla seconda il rendiconto delle prestazioni in denaro corrisposte nel corso dell'esercizio considerato , indicando l'importo dovuto da quest'ultima istituzione , che lo rimborsa al più presto possibile e comunque entro il termine massimo di tre mesi .
3 . Nel caso di cui all'articolo 60 , paragrafo 2 , lettera b ) , prima frase del regolamento , l'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro notifica alle istituzioni competenti in causa , per l'accordo , le modifiche apportate alla ripartizione precedente degli oneri , con le giustificazioni appropriate .
4 . Nel caso di cui all'articolo 60 , paragrafo 2 , lettera b ) , seconda frase del regolamento , le disposizioni del paragrafo 2 sono applicabili per analogia .
Applicazione dell'articolo 61 , paragrafo 5 del regolamento
Articolo 72
Valutazione del grado di inabilità in caso d'infortunio sul lavoro o di malattia professionale sopravvenuti in precedenza
1 . Per la valutazione del grado di inabilità , nei casi di cui all'articolo 61 , paragrafo 5 del regolamento , il lavoratore è tenuto a fornire all'istituzione competente dello Stato membro alla cui legislazione era soggetto allorché è sopravvenuto l'infortunio sul lavoro o è stata effettuata la prima costatazione sanitaria della malattia professionale , ogni informazione relativa agli infortuni sul lavoro o alle malattie professionali di cui sia rimasto vittima in precedenza , quando era soggetto alla legislazione di un altro Stato membro , qualunque sia il grado d'inabilità provocata da tali casi precedenti .
2 . L'istituzione competente tiene conto , in conformità delle disposizioni della legislazione da essa applicata , per l'apertura del diritto e la determinazione dell'importo delle prestazioni , del grado di inabilità provocato da tali casi precedenti .
3 . L'istituzione competente puo rivolgersi a ogni altra istituzione che sia stata precedentemente competente per ottenere le informazioni da essa ritenute necessarie .
Quando un'inabilità al lavoro precedente è stata provocata da un infortunio verificatosi allorché il lavoratore era soggetto alla legislazione di uno Stato membro che non fa distinzione secondo l'origine dell'inabilità al lavoro , l'istituzione competente per l'inabilità al lavoro precedente o l'organismo designato dall'autorità competente dello Stato membro in causa deve , a richiesta dell'istituzione competente di un altro Stato membro , fornire indicazioni sul grado di inabilità al lavoro precedente , nonché , per quanto possibile , le informazioni che consentano di determinare se l'inabilità al lavoro era conseguenza di un infortunio sul lavoro ai sensi della legislazione applicata dall'istituzione del secondo Stato membro . In caso affermativo , sono applicabili per analogia le disposizioni del paragrafo 2 .
Applicazione dell'articolo 62 , paragrafo 1 del regolamento
Articolo 73
Istituzioni alle quali possono rivolgersi i lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate in caso di dimora o di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Nei casi di cui all'articolo 62 , paragrafo 1 del regolamento e quando , nel paese di dimora o di residenza , le prestazioni previste dal regime di assicurazione infortuni sul lavoro e malattie professionali dal quale dipendono i lavoratori manuali dell'industria siderurgica sono equivalenti a quelle previste dal regime speciale dei lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate , i lavoratori di questa categoria possono rivolgersi all'istituzione più vicina nel territorio dello Stato membro in cui hanno la dimora o la residenza , indicata nell'allegato 3 del regolamento di applicazione , anche se si tratta di un'istituzione del regime applicabile ai lavoratori manuali dell'industria siderurgica , che in tal caso , è tenuta a corrispondere le prestazioni .
2 . Quando le prestazioni previste dal regime speciale dei lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate sono più vantaggiose , questi lavoratori hanno la facoltà di rivolgersi all'istituzione incaricata di applicare questo regime , oppure all'istituzione più vicina nel territorio dello Stato membro in cui hanno la dimora o la residenza , che applica il regime dei lavoratori manuali dell'industria siderurgica . In quest'ultimo caso , l'istituzione in questione è tenuta a richiamare l'attenzione del lavoratore sul fatto che rivolgendosi all'istituzione incaricata di applicare detto regime speciale , otterrebbe prestazioni più vantaggiose ; essa deve inoltre indicargli la denominazione e l'indirizzo di questa istituzione .
Applicazione dell'articolo 62 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 74
Presa in considerazione del periodo durante il quale sono già State corrisposte prestazioné da parte dell'istituzione di un altro Stato membro
Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 62 , paragrafo 2 del regolamento , l'istituzione di uno Stato membro tenuta a corrispondere prestazioni puo chiedere all'istituzione di un altro Stato membro di comunicarle le informazioni relative al periodo durante il quale quest'ultima istituzione ha già corrisposto prestazioni per lo stesso caso di infortunio sul lavoro o di malattia professionale .
Presentazione e istruttoria delle domande di rendite , escluse le rendite per malattie professionali di cui all'articolo 57 del regolamento
Articolo 75
1 . Per beneficiare di una rendita o di un assegno supplementare ai sensi della legislazione di uno Stato membro , il lavoratore o i suoi superstiti che hanno la residenza nel territorio di un altro Stato membro , sono tenuti a presentare domanda all'istituzione competente o all'istituzione del luogo di residenza che la trasmette all'istituzione competente . La presentazione della domanda è soggetta alle seguenti regole :
a ) la domanda deve essere accompagnata dai documenti giustificativi richiesti e compilata sul formulario previsto dalla legislazione applicata dall'istituzione competente ;
b ) l'esattezza delle informazioni fornite dal richiedente deve essere comprovata mediante documenti ufficiali allegati al formulario , o confermata dagli organi competenti dello Stato membro nel cui territorio risiede il richiedente .
2 . L'istituzione competente notifica la propria decisione al richiedente , direttamente o tramite l'organismo di collegamento dello Stato competente ; essa invia copia della decisione all'organismo di collegamento dello Stato membro nel cui territorio risiede il richiedente .
Controllo amministrativo e sanitario
Articolo 76
1 . Il controllo amministrativo e sanitario , nonché gli esami medici previsti in caso di revisione delle rendite , sono effettuati , su richiesta dell'istituzione competente , dall'istituzione dello Stato membro nel cui territorio si trova il beneficiario , secondo le modalità previste dalla legislazione applicata da quest'ultima istituzione . Tuttavia , l'istituzione competente conserva la facoltà di far procedere all'esame del beneficiario da parte di un medico di sua scelta .
2 . Ogni persona alla quale è corrisposta una rendita per sé stessa o per un orfano è tenuta ad informare l'istituzione debitrice di qualsiasi cambiamento della sua situazione o di quella dell'orfano che possa modificare il diritto alla rendita .
Pagamento delle rendite
Articolo 77
Il pagamento delle rendite dovute dall'istituzione di uno Stato membro a titolari che hanno la residenza nel territorio di un altro Stato membro è effettuato in conformità delle disposizioni degli articoli da 53 a 58 del regolamento di applicazione .
