РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 21 октомври 2008 година
относно мярка за държавна помощ C 10/08 (ex NN 7/08), приведена в действие от Германия за преструктурирането на IKB Deutsche Industriebank AG
(нотифицирано под номер C(2008) 6022)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2009/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (1),
като има предвид че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
Процедурата бе открита въз основа на информация, изпратена от Германия на 3 август 2007 г. След продължителен обмен на информация Германия изпрати уведомление за мерките с писмо от 15 януари 2008 г., като твърдеше, че мерките следва при всички случаи да бъдат определени като съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране.
(2)
С писмо от 27 февруари 2008 г. Комисията уведоми Германия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на мерките.
(3)
Решението на Комисията да открие официална процедура по разследване (наричано по-долу „решение за откриване на процедура“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (2) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта. Комисията не получи никакви мнения на трети страни.
(4)
На 27 март 2008 г. Германия представи своите мнения относно становището на Комисията след откриването на официалната процедура по разследване и в допълнение към информацията, изпратена на 15 и 25 януари, 5 и 25 февруари и 3, 6, 11, 14, 20 и 27 март, представи допълнителни сведения на 3 и 25 април, 7 и 30 май, 9 и 27 юни, 25 юли, 4, 22 и 26 август, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 и 25 септември и 14 октомври 2008 г. С тази информация Германия предостави 68 различни договори и документи, които представляват основата на мерките. С немските органи, получателя на помощта и Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-долу „KfW“) се проведоха няколко срещи и телефонни конферентни разговори.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
2.1. ПОЛУЧАТЕЛЯТ
(5)
Получателят на помощта е IKB Deutsche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“). IKB е средна по размер, частна немска банка, регистрирана на SDAX. Нейното седалище се намира в Дюселдорф. Мажоритарният ѝ акционер е държавната банка KfW. Преди кризата KfW държеше 38 % от акциите. Stiftung Industrieforschung, която няма собствена дейност, държеше 12 %, докато останалите 50 % от акциите се търгуваха свободно на пазара. След предвиденото увеличение на капитала делът на KfW ще нарасне на 91 %.
(6)
Основният акционер на IKB - KfW, е германска банка за развитие, собственост на федералното правителство (80 %) и немските провинции (20 %). Тя е една от десетте най-големи банки в Германия с общ размер на активите от 360 млрд. EUR към 31 декември 2006 г. Това е институция регистрирана по публичното право, установена в Германия, която подпомага икономиката, обществото и околната среда в Германия, Европа и в целия свят. KfW има за задача да насърчава малките и средни предприятия, да финансира и модернизира жилищния сектор, образованието и обучението за усъвършенстване, финансирането на общински инфраструктурни проекти, да насърчава финансирането на износа и проектното финансиране, да подкрепя развиващите се страни и страните в преход, както и опазването на околната среда и климата. KfW набира преобладаващата част от средствата за развитие на капиталовия пазар. Нейната функция на банка за развитие, която ѝ е предоставена от държавата, е залегнала в Закона за KfW (3). При упражняването на обществената си задача KfW се ползва от правителствена гаранция за платежоспособност (Anstaltslast).
(7)
Преди преструктурирането стопанската дейност на IKB може да се раздели на следните четири направления:
1.
Корпоративно банкиране
Основната дейност на IKB се изразява в дългосрочно финансиране на средни по размер дружества с годишен оборот от 7,5 млн. EUR или повече. Предоставянето на кредити, финансирането на собствен капитал и лизингът за средни предприятия, съсредоточени в Германия, винаги са съставлявали главната дейност на сегмента корпоративно банкиране. Докато пазарният дял на IKB в сегмента корпоративно банкиране е само 1 %, делът ѝ на пазара на дългосрочни заеми за средни предприятия възлиза на 10 %. Ключовият фактор за успеха са дългосрочните взаимоотношения с клиентите. Въпреки това конкуренцията е много силна и маржовете на печалбата са ниски. Дейността по предоставяне на заеми е […] (4) с ограничена привлекателност и за IKB е важно да разработи по-печеливши дейности въз основа на дългосрочни взаимоотношения с клиентите в рамките на съществуващата клиентска основа (например структурирано финансиране или продукти, свързани с недвижимо имущество).
2.
Структурирано финансиране
Дейностите по структурираното финансиране включват по-специално финансиране на преки инвестиции, индустриални проекти, износ, финансиране на придобивания и инфраструктури, както и реорганизация на корпоративни финансови структури и синдикиране на заеми за средно големи клиенти. Филиалите на IKB във важните финансови центрове Лондон, Люксембург, Мадрид, Милано, Ню Йорк и Париж са добре позиционирани да подпомагат национално и международно финансиране на придобивания. IKB помага на клиентите си да оптимизират общото финансиране на своите дружества и при откупуването на заеми. В рамките на своята дейност по синдикиране на кредити IKB участва също в кредитни инструменти, учредени от други кредитни институции. Дейностите по структурирано финансиране са съсредоточени в Германия, макар че IKB работи и с немските дружества в Западна Европа.
Дейността по структурираното финансиране е високодоходна дейност за IKB. В първоначалния план за преструктуриране, който не включва компенсаторните мерки, договорени на по-късен етап, за сегмента на структурираното финансиране е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 10] %.
3.
Финансиране на недвижимо имущество
Около [ 10] % от пазарната дейност на IKB е насочена към финансирането на недвижимо имущество. Тази дейност е съсредоточена във финансирането на офис сгради, обекти за търговия и логистика, обекти за нуждите на управлението, както и в пакетното финансиране на обекти, при които могат да се очакват устойчиви възможности за отдаване под наем и продажба. В тази си дейност IKB е партньор на средни и големи предприятия, частни и институционални инвеститори, дружества за разработване на проекти, агенции за развитие на отделните провинции и дружества за управление на фондове. Проектите имат минимално изискване за финансиране от 5 млн. EUR. Като доставчик на пълната гама от услуги за инвестиции в недвижимо имущество, IKB разработва също изчерпателни планове и решения за реализация на проекти за ново строителство, както и за саниране и преустройство. Тя предлага услуги по финансиране на сектора на недвижимото имущество не само в Германия, но също и в други европейски страни. Дейностите в чужбина са съсредоточени в Белгия, Франция, Италия, Люксембург, Холандия, Испания и Обединеното кралство.
В първоначалния план за преструктуриране, който не включва договорените на по-късен етап компенсаторни мерки, за този сегмент е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 5] %.
4.
Портфейлни инвестиции
От началото на века IKB започна да разширява инвестициите си в международни портфейли с голямо разнообразие от категории активи. Целта на това разширяване бе да се разнообрази рисковият ѝ профил по отношение на регионите и секторите, като същевременно се увеличат печалбите ѝ под формата на приходи от комисионни. Използвайки дружества със специална инвестиционна цел извън счетоводния баланс, за да отстрани от баланса кредитния риск, IKB успя да освободи капитал за инвестиции в други класове активи като финансиране на средни по размер дружества и кредити. Както ще бъде посочено по-нататък в точка 10 и сл., значителните портфейлни инвестиции на IKB бяха в основата на нейните затруднения. Като последица, междувременно IKB преустанови дейността си в този сегмент.
(8)
През оперативната 2006-2007 г. различните сегменти на дейност постигнаха следните резултати:
Таблица 1
Преглед на сегментите на дейност
В млн. EUR
Оперативна печалба
Размер на кредитите
Корпоративно банкиране
92,8
16 065
Структурирано финансиране
90,6
4 889
Недвижимо имущество
23,2
7 870
Портфейлни инвестиции
11,3
18 260
Централно/консолидирано
- 103
4 114
Общо
114,5
51 198
(9)
Преди кризата IKB имаше общо балансово число от 49,1 млрд. EUR (към 31 декември 2006 г.), който нарасна на 63,5 млрд. EUR след преизчисленото осчетоводяване, при което бяха взети под внимание всички извънбалансови дейности на IKB (към 31 март 2007 г.).
2.2. Причини за затрудненията на IKB
(10)
Затрудненията на IKB са свързани с текущата криза с американските високорисковите ипотечни кредити, в резултат на която IKB, и в частност едно от нейните дружества със специална инвестиционна цел - Rhineland Funding Capital Corporation (наричано по-долу „Rhineland“), имаха големи рискови експозиции (5). Кризата породи значителни нужди от ликвидни средства, които Rhineland (в случаи, когато обикновено използваните за тази цел търговски книжа не бяха напълно записани) покри чрез кредитни линии, осигурени от търговски банки.
(11)
IKB предостави на Rhineland няколко линии за ликвидност в размер на около 8,1 млрд. EUR. Rhineland ги инвестира в структурирани кредитни портфейли, включващи експозиции към американски високорискови ипотечни кредити, и рефинансира инвестициите си чрез емитиране на обезпечени с активи търговски книжа (СР). Освен предоставените на Rhineland преки инструменти за ликвидност, IKB предостави непряка защита от риск на активите на Rhineland чрез така наречената структура Havenrock. Цялостната рискова експозиция на структурата Havenrock за IKB възлезе на 1,2 млрд. EUR. Преките ликвидни средства, отпуснати на Rhineland и на структурата Havenrock са били извън счетоводния баланс. IKB държеше също преки портфейлни инвестиции, които са отразявани в счетоводния баланс (отчасти във високорисковия сегмент) чрез инструменти за подчинен дълг в структурирания инвестиционен инструмент Rhinebridge, а също и в други видове инвестиционни портфейли (като например в облигации, гарантирани с рискови кредити, или CDO). През лятото на 2007 г. части от структурираните портфейли на Rhineland и Rhinebridge, както и гарантираните с рискови кредити облигации, които първоначално имаха висок рейтинг, претърпяха значително понижение от рейтинговите агенции.
(12)
В резултат на текущата криза на високорисковия ипотечен пазар в САЩ и като пряка последица от понижаването от страна на рейтинговите агенции на рейтинга на активите, обезпечени с високорискови ипотеки, котировките на определени ценни книжа, търгувани в този пазарен сегмент, се понижиха. Такъв е по-специално случаят с дружеството със специална цел Rhineland, чиято способност да рефинансира инвестиционния си портфейл на пазара на търговски ценни книжа бе застрашена. Предвид факта, че пазарът на търговски книжа се изчерпа, съществуваше вероятност Rhineland да прибегне до предоставените от IKB 8,1 млрд. EUR линии за ликвидност, за които обаче в счетоводния баланс на Rhineland не бяха предвидени резерви. Освен това останалите портфейлни инвестиции, отразени в счетоводния баланс, като Rhinebridge, бяха предмет на значителни колебания в справедливата им цена, които трябваше да бъдат отразени в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (IFRS).
(13)
Трудностите на IKB произтекоха от портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR. Портфейлните инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR, отразени в преизчислените отчети за 2006-2007 г., бяха държани до голяма степен извън счетоводния баланс на Rhineland и бяха включени само в малка степен с баланса на IKB. Извънбалансовите активи на Rhineland бяха на стойност 11,5 млрд. EUR (към 31 март 2007 г. и по време на кризата). В резултат на продажби и коригиране на обменни курсове с течение на времето, стойността им намаля и през август 2008 г. възлизаше на 6,3 млрд. EUR. Вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции възлизат на 6,8 млрд. EUR в преизчисления счетоводен баланс за 2006-2007 г.
2.3. Мерките
а) Първа мярка - рисковата гаранция
(14)
На 27 юли 2007 г. немският орган за банков надзор BaFin получи информация от немска банка, предоставила кредитна линия на IKB, че ще преустанови тази кредитната линия. BaFin съответно се свърза с KfW, Федералното министерство на финансите и други заинтересовани страни и обяви, че ще затвори банката (6), ако тези страни не поемат рисковете от участието на IKB в Rhineland. Освен това се оказа, че високорисковата експозиция на IKB не е била ограничена единствено до Rhineland, но включва също Rhinebridge и други високорискови портфейлни инвестиции.
(15)
На 29 юли 2007 г. BaFin, Федералното министерство на финансите, KfW и трите основни банкови асоциации в Германия (7) се споразумяха, че KfW ще се намеси, в координация с BaFin, като предостави рискова гаранция за IKB. Банковите асоциации се споразумяха да поемат 30 % от рисковете, включени в рисковата гаранция; това бе потвърдено писмено в споразумение между KfW и трите банкови асоциации на 16 август 2007 г.
(16)
По-специално, KfW обяви, че за да гарантира ликвидността на IKB, ще:
-
предостави рискова гаранция от понеделник, 30 юли 2007 г., за всички права (такси) и задължения на IKB в рамките на инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland на стойност от 8,1 млрд. EUR (впоследствие тази сума възлиза на 6,3 млрд. EUR, предимно заради промени в обменните курсове). Формалното поемане на задълженията по инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland от 29 юли 2007 г., ще остане в сила до падежа или продажбата (8) на структурираните кредитни портфейли. Падежът на такива портфейли по принцип е повече от пет години;
-
предпази IKB от загуби от 1 млрд. EUR, произтичащи от участията с Rhinebridge и други вписани в счетоводния баланс високорискови портфейлни инвестиции на обща стойност от 6,8 млрд. EUR.
(17)
Германия първоначално прецени, че общите очаквани загуби в рамките на рисковата гаранция, предоставена на IKB от KfW и банковите асоциации, възлиза на 3,5 млрд. EUR (2,5 млрд. EUR за Rhineland и Havenrock и 1 млрд. EUR за Rhinebridge и други преки високорискови портфейлни инвестиции (9).
(18)
В първоначалното споразумение от 29 юли 2007 г. KfW и банковите асоциации се съгласиха да разпределят очакваните загуби от рисковата гаранция, както следва:
-
по принцип KfW ще поеме 70 % от очакваните загуби, но без горна граница по отношение на риска, свързан с Rhineland, т.е. KfW поема 100 % от загубите, които надхвърлят участието от 30 % на банковите асоциации (вж. по-долу);
-
банковите асоциации поемат 30 % от очакваните загуби, ограничени до 1 млрд. EUR.
(19)
Разпределението на риска между KfW и банковите асоциации е валидно за банковите асоциации в рамките на максимален праг на отговорност от 1 млрд. EUR, независимо от това къде са понесени загубите (Rhineland, Rhinebridge или преките инвестиции), като разпределението между страните се прилага в равни пропорции в съответствие с договореното разпределение на риска.
(20)
В допълнение към участието си в рисковата гаранция, трите банкови асоциации се споразумяха да използват влиянието си, за да убедят своите членове да възобновят кредитните линии за IKB, които са били преустановени при възникването на кризата.
(21)
Освен това, в споразумението от 16 август 2007 г. се посочва, че KfW, в ролята си на лидер в пула, ще договори подходяща такса за рисковата гаранция и ще уреди изплащането на всички разходи, претърпени от банковите асоциации и KfW. Докато по отношение на изплащането на всички разходи бе постигнато споразумение и са взети съответните мерки, въпросът за таксата бе изоставен, тъй като можеше да бъде тълкуван като […], което би изисквало одобрението на […].
(22)
Делът на банковите асоциации в риска от 30 % бе разпределен между тях, както следва:
-
BdB - 50 %;
-
BVR - 16,7 %;
-
DSGV - 33,3 %.
(23)
BdB пое дял от 50 %, тъй като в случай на несъстоятелност на IKB, фондът за гарантиране на депозитите на частните банки би поел гаранцията за всяко вложение по частна или фирмена сметка в размер до 30 % от собствения капитал на IKB в рамките на гаранцията (около 662 млн. EUR на клиент към 26 септември 2007 г.) (10).
б) Втората мярка - допълнителна рискова гаранция
(24)
Вследствие на по-нататъшното влошаване на положението на финансовите пазари, рисковата гаранция за загубите на IKB в рамките на Havenrock беше поискана в пълен размер и поради това се оказа недостатъчна. Бяха необходими допълнителни мерки за покриване на загубите, с цел да се гарантира, че IKB ще продължи да извършва дейността си. На 30 ноември 2007 г. KfW и банковите асоциации покриха допълнителни рискове, оценени на 350 млн. EUR (440 млн. USD), свързани с кредитните линии на IKB в структурата Havenrock. KfW покри 150 млн. EUR, от които 54,3 млн. EUR бяха под формата на конвертируем кредит, който бе преобразуван в акции на 14 февруари 2008 г. (в сила от 28 февруари 2008 г.), за да увеличи своя дял в IKB на 43 %. BdB пое допълнително 150 млн. EUR, а BVR и DGSV - 50 млн. EUR.
в) Третата мярка - капиталова инжекция и заем от KfW
(25)
През февруари 2008 г. немското правителство разпореди на KfW да предостави на IKB допълнително 2,3 млрд. EUR.
(26)
Под формата на заеми са предоставени 1,05 млрд. EUR, изплащането на които веднага е отменено, предмет на клауза за изчакване на по-добри времена, според която KfW ще получи изплащане, когато IKB реализира печалби в следващите години. Мерките бяха необходими, за да се инжектира капитал в банката, така че да се предотврати падането на коефициента на адекватност на първичния капитал на IKB под законово регламентирания минимален праг съгласно правилата за платежоспособност на банките.
(27)
Освен това BaFin изиска от KfW да предостави неограничена гаранция за увеличение на капитала, в отговор на което KfW декларира, че е готова да предостави допълнително финансиране в размер на 1,25 млрд. EUR. Подготовката за тази процедура за капиталово увеличение като цяло беше осъществена през август 2008 г., но действителното ѝ привеждане в действие зависи от положително решение на Комисията и поради това увеличението на капитала все още не е осъществено. След увеличението на капитала делът на KfW в IKB би нараснал до около 90,8 %.
(28)
Третата мярка на KfW беше подпомогната от немското правителство, което отпусна 1,2 млрд. EUR на KfW, както и от банковите асоциации, които предоставиха 300 млн. EUR.
г) Осигуряване на ликвидни средства
(29)
В допълнение, от януари 2008 г. KfW също осигури на IKB линии за ликвидност в общ размер [ 2,5] млрд. EUR. Това се изразява в два рамкови ликвидни инструмента от по […] млрд. EUR всеки. Първият рамков инструмент от 24 януари 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Вторият рамков инструмент от 18 юли 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 100] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Обезпечението за кредитните линии беше установено на посоченото високо равнище с цел да се гарантира, че то ще бъде достатъчно да покрие заема дори при най-лошия сценарий.
(30)
IKB получи линии за ликвидност и от други банки. Сред тях са [голяма банка от САЩ] и [друга голяма банка от САЩ], които предоставиха на IKB инструменти за ликвидност от [ 0,75] млрд. EUR на месечна основа при Euribor плюс [ 100]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %. Освен това [германска регионална банка] предостави на IKB линия за ликвидност в размер на [ 250] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 90]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %, а [друга регионална германска банка] - линия за ликвидност в размер до [ 500] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 50] базисни пункта и съответното обезпечение.
