32005L0037
L 141/10
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2005/37/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 3 юни 2005 година
за изменение на Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху зърнените култури и някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върх зърнените култури (1), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 7 от нея,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (3), и по-специално член 4, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В приложение I към Директива 91/414/ЕИО са включени следните съществуващи активни вещества: малеинов хидразид - с Директива 2003/31/ЕО на Комисията (4); пропизамид - с Директива 2003/39/ЕО на Комисията (5); мекопроп и мекопроп-п - с Директива 2003/70/ЕО на Комисията (6).
(2)
Новите активни вещества изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил и фенамидон са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО с Директива 2003/68/ЕО на Комисията (7).
(3)
Включването на горепосочените активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО се извърши съобразно извършената оценка на представената информация във връзка с предлаганата употреба. Информация във връзка с тази употреба бе представена от някои държави-членки в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО. Представената информация бе анализирана, като се прецени, че е достатъчна, за да позволи установяването на някои максимално допустими граници на остатъчни вещества (МДГОВ).
(4)
В случаите, при които не съществуват определени от Общността МДГОВ или временни МДГОВ, държавите-членки са задължени да възприемат национални временни МДГОВ в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО преди разрешаването за употреба на продуктите за растителна защита, съдържащи въпросните активни вещества.
(5)
МДГОВ на Общността и препоръчваните от Codex Alimentarius граници се определят и подлагат на оценка посредством сходни процедури. За малеиновият хидразид в Codex Alimentarius съществуват ограничен брой МДГОВ. В Директива 90/642/ЕИО вече са предвидени МДГОВ на Общността за малеинов хидразид (Директива 93/58/ЕО на Съвета) (8), както и в Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО за пропизамид (Директиви 96/32/ЕО (9) и 96/33/ЕО (10) на Съвета). Те бяха взети предвид при определянето на съответните МДГОВ посредством адаптациите, въведени от настоящата директива. МДГОВ от Codex Alimentarius, чието прекратяване ще бъде препоръчано в близко бъдеще, не бяха взети под внимание. Всички МДГОВ, основани на тези от Codex Alimentarius, бяха оценени с оглед рисковете за потребителите. При използване на токсикологичните крайни точки на основата на представените на Комисията изследвания не се установи никакъв риск.
(6)
По отношение включването на въпросните активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО съответните технически и научни оценки бяха завършени под формата на аналитични доклади на Комисията. Докладите за оценка за гореспоменатите вещества бяха завършени към датите, предвидени в директивите на Комисията, цитирани в бележки под линия 1 и 2. Тези доклади определят допустимата дневна доза (ДДД) и, ако е необходимо, острата референтна доза (ОРД) на въпросните вещества. Излагането на потребителите на хранителните продукти, третирани с въпросните активни вещества, бе оценена в съответствие с възприетите от Общността процедури. Бяха взети предвид и публикуваните от Световната здравна организация насоки (11), както и становището на Научния комитет по растенията (12) по отношение на използваната методология. В заключение бе установено, че предлаганите МДГОВ няма да доведат до надхвърляне на въпросните ДДД и ОРД.
(7)
За да се осигури необходимата защита на потребителите от излагане на въздействието на остатъчните вещества вследствие непозволената употреба на продукти за растителна защита, е необходимо да се приемат временни МДГОВ за съответните съчетания от продукти и пестициди в по-ниската граница на аналитичното установяване.
(8)
Определянето на подобни временни МДГОВ на общностно равнище не възпрепятства държавите-членки да възприемат нови временни МДГОВ за въпросните вещества в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО и приложение VI към нея. Смята се, че период от 4 години е достатъчен, за да се позволи разработването на по-нататъшни употреби на въпросните активни вещества. След изтичането на този период временните МДГОВ стават окончателни.
(9)
Следователно е необходимо в приложенията към Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО да се добавят или заменят всички МДГОВ, възникващи вследствие използването на тези продукти за растителна защита, като по този начин се постигне правилно наблюдение и контрол на забраната на тяхното използване, както и защита на потребителите. Целесъобразно е да се модифицират МДГОВ, които вече са дефинирани в приложенията на въпросните директиви, както и да бъдат определени за пръв път несъществуващите до този момент МДГОВ.