CAPITOLO 5
ASSEGNI IN CASO DI MORTE
Applicazione degli articoli 64 , 65 e 66 del regolamento
Articolo 78
Presentazione della domanda di assegni
Per beneficiare di un assegno in caso di morte ai sensi della legislazione di uno Stato membro diverso da quello nel cui territorio risiede , il richiedente è tenuto a rivolgere domanda all'istituzione competente o all'istituzione del luogo di residenza .
La domanda deve essere accompagnata dai documenti giustificativi richiesti dalla legislazione applicata dall'istituzione competente .
L'esattezza delle informazioni fornite dal richiedente deve essere comprovata mediante documenti ufficiali allegati alla domanda , o confermata dagli organi competenti dello Stato membro nel cui territorio risiede il richiedente .
Articolo 79
Attestato dei periodi di assicurazione
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 64 del regolamento , il richiedente è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato relativo ai periodi di assicurazione compiuti dal lavoratore sotto la legislazione alla quale egli è stato soggetto da ultimo .
2 . Tale attestato è rilasciato , su domanda del richiedente , dall'istituzione di assicurazione malattia o dall'istituzione di assicurazione vecchiaia , secondo il caso , alla quale il lavoratore è stato iscritto da ultimo . Se il richiedente non presenta tale attestato , l'istituzione competente si rivolge all'una o all'altra di tali istituzioni per ottenerlo .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia se è necessario tener conto di periodi assicurazione compiuti anteriormente sotto la legislazione di ogni altro Stato membro per soddisfare alle condizioni richieste dalla legislazione dello Stato competente .
CAPITOLO 6
PRESTAZIONI DI DISOCCUPAZIONE
Applicazione dell'articolo 67 del regolamento
Articolo 80
Attestato dei periodi di assicurazione o di occupazione
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 67 , paragrafi 1 , 2 o 4 del regolamento , l'interessato è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato in cui siano indicati i periodi di assicurazione o di occupazione compiuti sotto la legislazione alla quale è stato anteriormente soggetto da ultimo , nonché tutti i dati complementari richiesti dalla legislazione applicata da tale istituzione .
2 . Tale attestato è rilasciato , a richiesta dell'interessato , dall'istituzione competente in materia di disoccupazione dello Stato membro alla cui legislazione è stato anteriormente soggetto da ultimo , o da un'altra istituzione designata dall'autorità competente di detto Stato membro . Se l'interessato non presenta tale attestato , l'istituzione competente si rivolge all'una o all'altra di tali istituzioni per ottenerlo .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia se è necessario tener conto di periodi di assicurazione o di occupazione compiuti anteriormente sotto la legislazione di ogni altro Stato membro per soddisfare alle condizioni richieste dalla legislazione dello Stato competente .
Applicazione dell'articolo 68 del regolamento
Articolo 81
Attestato per il calcolo delle prestazioni
Per il calcolo delle prestazioni a carico di un'istituzione di cui all'articolo 68 , paragrafo 1 del regolamento , se l'interessato non ha svolto l'ultima occupazione per almeno quattro settimane nel territorio dello Stato membro in cui si trova detta istituzione , è tenuto a presentare un attestato in cui sia indicata la natura dell'ultima occupazione svolta nel territorio di un altro Stato membro per almeno quattro settimane , nonché il settore economico in cui ha svolto tale occupazione . Se l'interessato non presenta tale attestato , l'istituzione si rivolge , per ottenerlo , all'istituzione competente in materia di disoccupazione di quest'ultimo Stato membro alla quale è stato iscritto da ultimo , o ad un'altra istituzione designata dall'autorità competente di detto Stato membro .
Articolo 82
Attestato relativo ai familiari da prendere in considerazione per il calcolo delle prestazioni
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 68 , paragrafo 2 del regolamento , l'interessato è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato relativo ai familiari che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova detta istituzione .
2 . Tale attestato è rilasciato dall'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro nel cui territorio i familiari hanno la residenza . Esso deve comprovare che i familiari non sono presi in considerazione per il calcolo di prestazioni di disoccupazione dovute ad altra persona ai sensi della legislazione di detto Stato membro . L'attestato è valido per dodici mesi dalla data del rilascio . Puo essere rinnovato e in tal caso , la durata di validità decorre dalla data del rinnovo . L'interessato è tenuto a notificare immediatamente all'istituzione competente ogni fatto che renda necessario modificare detto attestato . La modifica ha effetto dal giorno in cui tale fatto si è verificato .
Applicazione dell'articolo 69 del regolamento
Articolo 83
Condizioni e limiti del mantenimento del diritto a prestazioni quando il disoccupato si reca in un altro Stato membro
1 . Per conservare il beneficio delle prestazioni , il disoccupato di cui all'articolo 69 , paragrafo 1 del regolamento è tenuto a presentare all'istituzione del luogo in cui si è recato un attestato con il quale l'istituzione competente certifica che continua ad avere diritto alle prestazioni alle condizioni fissate al paragrafo 1 , lettera b ) di detto articolo . L'istituzione competente indica in particolare nell'attestato :
a ) l'importo della prestazione da corrispondere al disoccupato secondo la legislazione dello Stato competente ;
b ) la data alla quale il disoccupato ha cessato di essere a disposizione dei servizi del lavoro dello Stato competente ;
c ) il termine accordato in conformità dell'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento per l'iscrizione come richiedente lavoro nello Stato membro in cui il disoccupato si è recato ;
d ) il periodo massimo durante il quale puo essere conservato il diritto alle prestazioni in conformità dell'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera c ) del regolamento ;
e ) i fatti che possono modificare il diritto alle prestazioni .
2 . Il disoccupato che ha l'intenzione di recarsi in un altro Stato membro per cercarvi un'occupazione è tenuto a richiedere l'attestato di cui al paragrafo 1 prima della partenza . Se il disoccupato non presenta detto attestato l'istituzione del luogo in cui si è recato si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo . I servizi del lavoro dello Stato competente debbono accertarsi che il disoccupato sia stato informato dei doveri impostigli dall'articolo 69 del regolamento e dal presente articolo .
3 . L'istituzione del luogo in cui il disoccupato si è recato comunica all'istituzione competente la data d'iscrizione del disoccupato e quella di inizio della corresponsione delle prestazioni , e corrisponde le prestazioni dello Stato competente secondo le modalità previste dalla legislazione dello Stato membro in cui il disoccupato si è recato .
L'istituzione del luogo in cui il disoccupato si è recato procede o fa procedere al controllo come se si trattasse di un disoccupato beneficiario di prestazioni ai sensi della legislazione che essa applica . Non appena ne ha conoscenza , informa l'istituzione competente del subentro di qualsiasi fatto di cui al paragrafo 1 , lettera e ) e , nel caso in cui la prestazione debba essere sospesa o soppressa , interrompe immediatamente la corresponsione della prestazione . L'istituzione competente indica senza indugio in quale misura e da quale data i diritti del disoccupato sono modificati da tale fatto . La corresponsione delle prestazioni puo se del caso essere ripresa soltanto dopo aver ricevuto tali indicazioni . Nel caso in cui la prestazione debba essere ridotta , l'istituzione del luogo in cui il disoccupato si è recato continua a corrispondergli una parte ridotta della prestazione con riserva di regolarizzazione dopo aver ricevuto la risposta dell'istituzione competente .
4 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di applicazione , previo parere della commissione amministrativa .