2.4. Увеличаване на загубите през периода на преструктуриране
(31)
Очакваните разходи, покривани от рисковата гаранция за извънбалансовите активи в Rhineland, нараснаха от първоначалната прогноза за 2,5 млрд. EUR при най-лошия сценарий до 7,0 млрд. EUR (11). В рамките на рисковата гаранция за Rhineland от юли 2007 г. KfW пое всички рискове, свързани с активите извън счетоводния баланс, т.е. прехвърли рисковете в собствения си счетоводен баланс. Това оставя непроменен тавана от 1 млрд. EUR за гаранцията на банковите асоциации за загуби по други позиции.
(32)
Освен това, първата мярка покрива загуби до 1 млрд. EUR от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции от 6,8 млрд. EUR. През пролетта на 2008 г. вписаните в счетоводния баланс инвестиции спадна до 6,31 млрд. EUR поради коригиране на обменните валутни курсове. През същия период IKB се опита да продаде двата портфейла на публичен търг. Продажбата не се осъществи, тъй като подадените оферти бяха много по-ниски от очакваната продажна цена поради текущата финансова криза на пазара. Вследствие на това IKB трябваше допълнително да намали счетоводната стойност на портфейлите. До август 2008 г. IKB беше загубила [ 750] млн. EUR. Освен това активи с номинална стойност 990 млн. EUR бяха продадени на пазара. Така общата номинална стойност на оставащия портфейл през август 2008 г. възлизаше на [ 5] млрд. EUR.
(33)
С цел яснота, в процеса на подготовката за възможна продажба на IKB, оставащата рискова гаранция за портфейлите в счетоводния баланс на IKB бе преждевременно използвана през август, като оставащите 360 млн. EUR бяха предоставени от KfW. Загубите все още не бяха формално реализирани но базисните активи вече бяха неизплатими. По този начин гаранцията от 1 млрд. EUR е изтеглена изцяло и може да се счита за реализирана.
(34)
В контекста на преговорите с участниците в търга оставащите портфейлни инвестиции са разделени на два структурирани инвестиционни портфейла (наричани по-долу SIP 1 и SIP 2). SIP 1 съдържа предимно [специфични ценни книжа] с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR (12). SIP 2 съдържа оставащите [ценни книжа] на IKB с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR.
(35)
В таблица 2 е представен преглед на движенията в портфейлните инвестиции до края на август 2008 г. Регистрираните и очакваните загуби се оценяват общо на 10,28 млрд. EUR.
Таблица 2
Преглед на движенията в портфейлните инвестиции от март 2007 г. до август 2008 г.
В млрд. EUR
Номинална стойност, преизчислена към март 2007 г.
Коригиране на обменни курсове
Продажби
(номинална стойност на активите)
Загуби от продажби
(номинална стойност на продажната цена)
Регистрирани загуби
(номинална стойност на активите)
Номинална стойност към август 2008 г.
(IKB или KfW)
Амортизации
Осчетоводена стойност към август 2008 г.
(IFRS)
Общо загуби
(регистрирани + очаквани)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5]
(KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Общо вписани в счетоводния баланс
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5]
(IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
други
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Общо (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. Процесът на продажба
(36)
Процесът на продажба на акциите на KfW в IKB започна през януари 2008 г. и приключи на 21 август 2008 г. с решението IKB да бъде продадена на Lone Star Funds VI Financial Holdings LP Dallas, САЩ (наречена по-долу „Lone Star“).
(37)
Продажбата беше извършена под формата на открита, недискриминационна и прозрачна тръжна процедура. Тя бе публично обявена в началото на януари 2008 г. и [ 40] участници (включително немски и международни банки, както и финансови инвеститори) заявиха интерес в първия кръг. [ 20] от тях подписаха клауза за поверителност и получиха информационния меморандум (в края на януари). [ 5] участника подадоха индикативни оферти (в края на февруари). [ 5] от тях получиха достъп до данните. [ 5] участника подадоха окончателна оферта (в средата на май).
(38)
В края на май 2008 г. KfW избра три от тези [ 5] участника, които да направят окончателна обвързваща оферта (финансови и стратегически инвеститори от различни страни). От [ 5] участника, които подадоха валидни оферти, Lone Star беше избрана въз основа на съпоставяне на икономическите показатели на [ 5] оферти, т.е. офертата, предлагаща най-високата нетна цена.
(39)
Продажбата на IKB на практика включва продажна цена от около […] млн. EUR (за 90,8 % от акциите) плюс ангажимент от страна на Lone Star да инжектира в IKB капитал от [ 400] млн. EUR. Lone Star подаде офертата си, като предполагаше, че клаузата за изчакване по-добри времена ще отпадне. В замяна на това Lone Star пое ангажимент да финансира SIP 2 с посочените по-горе [ 400] млн. EUR. В момента IKB обмисля дали да продаде активите от SIP 2 на дружество със специална инвестиционна цел. KfW се съгласи да участва в рефинансирането на SIP 2 със заем от 775 млн. EUR, който да бъде изплатен при Euribor плюс [ 80] базисни пункта, и се ползва с предимство пред първостепенните капиталови полици (capital notes) в размер на [ 200] млн. EUR и полиците тип „мецанин“ [ 150] млн. EUR, предоставени от Lone Star и IKB.
(40)
KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR (13). KfW ще поеме риска за първата загуба от 150 млн. EUR, Германия ще поеме останалия риск от 600 млн. EUR (под формата на непредвидени загуби (14) посредством гаранция, а KfW ще поеме оставащия риск от 250 млн. EUR. KfW е убедена, че общите очаквания за окончателните загуби от портфейла са отразени в продажната цена и счита, че затова не са нужни допълнителни гаранции.
(41)
Освен това, срокът на предоставените два рамкови инструмента от [ 2,5] млрд. EUR, които KfW е осигурила на IKB, се удължава най-късно до […] (първоначално те трябваше да приключат през април и юли 2009 г.). Условията са леко променени. Обезпечението за първия инструмент е намалено от [ 100] % до [ 100] %. Лихвата по втория инструмент е намалена от Euribor плюс [ 100] базисни пункта до Euribor плюс [ 100] базисни пункта. Според KfW тези изменения са обосновани от увеличението на собствения капитал на IKB.
(42)
Извън това договорът за продажба не съдържа никакви продажни условия, които да са специфични за сделката. Единственото изключение е клаузата за освобождаване от задължения, по силата на която са освободени [известни обстоятелства] с финансово отражение от максимум […] млрд. EUR. Това по-специално включва […]. Въпреки че се отнася до […], който може да достигне до […] млрд. EUR, Германия твърди, че рискът от […] е много малък, като се има предвид, че един месец преди настъпването на финансовата криза IKB е била банката с втория най-добър рейтинг в Германия с много добри финансови резултати и според наличната информация при оценката на […] не се е отклонила от обичайната стопанска практика. Макар от една страна вероятността рискът да се материализира […] е много малка, но от друга страна, ако той се материализира, последствията от […] биха могли да бъдат изключително сериозни, е трудно да се остойности подобен/на/но […]. Германия твърди, че подобни […] рискове обикновено се покриват от предишния собственик в рамките на такива сделки за придобиване. Поради това още от самото начало KfW изключва този риск от продажбата. Като се има предвид малката вероятност рискът да се материализира, IKB не е заделила резерви в счетоводните си книги за никакви евентуални искове.
2.6. Мерките за помощ
Таблица 3
Мерки за подпомагане на IKB по време на преструктурирането
№
Мярка
Номинална стойност
(в млрд. EUR)
1
Рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR, вписани активи в счетоводния баланс - 1 млрд. EUR)
приблизително 7,65
(от които 1,00 от банковите асоциации)
2
Допълнителна рискова гаранция (за покриване на допълнителни загуби от 350 млн. EUR - Havenrock)
0,35
(от които 0,20 от банковите асоциации)
3
Увеличение на капитала и заем с отложено задължение за изплащане (c покриване на амортизациите с активите, имащи отражение върху баланса)
2,30
(от които 0,30 от банковите асоциации)
4
Инструмент за ликвидност
[ 2,5]
5
Продажба на акции на IKB
[…]
5.1
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
0,78
5.2
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
1,00
5.3
Клауза за освобождаване от отговорност
[…]
Общо
[ 15]
2.7. Планът за преструктуриране
(43)
Германия подаде няколко преработени варианта на плана за преструктуриране на IKB. В документите от август 2007 г. са описани мерки за преодоляване на банковата криза и за избягване на бъдещи проблеми. Веднага след предоставянето на първата мярка IKB възложи на PriceWaterhouseCoopers (PWC) да направи анализ на положението към тогавашния момент. Въз основа на проучването IKB обяви на 3 септември 2007 г., че ще преустанови дейността си в сегмента международни портфейлни инвестиции.
(44)
IKB впоследствие актуализира плана и бе продадена на Lone Star. Lone Star представи нов план за саниране за IKB, който беше анализиран от KPMG в периода 16 юли-25 септември 2008 г. Планът предоставя общ поглед върху съответните основни пазари на IKB, посочват се причините за кризата, анализират се проблемите и се определя какви мерки да бъдат взети за решаването им. В краткосрочен период планът за саниране цели да се стабилизира финансовото положение на банката чрез осигуряване на необходимите ликвидни средства, както и да възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB чрез намаляване на нейните рискови експозиции и съсредоточаване върху основната ѝ дейност. Що се отнася до дългосрочната стратегия, в плана се посочва, че IKB ще се съсредоточи върху корпоративното банкиране за средно големи клиенти, докато структурираното финансиране ще се поддържа доколкото е необходимо за дейността по корпоративното банкиране.
(45)
В плана за саниране се потвърждава преустановяването на дейностите с портфейлни инвестиции, което IKB е била решила да направи още веднага след кризата.
(46)
По време на обсъжданията с Комисията IKB се съгласи също така като компенсаторна мярка да излезе и от сегмента на финансиране на недвижимо имущество. Това означава, че IKB няма да извършва никакви нови сделки за финансирането на дейност с недвижимо имущество от края на 2008 г. и постепенно ще се освободи от съществуващите активи (кредитните линии не могат да бъдат преустановени незабавно). В края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., IKB трябва да се е освободила от 60 % от съществуващите активи и да е продала своите дъщерни дружества IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft GmbH (15). Оставащата част от портфейла от [ 3] млрд. EUR ще бъде ликвидирана при падежа на останалите активи. Пълната продажба на тези инвестиции означава намаление на размера на кредитите за сегмента на финансиране на недвижимо имущество с 4,9 млрд. EUR.
(47)
Освен това, Германия предложи като компенсаторна мярка IKB да продаде редица свои дъщерни дружества:
-
IKB International SA Luxembourg, което бе важна платформа за операции на капиталовия пазар с общ счетоводен баланс от около [ 10] млрд. EUR, активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. (16). След 31 март 2009 г. няма да се предприемат нови дейности. Всяка дейност, която е важна за първия и втория стълб, ще бъде извършвана от седалището на IKB в Дюселдорф (17).
-
IKB Capital Corporation New York действаше в сегмента структурирано финансиране в САЩ с общо балансово число от [ 2] млрд. EUR. Тя активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
освен това, IKB AG ще прекрати дейностите си в Амстердам, където клонът е активен във финансирането на малки и средни предприятия и в дейността с недвижимо имущество и има размер на кредитите от около [ 500] млн. EUR. Той ще преустанови активно дейността си до 30 март 2010 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
делът от 50 % в Movesta Lease and Finance GmbH, което понастоящем има общо балансово число от [ 500] млн. EUR, ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
-
допълнително ще бъдат продадени определени нестратегически активи на стойност 1,7 млрд. EUR (счетоводна стойност към 31 март 2007 г.). Те ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(48)
Въпреки това, предвид трудната пазарна обстановка, Германия договори клауза за преразглеждане, която позволява на IKB, в случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи се окаже невъзможна, да промени или да замени дадена мярка или да удължи срока, доколкото това е достатъчно добре обосновано и Комисията даде своето съгласие.
(49)
Накрая, Германия се ангажира да гарантира, че общото балансово число на IKB няма да е над 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (18); това съответства на намаляване на балансовото число с 47,2 % в сравнение с 63,5 млрд. EUR, отчетени в преизчисления счетоводен баланс от март 2007 г. Германия предложи следното относно изпълнението на тези компенсаторни мерки и излизането от дейността с портфейлни инвестиции:
Таблица 4
Мерки по намаляването
В млрд. EUR
№
Мярка
Активи към 31.3.2007 г.
Активи към 30.9.2011 г.
Оставащи активи в основната дейност
[ 35,0]
[ 35,0]
За възстановяване на жизнеспособността
Излизане от портфейлните инвестиции
18,30
0,00
Компенсаторни мерки
1
Финансиране на дейност с недвижимо имущество
4,90
[ 3,0]
2
IKB International SA, Люксембург
[ 10,0]
0,00
3
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4
Клон на IKB AG в Амстердам
[ 0,5]
0,00
5
Продажба на нестратегически активи
1,70
0,00
6
Продажба на 50 % дял в Movesta
[ 0,5]
0,00
Междинна сума: оставащи компенсаторни мерки (междинна сума: изпълнени компенсаторни мерки)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Ново развитие на определени дейности, преди това извършвани в Люксембург
-
[ 2,0]
Общо балансово число без растеж
63,50
[…]
Максимална стойност по счетоводния баланс
33,50
33,50
Остатъчен марж за нова дейност
-
[…]
(50)
Освен това в плана за саниране се посочва, че IKB, чийто рейтинг от агенцията Fitch падна от A + на BBB-, изпитва затруднения при финансирането в настоящата пазарна обстановка. Нуждите от ликвидни средства до края на периода на преструктуриране се оценяват на максимум [ 10] млрд. EUR. Този дефицит ще бъде финансиран чрез увеличението на капитала, удължаването на ликвидните линии на KfW и рефинансиране, основаващо се на задължения. Част от недостига на ликвидни средства ще бъде покрита чрез намаляване на новите дейности.
(51)
В плана са включени също някои прогнози относно бъдещото развитие на банката в случай на добър, базов и лош сценарий. Според тези прогнози в случая на базов сценарий към края на периода на преструктуриране през септември 2011 г. IKB ще постигне възвращаемост на собствения си капитал от […] %. Печалбата преди облагане ще бъде от […] млн. EUR с […] служители на пълен работен ден. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред на банката ще нарасне до […] %, а коефициентът на съотношението между разходи и приходи ще спадне до […] %.
(52)
Накрая, Германия представи информация относно разходите за преструктуриране. Те включват разходи, произтичащи от загуби от портфейлни инвестиции от около [ 6] млрд. EUR (от Rhineland: 5,8 млрд. EUR), Havenrock: 1,2 млрд. EUR) и от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции ([…] млрд.) EUR (19), присъщи разходи за преструктуриране (включващи рисковата гаранция, разходи по освобождаване от портфейла и административни разходи от около [ 0,25] млрд. EUR), капиталови загуби от около [ 1] млрд. EUR, разходи от намаляването на дейностите, което отчасти вече е осъществено и отчасти предстои във връзка с продължаването на съществуващи договори за [ 1] млрд. EUR, както и […] за […] млрд. EUR (20). Поради това Германия очаква общите разходи за преструктуриране на IKB да възлязат на около EUR [ 15] млрд. EUR.
3. ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(53)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави под въпрос дали мерките на KfW в полза на IKB са съвместими с теста за инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като рисковата експозиция на KfW, свързана с мерките, не бе ограничена, а банковите асоциации ограничиха участието си в рисковата гаранция, докато останалите акционери в IKB изобщо не са взели участие.
(54)
Освен това, към този момент Комисията изрази съмнения дали мерките могат да се считат за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3 от Договора за ЕО. Според Комисията те не могат да се определят като помощ за разрешаването на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО. Няма основания те да се считат и за помощ за оздравяване предвид факта, че по своя характер мерките не са временни. Накрая, към въпросния момент мерките не изпълняват всички условия за помощ за преструктуриране, заложени в Насоките на Общността за помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (21).
4. СТАНОВИЩЕ НА ГЕРМАНИЯ СЛЕД РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(55)
Немските органи поддържат първоначалната си позиция, че мерките не представляват държавна помощ, тъй като са предприети в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Намесата е основана на съображения на инвеститор в условията на пазарна икономика, понеже ликвидацията на IKB би довела до повече разходи за KfW отколкото мерките за помощ в процеса на преструктурирането на IKB. В това отношение Германия отново припомня, че адекватната възвращаемост от капитала в случая не е от значение. Освен това Германия посочва, че тестът за инвеститор в условията на пазарна икономика трябва да бъде проведен ex ante.
(56)
Що се отнася до оценката на първата мярка, Германия твърди, че единствено първоначално предвидените загуби следва да се вземат предвид. Това би означавало загуби от 3,5 млрд. EUR в най-лошия случай и [ 2,5] млрд. EUR при средно добър сценарий на развитие. Германия твърди, че един частен инвеститор в условията на пазарна икономика би сравнил преките разходи от евентуална несъстоятелност на IKB, които биха възлизали на 1,5 млрд. EUR, произтичащи от получената счетоводна стойност на IKB от около 620 млн. EUR (според немските счетоводни стандарти) (22) и отписването на заеми за около 850 млн. EUR, които IKB е отпуснала на трети страни в контекста на дейността по подпомагането на KfW (23). В допълнение, Германия твърди, че несъстоятелността на IKB би предизвикала отписването на допълнителни кредити от дейностите за развитие от най-малко 1,1 млрд. EUR, което би довело до по-високи разходи по рефинансиране. Репутацията на KfW също би пострадала.
(57)
Освен това Германия твърди, че дори мерките за помощ да могат да бъдат считани за държавна помощ, размерът на помощта следва да се намали със загубите, които KfW би понесла в случай на несъстоятелност.
(58)
Що се отнася до втората мярка, Германия изтъква, че тя има само допълваща функция към първата и до голяма степен е финансирана от банковите асоциации. Предвид съдебната практика по делото Alitalia следва да се „счита, че капиталовата инжекция с публични средства отговаря на теста за частния инвеститор при пазарни условия и не представлява държавна помощ, когато е извършена паралелно със значително капиталовложение от страна на частен инвеститор при подобни обстоятелства“ (24).
(59)
Германия не оспорва характера на помощ на третата мярка.
(60)
Според становището на Германия продажбата на IKB също не води до държавна помощ, тъй като поведението на KfW е било на продавач в условията на пазарна икономика. Продажната цена е резултат от преговори, проведени с различните потенциални купувачи и следователно се е основавала на пазарните условия. Няколкото допълнителни мерки са били необходими, за да се продаде банката, и те са се основавали на пазарните условия.