(10)
Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО следва да бъдат съответно изменени.
(11)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 86/362/ЕИО се изменя, както следва:
а)
в част А от приложение II се добавят максимално допустимите граници на остатъчни вещества от изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил, мекопроп, мекопроп-п, малеинов хидразид и фенамидон, както са определени в приложение I към настоящата директива;
б)
в част А от приложение II максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пропизамид се заменят със съдържащите се в приложение II към настоящата директива.
Член 2
Директива 90/642/ЕИО се изменя, както следва:
а)
в приложение II се добавят максимално допустимите граници на остатъчни вещества от изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил, мекопроп, мекопроп-п и фенамидон, както са определени в приложение III към настоящата директива;
б)
в приложение II максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пропизамид и малеинов хидразид се заменят със съдържащите се в приложение IV към настоящата директива.
Член 3
1. Най-късно до 4 декември 2005 г. държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби, заедно с таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Те прилагат тези разпоредби, считано от 4 декември 2006 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на 20-ия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 юни 2005 година.
DIRETTIVA 2005/37/CE DELLA COMMISSIONE
del 3 giugno 2005
che modifica le direttive 86/362/CEE e 90/642/CEE del Consiglio per quanto riguarda le quantità massime di residui di alcuni antiparassitari rispettivamente sui e nei cereali e su e in alcuni prodotti di origine vegetale, compresi gli ortofrutticoli
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 86/362/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari sui e nei cereali (1), in particolare l’articolo 10,
vista la direttiva 90/642/CEE del Consiglio, del 27 novembre 1990, che fissa le percentuali massime di residui di antiparassitari su e in alcuni prodotti di origine vegetale, compresi gli ortofrutticoli (2), in particolare l’articolo 7,
vista la direttiva 91/414/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1991, relativa all’immissione in commercio dei prodotti fitosanitari (3), in particolare l’articolo 4, paragrafo 1, lettera f),
considerando quanto segue:
(1)
Le seguenti sostanze attive sono state incluse nell’allegato I della direttiva 91/414/CEE: idrazide maleica [con la direttiva 2003/31/CE della Commissione (4)], propizamide [con la direttiva 2003/39/CE della Commissione (5)], mecoprop e mecoprop-P [con la direttiva 2003/70/CE della Commissione (6)].
(2)
Le nuove sostanze attive isoxaflutole, trifloxystrobin, carfentrazone etile e fenamidone sono state incluse nell’allegato I della direttiva 91/414/CEE dalla direttiva 2003/68/CE della Commissione (7).
(3)
L’iscrizione nell’allegato I della direttiva 91/414/CEE delle sostanze attive in questione si era basata sulla valutazione delle informazioni fornite in merito alle utilizzazioni proposte. Alcuni Stati membri hanno trasmesso informazioni relative a tali utilizzazioni, conformemente all’articolo 4, paragrafo 1, lettera f), della direttiva 91/414/CEE. Le informazioni disponibili sono state riesaminate e risultano sufficienti per fissare alcune quantità massime di residui.
(4)
Qualora non esistano quantità massime di residui stabilite a livello comunitario o provvisorie, spetta agli Stati membri fissare una quantità massima di residui nazionale provvisoria conformemente all’articolo 4, paragrafo 1, lettera f), della direttiva 91/414/CEE, prima che possano essere autorizzati prodotti fitosanitari contenenti tali sostanze.
(5)
Le quantità massime di residui comunitarie e i valori raccomandati dal Codex Alimentarius sono stabiliti e valutati in base a procedure simili. Il Codex prevede un numero limitato di quantità massime di residui per l’idrazide maleica. Quantità massime di residui comunitarie sono già state fissate nella direttiva 90/642/CEE per l’idrazide maleica [direttiva 93/58/CE del Consiglio (8) e nelle direttive 86/362/CEE e 90/642/CEE per il propizamide [direttive 96/32/CE del Consiglio (9) e 96/33/CE del Consiglio (10)]. Esse sono state prese in considerazione nel determinare le quantità massime di residui oggetto degli adeguamenti della presente direttiva. Le quantità massime di residui del Codex la cui revoca sarà raccomandata in un prossimo futuro non sono state prese in considerazione. Le quantità massime di residui basate su quelle del Codex sono state esaminate alla luce dei rischi per i consumatori. Ne è risultato che esse non presentano alcun rischio nel quadro dei parametri tossicologici fondati sugli studi di cui dispone la Commissione.