Applicazione dell'articolo 71 del regolamento
Articolo 84
Disoccupati che durante l'ultima occupazione risiedevano in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Nei casi di cui all'articolo 71 , paragrafo 1 , lettera a ) ii ) e lettera b ) ii ) , prima frase del regolamento , l'istituzione del luogo di residenza è considerata istituzione competente per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 80 del regolamento di applicazione .
2 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 71 , paragrafo 1 , lettera b ) ii ) del regolamento , il disoccupato è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di residenza , oltre all'attestato di cui all'articolo 80 del regolamento di applicazione , un attestato dell'istituzione dello Stato membro alla cui legislazione è stato soggetto da ultimo in cui sia indicato che non ha diritto alle prestazioni ai sensi dell'articolo 69 del regolamento .
3 . Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 71 , paragrafo 2 del regolamento , l'istituzione del luogo di residenza chiede all'istituzione competente tutte le informazioni relative ai diritti del disoccupato nei confronti di detta istituzione .
CAPITOLO 7
PRESTAZIONE ED ASSEGNI FAMILIARI
Applicazione dell'articolo 72 del regolamento
Articolo 85
Attestato dei periodi di occupazione
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 72 del regolamento , l'interessato è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato in cui siano indicati i periodi di occupazione compiuti sotto la legislazione alla quale è stato anteriormente soggetto da ultimo .
2 . L'attestato è rilasciato , a richiesta dell'interessato dall'istituzione competente in materia di prestazioni familiari dello Stato membro alla quale è stato iscritto anteriormente da ultimo o da un'altra istituzione designata dall'autorità competente di detto Stato membro . Se l'interessato non presenta detto attestato , l'istituzione competente si rivolge all'una o all'altra di tali istituzioni per ottenerlo , a meno che l'istituzione di assicurazione malattia non sia in grado di trasmetterle copia dell'attestato di cui all'articolo 16 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia se è necessario tener conto di periodi di occupazione compiuti anteriormente sotto la legislazione di ogni altro Stato membro per soddisfare alle condizioni richieste dalla legislazione dello Stato competente .
Applicazione dell'articolo 73 , paragrafo 1 e dell'articolo 75 , paragrafo 1 , lettere a ) e b ) del regolamento
Articolo 86
Lavoratori soggetti alla legislazione di uno Stato membro diverso dalla Francia
1 . Per beneficiare delle prestazioni familiari in conformità dell'articolo 73 , paragrafo 1 del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare una domanda all'istituzione competente , se del caso tramite il datore di lavoro .
2 . Il lavoratore è tenuto a produrre , a corredo della domanda , uno stato di famiglia rilasciato dalle autorità competenti in materia di stato civile del paese di residenza dei familiari . Questo stato di famiglia deve essere rinnovato una volta all'anno .
3 . A corredo della domanda , il lavoratore è anche tenuto a fornire le informazioni che consentono di individuare la persona alla quale debbono essere pagate le prestazioni familiari nel paese di residenza ( cognome , nome e indirizzo completo ) se la legislazione dello Stato competente prevede che le prestazioni familiari possono o debbono essere pagate ad una persona diversa dal lavoratore .
4 . Le autorità competenti di due più Stati membri possono concordare modalità particolari per il pagamento delle prestazioni familiari , in particolare per facilitare l'applicazione dell'articolo 75 , paragrafo 1 , lettere a ) e b ) del regolamento . Tali accordi sono comunicati alla commissione amministrativa .
5 . Il lavoratore è tenuto ad informare , se del caso tramite il datore di lavoro , l'istituzione competente :
_ di qualsiasi cambiamento della situazione dei familiari che possa modificare il diritto alle prestazioni familiari ,
_ di qualsiasi modifica del numero dei familiari per i quali sono dovute le prestazioni familiari ,
_ di qualsiasi trasferimento di residenza o di dimora dei familiari ,
_ di qualsiasi esercizio di un'attività professionale per la quale prestazioni familiari sono ugualmente dovute ai sensi della legislazione dello Stato membro nel cui territorio i familiari hanno la residenza .
Applicazione dell'articolo 73 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 87
Lavoratori soggetti alla legislazione francese
1 . Per beneficiare degli assegni familiari di cui all'articolo 73 , paragrafo 2 del regolamento il lavoratore è tenuto a presentare domanda all'istituzione competente che gli rilascia un attestato che certifichi che soddisfa alle condizioni relative all'occupazione alle quali la legislazione francese subordina l'apertura del diritto agli assegni familiari . In tale occasione , il lavoratore è tenuto a firmare una dichiarazione che certifici che non è aperto alcun diritto ad assegni familiari ai sensi della legislazione del paese di residenza dei familiari a titolo di un'attività professionale .
Nei casi in cui la legislazione francese prevede che il diritto agli assegni familiari è aperto per una durata corrispondente alla durata dei periodi di occupazione , l'attestato indica la durata di occupazione compiuta nel periodo considerato .
I familiari sono iscritti presso l'istituzione del luogo di residenza su presentazione di tale attestato e dei documenti giustificativi richiesti ai sensi della legislazione applicata da detta istituzione per la concessione degli assegni familiari .
Se i familiari non presentano detto attestato , l'istituzione del luogo di residenza si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo .
2 . L'attestato di cui al paragrafo 1 è valido per tre mesi dalla data del rilascio e deve essere rinnovato d'ufficio ogni tre mesi dall'istituzione competente .
3 . Se il lavoratore ha la qualità di lavoratore stagionale , l'attestato di cui al paragrafo 1 è valido per tutta la durata prevista del lavoro stagionale , a meno che l'istituzione competente nel frattempo non ne notifichi l'annullamento all'istituzione del luogo di residenza .
4 . Se la legislazione dello Stato membro nel cui territorio risiedono i familiari prevede la concessione di assegni familiari mensili o trimestrali , mentre la legislazione francese prevede che il diritto agli assegni familiari è aperto per una durata corrispondente alla durata di occupazione compiuta , gli assegni familiari sono concessi al prorata di tale durata in rapporto alla durata prevista dalla legislazione del paese di residenza dei familiari .
5 . Se la legislazione dello Stato membro nel cui territorio risiedono i familiari prevede la concessione di assegni familiari per un numero di giorni corrispondenti alle giornate di occupazione compiute , mentre la legislazione francese prevede che il diritto agli assegni familiari è aperto per un mese , gli assegni familiari sono concessi per un mese .
6 . Nei casi di cui ai paragrafi 4 e 5 , quando i periodi di lavoro compiuti sotto la legislazione francese sono espressi in unità differenti da quelle che servono per il calcolo degli assegni familiari ai sensi della legislazione dello Stato membro nel cui territorio risiedono i familiari , la conversione si effettua conformemente alle disposizioni dell'articolo 15 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione .
7 . L'istituzione competente informa immediatamente l'istituzione del luogo di residenza dei familiari della data in cui il lavoratore cessa di avere diritto agli assegni familiari o trasferisce la propria residenza dal territorio di uno Stato membro a quello di un altro Stato membro .
L'istituzione del luogo di residenza dei familiari puo richiedere in qualsiasi momento all'istituzione competente di fornirle tutte le informazioni relative al diritto agli assegni familiari del lavoratore .
