32003R1335
L 187/16
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1335/2003 НА КОМИСИЯТА
от 25 юли 2003 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 относно въвеждане на разпоредбите за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 247 и член 247а от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 220, параграф 2, буква б) и член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността постановяват, че в определени случаи вносните или износни мита не се завеждат впоследствие в счетоводните книги или могат да бъдат възстановени или опростени от съображения за справедливост.
(2)
Тъй като съгласно член 8 от Решение 2000/597/ЕО, Евратом на Съвета от 29 септември 2000 г. във връзка със системата на бюджета на Европейските общности (3), държавите-членки са тези, които носят основната отговорност за събирането на традиционните собствени средства, следователно задължение най-вече на властите на държавите-членки трябва да бъде да решат дали митните сборове по вноса и износа трябва впоследствие да бъдат заведени в счетоводните книги, упоменати в член 220, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 или да бъдат възстановени или опростени съгласно член 239 от този регламент.
(3)
Все пак, за да се осигури еднакво третиране на търговците и за да се защитят финансовите интереси на Общностите, задължението за предаване на досиетата на Комисията за вземане на решение следва да остане, когато държавите-членки смятат, че то би следвало да бъде благоприятно и или а) се прави позоваване на активна грешка или пропуск на Комисията, или б) обстоятелствата по случая са свързани с разследвания на Общността, извършвани на основание Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между последните и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството по митническите и селскостопанските въпроси (4), или в) размерът на митата, за които става дума, е 500 000 EUR или по-голям.
(4)
Все пак не е необходимо да има такова задължение за предаване на досието, ако Комисията вече е приела решение по друг случай, който е съпоставим от фактическа и правна гледна точка, тъй като тогава държавите-членки ще могат да базират собственото си крайно решение на най-скорошното решение на Комисията, което е съпоставимо от фактическа и правна гледна точка.
(5)
Следователно Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (5), последно изменен с Регламент (ЕО) № 881/2003 (6), следва съответно да бъде изменен.
(6)
Комитетът по Митническия кодекс не представи становище в срока, определен от неговия председател. Поради това Комисията изпрати на Съвета предложение за въпросните мерки. Тъй като Съветът не взе решение преди изтичането на срока, посочен в член 6, параграф 5 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно определяне на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, възложени на Комисията (7), следва че е задължение на Комисията да приеме посочените мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
Член 869 се изменя, както следва:
а)
буква б) се заменя със следното:
„б)
в случаите, в които те преценят, че условията, залегнали в член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса, са изпълнени, освен тези, когато досието трябва да бъде предадено на Комисията съгласно член 871. Обаче, когато е приложим член 871, параграф 2, второ тире, митническите органи не могат да вземат решение за отмяна на вписването на въпросните мита в счетоводните книги до приключването на процедурата, започната съгласно членове 871 до 876“;
б)
буква в) се заличава;
в)
добавят се следните два параграфа:
„Когато е подадена молба за възстановяване или опрощаване съгласно член 236 от Кодекса, във връзка с член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса, буква б) от първата алинея от настоящия член и членове 871 до 876 се прилагат mutatis mutandis.
За целите на прилагането на горните параграфи държавите-членки взаимно си предоставят съдействие, особено когато се отнася за грешка на митническите органи на държава-членка, различна от тази, която е отговорна за вземането на решение.“
2.
Членове 870 до 872 се заменят със следното:
„Член 870
1. Всяка държава-членка държи на разположение на Комисията списък на случаите, когато са били приложени следните разпоредби:
-
член 869, буква а),
-
член 236 от Кодекса във връзка с член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса, когато не се е изисквала информация, съгласно параграф 2,
-
член 869, буква б), когато не се е изисквала информация, съгласно параграф 2.
2. Всяка държава-членка съобщава на Комисията списък на случаите, при които сумата, която не е събрана от съответния търговец във връзка с една или повече операции на внос или износ, но явяваща се последица от единична грешка, надхвърля 50 000 EUR и са били приложени разпоредбите на член 236 от Кодекса във връзка с член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса, или на член 869, буква б), като дава кратко описание на всеки случай. Тази информация се изпраща през първото и третото тримесечие на всяка година във връзка с всички случаи в предишното полугодие, в които е решено несъбрани мита да не се вписват в счетоводните книги.
Член 871
1. Митническите органи отнасят случая до Комисията за решаване според процедурата, описана в членове 872 до 876, когато решат, че условията, предвидени в член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса, са изпълнени и:
-
сметнат, че Комисията е допуснала грешка по смисъла на член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса,
-
обстоятелствата по случая са свързани с констатациите от разследвания, проведени от Общността съгласно Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между последните и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството по митническите и селскостопанските въпроси (8) или съгласно друго законодателство на Общността, или по споразумение, сключено от Общността със страна или група страни, в което са включени разпоредби за провеждане на такива разследвания от Общността, или
-
сумата, която не е събрана от въпросния търговец във връзка с една или повече операции на внос или износ, но явяваща се последица от единична грешка, е 500 000 EUR или по-голяма.