(61)
Това се отнася за SIP 1, който бе продаден на KfW на цена с [ 10] % под счетоводната стойност по международните счетоводни стандарти. Вярно е, че това е по-добра цена, отколкото Lone Star договори за SIP 2 ([отстъпка 10,0] %), но трябва да се има предвид, че за разлика от SIP 1, SIP 2 съдържа предимно […]. Поради това Германия твърди, че KfW ще може да продаде портфейла или да го задържи до падежа без загуби. Още повече, че KfW се нуждаеше от помощ от страна на своя собственик, държавата, за продажбата на SIP 1, тъй като тя […]; покупката беше улеснена от държавната гаранция, за да се избегне необходимостта KfW да ангажира собствен капитал от около […] млн. EUR ([…]). Второ, участието на KfW в SIP 2 също беше основано на пазарни принципи, тъй като то включва само нисък риск поради първостепенния характер на заема, макар че условията за изплащане са тежки, а таксата (Euribor плюс [ 80] базисни пункта), за която Германия представи пазарни референтни показатели, бе висок. Най-накрая, фактът, че KfW трябваше да поеме риска за отговорност от […] млрд. EUR (резерви) за […] е типично за случаи, в които рискът от задължения е нисък, но съответната сума е голяма и това условие е поискано от всички заинтересовани страни в последния кръг на преговори.
(62)
Според Германия, ако Комисията счете, че мерките съдържат елементи на помощ, те при всички случаи би могла да се определят като помощ за преструктуриране, съвместима с общия пазар. Германия твърди, че сегментът на дейност на банката, от който са произлезли затрудненията, вече е закрит и че занапред банката сега ще се съсредоточи върху основната си дейност.
(63)
Освен това Германия се е ангажирала да предприеме всички мерки, посочени по-горе в съображение 46.
(64)
Германия твърди също така че преструктурирането се основава на значителен собствен принос на банката (от най-малко [ 10] млрд. EUR). Германия на няколко пъти промени предоставената информация в това отношение и последно изчисли собствения принос като сума на целия принос за преструктуриране, за който не е била отпусната държавна помощ, намаляването на новата дейност, както и постъпленията от продажбите минус загубите. Нетните постъпления от продажбите бяха оценени на [ 5] млрд. EUR, изчислени при отчитане на активите за продажба в рамките на периода на преструктуриране минус […] оставащата дейност в Люксембург и минус някои портфейлни инвестиции в Люксембург. По-конкретно, Германия оцени […] млрд. EUR за дейността с недвижимо имущество, […] млрд. EUR за дъщерното ѝ дружество в Люксембург и […] млрд. EUR за дъщерното дружество в Ню Йорк, както и […] млрд. EUR за Амстердам, […] млрд. EUR за Movesta и […] млрд. EUR за други нестратегически активи.
5. ОЦЕНКА
5.1. Наличие на помощ
(65)
Комисията първо оценява дали мерките представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Съгласно тази разпоредба държавна помощ е всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия, доколкото засяга търговията между държавите-членки.
a. Рисковата гаранция и увеличаването на капитала (мерки 1-3)
(66)
Комисията поддържа своето мнение, изложено в решението за откриване на процедура, че нито една от трите финансови мерки не би била извършена от инвеститор в условията на пазарна икономика и поради това всички мерки представляват държавна помощ. Предвид трансграничните и международните дейности на IKB не може да се оспори, че всяко преимущество, осигурено посредством предоставянето на държавни ресурси, би засегнало конкуренцията в банковия сектор и би оказало влияние върху търговията вътре в Общността (25).
(67)
Комисията отбелязва твърдението на немските органи, че въпросните мерки не осигуряват преимущество за IKB, тъй като KfW действа единствено от позицията си на собственик и следователно като частен инвеститор. Германия не оспорва обаче, че KfW е държавна кредитна институция с обществена функция и че поведението ѝ може да бъде вменено на държавата. Като потвърждава, че представител на Федералното министерство на финансите не само е присъствал на заседанията на надзорния съвет на банката, който е участвал във вземането на всички решения между 27 и 29 юли 2007 г., но при вземането на решението в действителност е председателствал срещата, Германия в действителност потвърждава, че решенията на KfW могат да бъдат вменени на държавата (26).
(68)
По тази причина при разследването си Комисията се съсредоточи върху въпроса дали намесата на KfW е представлявала преимущество за IKB, което би било осигурено също така от инвеститор в условията на пазарна икономика, действащ при подобни пазарни условия. Комисията приема, че според предварително направената оценка в най-лошия случай рисковата гаранция за IKB би покрила общи загуби от 2,5 млрд. EUR. Освен това и тук Комисията счита, както в подобни случаи (27), че при такива непредвидими обстоятелства един частен инвеститор би взел предвид най-лошия сценарий за очаквани загуби, а не базовия вариант. Освен това, важно е да се подчертае, че KfW не е изключила възможността задълженията ѝ потенциално да достигнат 8,1 млрд. EUR.
(69)
Не е вярно, че мярката би генерирала по-малко разходи за KfW и Германия отколкото ликвидацията на IKB (28), дори тогава, когато се използва ex ante оценката към момента на приемане на решението за инвестиции (29). Комисията не може да приеме всички разходи по ликвидацията, посочени от Германия. Въпреки че Комисията признава, че счетоводната стойност на IKB наистина е била 620 млн. EUR, още в решението за откриване на процедура тя посочи, че цените на акциите на IKB са спаднали значително още преди намесата на KfW, така че делът на KfW в IKB по време на намесата вероятно не е бил равен на тази счетоводна стойност. Освен това в решението за откриване на процедура Комисията поставя под въпрос дали използваният риск от просрочване от около [ 15] % е бил реалистичен за заемите, отпуснати в дейностите за развитие. Германия не е предоставила достатъчно убедителни доказателства в подкрепа на достоверността на направената оценка на KfW.
(70)
Същата липса на доводи се отнася и за очакваните непреки загуби като следствие от общата банкова криза, които, както е посочено в решението за откриване, са напълно хипотетични. Комисията също така остава на мнението, че структурираното финансиране за развитие е част от обществените компетенции на KfW, а не част от обичайните ѝ функции на търговско-кредитна институция. Загубите от тази дейност следователно не могат да се считат за разход, който един инвеститор в условията на пазарна икономика би взел предвид (30).
(71)
Ключовият аргумент за Комисията остава този, че очакваните загуби в рамките на рисковата гаранция всъщност не са били ограничени до 2,5 млрд. EUR, а са неограничени. Дори ако може да се докаже, че неограниченият характер на отговорността е бил задължително изискване на BaFin, за да се избегне мораториумът, ясно е, че решението на инвеститор в условията на пазарна икономика би взело предвид и този аспект. Това е видно с оглед на частния принос в рисковата гаранция.
(72)
Що се отнася до поведението на KfW и на банковите асоциации, Комисията припомня, че при един публичен акционер, който действа успоредно с другите частни инвеститори, заделянето на капитал следва да е пропорционално и при същите условия (31) и въз основа на същата стопанска логика (32). Тези съображения са били също в основата на решението на съда от първа инстанция по делото Alitalia, на което се позовава Германия и в което съдът по подобен начин изиска сравними обстоятелства.
(73)
В този контекст Комисията отбелязва, че банковите асоциации са поставили горен праг на участието си в подялбата на загубите по първата мярка до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), докато KfW се е отказала от определянето на подобен праг и по този начин е много по-изложена на риск от банковите асоциации. Във всеки случай, дори ако се приспаднат потенциалните преки загуби, дължащи се на ролята на собственик на KfW и на кредитите, възлизащи общо на […] млрд. EUR (вж. съображение 0, и е използван най-песимистичният сценарий, участието на KfW в гаранцията би била все още точно толкова висока, колкото гаранцията на банковите асоциации взети заедно. Ясно е, че KfW не се е намесила по начин, сравним с този на банковия пул.
(74)
Освен това не отговаря на истината аргументът, че в немския банков сектор би възникнала обща криза, която би имала катастрофални последици за KfW. Всички останали банки биха били засегнати по подобен начин от кризата. При все това делът на банковите асоциации в рисковата гаранция, ограничен до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), няма никаква връзка с пазарния дял на техните банки членки в Германия, който е над 95 % (33). По тази причина Комисията не вижда търговско основание за непропорционално високото участие на KfW. И макар KfW да е действала донякъде в интерес на своите дъщерни дружества, поведението ѝ излиза от рамките на това, което един частен инвеститор би направил. Един частен инвеститор би ограничил много повече участието си и би настоявал за допълнителна помощ от банковите асоциации или от държавата. Следователно KfW, поне до известна степен, не е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика.
(75)
Същото се отнася и за втората мярка, която, според предоставената от Германия информация, е била просто спомагателна към първата рискова гаранция. Дори ако участията на KfW и банковите асоциации изглеждат по-балансирани като абсолютно изражение (в относително изражение участието на банковите асоциации следва да е много по-високо), тази мярка трябва да се разглежда заедно с първата мярка в цялостния контекст на преструктурирането и установената съдебна практика не позволява на KfW да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика, след като тя не е действала като пазарен инвеститор (34).
(76)
Това важи още в по-голяма степен за третата мярка, по която Германия очевидно е дала указания за действие на KfW и е направила вноска от 1,2 млрд. EUR за още една мярка от 2,3 млрд. EUR. Към този момент KfW е изложена на риск в много по-голяма степен от банковите асоциации, въпреки че несъстоятелността на IKB би задействала гаранционен механизъм, който е разработен с цел да разпредели тежестта в целия банков сектор.
(77)
Във връзка с други случаи Комисията е изразявала позицията, че е трудно да бъде оценен размерът на помощта, ако тя е предоставена под формата на рискова гаранция (35). В съответствие с Насоките и съдебната практика, елементът на помощта, включен в гаранция за дружество в затруднение, може да бъде толкова голям, колкото потенциално покритата от гаранцията сума, но може, въз основа на анализа на конкретни случаи, да бъде по-нисък (36). Въпреки това, дори ако елементът на помощта може да бъде ex ante оценен на по-малко от 8,1 млрд. EUR (Rhineland, Havenrock и 1 млрд. EUR активи, вписани в счетоводния баланс), реалистичната оценка за загубите от 6,8 млрд. към настоящия момент доста надвишава оценката за най-лошия възможен случай (вж. таблица 3, с изключение на третата мярка). Следователно Комисията счита, че размерът на помощта, предоставена в рамките на рисковата гаранция и чрез капиталовите инжекции, възлиза на 8,8 млрд. EUR (вж. таблица 3, № 1 и № 3).
б. Инструменти за ликвидност
(78)
В допълнение към капиталовите инжекции и мерките за покриване на загубите KfW също така помогна на IKB да продължи дейността си посредством два рамкови инструмента за ликвидност - всеки от по [ 1] млрд. EUR. Тези мерки бяха взети в контекста на преструктурирането и не могат да бъдат разглеждани поотделно от първата и втората мярка. По този начин и тук KfW не може да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика (37). Комисията не вижда как един частен инвеститор би поел толкова голяма рискова експозиция, особено при липса на рискова гаранция. Независимо от това, ако KfW е действала въз основа на някои пазарни референтни показатели, това би следвало да бъде отразено при изчисляването на наличния елемент на помощ.
(79)
Комисията отбелязва, че лихвата е била вече определена за първия инструмент, който е бил вече използван, а именно фиксиран лихвен процент Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта, а за втория - Euribor плюс [ 100] базисни пункта, и че всеки инструмент е бил обезпечен с [....] над 100 % ([....] %). Обезпечението е било чрез ценни активи на IKB, които не произлизат от портфейлните инвестиции и обикновено не би следвало да бъдат просрочени. Обезпечението е структурирано така че гаранцията фактически никога да не падне под 100 %. По този начин в действителност са налице очевидно висока обезпеченост и относително нисък риск за предоставените ликвидни средства. Следователно KfW е разчитала не само на финансовата мощ на IKB, но в допълнение си е осигурила ценно обезпечение.
(80)
Все пак приложените рискови маржове следва да са в съответствие със Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти („Съобщение относно референтните и сконтови лихвени проценти“) (38). Предвид факта, че рейтингът на дружеството се основава на наличието на рисковата гаранция и е ясно, че дружеството е в затруднено положение (вж. параграф 96), Комисията трябва да приложи маржовете, предвидени за дружества в затруднено положение. В случаи на висока обезпеченост маржът е 400 базисни пункта. (39) Оттук следва да се предположи, че за период от десет месеца (т.е. от януари до октомври 2008 г.) преимуществото на първата линия за ликвидност от [ 1] млрд. EUR съответства на средно [ 300] базисни пункта. Аналогично, за период от девет месеца (т.е. от февруари до октомври 2008 г.) втората линия за ликвидност от юли 2008 г., която все още не е била използвана, е предоставила преимущество от [ 200] базисни пункта. Свързаната с тези инструменти помощ следователно би възлизала на [....] млн. EUR за първата линия за ликвидност и на [....] млн. EUR за втората линия за ликвидност, или общо на [....] млн. EUR.
(81)
Що се отнася до линиите за ликвидност, предоставени от [една регионална банка] и [друга регионална банка], Комисията не разполага с данни, че договорените условия за предоставянето им не са отразявали пазарните съображения и по този начин биха довели до преимущество за IKB. Освен това обстоятелствата, при които са предоставени линиите, и по-специално фактът, че междубанковата дейност е част от ежедневните и стандартни операции на всяка банка, в същото време участието в голям мащаб на частни оператори и фактът че [една регионална банка] и [друга регионална банка] не са предоставили тези кредитни линии по нареждане на държавата, води Комисията до заключението, че няма данни, въз основа на които посочените сделки могат да бъдат вменени на държавата (40). Поради това Комисията заключава, че тези инструменти не съдържат държавна помощ.
в. Продажбата на IKB
(82)
Комисията също така оцени дали продажбата на IKB на Lone Star включва елементи на държавна помощ. Случаят би могъл да е такъв, ако IKB беше продадена под пазарната си цена на Lone Star. Въз основа на подробната информация, предоставена от Германия в тази връзка (вж. раздел 2.5) Комисията не разполага с данни, за да счита, че платената от Lone Star цена не е най-високото предложение, постигнато в открит, прозрачен, недискриминационен и безусловен процес на продажба. Като се има предвид, че това е ключовият критерий съгласно правилата на Комисията относно приватизация (41), тя може да заключи, че продажбата не включва помощ в полза на Lone Star.
(83)
Второ, Комисията оцени дали продажбата включва някаква допълнителна помощ за IKB, какъвто би бил случаят, ако ликвидацията би довела до по-малко разходи за KfW, отколкото продажбата на IKB, т.е. бе анализирано дали става въпрос за обичайно поведение на продавач в условията на пазарна икономика. Комисията отбелязва, че с продажбата е била постигната не само продажна цена, но и с нея са свързани също и допълнителни капиталови инжекции от KfW, които следва да се считат като част от продажбата. Това са 1) поддръжката на двете линии за ликвидност от [ 2,5] млрд. EUR, 2) първостепенният заем от KfW за рефинансирането на SIP 2, 3) прехвърлянето на SIP 1 към KfW преди продажбата и 4) отчитането на риска от задължения. Видно е, че KfW е предприела тези мерки, за да осъществи продажбата и да се освободи от колкото се може повече активи в рамките на възможно най-кратък период. Въпреки че на пръв поглед KfW е постигнала положителна продажна цена, продажбата е била придружена от мерки, които в крайна сметка са довели до отрицателна продажна цена.
(84)
Не може да се пренебрегне и фактът, че тези мерки са били предприети в контекста на преструктурирането на IKB и по този начин в контекста на първите три мерки за помощ. Поради това Комисията не може да ги разглежда изолирано от първите три мерки и още веднъж не разбира как KfW може да се позове на аргумента за инвеститор в условия на пазарна икономика (42).
(85)
Във всеки случай тестът за продавач в условията на пазарна икономика не изглежда по никакъв начин да е изпълнен в настоящия случай. Референтният показател е дали цената е била отрицателна, тъй като Германия не е обосновала никакви правдоподобни допълнителни разходи за продажбата, които биха били взети предвид от продавач в условията на пазарна икономика. По-специално, Комисията не може да вземе предвид изчислените загуби от риска от просрочване при заемите, предоставени за дейностите за развитие. Комисията отбелязва, че структурираното финансиране на дейности за развитие е част от обществената задача на KfW, а не от функциите на KfW като нормална търговско-кредитна институция. Следователно то не може да се счита за разход, който инвеститор в условията на пазарна икономика също би взел под внимание, тъй като той не би поел задължения, произтичащи от държавни мерки за помощ (43).
(86)
Поради това Комисията оцени дали мерките за помощ de facto са довели до отрицателна цена. Тъй като мерките за помощ не са били отпуснати като безвъзмездна помощ, а посредством заеми и гаранции, Комисията трябва, както при обичайна държавна помощ, да определи икономическото им преимущество за IKB.
(87)
Първо, KfW продължава да предоставя ликвидни средства на IKB. Както вече беше установено в съображение 77, трудно е да се направи количествена оценка на преимуществото, тъй като частни инвеститори може също да са били склонни, при определени условия, да предоставят ликвидни средства, при положение че е налице рисковата гаранция. След продажбата в полза на Lone Star обаче рисковата гаранция е преустановена. Придобиването от страна на Lone Star и одобрението на помощта за преструктуриране и плана за саниране от страна на Комисията показват, че възстановяването на жизнеспособността е счетено за възможно. Докато по време на периода на преструктуриране IKB официално се счита за дружество в затруднено положение, то следва да се смята за „слаб“ случай (рейтинг Б) по смисъла на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти за целите на изчислението на елемента на помощ (44). Маржът за заема съгласно съобщението е 220 базисни пункта, което предполага, че втората линия за ликвидност е [ 100] под референтния лихвен процент, докато първата линия е със [ 100] базисни пункта по-ниска. Изчислено за […] години (от октомври 2008 г. до април […]), това би довело до допълнителна помощ от около [90] млн. EUR.
(88)
Второ, KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR. Комисията отбелязва, че договорената цена от KfW е с [ 10] % под счетоводната стойност по международните стандарти IFRS и че IKB преди това е могла да продаде част от портфейла на цена над счетоводната стойност по IFRS. Съмнително е обаче дали в настоящото състояние на пазара някой частен инвеститор би могъл и искал да закупи такъв портфейл, поне не в неговата цялост. Фактът, че Lone Star не е изразил интерес за закупуване и KfW не е могла да направи това без помощ от държавата е доказателство за горното. Нуждата от допълнителни отписвания в счетоводната стойност на портфейла не може да бъде изключена. В най-неблагоприятния случай това би засегнало подчинения транш от [ 200] млн. EUR. При липсата на друг референтен показател Комисията възприема позицията, че със SIP 1 KfW има допълнителна рискова експозиция от [ 200] млн. EUR.