Se l'istituzione competente lo ritiene necessario , l'istituzione del luogo di residenza procede , a sua richiesta , alla verifica della dichiarazione di cui al paragrafo 1 , primo comma .
8 . I familiari sono tenuti ad informare l'istituzione del luogo di residenza di qualsiasi cambiamento della loro situazione che possa modificare il diritto agli assegni familiari , in particolare di qualsiasi trasferimento di residenza .
Applicazione dell'articolo 74 , paragrafo 1 del regolamento
Articolo 88
Disoccupati soggetti alla legislazione di uno Stato membro diverso dalla Francia
Le disposizioni dell'articolo 86 del regolamento di applicazione si applicano per analogia ai disoccupati di cui all'articolo 74 , paragrafo 1 del regolamento .
Applicazione dell'articolo 74 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 89
Disoccupati soggetti alla legislazione francese
1 . Per beneficiare degli assegni familiari nel territorio dello Stato membro in cui risiedono , i familiari di cui all'articolo 74 , paragrafo 2 del regolamento sono tenuti a presentare all'istituzione del luogo di residenza un attestato che certifichi che il disoccupato beneficia di prestazioni di disoccupazione ai sensi della legislazione francese .
Tale attestato è rilasciato dall'istituzione competente francese in materia di disoccupazione o dall'istituzione designata dall'autorità competente francese , a richiesta del disoccupato , che è tenuto a firmare una dichiarazione che certifichi che non è aperto alcun diritto ad assegni familiari ai sensi della legislazione del paese di residenza dei familiari a titolo di un'attività professionale .
Se i familiari non presentano detto attestato , l'istituzione del luogo di residenza si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo .
2 . Le disposizioni dell'articolo 87 , paragrafi da 2 a 8 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
CAPITOLO 8
PRESTAZIONI PER FIGLI A CARICO DI TITOLARI DI PENSIONI O DI RENDITE E PRESTAZIONI PER ORFANI
Applicazione degli articoli 77 , 78 e 79 del regolamento
Articolo 90
1 . Per beneficiare delle prestazioni ai sensi dell'articolo 77 o dell'articolo 78 del regolamento , il richiedente è tenuto a presentare una domanda all'istituzione del luogo di residenza , secondo le modalità previste dalla legislazione che detta istituzione applica .
2 . Tuttavia , se il richiedente non risiede nel territorio dello Stato membro in cui si trova l'istituzione competente , puo presentare la domanda all'istituzione competente , o all'istituzione del luogo di residenza che la trasmette all'istituzione competente , indicandone la data di presentazione . Tale data è considerata come data di presentazione della domanda all'istituzione competente .
3 . Se l'istituzione competente di cui al paragrafo 2 costata che il diritto non è aperto ai sensi delle disposizioni della legislazione da essa applicata , trasmette senza indugio la domanda corredata di tutti i documenti e informazioni necessari all'istituzione dello Stato membro sotto la cui legislazione il lavoratore ha compiuto il più lungo periodo di assicurazione .
Se del caso , occorre risalire , alle stesse condizioni , fino all'istituzione dello Stato membro sotto la cui legislazione il lavoratore ha compiuto il più breve periodo di assicurazione .
4 . La Commissione amministrativa determina , se necessario , le modalità complementari per la presentazione delle domande di prestazioni .
Articolo 91
1 . Il pagamento delle prestazioni dovute ai sensi dell'articolo 77 o dell'articolo 78 del regolamento è effettuato in conformità delle disposizioni degli articoli da 53 a 58 del regolamento di applicazione .
2 . Le autorità competenti degli Stati membri designano , se necessario , l'istituzione competente per la corresponsione delle prestazioni dovute ai sensi degli articoli 77 o 78 del regolamento .
Articolo 92
Ogni persona cui sono corrisposte prestazioni ai sensi dell'articolo 77 o dell'articolo 78 del regolamento per i figli di un titolare di pensione o di rendita o per orfani , è tenuta ad informare l'istituzione debitrice di tali prestazioni :
_ di qualsiasi cambiamento nella situazione dei figli o orfani che possa modificare il diritto alle prestazioni ;
_ di qualsiasi modifica del numero dei figli o orfani per i quali sono dovute prestazioni ;
_ di qualsiasi trasferimento di residenza di tali figli o orfani ;
_ di qualsiasi esercizio di un'attività professionale che apra il diritto a prestazioni o assegni familiari per tali figli o orfani .
TITOLO V
DISPOSIZIONI FINANZIARIE
Articolo 93
Rimborso delle prestazioni di assicurazione malattia maternità diverse da quelle di cui agli articoli 94 e 95 del regolamento di applicazione
1 . L'importo effettivo delle prestazioni in natura corrisposte ai sensi dell'articolo 19 , paragrafi 1 e 2 del regolamento ai lavoratori e ai loro familiari che risiedono nel territorio dello stesso Stato membro nonché delle prestazioni in natura corrisposte ai sensi dell'articolo 22 , dell'articolo 25 , paragrafi 1 , 3 e 4 , dell'articolo 26 , dell'articolo 29 , paragrafo 1 , o dell'articolo 31 del regolamento , è rimborsato dall'istituzione competente all'istituzione che ha corrisposto le suddette prestazioni quale risulta dalla contabilità di quest'ultima istituzione .
2 . Nei casi di cui all'articolo 29 , paragrafo 1 , e all'articolo 31 del regolamento e per l'applicazione del paragrafo 1 , l'istituzione del luogo di residenza del titolare di pensione o di rendita è considerata come istituzione competente .
3 . Quando l'importo effettivo delle prestazioni di cui al paragrafo 1 non risulta dalla contabilità dell'istituzione che le ha corrisposte , l'importo da rimborsare è determinato , in mancanza di un accordo concluso ai sensi del paragrafo 6 , in maniera forfettaria in base a tutti i riferimenti appropriati desunti dai dati disponibili . La commissione amministrativa valuta le basi che sono servite al calcolo del fortait e ne stabilisce l'ammontare .
4 . Ai fini del rimborso , non possono essere prese in considerazione tariffe superiori a quelle applicabili alle prestazioni in natura corrisposte ai lavoratori soggetti alla legislazione applicata dall'istituzione che ha corrisposto le prestazioni di cui al paragrafo 1 .
5 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia al rimborso delle prestazioni in denaro corrisposte in conformità delle disposizioni dell'articolo 18 , paragrafo 8 , seconda frase del regolamento di applicazione .
6 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare , previo parere della commissione amministrativa , altre modalità di valutazione degli importi da rimborsare , in particolare su base forfettaria .
Articolo 94
Rimborso delle prestazioni in natura dell'assicurazione malattia maternità corrisposte ai familiari di un lavoratore non residenti nel territorio dello stesso Stato membro di quest'ultimo
1 . L'importo delle prestazioni in natura corrisposte ai sensi dell'articolo 19 , paragrafo 2 del regolamento ai familiari che non risiedono nel territorio dello stesso Stato membro del lavoratore è rimborsato dalle istituzioni competenti alle istituzioni che hanno corrisposto dette prestazioni in base ad un forfait che si avvicini il più possibile alle spese effettive , fissato per ogni anno civile .