2. Обаче случаите, упоменати в параграф 1, няма да бъдат отнасяни, когато:
-
Комисията вече е приела решение според процедурата, предвидена в членове 872 до 876 по случай, включващ въпроси, които са съпоставими от фактическа и правна гледна точка,
-
Комисията вече разглежда случай включващ въпроси, които са съпоставими от фактическа и правна гледна точка.
3. Досието, представено на Комисията, трябва да съдържа всичката информация, изискваща се за цялостно разглеждане. Тя трябва да съдържа подробна информация за поведението на въпросния оператор и в частност за неговия професионален опит, добросъвестност и старание. Оценката се придружава с всичката информация, която би могла да покаже, че операторът е действал добросъвестно. Досието трябва също така да съдържа заявление, подписано от кандидатстващия за възстановяване или опрощаване на суми удостоверяващо, че е прочел досието и или няма какво да добави, или изброяващо всичката допълнителна информация, която според него би трябвало да бъде включена.
4. Веднага след като получи досието, Комисията уведомява съответно държавата-членка.
5. Ако се установи, че информацията, представена от държава-членка не е достатъчна за да може да се вземе решение по въпросния случай с пълното познаване на фактите, Комисията може да изиска представяне на допълнителна информация.
6. Ако се възникне някоя от следните ситуации, Комисията връща досието на митническите органи и за процедурата, упомената в членове 872 до 876 се смята, че никога не е била започвана:
-
от досието се вижда, че има несъгласие между митническия орган, който предава досието и лицето, подписало заявлението, упоменато в параграф 3, що се отнася отчитането на фактите,
-
досието е очевидно непълно, тъй като не съдържа нищо, което би оправдало разглеждането му от Комисията,
-
съгласно параграфи 1 и 2 досието не трябва да се предава,
-
съществуването на митническо задължение не е установено,
-
митническите органи представят на Комисията нова информация, докато тя разглежда досието, отнасяща се до него и от такова естество, което може съществено да промени представянето на фактите или правната оценка в него.
Член 872
Комисията изпраща на държавите-членки копие от досието, упоменато в член 871, параграф 3 в рамките на 15 дни след датата, на която го получи.
Разглеждането на въпросния случай ще бъде включено при първа възможност в дневния ред на заседанието на групата експерти, предвидена в член 873.
3.
Членове 873 до 875 се заместват със следното:
„Член 873
След консултации с група от експерти, съставена от представители на всички държави-членки, заседаваща в рамките на Комитета за разглеждане на дадения въпрос, Комисията ще реши дали разглежданите обстоятелства са такива, че въпросните мита не трябва да бъдат заведени в счетоводните книги.
Това решение ще бъде взето в рамките на девет месеца от датата, на която досието, упоменато в член 871, параграф 3, бъде получено от Комисията. Обаче, когато заявлението или подробната оценка на поведението на оператора, упоменати в член 871, параграф 3, не са включени в досието, деветте месеца ще се броят само от датата на получаването на тези документи от Комисията. Комисията уведомява съответно митническия орган и заинтересованото лице.
Ако Комисията сметне за необходимо да изиска допълнителна информация от държавата-членка за да стигне до решение, деветте месеца се продължават със срок, равностоен на този между датата, на която Комисията е изпратила искането за допълнителна информация и датата, когато получи тази информация. Комисията известява съответно заинтересованото лице.
В случай че, за да стигне до решение, Комисията сама проведе разследване, деветте месеца ще бъдат продължени с периода, необходим за приключването на разследването. Това продължение не може да надхвърли девет месеца. Комисията уведомява митническия орган и заинтересованото лице за датите, на които разследването започва и приключва.
Ако Комисията уведоми въпросното лице за своите възражения съгласно член 872а, деветмесечният срок се продължава с един месец.
Член 874
Заинтересованата държава-членка се уведомява за решението, упоменато в член 873, при първа възможност и при всички случаи в рамките на един месец от изтичането на срока, определен в този член.
Комисията уведомява държавите-членки за взетите от нея решения, с цел митническите органи да бъдат подпомогнати при вземането на решения в ситуации, засягащи съпоставими от фактическа и правна гледна точка въпроси.
Член 875
Когато с решението, упоменато в член 873, се установява, че разглежданите обстоятелства са такива, че въпросните мита не трябва да се завеждат в счетоводните книги, Комисията може да определи условията, при които държавите-членки имат право впоследствие да не извършват завеждане в книгите в случаи, засягащи съпоставими от фактическа и правна гледна точка въпроси.“
4.
Член 899 се заменя със следния текст:
„Член 899
1. Ако вземащият решение митнически орган установи, че подадената до него съгласно член 239, параграф 2 от Кодекса молба за възстановяване и опрощаване:
-
се базира на основания, отговарящи на някое от обстоятелствата, упоменати в членове 900 до 903 и че те не са резултат от измама или явна небрежност от страна на заинтересованото лице, той ще възстанови или опрости размера на въпросните вносни или износни мита,
-
се базира на основания, отговарящи на някое от обстоятелствата, упоменати в член 904, той няма да възстанови или опрости размера на въпросните вносни или износни мита.