(89)
Във връзка със SIP 2 KfW е предоставила първостепенен заем от 775 млн. EUR, който се изплаща при Euribor плюс [ 90] базисни пункта поради неговия първостепенен характер (обслужва се първи по ред от каквито и да било входящи постъпления). Заемът обаче е отпуснат на дружество със специална инвестиционна цел, което няма кредитна история. Според Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти лихвеният процент за такива дружества следва да бъде най-малко Euribor плюс 400 базисни пункта (45). Въпреки това, предвид факта, че заемът е първостепенен заем, който е подчинен на участието на IKB и следователно по същество облагодетелства IKB, в настоящия случай Комисията приема марж за заема от 220 базисни пункта. Елементът на помощ при предоставянето на привилегирования транш от 775 млн. EUR по тази причина може да бъде определен на около [ 30] млн. EUR ([ 100] базисни пункта за период от […] години, т.е. от октомври 2008 г. до […]).
(90)
Накрая, причината за поемането на риска от […] е била невъзможността да се направи приемлива оценка на риска в случай, че той бъде поет заедно с IKB. Предвид факта, че рисковата експозиция, свързана с възможни задължения, е ограничена, и че въз основа на наличната информация по-скоро няма вероятност от възникване на подобен случай, не би било неуместно рискът да се смята за част от продажбата. Това, че рискът може да се счита за незначителен, се потвърждава и от факта, че одиторите не са формулирали изисквания за създаването на резерви от IKB. Разбира се, по отношение на някои […] възникващи компенсаторни плащания е налице определен остатъчен риск. При липсата на предоставена количествена оценка на риска, Комисията счита, че за настоящите мерки следва да бъдат взети предвид […] млн. EUR, които съответстват на […] % риск.
(91)
Помощта, съдържаща се в мерките, предоставени от KfW като част от продажбата на IKB, възлиза на 390 млн. EUR, което надвишава продажната цена от [ 100] млн. EUR с [ 250] млн. EUR, и в крайна сметка я превръща в отрицателна. Следователно може да се счита, че продажбата на IKB е включвала помощ за IKB.
c. Резюме на държавната помощ
(92)
Както става ясно от таблица 5, общата помощ, предоставена в рамките на всички мерки, възлиза на 9,155 млрд. EUR.
Таблица 5
Резюме на държавната помощ в полза на IKB, получена по време на преструктурирането
№
Мярка
Млн. EUR
Размер на помощта
в млн.и EUR
1
Първа рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR и вписани в счетоводния баланс активи - 1 млрд. EUR)
6 650
2
Втора рискова гаранция (350 млн. EUR за допълнително покриване на загубите - Havenrock)
200
3
Увеличение на капитала и опростен заем (за покриване на амортизацията на вписани в счетоводния баланс активи)
2 000
4
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (преди продажбата)
[…]
5
Продажба на IKB
5a
Цена на акциите на IKB
[…]
5б
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (след продажбата)
[…]
5в
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
[…]
5г
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
[…]
5д
Клауза за освобождаване от задължения[…]
[…]
Продажба на IKB нето
[ 250]
Общо
[ 10 000]
5.2. Съвместимост на мерките с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО: помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка
(93)
Комисията поддържа позицията си, изложена в решението за откриване на процедурата, че член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО не е приложим в настоящия случай. Тази разпоредба позволява предоставянето на помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка. Комисията припомня, че Съдът от първа инстанция е подчертал, че член 87, параграф 3, буква б) трябва да се прилага рестриктивно.
(94)
Разследването потвърди становището на Комисията, че проблемите на IKB се дължат на специфични за дружеството проблеми. Освен това, предоставената от немските органи информация не убеди Комисията, че последиците за системата, които биха могли да произтекат от несъстоятелност на IKB, може да са достигнали размера на „сериозно затруднение в икономиката“ на Германия по смисъла на член 87, параграф 3, буква б) (46). Поради това настоящият случай следва да се разглежда като основан на специфични проблеми за IKB, които изискват вземането на мерки за помощ по силата на правилата относно дружествата в затруднение. Съобразно с това, въпросните мерки не могат да бъдат обявени за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕС.
5.3. Съвместимост с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в) - помощ за преструктуриране
(95)
Разследването позволи на Комисията да стигне до заключението, че мерките могат да се считат за съвместима помощ за преструктуриране, тъй като отговарят на всички изисквания от Насоките относно държавни помощи за преструктуриране. Вследствие на това не е необходимо да се разследва дали мерките представляват помощ за преструктуриране - възможност, която Комисията изключи още в решението за откриване на процедура предвид неотменимия характер на рисковата гаранция.
a. Предприятие в затруднено положение
(96)
Комисията счита, че по смисъла на параграф 9 от Насоките IKB е било предприятие в затруднено положение, като се има предвид, че без намесата на KfW е било малко вероятно IKB да е в състояние да се справи с кризата на ликвидността за по-дълъг период. Очакваните загуби биха довели до закриването на банката, като по този начин са изпълнени условията на параграф 10, буква в) от Насоките. Германия не е оспорила това мнение, което е изложено също в решението за откриване на процедура.
б. Възстановяване на дългосрочната жизнеспособност
(97)
Настоящото разследване най-напред потвърди, че преструктурирането ще възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB. Комисията счита, че продажбата на IKB на Lone Star е от решаващо значение за разрешаването на затрудненията и за положително икономическо развитие на банката.
(98)
Освен това разследването потвърди, че IKB е пренасочила своите дейности. Тя е преустановила губещите си дейности и вече не осъществява портфейлни инвестиции. В допълнение IKB възнамерява да се съсредоточи върху основната си дейност - кредитиране на средно големи корпоративни клиенти. Всички останали дейности в сегмента на структурираното финансиране ще се запазят, за да задоволят изискванията на корпоративните клиенти, макар че [ 20] % от тази дейност, както и цялостната дейност по финансирането на недвижимо имущество ще бъдат преустановени. Освен това, IKB е предприела мерки за подобряване на управлението на риска и вече значително е намалила рисковата си експозиция. Следователно IKB е предприела необходимите вътрешни мерки, за да гарантира възстановяването на жизнеспособността си.
(99)
В допълнение към това Комисията признава, че планът за преструктуриране на IKB включва устойчиво възстановяване на жизнеспособността на IKB. Планът, който се основава на разумни пазарни финансови прогнози, дава ясно да се разбере, че избраният стопански модел ще има успех. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред от […] % и коефициентът на съотношението между разходи и приходи от […] %, които трябва да се постигнат до 2011 г., показват, че стопанският модел на банката може да се счита за жизнеспособен. Сравнително ниският коефициент на възвращаемост на собствения капитал от […] % през 2012 г. следва да се разглежда във връзка със сравнително високия коефициент на адекватност на капитала от първи ред на IKB, който е необходим буфер. Комисията признава значителните мерки за съкращаване на разходите, които ще бъдат предприети до 2011 г. Комисията също така анализира основните допускания в плана за преструктуриране и няма причини да се съмнява, че те са реалистични.
(100)
В плана се посочва, че дори при най-неблагоприятния сценарий IKB може да постигне положителен растеж и положителна възвращаемост на капитала. Дори при такъв най-неблагоприятен сценарий банката ще постигне коефициентът на адекватност на капитала от първи ред […] % и по този начин ще има стабилна основа.
в. Ограничение на помощта до необходимия минимум - собствен принос
(101)
Съмненията на Комисията по отношение на това, дали помощта е била ограничена до необходимия минимум, бяха опровергани. На този етап Комисията може да заключи, че в съответствие с Насоките помощта е била ограничена до необходимия минимум и е съпътствана от значителен принос от собствени ресурси за целта на преструктурирането - от над 50 % от разходите за преструктуриране.
(102)
Разходите за преструктуриране включват различни загуби (загуби от портфейлите, загуби поради по-високи разходи за финансиране, загуби, произтичащи от намаляването на сегментите на дейност, и загуби от продажба на активи), както и разходи за учредяването на рисковата гаранция, разходи за преструктуриране на персонала, административни разходи и хонорари за консултанти и адвокати. Комисията не оспорва, че тези разходи възлизат на [ 15] млрд. EUR, както Германия посочва (в съображение 52). Комисията приема също, че рефинансирането на SIP 1 и първостепенният заем за SIP 2 са разходи за преструктуриране, тъй като те са необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Следователно всички разходи могат да бъдат оценени на около [ 17] млрд. EUR.
(103)
В съответствие с точка 43 от Насоките това преструктуриране може да се финансира чрез помощ, собствените средства на получателя, постъпленията от продажбата на активи, средства на акционерите и друг вид чуждо финансиране при пазарни условия.
(104)
Значителна част от преструктурирането на портфейлите се поема от самото дружество, от предишните и нови частни акционери, което се изразява предимно в участието на банковите асоциации, собствените средства на IKB (47) и капиталовата инжекция от страна на Lone Star. Въпреки това загубите от дейността и отслабването на стопанската дейност вследствие на кризата не могат да се считат за собствен принос, тъй като съгласно точка 43 от Насоките, собственият принос трябва да е реална, действителна сума. Собственият принос от тази категория следователно е около […] млрд. EUR, т.е. [ 20 %] %.
(105)
Тази сума нараства значително и достига поне 50 %, ако се вземат предвид постъпленията от продажби, осъществени като компенсаторна мярка. Това засяга активи с номинална стойност [ 15] млрд. EUR (вж. таблица 4). Въпреки това Комисията не може да приеме цялата сума като собствен принос. Първо, част от дейността на IKB Люксембург ([…] млрд. EUR) ще бъде възстановена в Дюселдорф, т.е. става въпрос за частична продажба. Второ, част от средствата няма да бъдат генерирани от активни продажби, а към настъпването на падежа на въпросните активи. Трето, не е ясно на каква цена ще бъдат отписани активите […]. Независимо от това Германия предостави достатъчно аргументи, за да убеди Комисията, че активното отписване на активи ще осигури поне [ 5] млрд. EUR в близко бъдеще (48). Комисията ще контролира всичко това, за да гарантира, че действително е постигнато достатъчно високо ниво на собствен принос и че помощта действително е ограничена до необходимия минимум.
(106)
Ефектът от продажбата на активи е двоен. От една страна, по този начин се намалява размерът на претеглените спрямо риска активи, освобождава се капитал и се повишава капитализацията. От друга страна, продажбите на активи генерират ликвидни средства, които могат да се използват за финансиране на преструктурирането или за подсилване на ликвидната основа (49). Както бе обяснено в предходния параграф, част от това са очаквани бъдещи постъпления от средства, част вече са били реализирани, а друга част предстои да бъде реализирана в близкото бъдеще. Така че, дори ако не взема предвид очакваните постъпления от средства, които може да бъдат реализирани чак през 2011 г., и като приеме, че предвидените приходи може да не се материализират изцяло за всички тези продажби, Комисията стига до заключението, че изискването за 50 % собствен принос, което следва да бъде изпълнено при едно преструктуриране, което е в пълно съответствие с действащото законодателство в областта на конкуренцията, е изпълнено.
(107)
При достигането до това заключение Комисията взе предвид следните фактори.
Таблица 6
Собствен принос
(в млрд. EUR)
Мярка
Произход на средствата
Сума
Рискова гаранция
Банковите асоциации
1,50
Капиталови резерви на дружеството и хибриден капитал
IKB
[ 1,5]
Капиталов принос SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Междинна сума
[ 3,25]
Продажба на портфейлни инвестиции
Пазарен
[…]
Продажба на сегмента недвижимо имущество
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Int. Люксембург
Пазарен
[…]
Продажба на IKB CC Ню Йорк
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Амстердам
Пазарен
[…]
Продажба на дялове на Movesta
Пазарен
[…]
Продажба на нестратегически активи
Пазарен
[…]
Междинна сума: компенсаторни мерки от продажби
[ 5,0] (най-малко […])
г. Избягване на неоснователно нарушаване на конкуренцията - компенсаторни мерки
(108)
В резултат на разследването Комисията е убедена, че се вземат достатъчно мерки, за да се смекчат във възможно най-голяма степен евентуални нежелателни ефекти на помощта върху конкурентите.
(109)
Комисията установи, че IKB се отказва от един цял сегмент на стопанска дейност и намалява размера на най-печелившия си сегмент, структурираното финансиране, с [20-30] %.
(110)
Комисията не може да приеме, че най-големият дял от това намаляване (продажбата на портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR) представлява компенсаторна мярка, тъй като мерките по намаляването са били необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Съгласно точка 40 от Насоките такива мерки не могат да се считат за компенсаторни мерки.
(111)
При всички случаи допълнителното намаление с [ 10] млрд. EUR съответства на [25] % от общото балансово число след приспадането на портфейлните инвестиции (т.е. [ 10] млрд. EUR от 45,2 млрд. EUR) (50). Макар че излизането от портфейлните инвестиции не може да се приеме за компенсаторна мярка, то има отражение върху размера на банката и нейните дейности. Въз основа на предложените от Германия мерки балансовото число на IKB намалява до 47,2 % (т.е. 18,3 млрд. EUR портфейлни инвестиции и [ 10] млрд. EUR компенсаторни мерки минус […] млрд. EUR марж на растеж спрямо 63,5 млрд. EUR общо балансово число).
(112)
Освен това Комисията припомня, че целта за намаляването на общото балансово число до 33,5 млрд. EUR до края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., гарантира, че затварянията и продажбите не се заобикалят чрез възстановяване на същата дейност в други части на банката или чрез простото им прехвърляне.
(113)
В допълнение към това, бившите собственици на банката, както и бившето висше ръководство вече не участват в дейностите на IKB, което е съществен сигнал по отношение на борбата с моралния риск. Освен това банката бе продадена по открит и недискриминационен начин, което даде възможност на конкурентите да придобият банката. Това само по себе си също представлява един вид компенсация за антиконкурентното въздействие, което помощта им е причинила.
(114)
Като цяло компенсаторните мерки са пропорционални на ефекта от нарушаването на конкуренцията от помощта, предоставена на IKB, и чрез тях се гарантира, че неблагоприятните ефекти върху условията на търговия са сведени до минимум във възможно най-голяма степен.
(115)
Комисията следва да бъде държана в течение за напредъка при изпълнението на тези компенсаторни мерки.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(116)
Комисията констатира, че разглежданите мерки за помощ са приведени в действие в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО. Въпреки това Комисията заключава, че те представляват помощ за преструктуриране, която може да бъде счетена за съвместима с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в), при условие че са изпълнени съответните условия.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мерките, предоставени от Германия в полза на IKB Deutche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“), основаващи се на споразумения и документи, предоставени от Германия, са съвместими с общия пазар, предмет на задълженията и условията, установени в член 2.
Член 2
(1) Германия гарантира, че планът за преструктуриране на IKB, както е представен на Комисията от Германия на 25 септември 2008 г., ще бъде изпълнен изцяло до 30 септември 2011 г.
(2) Германия гарантира, че следните активи на IKB ще бъдат продадени на трета страна, която е независима от IKB и KfW, или ликвидирани:
а)
Целият сегмент на дейността с недвижимо имущество, състоящ се от вътрешно и международно финансиране на недвижимо имущество, няма да извършва нови сделки след 31 декември 2008 г. и активно ще бъде преустановен (51); […] % ще бъдат продадени до 30 септември 2010 г., […] % до 30 септември 2011 г., а остатъкът - когато настъпи неговият падеж. Преустановяването ще включва също IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
б)
Дъщерното дружество IKB International SA Luxembourg ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 март 2009 г. Част от дейностите, извършвани от това дъщерно дружество, които са необходими за корпоративното банкиране и дейността по структурирано финансиране, ще бъдат поети от IKB.
в)
Дружеството IKB Capital Corporation New York ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г.; […] % от кредитния портфейл ще бъде продаден до 30 септември 2010 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
г)
Дейностите на IKB AG в Амстердам ще бъдат активно преустановени до […]. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
д)
Петдесетпроцентният дял в Movesta Lease and Finance GmbH ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
е)
Други нестратегически активи с номинална стойност 1,7 млрд. EUR (по счетоводна стойност към 31 март 2007 г.), първоначално включени в счетоводния баланс, ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(3) Германия гарантира, че общото балансово число на IKB няма да надхвърля 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (53).
(4) В случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи е невъзможна, посочените в параграфи 2 и 3 мерки могат да бъдат изменени или заместени, или може да бъде удължен срокът, при условие че бъде представена достатъчна обосновка за това най-малко два месеца преди крайния срок и Комисията не повдигне никакво възражение в рамките на два месеца.
(5) За целите на контрола на спазването на условията и задълженията, изложени в параграфи 1, 2 и 3, до 2012 г. Германия предоставя редовни годишни отчети, най-късно до 31 април, относно напредъка на изпълнението на плана за преструктуриране и на изброените по-горе условия и задължения.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 21 ottobre 2008
relativa all’aiuto di Stato C 10/08 (ex NN 7/08) concesso dalla Repubblica federale di Germania per la ristrutturazione di IKB Deutsche Industriebank AG
[notificata con il numero C(2008) 6022]
(Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2009/775/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ euroOPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 88, paragrafo 2, primo comma,
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni conformemente alle disposizioni suddette (1),
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
(1)
Il procedimento è stato avviato sulla scorta di informazioni trasmesse dalla Germania il 3 agosto 2007. Dopo svariati scambi di ulteriori informazioni, con lettera 15 gennaio 2008 la Commissione ha informato le autorità tedesche in merito alla propria decisione di avviare la procedura di cui all’articolo 88, paragrafo 2 del trattato relativamente ai provvedimenti comunicati.
(2)
Con lettera 27 febbraio 2008 la Commissione ha informato le autorità tedesche della propria decisione di avviare il procedimento di cui all’articolo 88, paragrafo 2 del trattato CE in ordine a detti provvedimenti.
(3)
La decisione della Commissione di avviare un procedimento di indagine formale («decisione di avvio») è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2). La Commissione ha invitato gli interessati a presentare le proprie osservazioni, senza ottenere però alcuna reazione da parte di terzi.
(4)
Dopo l’avvio del procedimento formale, in data 27 marzo 2008 le autorità tedesche hanno trasmesso le proprie osservazioni sulle considerazioni esposte dalla Commissione, e in aggiunta alle informazioni comunicate in data 15 e 25 gennaio, 5 e 25 febbraio, 3, 6, 11, 14, 20 e 27 marzo 2008, hanno inoltrato ulteriori informazioni in data 3 e 25 aprile, 7 e 30 maggio, 9 e 27 giugno, 25 luglio, 4, 22 e 26 agosto, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 e 25 settembre, nonché 14 ottobre 2008. Unitamente a tali informazioni le autorità tedesche hanno comunicato 68 contratti e documenti diversi, che costituiscono la base delle misure adottate. Inoltre, con le autorità tedesche, con l’organismo beneficiario e con la Kreditanstalt für Wiederaufbau (Istituto di credito per la ricostruzione; di seguito «KfW») è stata organizzata una serie di incontri e di conferenze telefoniche.