2 . Il forfait è stabilito moltiplicando il costo medio annuo per famiglia per il numero medio annuo di famiglie da prendere in considerazione , ed applicando al risultato una riduzione del venti per cento .
3 . Gli elementi di calcolo necessari per stabilire detto forfait sono determinati secondo le seguenti regole :
a ) il costo medio annuo per famiglia è ottenuto , per ciascuno Stato membro , dividendo le spese annue relative al totale delle prestazioni in natura corrisposte dalle istituzioni di questo Stato membro all'insieme dei familiari dei lavoratori soggetti alla legislazione di detto Stato membro nei regimi di sicurezza sociale da prendere in considerazione , per il numero medio annuo dei lavoratori con familiari ; i regimi di sicurezza sociale da prendere in considerazione a tal fine sono indicati nell'allegato 9 ;
b ) il numero medio annuo di famiglie da prendere in considerazione è uguale , nei rapporti fra le istituzioni di due Stati membri , al numero medio annuo dei lavoratori soggetti alla legislazione di uno di questi Stati membri e i cui familiari sono ammessi a beneficiare di prestazioni in natura da corrispondere da parte di un'istituzione dell'altro Stato membro .
4 . Il numero di famiglie da prendere in considerazione in conformità delle disposizioni del paragrafo 3 , lettera b ) , è stabilito per mezzo di un inventario tenuto a tale scopo dall'istituzione del luogo di residenza in base ai documenti giustificativi dei diritti degli interessati , forniti dall'istituzione competente . In caso di contestazione , le osservazioni delle istituzioni interessate sono sottoposte alla commissione dei conti di cui all'articolo 101 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione .
5 . La commissione amministrativa fissa i metodi e le modalità di determinazione degli elementi di calcolo di cui ai paragrafi 3 e 4 .
6 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati possono concordare altre modalità di valutazione degli importi da rimborsare , previo parere della commissione amministrativa .
Articolo 95
Rimborso delle prestazioni in natura dell'assicurazione malattia maternità corrisposte ai titolari di pensioni o di rendite ed ai familiari che non hanno diritto a prestazioni ai sensi della legislazione dello Stato membro in cui risiedono
1 . L'importo delle prestazioni in natura corrisposte ai sensi dell'articolo 28 , paragrafo 1 del regolamento è rimborsato dalle istituzioni competenti alle istituzioni che hanno corrisposto dette prestazioni , in base ad un forfait che si avvicini il più possibile alle spese effettive .
2 . Il forfait è stabilito moltiplicando il costo medio annuo per titolare di pensione o rendita per il numero medio annuo di titolari di pensione o rendita da prendere in considerazione , ed applicando al risultato una riduzione del venti per cento .
3 . Gli elementi di calcolo necessari per stabilire detto forfait sono determinati secondo le seguenti regole :
a ) il costo medio annuo per titolare di pensione o di rendita è ottenuto , per ciascuno Stato membro , dividendo le spese annue relative al totale delle prestazioni in natura corrisposte dalle istituzioni di questo Stato membro all'insieme dei titolari di pensione o di rendita dovute ai sensi della legislazione di detto Stato membro nei regimi di sicurezza sociale da prendere in considerazione , nonché ai loro familiari , per il numero medio annuo dei titolari di pensione o di rendita ; i regimi di sicurezza sociale da prendere in considerazione a tal fine sono indicati nell'allegato 9 ;
b ) il numero medio annuo dei titolari di pensione o di rendita da prendere in considerazione è uguale , nei rapporti fra le istituzioni di due Stati membri , al numero medio annuo dei titolari di pensione o di rendita di cui all'articolo 28 , paragrafo 2 del regolamento che , risiedendo nel territorio di uno dei due Stati membri , hanno diritto alle prestazioni in natura a carico di un'istituzione dell'altro Stato membro .
4 . Il numero dei titolari di pensione o di rendita da prendere in considerazione in conformità delle disposizioni del paragrafo 3 , lettera b ) è stabilito per mezzo di un inventario tenuto a tale scopo dall'istituzione del luogo di residenza in base ai documenti giustificativi dei diritti degli interessati , forniti dall'istituzione competente . In caso di contestazione , le osservazioni delle istituzioni interessate sono sottoposte alla commissione dei conti di cui all'articolo 101 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione .
5 . La commissione amministrativa fissa i metodi e le modalità di determinazione degli elementi di calcolo di cui ai paragrafi 3 e 4 .
6 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di questi Stati possono concordare altre modalità di valutazione degli importi da rimborsare , previo parere della commissione amministrativa .
Applicazione dell'articolo 63 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 96
Rimborso delle prestazioni in natura dell'assicurazione infortuni sul lavoro e malattie professionali , corrisposte dall'istituzione di uno Stato membro per conto di un'istituzione di un altro Stato membro
Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 63 , paragrafo 2 del regolamento , le disposizioni dell'articolo 93 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
Applicazione dell'articolo 70 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 97
Rimborso delle prestazioni di disoccupazione corrisposte ai disoccupati che si recano in un altro Stato membro per cercarvi un'occupazione
1 . L'importo delle prestazioni corrisposte ai sensi dell'articolo 69 del regolamento è rimborsato dall'istituzione competente all'istituzione che ha corrisposto dette prestazioni quale risulta dalla contabilità di quest'ultima istituzione .
2 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono :
_ previo parere della Commissione amministrativa , concordare altre modalità di determinazione degli importi da rimborsare , in particolare su base forfettaria , o altre modalità di pagamento , o
_ rinunciare a qualsiasi rimborso tra istituzioni .
Rimborso degli assegni familiari corrisposti ai sensi dell'articolo 73 , paragrafo 2 e dell'articolo 74 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 98
Familiari dei lavoratori soggetti alla legislazione francese o dei disoccupati che beneficiano delle prestazioni di disoccupazione ai sensi della legislazione francese
1 . L'importo effettivo degli assegni familiari corrisposti ai sensi dell'articolo 73 , paragrafo 2 e dell'articolo 74 , paragrafo 2 del regolamento è rimborsato dall'istituzione competente francese all'istituzione che ha corrisposto detti assegni familiari quale risulta dalla contabilità di quest'ultima istituzione .
2 . La Francia e ciascuno degli altri Stati membri o le autorità competenti della Francia e quelle di ciascuno degli altri Stati membri possono concordare il rimborso forfettario di tali assegni familiari . In caso di rimborso forfettario , il forfait è stabilito moltiplicando il costo medio annuo per famiglia per il numero medio annuo di famiglie da prendere in considerazione .
3 . Gli elementi di calcolo necessari per stabilire detto forfait sono determinati secondo le seguenti regole :
a ) il costo medio annuo per famiglia è ottenuto dividendo le spese annue totali relative agli assegni familiari corrisposti dalle istituzioni dello Stato membro nel cui territorio risiedono i familiari all'insieme dei familiari dei lavoratori e disoccupati residenti nel territorio di tale Stato membro per il numero medio annuo di famiglie aventi diritto ad assegni familiari ;
b ) il numero medio annuo di famiglie da prendere in considerazione è uguale al numero medio annuo di lavoratori soggetti alla legislazione dello Stato competente e , se del caso , di disoccupati che beneficiano di prestazioni di disoccupazione a carico di un'istituzione di questo Stato competente e i cui familiari sono ammessi a beneficiare degli assegni familiari corrisposti da un'istituzione di un altro Stato membro nel cui territorio risiedono .