2. В други случаи, освен такива в които досието трябва да бъде предадено на Комисията съгласно член 905, вземащият решение митнически орган сам ще реши дали да одобри възстановяването или опрощаването на вносните или износните мита, когато има особена ситуация, произтичаща от обстоятелства, при които на заинтересованото лице не може да бъде вменена измама или очевидна небрежност.
Където бъде приложимо второто тире от член 905, параграф 2, митническите органи нямат право да решат дали да одобрят възстановяване или опрощаване на въпросните мита до приключване на процедурата, започната съгласно членове 906 до 909.
3. За целите на член 239, параграф 1 от Кодекса и на настоящия член, „заинтересовано лице“ означава лицето или лицата, упоменати в член 878, параграф 1 или техни представители и всяко друго лице, което е било въвлечено в извършване на митническите формалности, отнасящи се до засегнатите стоки или е дало указания необходими за извършване на тези формалности.
4. За целите на прилагането на параграфи 1 и 2 държавите-членки си предоставят една на друга съдействие, особено когато се отнася за грешка от страна на митническите органи на държава-членка, различна от тази, която отговаря за вземането на решения.“
5.
След член 904 се добавя следният член:
„Член 904а
1. Когато не се изисква съобщение съгласно параграф 2, всяка държава-членка държи на разположение на Комисията списък на случаите, когато е бил приложен член 899, параграф 2.
2. Всяка държава-членка съобщава на Комисията списък на случаите, когато е бил приложен член 899, параграф 2 и сумата, която е била възстановена или опростена по отношение на една или повече операции по внос или износ, но е последица от една и съща особена ситуация, е повече от 50 000 EUR, като дава кратко описание на всеки случай. Тази информация се изпраща през първото и третото тримесечие на всяка година във връзка с всички случаи в предишното полугодие, в които е било решено мита да бъдат възстановени или опростени.“
6.
Членове 905 и 906 се заместват от:
„Член 905
1. Когато молбата за възстановяване или опрощаване, подадена съгласно член 239, параграф 2 от Кодекса, е подкрепена от доказателства, които могат да съставляват особена ситуация, резултат от обстоятелства, при които на заинтересованото лице не може да бъде вменена измама или очевидна небрежност, държавата-членка, от която е вземащият решение митнически орган, отнася случая до Комисията за решаване съгласно процедурата, описана в членове 906 и 909, в случай че:
-
органът счита, че особената ситуация е резултат на това, че Комисията не изпълнява задълженията си,
-
обстоятелствата по случая са свързани с констатациите от разследвания на Общността съгласно Регламент № 515/97 или съгласно друго законодателство на Общността, или по споразумение, сключено от Общността със страна или група страни, в което са включени разпоредби за провеждане на такива разследвания от Общността, или
-
сумата, която заинтересованото лице дължи по отношение на една или повече операции по внос или износ, но е последица от една и съща особена ситуация, е 500 000 EUR или повече.
Терминът „заинтересовано лице“ се тълкува по същия начин, както и в член 899.
2. Обаче случаите, упоменати в параграф 1, не се предават, когато:
-
Комисията вече е приела решение според процедурата, предвидена в членове 906 до 909 по случай включващ въпроси, които са съпоставими от фактическа и правна гледна точка,
-
Комисията вече разглежда случай включващ въпроси, които са съпоставими от фактическа и правна гледна точка.
3. Досието, предоставено на Комисията, трябва да съдържа всичката информация, изискваща се за цялостно разглеждане. Тя трябва да съдържа подробна информация за поведението на въпросния оператор и в частност за неговия професионален опит, добросъвестност и старание. Оценката се придружава с всичката информация, която би могла да покаже, че операторът е действал добросъвестно. Досието трябва също така да съдържа заявление, подписано от кандидатстващия за възстановяване или опрощаване на суми удостоверяващо, че е прочел досието и или няма какво да добави, или изброяващо всичката допълнителна информация, която според него би трябвало да бъде включена.
4. Веднага след като получи досието, Комисията уведомява съответно държавата-членка.
5. Ако се установи, че информацията, представена от държава-членка не е достатъчна, за да може да се вземе решение по въпросния случай с пълното познаване на фактите, Комисията може да изиска представяне на допълнителна информация.
6. Ако се създаде някоя от следните ситуации, Комисията връща досието на митническите органи и за процедурата, упомената в членове 906 до 909 се смята, че никога не е била започвана:
-
от досието се вижда, че има несъгласие между митническия орган, който предава досието и лицето, подписало заявлението, упоменато в параграф 3, що се отнася отчитането на фактите,
-
досието е очевидно непълно, тъй като не съдържа нищо, което би оправдало разглеждането му от Комисията,
-
съгласно параграфи 1 и 2 досието не трябва да се предава,
-
съществуването на митническо задължение не е установено,
-
митническите органи представят на Комисията нова информация, докато тя разглежда досието, отнасяща се до него и от такова естество, което може съществено да промени представянето на фактите или правната оценка в него.
Член 906
Комисията изпраща на държавите-членки копие от досието, упоменато в член 905, параграф 3, в рамките на 15 дни след датата, на която го получи.