2. DESCRIZIONE DELLE MISURE
2.1. Beneficiario
(5)
L’organismo beneficiario è IKB Deutsche Industriebank AG (di seguito «IKB»). IKB è una banca privata tedesca di medie dimensioni, con sede a Düsseldorf, quotata sull’indice SDAX. L’azionista principale è l’ente statale KfW, che prime della crisi deteneva il 38 % delle azioni. La Stiftung Industrieforschung (Fondazione per la ricerca industriale), che non esercita attivamente una propria attività economica, deteneva a sua volta il 12 %; il rimanente 50 % delle azioni era in libera trattazione. Dopo l’aumento di capitale programmato, la quota azionaria della KfW dovrebbe salire al 91 %.
(6)
L’azionista principale di IKB, la KfW, è una banca di sviluppo controllata dal governo federale tedesco (80 %) e dai Länder (20 %). Con uno stato patrimoniale complessivo pari a 360 miliardi di euro (al 31 dicembre 2006) la KfW è una delle dieci massime banche tedesche. In quanto istituto finanziario di diritto pubblico, essa dà impulso all’economia, allo sviluppo sociale e all’ecologia non solo in Germania, dove ha sede, ma in Europa e nel mondo. Tra i suoi compiti figurano il sostegno alle piccole e medie imprese, la promozione del finanziamento e dell’ammodernamento di edifici residenziali, nonché la formazione - iniziale e continua -, il finanziamento di progetti infrastrutturali dei comuni, il finanziamento di nuovi progetti e della conquista di mercati stranieri, il sostegno a paesi in via di sviluppo o in fase di transizione, nonché il finanziamento di interventi a tutela dell’ambiente e dell’equilibrio climatico. In massima parte la KfW raccoglie i finanziamenti necessari sul mercato dei capitali. La missione di sviluppo affidata alla banca dai pubblici poteri è sancita da un’apposita legge (3). Nell’espletare il proprio mandato pubblico, alla KfW incombe una responsabilità istituzionale.
(7)
Prima della ristrutturazione, l’attività commerciale di IKB era ripartita nei quattro settori seguenti.
1.
Clientela industriale
L’attività centrale di IKB è l’erogazione di finanziamenti a lungo termine per imprese medie con un volume di affari pari o superiore a 7,5 milioni di euro. L’erogazione di crediti, di finanziamenti per aumenti di capitale e le attività di leasing a favore di medie imprese, da sempre costituiscono il perno dei servizi alla clientela industriale, con una preponderanza di operazioni nazionali. Mentre sul mercato dei servizi alle imprese la sua aliquota non supera l’1 %, IKB si attesta sul 10 % nel segmento di mercato per crediti a lunga scadenza alla PMI. Il suo punto di forza sono le relazioni di lungo periodo con la clientela. Nel contesto estremamente concorrenziale, tuttavia, i margini sono esigui. L’attività creditizia […] (4) è poco remunerativa, motivo per cui IKB deve assolutamente sviluppare altre attività più redditizie con i clienti di questa categoria (ad esempio finanziamenti strutturati o prodotti immobiliari) e valorizzare a tal fine le relazioni consolidate da lungo tempo con la clientela.
2.
Finanziamenti strutturati
Questo settore comprende in particolare le attività seguenti: finanziamento di investimenti diretti, finanziamento di progetti e di esportazioni, finanziamento di acquisizioni e di infrastrutture, ristrutturazione dell’assetto finanziario e gestione dei crediti, affidamento consortile per clienti della fascia media. Le filiali di IKB sulle primarie piazze finanziarie di Londra, Lussemburgo, Madrid, Milano, New York e Parigi hanno un’ottima collocazione per trattare finanziamenti di acquisizioni nazionali e internazionali. IKB assiste i propri clienti per ottimizzare il finanziamento complessivo delle loro imprese e per gestirne i crediti. Nel quadro delle sue operazioni di credito consortile, IKB si associa anche a facilitazioni creditizie attivate da altri istituti di credito. In fatto di finanziamenti strutturati il terreno di operazione è prevalentemente la Germania, ma IKB assiste anche imprese tedesche all’interno dell’Europa occidentale.
Grazie alle sue attività sul mercato dei finanziamenti strutturati, IKB ha realizzato ingenti profitti. Nel piano originario di ristrutturazione, che ancora non comportava le misure di compensazione concordate successivamente, per questo settore veniva indicato un rendimento del capitale proprio pari al [ 10] %.
3.
Finanziamenti immobiliari
Circa il [ 10] % delle attività di mercato di IKB si concentra su finanziamenti immobiliari. Al centro di queste operazioni figura il finanziamento di immobili per uffici, per attività commerciali e produttive, per siti logistici e direzionali, nonché di pacchetti globali in aree dalle quali ci si può attendere un durevole potenziale di locazione e vendibilità. Anche in questo caso IKB offre i suoi servizi a medie imprese, grandi imprese, investitori privati e istituzionali, promotori di progetti, società di sviluppo territoriale e società fondiarie. I progetti devono avere un fabbisogno finanziario di almeno di 5 milioni di euro. Attraverso i suoi pacchetti globali per investimenti immobiliari, IKB elabora anche proposte e soluzioni integrate per costruzioni nuove o interventi di bonifica e riconversione. I servizi di finanziamento immobiliare vengono offerti non solo in Germania, ma anche in altri paesi europei, principalmente in Belgio, Francia, Italia, Lussemburgo, Paesi Bassi, Spagna e nel Regno Unito.
Il piano originario di ristrutturazione, nel quale le misure di compensazione concordate successivamente non figuravano ancora, per questo segmento di attività indicava un rendimento del capitale proprio attorno al [ 5] %.
4.
Investimenti di portafoglio
Dall’inizio del nuovo secolo IKB investe in misura crescente in portafogli di crediti delle origini più svariate. Questo allargamento si proponeva di diversificare i profili di rischio sia a livello geografico sia per settori economici, aumentando contestualmente gli utili generati dalle provvigioni. Scorporando dal bilancio i rischi inerenti al credito attraverso apposite società fuori bilancio, era possibile liberare capitale che permettesse a IKB di investire in altri segmenti d’attività, come i fidi i portafogli azionari. Dalle considerazioni esposte più oltre ai considerando 10 e seguenti si potrà capire come gli ampi investimenti di portafoglio di IKB abbiano determinato le difficoltà in cui la banca è venuta a trovarsi. Ecco perché nel frattempo IKB è già uscita da questo tipo di attività.
(8)
Durante l’esercizio 2006/2007 nei vari settori di attività sono stati conseguiti i risultati seguenti.
Tabella 1
I segmenti in cifre
(Mio EUR)
Utili operativi
Volume creditizio
Clientela industriale
92,8
16 065
Finanziamenti strutturati
90,6
4 889
Immobili
23,2
7 870
Finanziamento azionario
11,3
18 260
Sede/Consolidamento
- 103
4 114
Totale
114,5
51 198
(9)
Prima della crisi IKB registrava un bilancio totale pari a 49,1 miliardi di euro (al 31 dicembre 2006), salito a 63,5 miliardi di euro (al 31 marzo 2007) previa correzione e tenendo conto di tutte le attività della banca extra bilancio.
2.2. Ragioni delle difficoltà in cui versa IKB
(10)
Le difficoltà in cui versa IKB si ricollegano al perdurare della crisi dei subprime negli Stati Uniti, la quale ha esposto IKB e in particolare di una sua società veicolo, Rhineland Funding Capital Corporation (di seguito «Rhineland»), a elevati rischi (5). La crisi ha generato sofferenze di liquidità, per superare le quali Rhineland ha dovuto ricorrere a linee di credito presso banche commerciali (ove i CP normalmente utilizzati non fossero integralmente sottoscritti).
(11)
IKB ha aperto a Rhineland varie facilitazioni di liquidità, per un ammontare pari a circa 8,1 miliardi di euro. Rhineland ha investito in portafogli di crediti strutturati tra i quali rientrano anche rischi legati ai subprime sul mercato immobiliare statunitense, e ha rifinanziato i propri investimenti emettendo titoli a breve scadenza garantiti da prestiti (appunto i CP). In aggiunta alle facilitazioni di liquidità concesse direttamente a Rhineland, IKB ha allestito una copertura antirischi indiretta degli attivi di Rhineland attraverso la cosiddetta struttura Havenrock. L’esposizione di rischio complessiva della struttura Havenrock per IKB ha raggiunto 1,2 miliardi di euro. Sia le facilitazioni di liquidità dirette concesse a Rhineland sia la struttura Havenrock costituivano provvedimenti extra bilancio. Né va tralasciato che attraverso titoli di debito subordinati IKB deteneva altresì investimenti diretti in bilancio (in parte riconducibili al segmento subprime) nel veicolo d’investimento strutturato Rhinebridge e in altre forme di portafogli di investimenti (ad esempio nelle «Collateralised Debt Obligations» - CDO). Nell’estate 2007 parti dei portafogli strutturati di Rhineland e di Rhinebridge, che in origine erano molto quotati, come pure le CDO, sono stati sensibilmente declassati dalle competenti agenzie di rating.
(12)
Causa il perdurare della crisi del subprime sul mercato ipotecario statunitense e quale diretta conseguenza del declassamento - ad opera delle agenzie di rating - dei titoli legati ai prestiti subprime, vari effetti trattati su questo settore del mercato hanno perduto valore. Questo stato di cose ha colpito in particolare la società veicolo Rhineland, la quale ha rischiato di non essere più in grado di rifinanziare il suo portafoglio di investimenti sul mercato dei CD. Di fronte al prosciugarsi di quest’ultimo mercato era probabile che Rhineland avrebbe attivato le facilitazioni di liquidità mobilizzate da IKB a concorrenza di 8,1 miliardi di euro, facilitazioni che però non erano provvigionate nel bilancio di IKB. Per di più, gli altri investimenti a bilancio, come Rhinebridge, erano esposti a notevoli fluttuazioni del valore congruo, che si era reso necessario adottare a norma dei principi contabili internazionali (International Financial Reporting Standards - IFRS).
(13)
Il fattore scatenante per le difficoltà di IKB sono investimenti di portafoglio per un ammontare pari a 18,3 miliardi di euro. Questo volume di investimenti, certificato nel bilancio rettificativo 2006/2007, originariamente era tenuto in massima parte extra bilancio in Rhineland, e solo un’esigua percentuale era attestata nel bilancio IKB. Gli attivi extra bilancio in Rhineland erano contabilizzati per 11,5 miliardi di euro (al 31 marzo 2007 e anche durante la crisi). Attraverso vendite e correttivi di quotazione si è registrato un graduale calo e nell’agosto 2008 il valore contabilizzato era di 6,3 miliardi di euro. Nel bilancio rettificativo 2006/2007 gli investimenti di portafoglio iscritti a bilancio ammontavano a 6,8 miliardi di euro.
2.3. Misure adottate
a) Prima misura: copertura dei rischi
(14)
Il 27 luglio 2007 una banca tedesca, che aveva messo a disposizione di IKB una linea di credito, aveva notificato all’organo di vigilanza federale, la Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (di seguito «BaFin») che avrebbe chiuso tale linea. A sua volta BaFin comunicò a KfW, al ministero federale delle finanze e ad altri soggetti interessati che avrebbe chiuso IKB (6), ove le parti non si fossero assunti i rischi derivanti dalla posizione di IKB in Rhineland. Risultò inoltre che le posizioni subprime di IKB non si limitavano a Rhineland, ma comprendevano anche Rhinebridge e altri investimenti di portafoglio sul mercato subprime.
(15)
Il 29 luglio 2007 BaFin, ministero federale delle finanze, KfW e le tre grandi associazioni bancarie tedesche (7) hanno concordato che KfW avrebbe concordato con BaFin un intervento per proteggere IKB contro ogni rischio. Le associazioni bancarie hanno espresso la loro disponibilità ad accollarsi il 30 % dei rischi relativi a tale copertura. Queste modalità furono confermate per iscritto il 16 agosto 2007, in un’intesa tra KfW e le tre associazioni bancarie.
(16)
KfW annunciò le disposizioni seguenti per garantire la solvibilità di IKB:
-
da lunedì 30 luglio 2007, allestimento di una copertura contro i rischi per tutti i diritti (tasse) e gli obblighi di IKB nel quadro delle facilitazioni di liquidità a concorrenza di 8,1 miliardi di euro messi a disposizione di Rhineland (importo ridottosi nel frattempo a circa 6,3 miliardi di euro in seguito a fluttuazioni dei cambi). L’assunzione formale degli obblighi relativi alle facilitazioni di liquidità messe a disposizione di Rhineland, alla data del 29 luglio 2007, resta d’applicazione fino allo scadere ovvero alla vendita dei portafogli di crediti strutturati (8). Portafogli del genere hanno perlopiù una durata superiore a 5 anni;
-
protezione di IKB contro perdite a concorrenza di 1 miliardo di euro, sulla base della posizione in Rhinebridge e in altri investimenti subprime iscritti a bilancio per un ammontare complessivo di 6,8 miliardi di euro.
(17)
Inizialmente le autorità tedesche avevano preventivato possibili perdite nel quadro della copertura contro i rischi che KfW e le associazioni bancarie avevano allestito a favore di IKB per un totale di 3,5 miliardi di euro [Rhineland e Havenrock: 2,5 miliardi di euro, Rhinebridge e altri investimenti subprime: 1 miliardo di euro (9)].
(18)
Nell’intesa originaria del 29 luglio 2007 KfW e le associazioni bancarie hanno concordato di ripartire le perdite previste per la protezione contro i rischi come segue:
-
in linea di principio KfW si accolla il 70 % delle perdite previste, tuttavia senza limitazione dei rischi per quel che riguarda Rhineland; eventuali perdite che dovessero eccedere la partecipazione al 30 % delle associazioni bancarie (cfr. oltre) verrebbero pertanto coperte al 100 % da KfW;
-
le associazioni bancarie si accollano il 30 % delle perdite previste fino a un massimo di 1 miliardo di euro.
(19)
Entro il limite massimo della garanzia, pari a 1 miliardo, vale la ripartizione dei rischi tra KfW e associazioni bancarie (cfr. il precedente considerando 18, quale che sia il fronte (Rhineland, Rhinebridge o investimenti diretti) su cui si registrano le perdite, e le parti intervengono a pari grado secondo la ripartizione dei rischi stabilita.
(20)
In aggiunta alla loro partecipazione alla copertura dei rischi, le tre associazioni bancarie si sono dichiarate disposte a esercitare la propria influenza sui loro membri affinché riaprano a favore di IKB le linee di credito chiuse allo scoppio della crisi.
(21)
Nell’intesa del 16 agosto 2007 viene poi precisato che KfW, nella sua qualità di capo-cordata, provvederà a negoziare una congrua remunerazione delle garanzie e prenderà disposizioni affinché tutti i costi delle tre associazioni bancarie e suoi vengano rimborsati. Mentre per il rimborso è stato trovato un accordo e sono state prese le opportune disposizioni, l’aspetto della remunerazione è stato lasciato cadere, giacché essa avrebbe potuto essere interpretata come […], che avrebbe necessitato di un’autorizzazione da parte […].
(22)
La percentuale di rischio dei 30 % assunta dalle associazioni bancarie è stata ripartita al loro interno come segue:
-
50 % Bundesverband deutscher Banken (BdB);
-
16,7 % Bundesverband der deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken (BVR);
-
33,3 % Deutscher Sparkassen- und Giroverband (DSGV).
(23)
BdB si accollò una quota del 50 %, giacché in caso di insolvenza di IKB gli averi di ogni singolo cliente privato o commerciale sarebbero stati garantiti dal fondo di garanzia dei depositi delle banche private a concorrenza del 30 % del patrimonio di vigilanza di IKB (circa 662 milioni di euro per cliente al 26 settembre 2007) (10).
b) Seconda misura copertura aggiuntiva contro i rischi
(24)
Di fronte a un ulteriore deteriorarsi della situazione sui mercati finanziari, la copertura contro i rischi per le perdite di IKB nel quadro della struttura Havenrock è stata utilizzata per intero, risultando persino insufficiente. Si sono rese necessarie ulteriori misure a copertura delle perdite, per permettere a IKB di proseguire l’attività. Il 30 novembre 2007 KfW e le associazioni bancarie, unitamente alle linee di credito aperte dalla struttura Havenrock, hanno garantito i rischi aggiuntivi di IKB per un ammontare stimato a 350 milioni di euro (440 milioni di dollari). KfW ha garantito 150 milioni di euro, di cui 54,3 milioni sotto forma di prestito convertibile, poi scambiati il 14 febbraio 2008 (con effetto 28 febbraio 2008) in azioni, per far salire al 43 % la propria quota in IKB. BdB si è assunto altri 150 milioni di euro, BVR e DSGV altri 50 milioni ciascuno.
c) Terza misura: apporto di capitale e fido concesso da KfW
(25)
Nel febbraio 2008 il governo federale diede istruzioni a KfW affinché mettesse a disposizione di IKB altri 2,3 miliardi di euro.
(26)
1,05 miliardi di euro vennero concessi in forma di prestito, con una contestuale rinuncia di credito, subordinata però a una clausola di ritorno in bonis, a norma della quale IKB si impegna a effettuare rimborsi qualora nei prossimi anni riesca a generare nuovamente utili. Tali misure erano necessarie per iniettare capitale nella banca ed evitare in tal modo che la soglia minima dei fondi propri di IKB scendesse al di sotto di quella prevista dalla legislazione.
(27)
In aggiunta BaFin ha preteso da KfW una garanzia di aumento di capitale per un ammontare in definitiva illimitato. KfW ha dato la propria disponibilità a garantire un finanziamento aggiuntivo, sotto forma di apporto di capitali, per 1,25 miliardi di euro. Le disposizioni per questo aumento di capitale sono state definite nell’agosto 2008, ma in attesa dell’approvazione della Commissione esso non è ancora stato realizzato. Una volta intervenuto, l’aumento porterebbe la partecipazione di KfW in IKB al 90,8 % circa.
(28)
La terza misura di KfW ha potuto avvalersi del sostegno del governo federale, che ha mobilizzato 1,2 miliardi di euro a favore di KfW, e delle associazioni bancarie per 300 milioni di euro.
d) Messa a disposizione di liquidità
(29)
Dal gennaio 2008 KfW ha poi messo a disposizione di IKB linee di liquidità per un valore complessivo pari a [ 2,5] miliardi di euro. Tali risorse sono ripartite su due facilitazioni quadro per un ammontare rispettivo di […] miliardi di euro, laddove la prima, del 24 gennaio 2008, è stata allestita a un tasso da [ 50] a [ 50] punti base, con garanzia al [ 100] %. La seconda facilitazione, del 18 luglio 2008, è stata fissata a [ 100] punti base di Euribor maggiorato, con una garanzia al [ 100] %. La garanzia particolarmente elevata per queste linee di credito serve ad accertarsi che il credito risulti coperto persino ove si verifichino gli scenari più pessimistici.