4 . La commissione amministrativa fissa , su relazione della commissione dei conti di cui all'articolo 101 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione , i metodi e le modalità di determinazione degli elementi di calcolo di cui al paragrafo 3 .
5 . La Francia e ciascuno degli altri Stati membri o le autorità competenti della Francia e quelle di ciascuno degli altri Stati membri possono concordare altre modalità per stabilire il forfait , previo parere della commissione amministrativa .
Disposizioni comuni ai rimborsi
Articolo 99
Spese di amministrazione
Due o più Stati membri , o le autorità competenti di tali Stati membri , possono convenire , in conformità delle disposizioni dell'articolo 84 , paragrafo 2 , terza frase del regolamento , che gli importi delle prestazioni di cui agli articoli da 93 a 98 del regolamento di applicazione siano maggiorati di una percentuale determinata per tener conto delle spese di amministrazione . Tale percentuale puo essere differente secondo le prestazioni in questione .
Articolo 100
Crediti arretrati
1 . In occasione del regolamento dei conti tra le istituzioni degli Stati membri , le domande di rimborso relative a prestazioni corrisposte nel corso di un anno civile anteriore di più di tre anni alla data di trasmissione di dette domande ad un organismo di collegamento ovvero ad un'istituzione debitrice dello Stato competente , possono non essere prese in considerazione dall'istituzione debitrice .
2 . Per quanto riguarda le domande relative ai rimborsi calcolati su base forfettaria , il termine di tre anni comincia a decorrere dalla data di pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee dei costi medi annui delle prestazioni in natura stabiliti conformemente agli articoli 94 e 95 del regolamento di applicazione .
Articolo 101
Situazione dei crediti
1 . La commissione amministrativa stabilisce una situazione dei crediti per ogni anno civile , in applicazione degli articoli 36 , 63 , 70 e dell'articolo 75 , paragrafo 2 del regolamento .
2 . La commissione amministrativa puo far procedere ad ogni verifica utile al controllo dei dati statistici e contabili che servano a stabilire la situazione dei crediti di cui al paragrafo 1 , in particolare per assicurarsi della loro conformità alle regole fissate nel presente titolo .
3 . La commissione amministrativa adotta le decisioni contemplate nel presente articolo su relazione di una commissione dei conti , che le fornisce un parere motivato . La commissione amministrativa fissa le modalità di funzionamento e la composizione della commissione dei conti .
Articolo 102
Attribuzioni della commissione dei conti - Modalità di rimborso
1 . La commissione dei conti è incaricata di :
a ) riunire i dati necessari e procedere ai calcoli richiesti per l'applicazione del presente titolo ;
b ) riferire periodicamente alla commissione amministrativa sui risultati di applicazione dei regolamenti , in particolare sul piano finanziario ;
c ) rivolgere alla commissione amministrativa tutti i suggerimenti utili in rapporto con le disposizioni delle lettere a ) e b ) ;
d ) presentare alla commissione amministrativa proposte in merito alle osservazioni che le sono trasmesse in conformità dell'articolo 94 , paragrafo 4 e all'articolo 95 , paragrafo 4 del regolamento di applicazione ;
e ) investire la commissione amministrativa di proposte relative all'applicazione dell'articolo 101 del regolamento di applicazione ;
f ) effettuare lavori , studi o missioni sulle questioni che le sono sottoposte dalla commissione amministrativa .
2 . I rimborsi previsti agli articoli 36 , 63 , 70 e all'articolo 75 , paragrafo 2 del regolamento sono effettuati per l'insieme delle istituzioni competenti di uno Stato membro , alle istituzioni creditrici di un altro Stato membro , tramite gli organismi designati dalle autorità competenti degli Stati membri . Gli organismi tramite i quali sono stati effettuati i rimborsi , comunicano alla commissione amministrativa le somme rimborsate , entro i termini e secondo le modalità fissati da detta commissione .
3 . Quando i rimborsi sono determinati sulla base dell'importo effettivo delle prestazioni corrisposte quale risulta dalla contabilità delle istituzioni , sono effettuati , per ogni semestre civile , nel corso del semestre civile successivo .
4 . Quando i rimborsi sono determinati su base forfettaria , sono effettuati per ogni anno civile ; in tal caso , le istituzioni competenti versano anticipi alle istituzioni creditrici il primo giorno di ogni semestre civile , secondo le modalità fissate dalla Commissione amministrativa .
5 . Le autorità competenti di due o più Stati membri possono concordare altri termini per il rimborso o altre modalità relative al versamento di anticipi .
Articolo 103
Raccolta dei dati statistici e contabili
Le autorità competenti degli Stati membri prendono le misure necessarie per l'applicazione delle disposizioni del presente titolo , in particolare di quelle che implicano la raccolta di dati statistici o contabili .
Articolo 104
Iscrizione nell'allegato 5 degli accordi fra Stati membri o fra autorità competenti degli Stati membri concernenti i rimborsi
1 . Le disposizioni analoghe a quelle che sono previste all'articolo 36 , paragrafo 3 , all'articolo 63 , paragrafo 3 e all'articolo 70 , paragrafo 3 del regolamento , nonchè all'articolo 93 , paragrafo 6 , all'articolo 94 , paragrafo 6 e all'articolo 95 , paragrafo 6 del regolamento di applicazione e che sono in vigore il giorno precedente a quello dell'entrata in vigore del regolamento , rimangono applicabili sempreché siano indicate nell'allegato 5 del regolamento di applicazione .
2 . Le disposizioni analoghe a quelle che sono previste al paragrafo 1 e che si applicheranno nei rapporti fra due o più Stati membri successivamente all'entrata in vigore del regolamento saranno iscritte nell'allegato 5 del regolamento di applicazione . Lo stesso vale per le disposizioni che saranno concordate ai sensi dell'articolo 97 , paragrafo 2 e dell'articolo 98 , paragrafo 2 del regolamento di applicazione .
Spese per il controllo amministrativo e sanitario
Articolo 105
1 . Le spese risultanti dal controllo amministrativo , nonché degli esami medici , ricoveri in osservazione , spostamenti di medici e verifiche di ogni genere , necessari per la concessione , la corresponsione o la revisione delle prestazioni , sono rimborsate all'istituzione che ne è stata incaricata , sulla base delle tariffe da essa applicate , dall'istituzione per conto della quale essi sono stati effettuati .
2 . Tuttavia , due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di rimborso , in particolare rimborsi forfettari , o rinunciare ad ogni rimborso tra istituzioni .
Tali accordi saranno iscritti nell'allegato 5 del regolamento di applicazione . Gli accordi vigenti il giorno precedente l'entrata in vigore del regolamento rimangono applicabili sempreché siano indicati in detto allegato .
Disposizioni comuni ai pagamenti di prestazioni in denaro
Articolo 106
Le autorità competenti di ogni Stato membro comunicano alla commissione amministrativa , entro i termini e secondo le modalità fissate da detta commissione , l'importo delle prestazioni in denaro corrisposte dalle istituzioni rientranti nel campo di loro competenza , a favore dei beneficiari che risiedono o dimorano nel territorio di ogni altro Stato membro .