Разглеждането на въпросния случай ще бъде включено при първа възможност в дневния ред на заседанието на групата експерти, предвидена в член 907.“
7.
Членове 907 и 908 се заместват от:
„Член 907
След консултации с група от експерти, съставена от представители на всички държави-членки, заседаваща в рамките на Комитета за разглеждане на дадения въпрос, Комисията ще реши дали разглежданата ситуация е такава, че да оправдае възстановяването или опрощаването.
Това решение ще бъде взето в рамките на девет месеца от датата, на която досието, упоменато в член 905, параграф 3, бъде получено от Комисията. Обаче, когато заявлението или подробната оценка на поведението на оператора, упоменати в член 905, параграф 3, не са включени в досието, деветте месеца ще се броят само от датата на получаването на тези документи от Комисията. Комисията уведомява съответно митническия орган и лицето, кандидатстващо за възстановяване или опрощаване.
Ако Комисията сметне за необходимо да изиска допълнителна информация от държавата-членка за да стигне до решение, деветте месеца се продължават със срок, равностоен на този между датата, на която Комисията е изпратила искането за допълнителна информация и датата, когато получи тази информация. Комисията известява за продължението лицето, кандидатстващо за възстановяване или опрощаване.
В случай че, за да стигне до решение, Комисията сама проведе разследване, деветте месеца ще бъдат продължени с периода, необходим за приключването на разследването. Това продължение не може да надхвърли девет месеца. Комисията уведомява митническия орган и лицето, кандидатстващо за възстановяване или опрощаване за датите, на които разследването започва и приключва.
Ако Комисията уведоми лицето, кандидатстващо за възстановяване или опрощаване за своите възражения съгласно член 906а, деветмесечният срок се продължава с един месец.
Член 908
1. Заинтересованата държава-членка се уведомява за решението, упоменато в член 907 при първа възможност и при всички случаи в рамките на един месец от изтичането на срока, определен в този член.
Комисията уведомява държавите-членки за взетите от нея решения, с цел митническите органи да бъдат подпомогнати при вземането на решения в ситуации, засягащи съпоставими от фактическа и правна гледна точка въпроси.
2. Вземащият решение орган решава дали да одобри или да отхвърли молбата, която е получил на основание решението на Комисията, съобщено съгласно параграф 1.
3. Когато бъде установено с решението, упоменато в член 907, че разглежданите обстоятелства оправдават възстановяване или опрощаване, Комисията може да определи условията, при които Държавите-членки имат право да възстановяват или опрощават мита в случаи, включващи въпроси, които са съпоставими от фактическа и правна гледна точка.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1 се прилага от 1 август 2003 г. по отношение на всички случаи, които не са отнесени до Комисията за решаване преди тази дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 25 юли 2003 година.
Regolamento (CE) n. 1335/2003 della Commissione
del 25 luglio 2003
recante modifica del regolamento (CEE) n. 2454/93 che fissa talune disposizioni d'applicazione del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio che istituisce il codice doganale comunitario
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che istituisce un codice doganale comunitario(1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2700/2000 del Parlamento europeo e del Consiglio(2), in particolare gli articoli 247 e 247 bis,
considerando quanto segue:
(1) Ai sensi degli articoli 220, paragrafo 2, lettera b), e 239 del regolamento (CEE) n. 2913/92, in taluni casi non si procede alla contabilizzazione a posteriori dei dazi all'importazione o all'esportazione o si può procedere al rimborso o allo sgravio dei dazi per ragioni di equità.
(2) Tenuto conto del fatto che, ai sensi dell'articolo 8 della decisione 2000/597/CE, Euratom, del Consiglio, relativa al sistema delle risorse proprie delle Comunità europee(3), gli Stati membri sono responsabili della riscossione delle risorse proprie iscritte nel bilancio, spetta di conseguenza alle autorità degli Stati membri in questione decidere in modo autonomo se i dazi all'importazione o all'esportazione, debbano o meno essere contabilizzati a posteriori ai sensi del regolamento (CEE) n. 2913/92, articolo 220, paragrafo 2, lettera b), o formare oggetto di un rimborso o di uno sgravio dei dazi ai sensi del menzionato regolamento (CEE) n. 2913/92, articolo 239.
(3) Al fine di agevolare un trattamento uniforme degli operatori ed assicurare la protezione degli interessi finanziari delle Comunità, occorre tuttavia che sia mantenuto l'obbligo di trasmettere le pratiche alla Commissione, per decisione, quando gli Stati membri ritengano che dovrebbe essere adottata una decisione favorevole e sia invocato un errore attivo o un'irregolarità commessa dalla Commissione, o le circostanze del caso siano connesse ad indagini comunitarie effettuate ai sensi del regolamento (CE) n. 515/97 del Consiglio, del 13 marzo 1997, relativo alla mutua assistenza tra le autorità amministrative degli Stati membri e alla collaborazione tra queste e la Commissione per assicurare la corretta applicazione delle normative doganale e agricola(4), oppure l'importo dei dazi in questione sia superiore o uguale a 500000 EUR.