(30)
Anche altre banche hanno concesso linee di liquidità a IKB. [Una grande banca statunitense] e [altra grande banca statunitense] hanno messo a disposizione di IKB facilitazioni di liquidità per [ 0,75] miliardi di euro su base mensile, a un tasso da [ 100] a [ 100] punti base Euribor maggiorato, con una garanzia da [ 100] % a [ 100] %. IKB può inoltre ricorrere a una linea di liquidità a concorrenza di [ 250] milioni di euro messa a disposizione per un anno da [una banca regionale tedesca] a un tasso da [ 90] fino a [ 100] punti base Euribor maggiorato, contro garanzie da [ 100] % a [ 100] %. Un’altra linea di liquidità a concorrenza di [ 500] milioni di euro era disponibile presso [altra banca regionale tedesca] a [ 50] punti base Euribor maggiorato, con una garanzia corrispondente.
2.4. Aumento delle perdite nel corso della ristrutturazione
(31)
Le perdite previste, che la protezione contro i rischi per attivi extra bilancio in Rhineland doveva coprire, sono salite dai 2,5 miliardi preventivati inizialmente (scenario più pessimistico) a 7,0 miliardi di euro (11). Nel quadro della copertura contro i rischi allestita per Rhineland nel luglio 2007, KfW ha coperto tutti i rischi inerenti agli attivi extra bilancio, ovvero ha trasferito tali rischi nel proprio bilancio, senza ripercussione sulla garanzia massima per 1 miliardo di euro sottoscritta dalle associazioni bancarie in ordine a perdite su altre posizioni.
(32)
La prima misura copriva inoltre perdite fino a 1 miliardo di euro relative a investimenti di portafoglio in bilancio per un ammontare pari a 6,8 miliardi di euro. Gli investimenti a bilancio nella primavera 2008 sono scesi a 6,31 miliardi di euro, in seguito a correzioni dei cambi. Sempre nella primavera 2008 IKB ha cercato di vendere entrambi i portafogli in un’asta pubblica. A causa del perdurare della crisi sul mercato dei capitali la vendita non ebbe luogo, in quanto le offerte restavano molto al di sotto dei prezzi di cessione preventivati. A quel punto IKB dovette ulteriormente rivedere al ribasso i valori contabili di questi portafogli. Fino all’agosto 2008 IKB ha subito perdite patrimoniali per [ 750] milioni di euro. Fu però possibile vendere sul mercato attivi per un valore nominale di 990 milioni di euro, portando in tal modo il valore nominale del portafoglio residuo (agosto 2008) a [ 5] miliardi di euro.
(33)
Per introdurre una cesura netta, in previsione di una possibile vendita di IKB nel mese di agosto KfW ha onorato la garanzia rimanente per i portafogli a bilancio di IKB, mobilizzando in anticipo i 360 milioni di euro rimanenti. Ufficialmente le perdite non erano state ancora registrate, ma gli attivi corrispondenti erano già diventati indisponibili. In tal modo la garanzia a concorrenza di 1 miliardo di euro è stata integralmente escussa e può pertanto ritenersi onorata.
(34)
In sede di trattative con i candidati all’acquisto i rimanenti investimenti di portafoglio sono stati ripartiti in due portafogli strutturati (SIP 1 e SIP 2). Il SIP 1 comprende sostanzialmente [determinati titoli] per un valore nominale di […] miliardi di euro e un valore contabile pari a [ 1] miliardi di euro (12). Nel SIP 2 sono raggruppati i [titoli rimanenti] di IKB per un valore nominale di […] miliardi di euro e un valore contabile pari a [ 1] miliardo di euro.
(35)
La tabella 2 fotografa l’andamento degli investimenti in portafoglio fino al termine dell’agosto 2008. Complessivamente le perdite realizzate e preventivate sono stimate a circa 10,28 miliardi di euro.
Tabella 2
Investimenti di portafoglio nel periodo marzo 2007-agosto 2008
(Mrd EUR)
Valore nominale rettificato 3/2007
Correzione cambi
Vendita
(val. nom. attivi)
Perdite sulla vendita
(val. nom. prezzo di vendita)
Perdite realizzate
(val. nom. attivi)
Valore nominale 8/2008
(IKB o KfW)
Ammortamenti
Valore contabile 8/2008
(IFRS)
Perdite complessive
(realizzate + preventivate)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Totale in bilancio
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2,0]
-
SIP 1
Inesistente
-
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
Inesistente
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
Altro
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Totale (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. La vendita
(36)
La vendita delle azioni IKB di KfW è iniziata nel gennaio 2008 e si è conclusa il 21 agosto 2008, con la decisione di cedere IKB al gruppo statunitense Lone Star Funds VI Financial Holdings, L.P. Dallas (di seguito «Lone Star»).
(37)
La vendita è avvenuta nel quadro di una licitazione aperta e trasparente, senza discriminazioni. Dopo la pubblicazione di un bando all’inizio del gennaio 2008, nella prima fase hanno manifestato il proprio interesse [ 40] candidati (tra cui figuravano banche e investitori finanziari tedeschi e internazionali). Dopo aver sottoscritto un accordo di riservatezza, [ 20] candidati hanno ricevuto un memorandum informativo (a fine gennaio). [ 5] candidati hanno presentato una prima offerta (a fine febbraio). [ 5] candidati hanno ottenuto accesso al «data room». Complessivamente sono pervenute [ 5] offerte concrete (a metà maggio).
(38)
A fine maggio 2008 KfW ha invitato tre di questi [ 5] offerenti ([investitori finanziari e strategici di paesi diversi]) a presentare un’offerta vincolante. Tra [ 5] candidati che hanno presentato un’offerta valida, sulla base di un raffronto economico delle offerte la gara è stata aggiudicata a Lone Star che aveva offerto il prezzo netto più elevato.
(39)
Le clausole della vendita di IKB sostanzialmente comportano un prezzo di […] milioni di euroO (per il 90,8 % delle azioni) nonché l’impegno di Lone Star a investire nella banca [ 400] milioni di euro. Nel formulare la propria offerta, Lone Star partì dal presupposto che si sarebbe rinunciato alla clausola di ritorno in bonis. In cambio Lone Star si è impegnato a finanziare con i [ 400] milioni di euro di cui sopra il SIP 2. Attualmente IKB valuta se vendere il SIP 2 a una società veicolo. KfW ha dichiarato la propria disponibilità a partecipare al rifinanziamento del SIP 2 con un credito di 775 milioni di euro remunerato a [ 80] punti base Euribor maggiorato, con priorità di rimborso sulle capital notes e sulle mezzanine notes di Lone Star e di IKB, per un ammontare rispettivo di [ 200] milioni di euro e [ 150] milioni di euro.
(40)
KfW ha acquistato il SIP 1 per un 1 miliardo di euro (13). KfW copre il primo rischio di perdita a concorrenza di 150 milioni di euro, le autorità tedesche attraverso una garanzia coprono i successivi 600 milioni di euro [il rischio in questo caso si riferisce a perdite imponderabili (14)], i rimanenti 250 milioni di euro sono a carico di KfW. Quest’ultima confida che le perdite complessive che possono insorgere dal portafoglio siano già rispecchiate nel prezzo, e non reputa pertanto necessarie ulteriori misure.
(41)
In aggiunta, le due facilitazioni quadro che KfW ha aperto a IKB a concorrenza di [ 2,5] miliardi di euro verranno prorogate al massimo fino a […] (mentre in origine dovevano arrivare a scadenza rispettivamente nell’aprile e nel luglio 2009). Le condizioni sono state lievemente modificate. La garanzia della prima facilitazione è stata ridotta dal [ 100] % al [ 100] %, mentre il tasso d’interesse per la seconda è sceso da [ 100] punti base Euribor maggiorato a [ 100] punti base. Secondo KfW queste modifiche sono giustificate per l’aumento di capitale deciso da IKB.
(42)
Il contratto di vendita non comporta condizioni particolari di altro tipo, tranne una clausola di indennità, in base alla quale [determinate circostanze] con ripercussioni finanziarie fino a […] euro vengono eccettuate. Ciò si riferisce in particolare a […]. Benché qui si tratti di […], che potrebbe rappresentare fino a […] euro, secondo le autorità tedesche il rischio […] è molto esiguo, in quanto un mese prima dell’inizio della crisi finanziaria IKB registrava ottimi risultati e si attestava al secondo posto nel rating per le banche tedesche; inoltre secondo la valutazione di […], stando alle informazioni disponibili, la banca non si è discostata dalla prassi consueta. Poiché da un lato le probabilità che sopraggiunga […] è molto esigua, dall’altro però le ripercussioni […] potrebbero essere rilevanti, è difficile valutare tale […]. Le autorità tedesche fanno valere che all’atto di acquisizioni rischi siffatti […] di massima restano a carico del proprietario precedente, motivo per cui fin dal principio KfW ha escluso tale rischio dalla vendita. Poiché l’effettivo insorgere di un rischio del genere è assai improbabile, IKB nella sua contabilità non ha previsto accantonamenti per eventuali casi di ricorso.
2.6. Misure di sostegno
Tabella 3
Misure per sostenere IKB durante il processo di ristrutturazione
N.
Misura
Valore nominale
(Mrd EUR)
1.
Copertura contro i rischi (Rhineland: 5,8 miliardi di euro; Havenrock: 0,85 miliardi; attivi in bilancio: 1 miliardo)
7,65
(di cui 1,00 apportato dalle associazioni bancarie)
2.
Copertura aggiuntiva contro i rischi (350 milioni di euro per coprire perdite ulteriori - Havenrock)
0,35
(di cui 0,20 apportati dalle associazioni bancarie)
3.
Aumento di capitale e prestito non rimborsabile (copertura degli ammortamenti di attivi di bilancio convalidati)
2,30
(di cui 0,30 apportati dalle associazioni bancarie)
4.
Facilitazione di liquidità
[ 2,5]
5.
Vendita di azioni IKB
[…]
5.1.
Credito prioritario per il rifinanziamento del SIP 2
0,78
5.2.
Cessione del SIP 1 a KfW
1,00
5.3.
Clausola di indennità […]
[…]
Totale
[ 15]
2.7. Piano di ristrutturazione
(43)
Le autorità tedesche hanno presentato varie versioni rivedute del piano di ristrutturazione per IKB. Nei documenti dell’agosto 2007 venivano descritte misure per superare la crisi nel settore bancario e per evitare problemi futuri. Subito dopo l’adozione della prima misura, IKB incaricò PriceWaterhouseCoopers (PWC) di analizzare la situazione del momento. Sulla scorta di quello studio, il 3 settembre 2007 IKB annunciò di volersi ritirare dal comparto degli investimenti internazionali strutturati.
(44)
Nel frattempo IKB ha attualizzato il piano e la banca è stata venduta a Lone Star. Il gruppo statunitense ha presentato un piano di risanamento per IKB, che la società di audit KPMG ha esaminato dal 16 luglio 2008 al 25 settembre 2008. Il piano passa in rassegna i principali segmenti di mercato su cui IKB opera, illustra le cause della crisi, individua i problemi e propone misure per il loro superamento. Il progetto si prefigge, da un lato di stabilizzare nel breve periodo la situazione finanziaria della banca garantendo le liquidità necessarie, dall’altro di ripristinare nel lungo periodo la redditività riducendo le situazioni di rischio e concentrando le attività sul core business. A termine il piano di risanamento prevede che IKB si concentri sui servizi alle medie imprese e che i finanziamenti strutturati vengano mantenuti solo nella misura necessaria a questa clientela.
(45)
Il piano di risanamento conferma l’uscita dagli investimenti di portafoglio, per la quale IKB aveva già optato subito dopo la crisi.
(46)
Nel corso delle discussioni con la Commissione, IKB ha inoltre accettato - quale misura compensatoria - di abbandonare i finanziamenti immobiliari. Ciò significa che dalla fine del 2008 IKB non interverrà più in operazioni di finanziamento immobiliare e che le attività in corso verranno terminate celermente (non è possibile chiudere linee di credito dall’oggi al domani); al termine della fase di ristrutturazione, ovvero al 30 settembre 2011, almeno il 60 % degli attivi dovrà essere liquidato e IKB dovrà aver venduto le sue controllate IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG e IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). Il portafoglio rimane pari a [ 3] miliardi di euro verrà liquidato allo scadere delle attività residue. Una volta completata, la vendita permetterà di ridurre il volume dei crediti nel segmento immobiliaristico di 4,9 miliardi di euro.
(47)
Le autorità tedesche hanno inoltre proposto, quale misura compensatoria, che IKB dismetta alcune sue succursali.
-
La liquidazione di IKB International SA, con sede a Lussemburgo, verrà perseguita attivamente entro il 30 settembre 2011 (16): con uno stato patrimoniale di circa [ 10] miliardi di euro questa società costituiva una piattaforma di rilievo sul mercato dei capitali. Dal 31 marzo 2009 non vengono più avviate nuove transazioni. Tutte le transazioni rilevanti ai fini del primo e del secondo pilastro vengono trattate nella sede centrale di IKB, a Düsseldorf (17).
-
La IKB Capital Corporation, a New York, con uno stato patrimoniale di [ 2] miliardi di euro, operava sul mercato statunitense dei finanziamenti strutturati. La sua liquidazione viene perseguita attivamente entro il 30 settembre 2011. Dal 31 dicembre 2008 non vengono più avviate nuove transazioni.
-
IKB AG lascerà inoltre la sua sede di Amsterdam; quella succursale, con un volume di impegni pari a [ 500] milioni di euro era specializzata nel finanziamento e nelle operazioni immobiliari per PMI. La sua liquidazione viene perseguita attivamente entro il 30 marzo 2010. Dal 31 dicembre 2008 non vengono più avviate nuove transazioni.
-
La partecipazione al 50 % in Movesta Lease and Finance GmbH, che attualmente presenta uno stato patrimoniale di [ 500] milioni di euro, verrà venduta entro il 30 settembre 2011.
-
In aggiunta IKB cederà alcune attività non strategiche per un valore di 1,7 miliardi di euro (valore di bilancio al 31 marzo 2007). La cessione viene perseguita attivamente entro il 30 settembre 2011.
(48)
Data tuttavia la congiuntura poco favorevole, le autorità tedesche hanno negoziato una clausola commerciale che conferisce a IKB la facoltà, ove intervengano fattori imprevedibili e soprattutto se dovesse persistere la crisi sul mercato dei capitali o se la vendita di determinate attività dovesse rivelarsi impossibile, di modificare o di sostituire una misura, ovvero di prorogarne i termini, qualora ciò risulti sufficientemente giustificato e la Commissione non sollevi obiezioni.
(49)
Le autorità tedesche si sono inoltre impegnate a garantire che lo stato patrimoniale complessivo di IKB non superi, al 30 settembre 2011, 33,5 miliardi di euro (18); ciò equivarrebbe a una riduzione del 47,2 % rispetto ai 63,5 miliardi di euro attestati nel bilancio rettificativo del marzo 2007. L’attuazione delle misure compensatorie e la dismissione degli investimenti in titoli è stata preventivata come segue dalle autorità tedesche.
Tabella 4
Misure di riduzione
(Mrd EUR)
N.
Misura
Attivi al 31.3.2007
Attivi al 30.9.2011
Attivi rimanenti nell’attività principale
[ 35,0]
[ 35,0]
Misure per ripristinare la redditività
Dismissione degli investimenti di portafoglio
18,30
0,00
Misure compensatorie
1.
Finanziamento di immobili
4,90
[ 3,0]
2.
IKB International SA, Lussemburgo
[ 10,0]
0,00
3.
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4.
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5.
Cessione di attività non strategiche
1,70
0,00
6.
Cessione della partecipazione al 50 % in Movesta
[ 0,5]
0,00
Totale parziale: misure compensatorie in corso (totale parziale: misure compensatorie attuate)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Nuovo avvio di determinate attività trattate precedentemente a Lussemburgo
-
[ 2,0]
Totale di bilancio senza crescita
63,50
[…]
Volume di bilancio massimo
33,50
33,50
Margine residuo per nuove attività
-
[…]
(50)
Il piano di risanamento non tralascia poi di sottolineare che IKB, il cui rating Fitch è sceso da A + a BBB -, nelle condizioni di mercato attuali ha difficoltà a reperire finanziamenti. Il fabbisogno massimo di liquidità fino al termine del processo di ristrutturazione è stimato a [ 10] miliardi di euro. Per compensare questo disavanzo si propone un aumento di capitale, la proroga delle linee di liquidità aperte da KfW nonché un rifinanziamento garantito da cartolarizzazioni. Una parte del disavanzo di liquidità verrà coperto da tagli alle nuove attività.
(51)
Il piano di risanamento comporta poi misure per lo sviluppo futuro della banca in base a uno scenario ottimistico, a uno scenario normale e a uno pessimistico. In base a queste ipotesi e nella situazione normale, al termine del processo di ristrutturazione nel settembre 2011 IKB potrebbe raggiungere un rendimento dei fondi propri pari al […] %. Gli utili al netto d’imposta ammonterebbero a […] milioni di euro, con […] addetti a tempo pieno. L’indice di solvibilità Tier 1 salirebbe al […] % e il rapporto oneri operativi/margine finanziario (cost income ratio) scenderebbe al […] %.
(52)
Le autorità tedesche hanno inoltre trasmesso informazioni sui costi della ristrutturazione che si articolano come segue: perdite sugli investimenti di portafoglio extra bilancio pari a [ 6] miliardi di euro (Rhineland: 5,8 miliardi; Havenrock: 1,2 miliardi) e sugli investimenti di portafoglio a bilancio ([…] miliardi di euro) (19); costi di ristrutturazione veri e propri (compresa la protezione contro i rischi, spese di uscita e di gestione dei portafogli per circa [ 0,25] miliardi di euro; perdite sul capitale per [ 1] miliardi di euro; costi pari a […] miliardi di euro per la riduzione di comparti d’attività, in parte già avvenuta e in parte solo differita dalla proroga di contratti in corso per [ 1] miliardi di euro (20). Le autorità tedesche preventivano i costi per la ristrutturazione di IKB complessivamente a [ 15] miliardi di euro.
3. ESAME FORMALE DEL CASO
(53)
Nella decisione di avvio la Commissione espresse dubbi sulla conformità delle misure offerte da KfW a favore di IKB con la normale condotta di un investitore operante in un’economia di mercato, giacché i rischi connessi con tali misure per KfW non avevano limiti, mentre le associazioni bancarie limitavano la propria partecipazione alla copertura contro i rischi e i rimanenti azionari di IKB addirittura non partecipavano in alcun modo.