(6)
Per quanto riguarda l’iscrizione delle sostanze attive in questione nell’allegato I della direttiva 91/414/CEE, sono state portate a termine le relative valutazioni scientifiche e tecniche sotto forma di rapporti di riesame della Commissione. Le relazioni di valutazione delle sostanze citate sono state portate a termine alle date fissate nelle direttive della Commissione indicate nei considerando 1 e 2. Tali relazioni stabiliscono la dose giornaliera ammissibile (DGA) e, ove necessario, la dose acuta di riferimento (DAR) per le sostanze in questione. L’esposizione dei consumatori di prodotti alimentari trattati con le sostanze attive in questione è stata esaminata e valutata conformemente alle procedure comunitarie. Si è inoltre tenuto conto degli orientamenti pubblicati dall’Organizzazione mondiale della sanità (11) nonché del parere del comitato scientifico per le piante (12) sulla metodologia applicata. Si è concluso che le quantità massime di residui proposte non comporteranno il superamento di dette DGA o DAR.
(7)
Per un’adeguata tutela del consumatore contro l’esposizione a residui derivanti da impieghi non autorizzati di prodotti fitosanitari, occorre fissare quantità massime di residui provvisorie per le corrispondenti combinazioni prodotto/antiparassitario al limite inferiore di determinazione analitica.
(8)
La fissazione a livello comunitario di tali quantità massime provvisorie non impedisce che gli Stati membri stabiliscano quantità massime provvisorie per le sostanze in questione conformemente all’articolo 4, paragrafo 1, lettera f), della direttiva 91/414/CEE e al suo allegato VI. Si ritiene che un periodo di quattro anni sia sufficiente per permettere altre utilizzazioni della sostanza attiva in questione, dopodiché le quantità massime di residui provvisorie diventano definitive.
(9)
È quindi necessario inserire o sostituire negli allegati delle direttive 86/362/CEE e 90/642/CEE tutti i residui di antiparassitari derivanti dall’impiego di detti prodotti fitosanitari affinché si possa sorvegliare e controllare l’osservanza del divieto del loro impiego e proteggere il consumatore. Ove le quantità massime di residui siano già state definite negli allegati delle suddette direttive, è opportuno modificarle. Qualora le quantità massime di residui non siano ancora state definite, occorre fissarle per la prima volta.
(10)
Occorre pertanto modificare di conseguenza le direttive 86/362/CEE e 90/642/CEE.
(11)
Le misure previste dalla presente direttiva sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
La direttiva 86/362/CEE è modificata come segue:
a)
all’allegato II, parte A, sono aggiunti i valori delle quantità massime di residui di antiparassitari per l’isoxaflutole, il trifloxystrobin, il carfentrazone etile, il mecoprop, il mecoprop-P, l’idrazide maleica e il fenamidone che figurano nell’allegato I della presente direttiva;
b)
all’allegato II, parte A, i valori delle quantità massime di residui di antiparassitari per il propizamide sono sostituiti da quelli che figurano nell’allegato II della presente direttiva.
Articolo 2
La direttiva 90/642/CEE è modificata come segue:
a)
nell’allegato II sono aggiunti i valori delle quantità massime di residui di antiparassitari per l’isoxaflutole, il trifloxystrobin, il carfentrazone etile, il mecoprop, il mecoprop-P e il fenamidone che figurano nell’allegato III della presente direttiva;
b)
nell’allegato II i valori delle quantità massime di residui di antiparassitari per il propizamide e l’idrazide maleica sono sostituiti da quelli che figurano nell’allegato IV della presente direttiva.
Articolo 3
1. Gli Stati membri adottano e pubblicano, entro il 4 dicembre 2005, le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva. Essi comunicano immediatamente alla Commissione il testo di tali disposizioni nonché una tavola di concordanza tra queste ultime e la presente direttiva.
Essi applicano tali disposizioni a decorrere dal 4 dicembre 2006.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di siffatto riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità del riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno adottate nella materia disciplinata dalla presente direttiva.
Articolo 4
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 5
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, il 3 giugno 2005.