(4) Non è tuttavia necessario trasmettere le menzionate pratiche quando la Commissione abbia già adottato una decisione riguardante un caso in cui si sia in presenza di elementi di fatto e di diritto comparabili, e gli Stati membri sono in tal caso abilitati ad applicare la decisione più recente adottata dalla Commissione in un caso in cui si sia in presenza di elementi di fatto e di diritto comparabili, per prendere la loro decisione finale.
(5) Il regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione(5), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 881/2003(6) deve pertanto essere modificato di conseguenza.
(6) Il comitato delle dogane non ha emesso un parere entro il termine impartito dal suo presidente e la Commissione ha pertanto sottoposto al Consiglio una proposta relativa a tali misure; poiché il Consiglio non ha statuito sulla scadenza del termine di cui all'articolo 5, paragrafo 6, della decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l'esercizio delle competenze conferite alla Commissione(7), spetta alla Commissione decidere su tali misure,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CEE) n. 2454/93 è modificato come segue:
1) l'articolo 869 è modificato come segue:
a) il testo della lettera b) è sostituito dal testo seguente:
"b) quando ritenga che siano soddisfatte tutte le condizioni previste dall'articolo 220, paragrafo 2, lettera b), del codice, salvi i casi in cui la pratica debba essere sottoposta alla Commissione conformemente all'articolo 871. Quando tuttavia sia applicabile l'articolo 871, paragrafo 2, secondo comma, una decisione delle autorità doganali che autorizza una non contabilizzazione a posteriori dei dazi in oggetto può essere adottata soltanto al termine della procedura già avviata conformemente agli articoli da 871 a 876.";
b) la lettera c) è soppressa;
c) sono aggiunti i due seguenti capoversi:"Quando sia presentata una domanda di rimborso o di sgravio ai sensi del combinato disposto dell'articolo 236 e dell'articolo 220, paragrafo 2, lettera b), del codice, la lettera b) del primo comma e gli articoli da 871 a 876 si applicano mutatis mutandis.
Ai fini dell'applicazione dei summenzionati capoversi, gli Stati membri si prestano mutua assistenza, in particolare quando si tratti di un errore dell'autorità doganale di uno Stato membro diverso dallo Stato competente a prendere la decisione.";
2) gli articoli da 870 a 872 sono sostituiti dai testi seguenti:
"Articolo 870
1. Ciascuno Stato membro tiene a disposizione della Commissione l'elenco delle fattispecie di applicazione:
- delle disposizioni di cui all'articolo 869, lettera a),
- del combinato disposto dell'articolo 236 e dell'articolo 220, paragrafo 2, lettera b), del codice, quando la comunicazione non sia richiesta ai sensi del paragrafo 2 del presente articolo,
- delle disposizioni di cui all'articolo 869, lettera b), quando la comunicazione non sia richiesta ai sensi del paragrafo 2 del presente articolo.
2. Ciascuno Stato membro trasmette alla Commissione l'elenco delle fattispecie, esposte in modo sommario, di applicazione del combinato disposto dell'articolo 236 e dell'articolo 220, paragrafo 2, lettera b), del codice o delle disposizioni di cui all'articolo 869, lettera b), quando l'importo non percepito presso un operatore in seguito a uno stesso errore e riguardante, all'occorrenza, diverse operazioni d'importazione e d'esportazione, sia superiore a 50000 EUR. Tale comunicazione è effettuata nel corso del primo e del terzo trimestre di ogni anno per tutti i casi che hanno formato oggetto di una decisione di non contabilizzazione a posteriori nel corso del semestre precedente.
Articolo 871
1. L'autorità doganale trasmette il caso alla Commissione affinché sia risolto conformemente alla procedura di cui agli articoli da 872 a 876 quando tale autorità ritenga che siano soddisfatte le condizioni di cui all'articolo 220, paragrafo 2, lettera b), del codice e:
- la Commissione abbia commesso un errore ai sensi dell'articolo 220, paragrafo 2, lettera b), del codice, o
- le circostanze del caso siano legate ai risultati di un'inchiesta comunitaria effettuata conformemente alle disposizioni del regolamento (CE) n. 515/97 del Consiglio, del 13 marzo 1997, relativo alla mutua assistenza tra le autorità amministrative degli Stati membri e alla collaborazione tra queste e la Commissione per assicurare la corretta applicazione delle normative doganale e agricola(8) o effettuata sulla base di un'altra disposizione comunitaria o accordo conclusi dalla Comunità con taluni paesi o gruppi di paesi, in cui sia prevista la possibilità di procedere ad inchieste comunitarie del genere,
- l'importo non riscosso presso un operatore in seguito a uno stesso errore e riferito, all'occorrenza, a diverse operazioni d'importazione o d'esportazione, sia superiore o uguale a 500000 EUR.
2. Non si procede alla trasmissione di cui al paragrafo 1 quando:
- la Commissione abbia già adottato una decisione conformemente alla procedura di cui agli articoli da 872 a 876 su un caso in cui si era in presenza di elementi di fatto e di diritto comparabili,
- alla Commissione sia già sottoposto un caso in cui si sia in presenza di elementi di fatto e di diritto comparabili.