(54)
Inoltre, all’epoca la Commissione esprimeva dubbi sulla possibile compatibilità delle misure con l’articolo 87, paragrafo 3 del trattato CE non meno che con il mercato comune. A giudizio della Commissione le misure non potevano assimilarsi ad aiuti compatibili con il mercato comune per porre rimedio a un grave turbamento dell’economia di uno Stato membro. Essa non ravvisava gli estremi per ritenere che si trattasse di misure di salvataggio, in quanto il loro carattere non era transitorio. All’epoca non tutti i requisiti stabiliti dagli orientamenti comunitari in materia di aiuti di Stato per il salvataggio o la ristrutturazione di imprese in difficoltà (di seguito «orientamenti») (21) erano soddisfatti.
4. OSSERVAZIONI DELLA GERMANIA IN SEGUITO ALLA DECISIONE DI AVVIO
(55)
Le autorità tedesche mantengono la loro impostazione iniziale, secondo cui le misure non costituiscono aiuti di Stato, essendo conformi al principio dell’investitore privato. L’intervento sarebbe dettato da mere considerazioni di interesse economico, in quanto per KfW l’insolvenza di IKB avrebbe determinato costi superiori a quelli delle misure di sostegno al processo di ristrutturazione della banca. Al riguardo, le autorità tedesche sottolineano che la questione del rendimento dei fondi investiti è irrilevante, e che comunque l’esame del rispetto delle normali condizioni di mercato va condotto ex ante.
(56)
Nel valutare la prima misura, secondo le autorità tedesche va tenuto conto solo delle perdite inizialmente preventivate, pari a 3,5 miliardi di euro nello scenario più pessimistico e a [ 2,5] miliardi di euro nello scenario intermedio. La Germania fa valere che un investitore sul mercato comparerebbe i costi diretti generati dall’insolvenza di IKB, nella fattispecie 1,5 miliardi di euro per mantenere il valore contabile sui 620 milioni di euro della banca (in base alla legislazione contabile tedesca) (22). Con il costo di ammortamento di crediti per 850 milioni di euro, distribuiti da IKB a terzi per promuovere lo sviluppo di KfW (23). In aggiunta, un’insolvenza di IKB avrebbe reso necessario ammortizzare un ulteriore volume di crediti di sviluppo, per un ammontare pari ad almeno 1,1 miliardi di euro, cosicché i costi di rifinanziamento sarebbero saliti ancora, per non parlare del danno di immagine che ne sarebbe in definitiva derivato per KfW.
(57)
Le autorità tedesche sostengono poi che, quand’anche le misure di sostegno venissero assimilate ad aiuti di Stato, dall’aiuto andrebbero detratte le perdite che KfW avrebbe subito in caso di insolvenza.
(58)
Con riferimento alla seconda misura, la Germania fa rilevare che si tratta semplicemente di un’integrazione della prima misura, che in massima parte è stata finanziata dalle associazioni bancarie. Alla luce della giurisprudenza Alitalia occorre partire dal presupposto «che un apporto di capitali su fondi pubblici soddisfa il criterio dell’investitore privato e non implica un aiuto statale nel caso in cui, tra l’altro, tale apporto avvenga in concomitanza con un significativo apporto di capitale da parte di un investitore privato effettuato in condizioni comparabili» (24).
(59)
Le autorità tedesche non contestano che la terza misura si configuri come aiuto.
(60)
A giudizio della Germania neppure la vendita di IKB è assimilabile a un aiuto di Stato, giacché KfW ha operato come un venditore sul mercato. Il prezzo di acquisto è il risultato di trattative con vari acquirenti potenziali, e di conseguenza corrisponde alla situazione di mercato. Le misure aggiuntive, indispensabili per la cessione della banca, erano conformi alle condizioni di mercato.
(61)
Ciò vale in particolare per il SIP 1, venduto a KfW a un prezzo inferiore del [ 10] % al valore contabile IFRS. In realtà, questo prezzo è migliore di quello spuntato con la Lone Star per la vendita del SIP 2, del quale peraltro va ricordato che, contrariamente al SIP 1, si componeva soprattutto di […]. Ecco perché le autorità tedesche sostengono che KfW poteva vendere il portafogli o mantenerlo senza perdite fino alla sua scadenza. Inoltre KfW aveva bisogno, per vendere il SIP 1, del sostegno del proprio azionista di riferimento, la Repubblica federale tedesca, in quanto […]; la vendita è stata facilitata dalla garanzia dello Stato, per evitare che KfW si trovasse costretta a vincolare all’incirca […] milioni di euro ([…]) di fondi propri. In secondo luogo, la partecipazione di KfW al SIP 2 trova anch’essa una giustificazione di mercato, in quanto il carattere prioritario del credito comportava un rischio minore e la retribuzione ([ 80] punti base Euribor maggiorato), per la quale la Germania ha notificato indici di riferimento, era elevata. Il fatto che KfW abbia dovuto farsi carico di una garanzia finanziaria (accantonamenti) a concorrenza di […] euro, con un rischio esiguo ma per importi ingenti non è anomalo e nell’ultima tornata di negoziati fu posto come condizione da tutti i partecipanti.
(62)
Casomai la Commissione dovesse ritenere che le misure comportano elementi di aiuto, le autorità tedesche sostengono che questi ultimi andrebbero assimilati ad aiuti alla ristrutturazione, compatibili con il mercato comune. Il settore d’attività in cui la banca ha registrato difficoltà è stato abbandonato e d’ora in poi IKB si concentrerà sulla propria attività essenziale.
(63)
La Germania si è inoltre impegnata a disporre tutte le misure elencate al considerando 46.
(64)
Le autorità tedesche fanno poi valere che la banca contribuisce in misura ingente (almeno [ 10] miliardi di euro) alla propria ristrutturazione. Le indicazioni fornite al riguardo sono state modificate più volte, e l’ultima versione somma tutti i contributi alla ristrutturazione per i quali non sono stati concessi aiuti, il taglio delle attività nuove e il prodotto delle cessioni, previa detrazione delle perdite. Il prodotto netto delle cessioni è stato stimato a [ 5] miliardi di euro, per tutti gli attivi venduti nell’arco del processo di ristrutturazione, meno […], le attività residue a Lussemburgo e alcuni investimenti di portafoglio sempre a Lussemburgo. In dettaglio, le autorità tedesche hanno preventivato […] miliardi di euro per il comparto immobiliare, […] miliardi di euro per la succursale di Lussemburgo, […] miliardi di euro per la succursale di New York, […] miliardi di euro per Amsterdam, […] miliardi di euro per Movesta e […] miliardi di euro per posizioni patrimoniali non strategiche.
5. VALUTAZIONE DI EVENTUALI COMPONENTI DI AIUTO
5.1. Sussistenza di un aiuto
(65)
La Commissione valuta dapprima se le misure costituiscano forme di aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 1 del trattato CE. A norma di tale disposizione costituiscono aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma, quelli che, favorendo alcune imprese o determinate produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza, nella misura in cui incidano sugli scambi fra Stati membri.
a) Copertura contro i rischi e aumento di capitale (misure 1-3)
(66)
La Commissione non si discosta dalla posizione espressa nella decisione di apertura e persiste nel ritenere che nessuna di queste tre misure finanziarie sarebbe stata adottata da un investitore sul mercato, e che pertanto esse costituiscono aiuti di Stato. Dato che IKB opera a livello transnazionale e internazionale, è pacifico che un’agevolazione consistente nel mettere a sua disposizione risorse statali rischia di perturbare la concorrenza nel settore bancario e di avere ripercussioni sugli scambi fra paesi membri (25).
(67)
La Commissione prende atto dell’argomentazione esposta dalle autorità tedesche, secondo cui le misure in parola non avrebbero procurato vantaggi di sorta a IKB, in quanto KfW ha agito esclusivamente in quanto proprietario e quindi come un finanziatore privato; la Germania non contesta tuttavia che KfW è un istituto di credito statale, che opera con un mandato pubblico e in base a istruzioni riconducibili alle autorità statali. Nel riconoscere che il ministero federale delle finanze ha partecipato non solo alle riunioni del consiglio d’amministrazione e quindi a tutte le decisioni prese da questo nel fine settimana del 27-29 luglio 2007, ma che in quella occasione ha addirittura esercitato la presidenza, in definitiva la Germania conferma che le decisioni di KfW sono attribuibili alle autorità statali (26).
(68)
Per questo motivo nella sua indagine la Commissione si è concentrata su un aspetto, vale a dire se IKB abbia ottenuto un vantaggio che, nelle stesse circostanze, gli sarebbe stato offerto anche da un finanziatore operante in condizioni di mercato. La Commissione riconosce che la protezione contro i rischi per IKB, in base a stime preventive e nell’ipotesi meno favorevole, avrebbe coperto perdite per un totale di 2,5 miliardi di euro. Come in casi analoghi (27), la Commissione parte anche qui dal presupposto che in una situazione talmente imprevedibile anche un investitore privato si sarebbe basato sull’ipotesi più pessimistica, non già su quella intermedia, per valutare le perdite. Va inoltre sottolineato che KfW non ha escluso che la sua responsabilità finanziaria avrebbe potuto salire fino a 8,1 miliardi di euro.
(69)
Non risponde al vero che il costo della misura, per KfW e la Germania, sarebbe risultato più conveniente della liquidazione di IKB (28), neppure se ci si basasse sulla valutazione preventiva della situazione condotta nel momento in cui la decisione è stata presa (29). La Commissione non può accettare la totalità delle spese di liquidazione addotte dalle autorità tedesche. Anche se il valore contabile di IKB di fatto era pari a 620 milioni di euro, già nella decisione di avvio la Commissione ha specificato che il valore della partecipazione di KfW in IKB al momento dell’intervento molto probabilmente non corrispondeva a quel valore contabile. Sempre in detta decisione la Commissione aveva poi messo in dubbio che il rischio di insolvenza preventivato, pari al [ 15] % circa, per i crediti accesi nel quadro delle attività di sviluppo, fosse realistico. Le autorità tedesche non hanno presentato prove sufficientemente inoppugnabili per avvalorare la plausibilità della stima compiuta da KfW.
(70)
Né potevano ritenersi più fondate le perdite indirette paventate per effetto della crisi, che nella decisione di apertura venivano ritenute meramente ipotetiche. La Commissione persiste anche nel ritenere che i finanziamenti strutturati nel quadro dell’attività di sviluppo rientrino nel mandato pubblico di KfW e non facciano parte delle normali funzioni di un istituto di credito. Pertanto le perdite in questo comparto non possono essere computate come costi di cui anche un finanziatore operante in condizioni di mercato avrebbe tenuto conto (30).
(71)
La Commissione continua a ritenere determinante che le perdite stimate - nell’ambito della copertura contro i rischi - non fossero limitate a 2,5 miliardi di euro ma di fatto non comportassero limiti superiori. Quand’anche si potesse far valere che questa garanzia illimitata di BaFin costituiva un presupposto indispensabile per la rinuncia alla moratoria, è comunque fuor di dubbio che un finanziatore privato avrebbe a sua volta tenuto conto di questa circostanza nella propria analisi dei rischi. Ciò risulta evidente ove si consideri la partecipazione privata alla copertura dei rischi.
(72)
Per quel che riguarda la condotta di KfW e delle associazioni bancarie, la Commissione ricorda che, ove un azionista pubblico operi in concomitanza con investitori privati, l’apporto di capitale deve essere proporzionale e avvenire alle medesime condizioni (31) e secondo la stessa logica commerciale (32). Identiche considerazioni sono sottese anche alla sentenza Alitalia del Tribunale di primo grado, citata dalle autorità tedesche, nella quale i giudici si pronunciano nel medesimo senso.
(73)
In questo contesto la Commissione ribadisce che le associazioni bancarie hanno limitato la loro partecipazione alla copertura dei rischi di perdite, in ordine alla prima misura, a 1 miliardo di euro (pari circa al 30 %), mentre KfW ha rinunciato a un limite massimo sottoscrivendo in tal modo un rischio molto più elevato di quello delle associazioni di categoria. Quand’anche si volessero detrarre le potenziali perdite dirette inerenti alla quota di proprietà di KfW e ai crediti, che insieme assommano a circa […] miliardi di euro (cfr. il considerando 56) e prendere in conto le ipotesi più pessimistiche, la partecipazione di KfW alla copertura dei rischi resta comunque a un livello identico a quello complessivo delle associazioni bancarie. Non si può quindi non rilevare che KfW non ha agito su basi analoghe a quelle del pool di banche.
(74)
Non tiene poi la motivazione che si sarebbe innescata una crisi generale nel settore bancario tedesco, con conseguenze catastrofiche per KfW. Tutte le banche tedesche sarebbero state colpite in pari misura da una crisi. Ma la partecipazione limitata a 1 miliardo (pari circa al 30 %) delle associazioni bancarie alla copertura contro i rischi non è assolutamente proporzionata alla quota di mercato delle banche affiliate in Germania, che supera il 95 % (33). Per questi motivi la Commissione non è in grado di ravvisare ragioni commerciali per l’impegno sproporzionato di KfW. È peraltro possibile che KfW abbia agito entro certi limiti nell’interesse delle sue controllate, ma è fuor di dubbio che il suo intervento trascenda quello di un finanziatore privato. Quest’ultimo si sarebbe impegnato in misura molto minore e avrebbe spinto per accrescere il sostegno da parte delle associazioni bancarie o dello Stato. Per questi motivi, almeno in parte, KfW non ha operato come un normale finanziatore sul mercato.
(75)
Lo stesso vale per la seconda misura la quale, stando alle indicazioni delle autorità tedesche, si limita a offrire un sostegno alla prima copertura dei rischi. Quand’anche la partecipazione di KfW e quella delle associazioni bancarie potessero sembrare equilibrate in cifre assolute (in termini relativi la partecipazione delle associazioni del credito dovrebbe tuttavia essere molto più elevata), questa misura, contestualmente alla prima, va esaminata sullo sfondo della ristrutturazione complessiva, ed emerge allora chiaramente che KfW, secondo giurisprudenza costante, non può più accampare di aver agito come un finanziatore privato (34).
(76)
Ciò vale a maggior ragione per la terza misura, decisa su inequivocabile istruzione del governo federale, che ha sostenuto un ulteriore intervento di 2,3 miliardi di euro con 1,2 miliardi di euro. KfW risulta ora molto più esposta delle associazioni bancarie, anche se in caso di insolvenza di IKB sarebbe scattato un meccanismo che ripartiva gli oneri sull’intero settore bancario.
(77)
In altri casi la Commissione ha ritenuto che fosse difficile individuare la componente di aiuto, qualora quest’ultimo venga concesso attraverso una copertura contro i rischi (35). In conformità degli orientamenti e della giurisprudenza, l’elemento di aiuto di una fideiussione per un’impresa che versi in difficoltà può essere di entità pari all’ammontare coperto dalla garanzia, ma a seconda dei casi, anche inferiorę (36). Seppure l’elemento di aiuto era stato preventivato a priori inferiore a 8,1 miliardi di euro (Rhineland, Havenrock e 1 miliardo di attivi a bilancio), nel frattempo la stima realistica delle perdite, pari a 6,8 miliardi di euro, supera di gran lunga l’ipotesi più pessimistica (cfr. la tabella 3, senza la terza misura). La Commissione giunge pertanto al risultato che l’ammontare dell’aiuto, concesso nel quadro della copertura contro i rischi e tramite apporti di capitali, ammonta a 8,8 miliardi di euro (cfr. la tabella 3, nn. 1-3).
b) Facilitazione di liquidità
(78)
In aggiunta all’apporto di capitale e alle misure di compensazione delle perdite, KfW ha sostenuto anche la continuazione delle attività di IKB con due facilitazioni quadro, entrambe per un ammontare di [ 1] miliardo di euro. Queste misure sono state adottate nel quadro della ristrutturazione e non possono essere disgiunte dalla prima e dalla seconda misura, cosicché anche in questo caso KfW non può più accampare di aver agito come un investitore privato (37). La Commissione non riesce a immaginare che un finanziatore privato, soprattutto senza la garanzia di una copertura contro i rischi - avrebbe accettato di correre un rischio così elevato. Se KfW si fosse comunque attenuta a indici di mercato specifici, ciò dovrebbe trovare riscontro nella quantificazione degli elementi di aiuto.
(79)
La Commissione rileva che per la prima facilitazione quadro, già utilizzata, è stato stabilito un tasso d’interesse fisso da [ 50] a [ 50] punti base Euribor maggiorato, mentre per la seconda linea di liquidità il tasso era stato stabilito a [ 100] punti base Euribor maggiorato, senza contare che ciascuna delle facilitazioni era integralmente garantita al […] %. L’avallo era costituito da attivi non connessi a investimenti di portafoglio e che, di massima, non dovrebbero estinguersi. In ogni caso la garanzia è strutturata in modo da non poter mai scendere, di fatto, sotto il 100 %. La mobilizzazione di liquidità è quindi coperta da una garanzia effettiva elevata, con scarso rischio controparte. Ne consegue che KfW non si fidò esclusivamente della potenza finanziaria di IKB, ma possedeva anche garanzie soddisfacenti.
(80)
Tuttavia, i margini di rischio applicati dovrebbero essere conformi alla comunicazione della Commissione relativa alla revisione del metodo di fissazione dei tassi di riferimento e di attualizzazione (di seguito «comunicazione sui tassi di riferimento e di attualizzazione») (38). Dato che il rating dell’impresa è stato valutato sulla scorta della copertura contro i rischi e nessuno contesta che si trattasse di un’impresa in difficoltà (si veda il considerando 96), la Commissione deve applicare i margini per imprese in difficoltà. In caso di fideiussione per un ammontare elevato, il margine è di 400 punti base (39). La Commissione parte quindi dal presupposto che il vantaggio della prima linea di liquidità, per un ammontare di [ 1] miliardi di euro, su un periodo di dieci mesi (gennaio-ottobre 2008), mediamente corrisponde a [ 300] punti base. La seconda linea di liquidità del luglio 2008, non ancora utilizzata, offriva un vantaggio che sull’arco di nove mesi (febbraio-ottobre 2008), corrispondeva a [ 200] punti base. L’aiuto connesso con queste facilitazioni equivarrebbe quindi a […] milioni di euro per la prima linea di liquidità e a […] milioni di euro per la seconda, pari a un importo complessivo di aiuto di […] milioni di euro.