Articolo 107
Conversione delle monete
1 . Per l'applicazione delle seguenti disposizioni :
a ) disposizioni del regolamento : articolo 12 , paragrafi 2 , 3 e 4 , articolo 19 , paragrafo 1 , lettera b ) , ultima frase , articolo 22 , paragrafo 1 ii ) , ultima frase , articolo 25 , paragrafo 1 , lettera b ) , penultima frase , articolo 41 , paragrafo 1 , lettere c ) e d ) , articolo 46 , paragrafi 3 e 4 , articolo 50 , articolo 52 , lettera b ) , ultima frase , articolo 55 , paragrafo 1 ii ) , ultima frase , articolo 57 , paragrafo 3 , lettera c ) , articolo 60 , paragrafo 1 , lettera c ) , articolo 60 , paragrafo 2 , lettera b ) , articolo 70 , paragrafi 1 e 2 e articolo 71 , paragrafo 1 , lettera b ) ii ) , penultima frase ;
b ) disposizioni del regolamento di applicazione : articolo 34 , articolo 101 , paragrafo 1 , articolo 102 , paragrafo 1 , lettera b ) e articolo 119 , paragrafo 2 ,
la conversione degli importi espressi in monete nazionali diverse è effettuata secondo le parità ufficiali dichiarate dalle autorità monetarie nazionali ed accettate dal Fondo monetario internazionale .
2 . Nei casi non contemplati dal paragrafo 1 , la conversione si effettua al corso di cambi effettivamente praticato al momento del pagamento .
TITOLO VI
DISPOSIZIONI VARIE
Articolo 108
Giustificazione della qualità di lavoratore stagionale
Per giustificare la sua qualità di lavoratore stagionale , il lavoratore di cui all'articolo 1 , lettera c ) del regolamento è tenuto a presentare il suo contratto di lavoro vidimato dai servizi del lavoro dello Stato membro nel cui territorio si reca ad esercitare la propria attività o un altro documento vidimato da tali servizi e certificante che il lavoratore dispone di un lavoro a carattere stagionale .
Articolo 109
Accordo concernente il versamento dei contributi
Il datore di lavoro che non ha stabilimento nello Stato membro nel cui territorio il lavoratore è occupato e il lavoratore possono convenire che quest'ultimo adempia agli obblighi del datore di lavoro per quanto riguarda il versamento dei contributi .
Il datore di lavoro è tenuto a comunicare tale accordo all'istituzione competente o , se del caso , all'istituzione designata dall'autorità competente di detto Stato membro .
Articolo 110
Collaborazione amministrativa concernente il ricupero di prestazioni indebite
Se l'istituzione di uno Stato membro che ha corrisposto prestazioni intende esercitare un ricorso contro una persona che ha indebitamente percepito tali prestazioni , l'istituzione del luogo di residenza di detta persona o l'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro nel cui territorio detta persona risiede presta i suoi buoni uffici alla prima istituzione .
Articolo 111
Ripetizione dell'indebito da parte delle istituzioni di sicurezza sociale e ricorso degli organismi di assistenza
1 . Se , al momento della liquidazione o della revisione delle prestazioni di invalidità , di vecchiaia o di morte ( pensioni ) in applicazione del capitolo 3 del titolo III del regolamento , l'istituzione di uno Stato membro ha versato ad un beneficiario di prestazioni una somma che eccede quella cui ha diritto , detta istituzione puo chiedere all'istituzione di ogni altro Stato membro che sia debitrice di prestazioni corrispondenti in favore di tale beneficiario , di trattenere l'importo pagato in eccedenza sul conguaglio dei ratei di pensione che essa versa a detto beneficiario . Quest'ultima istituzione trasferisce l'importo così trattenuto all'istituzione creditrice . Nella misura in cui l'importo pagato in eccedenza non puo essere trattenuto sul conguaglio dei ratei di pensione , si applicano le disposizioni del paragrafo 2 .
2 . Quando l'istituzione di uno Stato membro ha versato a un beneficiario di prestazioni una somma che eccede quella cui ha diritto , detta istituzione puo , alle condizioni e nei limiti previsti dalla legislazione che essa applica , chiedere all'istituzione di ogni altro Stato membro che sia debitrice di prestazioni a favore del beneficiario , di trattenere l'importo pagato in eccedenza sulle somme che versa a detto beneficiario . Quest'ultima istituzione opera la trattenuta alle condizioni e nei limiti previsti per tale compensazione dalla legislazione che essa applica come se si trattasse di somme versate da essa stessa in eccedenza e trasferisce l'importo trattenuto all'istituzione creditrice .
3 . Quando una persona cui il regolamento è applicabile ha beneficiato dell'assistenza nel territorio di uno Stato membro per un periodo durante il quale aveva diritto a prestazioni ai sensi della legislazione di un altro Stato membro , l'organismo che ha fornito l'assistenza , se dispone legalmente del diritto di ricupero sulle prestazioni dovute a detta persona , puo chiedere all'istituzione di ogni altro Stato membro che sia debitrice di prestazioni in favore di detta persona di trattenere l'importo devoluto per l'assistenza sulle somme che essa versa a detta persona .
Quando il familiare di una persona cui il regolamento è applicabile ha beneficiato dell'assistenza nel territorio di uno Stato membro per un periodo durante il quale detta persona aveva diritto a prestazioni , per il familiare di cui trattasi , ai sensi della legislazione di un altro Stato membro , l'organismo che ha fornito l'assistenza , se dispone legalmente del diritto di ricupero sulle prestazioni dovute a detta persona , per il familiare di cui trattasi , puo chiedere all'istituzione di ogni altro Stato membro che sia debitrice di tali prestazioni in favore di detta persona , di trattenere l'importo devoluto per l'assistenza sulle somme che essa versa a detta persona , per il medesimo familiare .
L'istituzione debitrice opera la trattenuta alle condizioni e nei limiti previsti per tale compensazione dalla legislazione che essa applica , e trasferisce l'importo trattenuto all'organismo creditore .
Articolo 112
Quando un'istituzione ha proceduto a pagamenti indebiti , direttamente o tramite un'altra istituzione , e il loro ricupero è divenuto impossibile , le somme in questione rimangono definitivamente a carico della prima istituzione , salvo per i casi in cui il pagamento indebito è il risultato di un'azione dolosa .
Articolo 113
Ricupero delle prestazioni in natura corrisposte indebitamente ai lavoratori dei trasporti internazionali
1 . Se il diritto alle prestazioni in natura non è riconosciuto dall'istituzione competente , le prestazioni in natura corrisposte dall'istituzione del luogo di dimora ad un lavoratore dei trasporti internazionali , in virtù della presunzione di cui all'articolo 20 , paragrafo 2 o all'articolo 62 , paragrafo 2 del regolamento di applicazione , sono rimborsate dall'istituzione competente .