3. La pratica trasmessa alla Commissione deve recare tutti gli elementi necessari per un esame esauriente del caso. Essa deve includere una valutazione circostanziata sul comportamento dell'operatore interessato, in particolare sulla sua esperienza professionale, la sua buona fede e la diligenza di cui ha dato prova. Tale valutazione dev'essere corredata di tutti gli elementi atti a comprovare che l'operatore ha agito in buona fede. Essa deve inoltre contenere una dichiarazione, sottoscritta dalla persona interessata al caso da sottoporre alla Commissione, dove si attesti che il richiedente ha potuto prendere conoscenza della pratica e che indichi o che non ha nulla da aggiungere oppure tutti gli ulteriori elementi che ritiene debbano figurarvi.
4. La Commissione accusa immediata ricezione della pratica in questione allo Stato membro interessato.
5. Quando risulti che gli elementi d'informazione comunicati dallo Stato membro sono insufficienti a consentirle di deliberare con cognizione di causa sul caso sottopostole, la Commissione può chiedere che le vengano comunicati elementi d'informazione complementari.
6. La Commissione trasmette la pratica all'autorità doganale e la procedura di cui agli articoli da 872 a 876 va considerata come mai iniziata quando si presenti una delle seguenti situazioni:
- nella pratica risulti che esiste una controversia tra l'autorità doganale che ha trasmesso la pratica e colui che ha sottoscritto la dichiarazione di cui al paragrafo 3, sulla presentazione fattuale della situazione,
- la pratica sia manifestamente incompleta poiché non contiene alcun elemento atto a giustificare l'esame della pratica da parte della Commissione,
- non si debba procedere alla trasmissione della pratica ai sensi dei paragrafi 1 e 2,
- l'esistenza dell'obbligazione doganale non sia stabilita,
- nuovi elementi relativi alla pratica, tali da modificare in maniera sostanziale la presentazione fattuale o la valutazione giuridica della detta pratica, siano stati trasmessi alla Commissione dall'autorità doganale nel corso dell'esame della pratica.
Articolo 872
La Commissione trasmette agli Stati membri copia della pratica di cui all'articolo 871, paragrafo 3, entro i quindici giorni successivi alla data di ricevimento della pratica.
L'esame della pratica viene iscritto, non appena possibile, all'ordine del giorno di una riunione del gruppo di esperti di cui all'articolo 873.";
3) gli articoli da 873 a 875 sono sostituiti dai testi seguenti:
"Articolo 873
Previa consultazione di un gruppo di esperti, composto di rappresentanti di tutti gli Stati membri riuniti nel quadro del comitato per esaminare il caso in oggetto, la Commissione decide se si debba procedere o meno alla contabilizzazione a posteriori dei dazi non riscossi.
La decisione di cui sopra dev'essere presa entro un termine di nove mesi dalla data di ricevimento da parte della Commissione della pratica di cui all'articolo 871, paragrafo 3. Tuttavia, qualora la dichiarazione o la valutazione circostanziata sul comportamento dell'operatore interessato, di cui all'articolo 871, paragrafo 3, non siano incluse nella pratica, il termine di nove mesi decorre soltanto dalla data di ricevimento di tali documenti da parte della Commissione. L'autorità doganale e l'operatore interessato al caso presentato alla Commissione ne vengono informati.
Quando la Commissione debba chiedere allo Stato membro elementi d'informazione complementari per poter deliberare, il termine di nove mesi è prorogato del tempo intercorrente tra la data di spedizione da parte della Commissione della domanda di informazioni complementari e la data del loro ricevimento. L'operatore interessato al caso presentato alla Commissione è informato della proroga.
Quando la Commissione abbia proceduto essa stessa ad accertamenti per poter deliberare, il termine di nove mesi è prorogato del tempo necessario per effettuare tali accertamenti. La durata della proroga non può superare nove mesi. L'autorità doganale e l'operatore interessato al caso presentato alla Commissione sono informati della data di avvio e di conclusione delle inchieste.
Quando la Commissione abbia comunicato le proprie obiezioni alla persona interessata al caso presentato, conformemente all'articolo 872 bis, il termine di nove mesi è prorogato di un mese.
Articolo 874
La decisione di cui all'articolo 873 dev'essere notificata allo Stato membro interessato il più presto possibile e comunque entro trenta giorni dalla scadenza del termine di cui al medesimo articolo.
La Commissione informa gli Stati membri delle decisioni adottate per permettere alle autorità doganali di deliberare nelle situazioni in cui si sia in presenza di elementi di fatto e di diritto comparabili.
Articolo 875
Ove la decisione di cui all'articolo 873 stabilisca che il caso esaminato consente di non procedere alla contabilizzazione a posteriori dei dazi non riscossi, la Commissione può, alle condizioni da essa stabilite, abilitare uno o più Stati membri a non contabilizzare a posteriori i dazi quando si sia in presenza di elementi di fatto e di diritto comparabili.";
4) l'articolo 899 è sostituito dal testo seguente:
"Articolo 899
1. Quando l'autorità doganale di decisione, cui è stata sottoposta la domanda di rimborso o di sgravio di cui all'articolo 239, paragrafo 2, del codice, constati:
- che i motivi addotti a sostegno della domanda corrispondono all'una o all'altra situazione di cui agli articoli da 900 a 903 e che non vi è stata alcuna manovra fraudolenta o manifesta negligenza dell'interessato, accorda il rimborso o lo sgravio dell'importo dei dazi all'importazione o all'esportazione in oggetto,
- che i motivi addotti a sostegno della domanda corrispondono all'una o all'altra situazione di cui all'articolo 904, non accorda il rimborso o lo sgravio dell'importo dei dazi all'importazione o all'esportazione in oggetto.
2. Negli altri casi, fatti salvi quelli in cui la pratica va sottoposta alla Commissione conformemente all'articolo 905, l'autorità doganale di decisione decide essa stessa di concedere il rimborso o lo sgravio dell'importo dei dazi all'importazione o all'esportazione quando le circostanze del caso costituiscano una situazione particolare risultante da circostanze che non implicano manovra fraudolenta o negligenza manifesta da parte dell'interessato.
Quando sia applicabile l'articolo 905, paragrafo 2, secondo comma, una decisione delle autorità doganali che autorizza il rimborso o lo sgravio dei dazi in oggetto può essere adottata soltanto: al termine della procedura già avviata conformemente agli articoli da 906 a 909.
3. Ai sensi dell'articolo 239, paragrafo 1, del codice e del presente articolo, per 'interessato' si intende la(le) persona(e) di cui all'articolo 878, paragrafo 1, o i loro rappresentanti e, all'occorrenza, ogni altra persona che abbia partecipato all'espletamento delle formalità doganali relative alle merci in oggetto o che abbia dato le istruzioni necessarie per l'espletamento di tali formalità.
4. Ai fini dell'applicazione dei paragrafi 1 e 2, gli Stati membri si prestano mutua assistenza, in particolare quando si tratti di un'inadempienza dell'autorità doganale di uno Stato membro diverso dallo Stato competente a prendere la decisione.";
5) dopo l'articolo 904 è inserito il testo seguente:
"Articolo 904 bis
1. Quando la comunicazione non sia richiesta ai sensi del paragrafo 2, ciascuno Stato membro tiene a disposizione della Commissione l'elenco delle fattispecie di applicazione delle disposizioni di cui all'articolo 899, paragrafo 2.
2. Ciascuno Stato membro comunica alla Commissione l'elenco delle fattispecie, esposte in modo sommario, di applicazione delle disposizioni di cui all'articolo 899, paragrafo 2, quando l'importo rimborsato o abbuonato ad un operatore a motivo di una stessa situazione particolare e riguardante, all'occorrenza, diverse operazioni d'importazione o d'esportazione, sia superiore a 50000 EUR. Tale comunicazione si effettua nel corso del primo e del terzo trimestre di ogni anno, per tutti i casi che hanno formato oggetto di una decisione di rimborso o di sgravio nel corso del semestre precedente.";
6) gli articoli 905 e 906 sono sostituiti dai testi seguenti:
"Articolo 905
1. Quando la domanda di rimborso o di sgravio di cui all'articolo 239, paragrafo 2, del codice sia corredata di giustificazioni tali da costituire una situazione particolare risultante da circostanze che non implicano alcuna manovra fraudolenta o negligenza manifesta da parte dell'interessato, lo Stato membro da cui dipende l'autorità doganale di decisione trasmette il caso alla Commissione affinché sia evaso conformemente alla procedura di cui agli articoli da 906 a 909:
- quando tale autorità ritenga che la situazione particolare risulti da un'inadempienza della Commissione agli obblighi ad essa incombenti o,
- le circostanze del caso siano legate ai risultati di un'inchiesta comunitaria effettuata conformemente alle disposizioni del regolamento (CE) n. 515/97 o effettuata sulla base di un'altra disposizione comunitaria o accordo conclusi dalla Comunità con taluni paesi o gruppi di paesi, in cui sia prevista la possibilità di procedere ad inchieste comunitarie del genere o,
- l'importo che riguarda l'interessato in seguito a una stessa situazione particolare e riferito, all'occorrenza, a diverse operazioni d'importazione o d'esportazione, sia superiore o uguale a 500000 EUR.
Il termine 'interessato' dev'essere inteso nel senso di cui all'articolo 899.
2. Non si procede alla trasmissione di cui al paragrafo 1 quando:
- la Commissione abbia già adottato una decisione conformemente alla procedura di cui agli articoli da 906 a 909 su un caso in cui si era in presenza di elementi di fatto e di diritto comparabili,
- alla Commissione sia già sottoposto un caso in cui si sia in presenza di elementi di fatto e di diritto comparabili.