2 . Le spese sostenute dall'istituzione del luogo di dimora per qualsiasi lavoratore dei trasporti internazionali che ha beneficiato di prestazioni in natura su presentazione dell'attestato di cui all'articolo 20 , paragrafo 2 o all'articolo 62 , paragrafo 2 del regolamento di applicazione , se il lavoratore non si è prima rivolto all'istituzione del luogo di dimora e non ha diritto a prestazioni in natura , sono rimborsate dall'istituzione indicata come competente in detto attestato o da qualsiasi altra istituzione a tale scopo designata dall'autorità competente dello Stato membro in causa .
3 . L'istituzione competente , oppure , nel caso di cui al paragrafo 2 , l'istituzione indicata come competente o l'istituzione designata a tal fine , conserva nei confronti del beneficiario un credito pari al valore delle prestazioni in natura indebitamente corrisposte . Dette istituzioni comunicano i loro crediti alla commissione dei conti di cui all'articolo 101 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione , che ne compila un estratto .
Articolo 114
Corresponsioni provvisorie di prestazioni in caso di contestazione sulla legislazione applicabile o sull'istituzione che deve corrispondere le prestazioni
In caso di contestazione tra le istituzioni o le autorità competenti di due o più Stati membri in merito alla legislazione applicabile ad un lavoratore ai sensi del titolo II del regolamento , oppure in merito alla determinazione dell'istituzione che deve corrispondere le prestazioni , l'interessato che potrebbe pretendere a prestazioni se non vi fosse contestazione , beneficia a titolo provvisorio delle prestazioni previste dalla legislazione applicata dall'istituzione del luogo di residenza oppure , se l'interessato non risiede nel territorio di uno degli Stati membri in causa , delle prestazioni previste dalla legislazione applicata dall'istituzione in causa , alla quale per prima è stata presentata la domanda .
Articolo 115
Modalità delle perizie mediche effettuate in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
L'istituzione del luogo di dimora o di residenza che , ai sensi dell'articolo 87 del regolamento , è richiesta di effettuare una perizia medica , procede secondo le modalità previste dalla legislazione che essa applica .
In mancanza di tali modalità , essa si rivolge all'istituzione competente per conoscere le modalità da applicare .
Articolo 116
Accordi relativi al ricupero dei contributi
1 . Gli accordi che saranno conclusi ai sensi dell'articolo 92 , paragrafo 2 del regolamento saranno iscritti nell'allegato 5 del regolamento di applicazione .
2 . Gli accordi conclusi per l'applicazione dell'articolo 51 del regolamento n . 3 rimangono applicabili se sono indicati nell'allegato 5 del regolamento di applicazione .
Articolo 117
Elaborazione elettronica dei dati
1 . Uno o più Stati membri o le loro autorità competenti possono , previo parere della commissione amministrativa , adattare all'elaborazione elettronica dei dati i modelli di certificati , attestati , dichiarazioni , domande ed altri documenti , nonché le operazioni e metodi di trasmissione dei dati previsti per l'applicazione del regolamento e del regolamento di applicazione .
2 . La commissione amministrativa intraprenderà gli studi necessari al fine di generalizzare ed unificare le formule di adattamento risultanti dalle disposizioni del paragrafo 1 quando lo sviluppo dell'elaborazione elettronica dei dati negli Stati membri lo consentirà .
TITOLO VII
DISPOSIZIONI TRANSITORIE E FINALI
Articolo 118
Disposizioni transitorie in materia di pensioni e di rendite
1 . Le domande di pensione o di rendita che non hanno ancora dato luogo a liquidazione prima della data di entrata in vigore del regolamento comportano una doppia liquidazione :
_ per il periodo anteriore a tale data , conformemente alle disposizioni del regolamento n . 3 ,
_ per il periodo che decorre da tale data , conformemente alle disposizioni del regolamento .
2 . La presentazione ad un'istituzione di una domanda di prestazioni d'invalidità , di vecchiaia o ai superstiti , a decorrere dall'entrata in vigore del regolamento , comporta la revisione d'ufficio , conformemente alle disposizioni del regolamento , delle prestazioni che sono state liquidate per lo stesso evento anteriormente a tale data da parte dell'istituzione o delle istituzioni di uno o più altri Stati membri .
Articolo 119
Disposizioni transitorie in materia di prestazioni familiari
1 . I diritti di cui all'articolo 94 , paragrafo 9 del regolamento sono quelli di cui beneficiavano i lavoratori per i familiari che danno diritto a prestazioni familiari , ai tassi e nei limiti applicabili il giorno precedente a quello dell'entrata in vigore del regolamento , ai sensi dell'articolo 41 o dell'allegato D del regolamento n . 3 , ovvero dell'articolo 20 o dell'allegato 1 del regolamento n . 36/63/CEE del Consiglio , del 2 aprile 1963 , relativo alla sicurezza sociale dei lavoratori frontalieri ( 1 ) .
2 . Finché l'importo delle prestazioni familiari di cui al paragrafo 1 è superiore all'importo degli assegni familiari che sarebbero dovuti ai sensi dell'articolo 73 , paragrafo 2 del regolamento , spetterà all'istituzione competente francese corrisponderle al lavoratore o direttamente ai familiari , nel loro luogo di residenza , per i figli che danno diritto a tali prestazioni familiari .
3 . L'istituzione del luogo di residenza dei familiari provvederà alla corresponsione degli assegni familiari secondo le disposizioni della legislazione che essa applica , con onere di rimborso da parte dell'istituzione competente francese , quando si tratti di corrispondere le prestazioni familiari ai sensi dell'articolo 73 , paragrafo 2 del regolamento .
4 . Nei rapporti bilaterali fra gli Stati membri interessati , le modalità di applicazione del presente articolo sono determinate da tali Stati membri o dalle loro autorità competenti .
( 1 ) GU n . 62 del 20 . 4 . 1963 , pag . 1314/63 .
Articolo 120
Accordi complementari di applicazione
1 . Due o più Stati membri o le loro autorità competenti possono , se necessario , concludere accordi diretti a completare le modalità per l'applicazione amministrativa del regolamento . Tali accordi saranno iscritti nell'allegato 5 del regolamento di applicazione .
2 . Gli accordi analoghi a quelli previsti dal paragrafo 1 e che sono vigenti il giorno che precede quello dell'entrata in vigore del regolamento di applicazione , rimangono applicabili sempreché siano indicati nell'allegato 5 del regolamento di applicazione .
Articolo 121
Natura e modifica degli allegati
1 . Gli allegati del regolamento di applicazione ne fanno parte integrante .
2 . Gli allegati possono essere modificati da un regolamento del Consiglio adottato su proposta della Commissione , a richiesta dello Stato o degli Stati membri interessati o delle loro autorità competenti , previo parere della commissione amministrativa .
3 . L'allegato V del regolamento , parte " B . Germania " è completato dal seguente testo :
" 7 . Per l'applicazione del regolamento , l'intervento forfettario nelle spese sostenute in occasione del parto , concesso ai sensi della legislazione tedesca ai familiari dei lavoratori , dei disoccupati , nonché dei titolari o dei richiedenti di pensione o di rendita , è considerato prestazione in natura . "
Articolo 122
Entrata in vigore del regolamento di applicazione
Il regolamento di applicazione entrerà in vigore il primo giorno del settimo mese successivo a quello della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee .
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri .
Fatto a Bruxelles , addi 21 marzo 1972 .