3. La pratica trasmessa alla Commissione deve recare tutti gli elementi necessari per un esame esauriente del caso. Essa deve includere una valutazione circostanziata sul comportamento dell'operatore interessato, in particolare sulla sua esperienza professionale, la sua buona fede e la diligenza di cui ha dato prova. Tale valutazione dev'essere corredata di tutti gli elementi atti a comprovare che l'operatore ha agito in buona fede. Essa deve inoltre contenere una dichiarazione, sottoscritta da colui che domanda il rimborso o lo sgravio, dove si attesti che il richiedente ha potuto prendere conoscenza della pratica e che indichi o che non ha nulla da aggiungere oppure tutti gli ulteriori elementi che ritiene debbano figurarvi.
4. La Commissione accusa immediata ricezione della pratica in questione allo Stato membro interessato.
5. Quando risulti che gli elementi d'informazione comunicati dallo Stato membro sono insufficienti a consentirle di deliberare con cognizione di causa sul caso sottopostole, la Commissione può chiedere che le vengano comunicati elementi d'informazione complementari.
6. La Commissione trasmette la pratica all'autorità doganale e la procedura di cui agli articoli da 906 a 909 va considerata come mai iniziata quando si presenti una delle seguenti situazioni:
- nella pratica risulti che esiste una controversia tra l'autorità doganale che ha trasmesso la pratica e colui che ha sottoscritto la dichiarazione di cui al paragrafo 3, sulla presentazione fattuale della situazione,
- la pratica sia manifestamente incompleta poiché non contiene alcun elemento atto a giustificare l'esame della pratica da parte della Commissione,
- non si debba procedere alla trasmissione della pratica ai sensi dei paragrafi 1 e 2,
- l'esistenza dell'obbligazione doganale non sia stabilita,
- nuovi elementi relativi alla pratica, tali da modificare in maniera sostanziale la presentazione fattuale o la valutazione giuridica della detta pratica, siano stati trasmessi alla Commissione dall'autorità doganale nel corso dell'esame della pratica.
Articolo 906
La Commissione trasmette agli Stati membri copia della pratica di cui all'articolo 905, paragrafo 3, entro i quindici giorni successivi alla data di ricevimento della pratica.
L'esame della pratica è iscritto, non appena possibile, all'ordine del giorno di una riunione del gruppo di esperti di cui all'articolo 907.";
7) gli articoli 907 e 908 sono sostituiti dai testi seguenti:
"Articolo 907
Previa consultazione di un gruppo di esperti, composto di rappresentanti di tutti gli Stati membri riuniti nell'ambito del comitato per esaminare il caso in oggetto, la Commissione adotta una decisione che stabilisce che la situazione particolare esaminata giustifica la concessione del rimborso o dello sgravio oppure non la giustifica.
La decisione dev'essere presa entro nove mesi dalla data di ricezione, da parte della Commissione, della pratica di cui all'articolo 905, paragrafo 3. Tuttavia, qualora la dichiarazione o la valutazione circostanziata sul comportamento dell'operatore interessato, di cui all'articolo 905, paragrafo 3, non siano incluse nella pratica, il termine di nove mesi decorre soltanto dalla data di ricevimento di tali documenti da parte della Commissione. L'autorità doganale e il richiedente il rimborso o lo sgravio ne vengono informati.
Quando la Commissione debba chiedere allo Stato membro elementi d'informazione complementari per poter deliberare, il termine di nove mesi è prorogato del tempo intercorrente tra la data di invio da parte della Commissione della richiesta di elementi d'informazione complementari e la data in cui questi ultimi pervengono alla Commissione. Il richiedente il rimborso o lo sgravio è informato della proroga.
Quando la Commissione abbia proceduto essa stessa ad accertamenti per poter deliberare, il termine di nove mesi è prorogato del tempo necessario per effettuare tali accertamenti. La durata della proroga non può superare nove mesi. L'autorità doganale e il richiedente il rimborso o lo sgravio sono informati della data di avvio e di conclusione delle inchieste.
Quando la Commissione abbia comunicato le proprie obiezioni al richiedente il rimborso o lo sgravio, conformemente all'articolo 906 bis, il termine di nove mesi viene prorogato di un mese.
Articolo 908
1. La notifica della decisione di cui all'articolo 907 dev'essere fatta allo Stato membro interessato al più presto e comunque entro trenta giorni dalla data di scadenza del termine di cui al medesimo articolo.
La Commissione informa gli Stati membri delle decisioni adottate per permettere alle autorità doganali di deliberare sui casi in cui si sia in presenza di elementi di fatto e di diritto comparabili.
2. In base alla decisione della Commissione, comunicata nelle condizioni di cui al paragrafo 1, l'autorità di decisione delibera sulla domanda presentatale.
3. Quando la decisione di cui all'articolo 907 stabilisca che la situazione particolare esaminata giustifica la concessione del rimborso o dello sgravio, la Commissione può, alle condizioni da essa determinate, abilitare gli Stati membri a rimborsare o abbuonare i dazi quando si sia in presenza di elementi di fatto e di diritto comparabili."
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
L'articolo 1 è applicabile dal 1o agosto 2003 a tutti i casi non pervenuti alla Commissione, per decisione, prima della suddetta data.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 25 luglio 2003.