(81)
Quanto alle linee di liquidità messe a disposizione da [una banca regionale] e da [altra banca regionale] la Commissione non ha ragioni di ritenere che esse non fossero conformi alle consuete prassi di mercato e avrebbero potuto procurare a IKB un potenziale vantaggio. Inoltre, le condizioni in cui queste linee di liquidità sono state concesse, in particolare il fatto che le transazioni interbancarie rientrano tra le attività quotidiane e correnti di una banca, la contestuale e ampia partecipazione di operatori privati, oltre alla circostanza che [una banca] e [l’altra banca] non hanno allestito dette linee di credito su istruzione delle autorità statali, non permettono di ravvisare indizi che riconducano dette transazioni all’intervento dello Stato (40). Ne consegue che, a giudizio della Commissione, tali facilitazioni non comportano aiuti di Stato.
c) La vendita di IKB
(82)
La Commissione ha poi esaminato se la cessione di IKB a Lone Star comportasse un aiuto di stato. Ciò si verificherebbe se la banca fosse stata venduta al gruppo americano al di sotto del prezzo di mercato. Al riguardo le autorità tedesche hanno trasmesso numerose informazioni alla Commissione (cfr. la sezione 2.5), dalle quali tuttavia non emergono elementi che dimostrino che il prezzo pagato da Lone Star non corrisponda all’offerta massima che si sarebbe potuta ottenere con una procedura di vendita aperta, trasparente e scevra da discriminazioni o condizioni. Poiché, secondo i principi della Commissione in materia di privatizzazioni (41), è questo il criterio decisivo, se ne può trarre la conclusione che la vendita non comporta aiuti a favore di Lone Star.
(83)
La Commissione ha verificato altresì se la vendita comporti ulteriori aiuti a vantaggio di IKB, il che avverrebbe se la liquidazione fosse risultata più conveniente per KfW, in termini di costo, della vendita di IKB; in altre parole si è esaminato se si sia trattato di una prassi conforme alle consuetudini di mercato. Al riguardo la Commissione rileva che la vendita non mira solo a spuntare un prezzo congruo, ma che a essa sono collegati anche conferimenti aggiuntivi di KfW, che vanno considerati parte della vendita. Rientrano in quest’ottica il mantenimento di entrambe le linee di liquidità per un importo di [ 2,5] miliardi di euro, il credito prioritario acceso da KfW per rifinanziare il SIP 2, il trasferimento del SIP 1 a KfW - avvenuto prima della vendita di IKB - e l’assunzione del rischio di garanzia […]. È palese che KfW ha disposto queste misure per rendere possibile la vendita di IKB e liquidare un massimo di attività, nel minor tempo possibile. Seppure a prima vista KfW ha ottenuto un prezzo di vendita positivo, la vendita è stata accompagnata da misure che in definitiva hanno portato a un prezzo di vendita negativo.
(84)
Non va però perso di vista che queste misure sono avvenute nel quadro della ristrutturazione di IKB e si ricollegano quindi alle tre misure originarie di sostegno. Ecco perché la Commissione non è in grado di considerarle separatamente né può ritenere fondata la tesi di un’operazione conforme alle scelte di un investitore privato operante in condizioni di mercato (42).
(85)
A prescindere da queste considerazioni, il criterio di una cessione conforme alle consuetudini di mercato non pare comunque soddisfatto nel caso di specie. Il punto decisivo è in definitiva stabilire se il prezzo negativo sia dovuto al fatto che le autorità tedesche non hanno potuto far valere ulteriori costi di liquidazione di cui un operatore privato avrebbe tenuto conto. Per questo la Commissione non è in grado di prendere in considerazione segnatamente le perdite connesse con rischio controparte per i crediti concessi nel quadro delle attività di sviluppo. Agli occhi della Commissione i finanziamenti strutturati nel quadro delle attività di sviluppo rientrano nel mandato pubblico di KfW, non già tra le normali funzioni di un istituto di credito. Questi finanziamenti non vanno pertanto computati tra i costi di cui anche un operatore privato dovrebbe tener conto, giacché quest’ultimo non avrebbe mai contratto obblighi connessi con provvedimenti statali o di sostegno (43).
(86)
Per queste ragioni la Commissione ha verificato se le misure di sostegno abbiano di fatto condotto a un prezzo negativo. Dato che esse non si configurano come sovvenzioni, ma sostanzialmente come crediti e garanzie, come nella valutazione di un normale caso di aiuto occorre determinare il vantaggio economico che le misure hanno potuto offrire a IKB.
(87)
In primo luogo, KfW continua a mettere liquidità a disposizione di IKB. Come già illustrato in precedenza al considerando 77, è difficile quantificare il reale vantaggio, giacché anche investitori privati avrebbero potuto eventualmente essere disponibili a determinate condizioni a mobilizzare liquidità, fintantoché fosse garantita una copertura contro i rischi. Dopo la vendita di IKB a Lone Star, la copertura è cessata. L’acquisizione di IKB da parte di Lone Star e l’approvazione degli aiuti alla ristrutturazione e del piano di risanamento ad opera della Commissione mostrano che un ripristino della redditività è giudicato possibile. Mentre nella fase di ristrutturazione IKB viene ufficialmente considerata un’impresa che versa in difficoltà, al fine di calcolare la componente di aiuto è pertanto giustificato considerare il rating dell’impresa «scarso» (categoria B) ai sensi della comunicazione della Commissione relativa ai tassi di riferimento e di attualizzazione (44). Stando a questa comunicazione, il margine di prestito sarebbe di 200 punti base, il che significherebbe che la seconda linea di liquidità e la prima risulterebbero [ 100] punti base e [ 125] punti base al di sotto del tasso di riferimento. Estrapolando su […] anni (ottobre 2008-aprile […]) si otterrebbe un aiuto aggiuntivo pari a [circa 90] milioni di euro.
(88)
Secondo: KfW acquistò il SIP 1 per 1 miliardo di euro. La Commissione rileva che il prezzo negoziato da KfW è inferiore del [ 10] % al valore contabile IFRS e che in precedenza IKB aveva potuto vendere alcune parti del portafoglio a prezzi superiori a quel valore. Nella congiuntura attuale, è poco probabile che un investitore privato abbia la possibilità o l’intenzione di acquistare un portafoglio del genere (quantomeno nella sua totalità). Il fatto che Lone Star non fosse interessato e che KfW non fosse in grado di procedere a tale acquisizione senza aiuto dello Stato è eloquente. Ulteriori deprezzamenti del portafoglio non possono essere esclusi. Nell’ipotesi peggiore risulterebbe colpita la tranche postergata di [ 200] milioni di euro. In mancanza di altri valori di riferimento, al Commissione parte dal presupposto che con il SIP 1 KfW si sia accollata un rischio aggiuntivo fino a [ 200] milioni di euro.
(89)
Terzo: per il SIP 2 KfW ha messo a disposizione un credito prioritario pari a 775 milioni di euro, rimborsato al tasso di [ 90] punti base Euribor maggiorato per il suo carattere prioritario (vale a dire che il credito viene rimborsato in primo luogo sugli utili). Il credito è tuttavia concesso a una società veicolo, non ancora conosciuta come prestataria. Il tasso di interesse accordato dovrebbe essere pari, ai sensi della comunicazione sui tassi di riferimento e di attualizzazione (45), questo almeno a 400 punti base Euribor maggiorato. Trattandosi tuttavia di un credito prioritario, subordinato a una partecipazione di IKB, e che quindi in definitiva va a beneficio della banca, in questo caso la Commissione accetta un margine di prestito pari a 220 punti base. La componente di aiuto in connessione con la mobilizzazione della tranche prioritaria di 775 milioni di euro può quindi essere valutata a circa [ 30] milioni di euro ([ 100] punti base su […] anni, vale a dire da ottobre 2008 a […]).
(90)
Da ultimo, l’assunzione del rischio per […] era motivata dalla difficoltà di quantificare opportunamente un eventuale rischio accettato congiuntamente a IKB. Dato che il rischio di copertura è esiguo, e stando alle informazioni disponibili alquanto improbabile, non sarebbe stato confacente considerarlo come un elemento della vendita. Prova ne sia che i revisori dei conti non hanno preteso alcun accantonamento da IKB. Quanto a eventuali pagamenti per danni e interessi connessi con […], naturalmente permane un certo rischio residuo. Non essendo stata comunicata alcuna valutazione quantitativa del rischio, la Commissione parte dal presupposto che per le misure attuali vada proposta una stima di […] euro equivalente a un rischio del […] %.
(91)
Complessivamente, le misure adottate da KfW nel quadro della vendita di IKB comportano aiuti pari a 390 milioni di euro; questo importo supera i [ 100] milioni di euro del prezzo di vendita di [ 250] milioni di euro, così che ci troviamo in presenza di un prezzo di vendita negativo. Ne consegue che la vendita di IKB comportava un aiuto a vantaggio della banca stessa.
d. Riepilogo degli aiuti di Stato
(92)
Come si evince dalla tabella 5, gli aiuti erogati nel quadro delle varie misure complessivamente ammontano a 9,155 miliardi di euro.
Tabella 5
Aiuti a favore di IKB nel corso del processo di ristrutturazione
N.
Misura
Mio EUR
aiuto
(Mio EUR)
1.
Prima copertura contro i rischi (Rhineland: 5,8 miliardi di euro; Havenrock: 0,85 miliardi di euro; attivi a bilancio: 1 miliardi di euro)
6 650
2.
Seconda copertura contro i rischi (350 milioni di euro di copertura aggiuntiva delle perdite - Havenrock)
200
3.
Aumento di capitale e credito non rimborsabile (a copertura del deprezzamento degli attivi a bilancio)
2 000
4.
Facilitazione di liquidità per IKB (prima della vendita)
[…]
5.
Vendita di IKB
5.a)
Prezzo delle azioni di IKB
[…]
5.b)
Facilitazione di liquidità per IKB (dopo la vendita)
[…]
5.c)
Credito prioritario per il rifinanziamento del SIP 2
[…]
5.d)
Trasferimento del SIP 1 a KfW
[…]
5.e)
Clausola di indennità […]
[…]
Vendita di IKB (netto)
[ 250]
Totale
[ 10 000]
5.2. Compatibilità delle misure col mercato comune, ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera b), del trattato CE - aiuti per rimuovere una grave turbativa nell’economia di uno Stato membro
(93)
La Commissione resta sulla posizione espressa nella decisione di avvio, secondo cui al caso di specie non si applica l’articolo 87, paragrafo 3, lettera b), del trattato CE. In base a detta disposizione possono essere concessi aiuti per rimuovere una grave turbativa dell’economia di uno Stato membro. La Commissione ricorda che il Tribunale di primo grado ha sottolineato che l’articolo 87, paragrafo 3, lettera b), del trattato CE va applicato in modo restrittivo.
(94)
L’indagine ha confermato l’osservazione della Commissione che i problemi di IKB siano da ricondurre a vicende specifiche collegate con l’impresa. Le informazioni fornite dalle autorità tedesche hanno potuto convincere la Commissione del fatto che le conseguenze sistemiche che sarebbero derivate da un’insolvenza di IKB avrebbero raggiunto un’ampiezza tale da provocare una grave turbativa dell’economia della Germania, ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera b) (46). Il caso presente è una conseguenza di problemi specifici di IKB, di modo che sono necessarie misure mirate di sostegno, che possono essere adottate conformemente alla disciplina sulle imprese in difficoltà. I provvedimenti presi a favore della banca non possono pertanto essere dichiarati compatibili con il mercato comune ai sensi dell’articolo 87, paragrafo3, lettera b), del trattato CE.
5.3. Compatibilità con il mercato comune ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c) - aiuti alla ristrutturazione
(95)
Dai riscontri è emerso che le misure possono essere considerate alla stregua di aiuti alla ristrutturazione compatibili con il mercato interno in quanto soddisfano tutti i requisiti stabiliti dagli orientamenti. Si può quindi cercare di stabilire se esse abbiano costituito altresì aiuti al salvataggio di un’impresa, ciò che peraltro la Commissione aveva già escluso nella decisione di avvio, per l’irreversibilità della copertura contro i rischi.
a) Imprese in difficoltà
(96)
Secondo la Commissione IKB era un’impresa in difficoltà ai sensi del punto 9 degli orientamenti, e molto probabilmente senza l’intervento di KfW non sarebbe stata in grado a lungo di far fronte alla crisi di tesoreria. Le incombenti perdite avrebbero portato alla chiusura della banca, col che sarebbero state riunite le condizioni di cui al punto 10, lettera c), degli orientamenti. Le autorità tedesche non hanno contestato questa posizione già espressa nella decisione di avvio.
b) Ripristino di una redditività di lungo periodo
(97)
L’indagine ha confermato che la ristrutturazione permetterà di ripristinare la redditività di IKB nel lungo periodo. A giudizio della Commissione la vendita di IKB a Lone Star costituisce uno sviluppo estremamente positivo, sotto il profilo economico, per risolvere le difficoltà insorte.
(98)
È risultato altresì che IKB ha impresso un nuovo orientamento alla propria attività. La banca ha rinunciato a settori che comportano rischi di perdite e non investe più in operazioni di portafoglio. In futuro essa si concentrerà inoltre sulla sua attività essenziale, di servizi alle medie imprese. Le operazioni residue nel segmento dei finanziamenti strutturati vengono mantenute per rispettare le esigenze delle imprese, ma il [ 20] % del comparto e l’intero settore dei finanziamenti immobiliari vengono abbandonati. IKB ha poi adottato misure per migliorare la gestione dei rischi e ridotto notevolmente la propria esposizione. La banca ha dunque preso i provvedimenti necessari al proprio interno per un cambiamento di rotta.
(99)
La Commissione prende atto che IKB mira, attraverso il processo della propria ristrutturazione, a ripristinare una redditività duratura a lunga scadenza. Dal piano di risanamento, fondato su solide previsioni relative all’andamento del mercato, si evince che il modello commerciale scelto dovrebbe dare buoni esiti. L’indice Tier 1 del […] % e il coefficiente-costi utili del […] %, che dovrebbero essere raggiunti nel 2011, permettono di considerare che il risanamento avvenga su basi solide. Il rendimento relativamente basso dei fondi propri al […] % (2012) va visto in connessione con l’indice Tier 1 relativamente elevato di IKB, che costituisce una riserva indispensabile. La Commissione prende atto delle misure da attuare entro il 2011, che comporteranno rilevanti economie di costi. Avendo anche analizzato le ipotesi sottese al piano di ristrutturazione essa non dubita che siano realistiche.
(100)
Dal piano di ristrutturazione emerge che, anche nell’ipotesi più pessimistica, IKB riuscirà a conseguire risultati positivi e a riportare in attivo il rendimento dei fondi propri. Persino in tale evenienza sfavorevole la banca riuscirà a raggiungere un indice Tier 1 del […] % e a operare in tal modo su basi solide.
c) Limitazione dell’aiuto, al minimo necessario - contributo proprio
(101)
I dubbi della Commissione hanno potuto essere dissipati, e attualmente essa è in grado di giungere alla conclusione che l’aiuto non supera il minimo necessario e che, conformemente agli orientamenti, vi è un apporto ingente di risorse proprie alla ristrutturazione: oltre il 50 % dei relativi costi vengono finanziati dalla banca stessa.
(102)
I costi della ristrutturazione comportano perdite per molte voci (perdite sui portafogli, perdite per aumento dei costi di finanziamento, perdite per la riduzione dei segmenti di attività e perdite nell’ambito della cessione di attività), oltre ai costi per allestire la copertura contro i rischi, agli oneri amministrativi e alle spese di riassetto del personale, senza tralasciare gli onorari per consulenti e giuristi. La Commissione non dubita che tali costi ammontino a [ 15] miliardi di euro come sostenuto dalle autorità tedesche (cfr. il considerando 52). Essa riconosce altresì che il rifinanziamento del SIP 1 e il credito prioritario per il SIP 2 sono costi di ristrutturazione, in quanto detti strumenti sono necessari per ripristinare la redditività nel lungo periodo. Complessivamente i costi possono quindi essere preventivati attorno a [ 17] miliardi di euro.
(103)
La ristrutturazione di IKB, conformemente al punto 43 degli orientamenti, può essere finanziata con aiuti, fondi propri dei beneficiari, vendita di valori patrimoniali, apporti degli azionisti e finanziamenti esterni ottenuti a condizioni di mercato.
(104)
Un cospicuo apporto alla ristrutturazione del portafoglio proviene dall’impresa medesima e dagli azionisti privati precedenti e nuovi; qui incidono soprattutto la partecipazione delle associazioni bancarie, le risorse proprie di IKB (47) e i conferimenti di Lone Star. Le perdite subite nelle operazioni e nelle riduzioni delle attività commerciali in seguito alla crisi non possono tuttavia essere riconosciute come contributo proprio giacché, ai sensi del punto 43 degli orientamenti, il contributo deve essere concreto, ovvero effettivo. Il contributo proprio nell’ambito di questa categoria ammonta quindi a […] miliardi di euro ([ 20] %).
(105)
Se si tiene conto dei proventi dalle cessioni effettuate quali misure di compensazione, detto importo aumenta sensibilmente e raggiunge almeno il 50 %. Ciò riguarda attivi con un valore nominale di [ 15] miliardi di euro (cfr. la tabella 4). La Commissione non è tuttavia in grado di ammettere la totalità di tale importo come contributo proprio. Anzitutto, una parte dell’attività di IKB Luxemburg viene ripresa a Düsseldorf ([…] miliardi di euro), cosicché si tratta di una cessione solo parziale. In secondo luogo, una parte dei mezzi finanziari è ricavata non da vendite attive ma dal valore patrimoniale degli attivi corrispondenti alla scadenza. In terzo luogo non è chiaro a quale valore gli attivi possano essere liquidati. […]. Le autorità tedesche hanno tuttavia esposto ragioni sufficienti per convincere la Commissione che, perseguendo fattivamente la liquidazione delle attività, in un futuro prossimo sarà possibile recuperare almeno [ 5] miliardi di euro (48).
(106)
La cessione degli attivi sortisce un effetto duplice. Da un lato si riduce il volume dei valori patrimoniali che comportano elementi di rischio, cosicché si libera capitale e si accresce il livello di capitalizzazione. Dall’altro la cessione genera liquidità la quale può servire a finanziare la ristrutturazione o a rafforzare le condizioni di liquidità (49). Come già illustrato nel considerando precedente, questi mezzi costituiscono in parte entrate di capitale attese, ma una parte è già stata realizzata e una parte ulteriore maturerà in un futuro prossimo. Anche a voler prescindere dagli apporti di capitale attesi che potranno intervenire solo nel 2011, e a supporre prudentemente che non tutti questi proventi potranno essere conformi alle attese, la Commissione giunge alla conclusione che sia soddisfatto il requisito di un contributo proprio pari almeno al 50 % per una ristrutturazione conforme alle norme in materia di concorrenza.
(107)
La Commissione è giunta a tale conclusione tenendo conto degli elementi seguenti.
Tabella 6
Contributo proprio
(Mrd EUR)
Misura
Origine delle risorse
Valore
Copertura dei rischi
Associazioni bancarie
1,50
Riserve di capitale e capitale ibrido dell’impresa
IKB
[ 1,5]
Conferimenti SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Totale parziale
[ 3,25]
Cessioni degli investimenti di portafoglio
Mercato
[…]
Liquidazione delle attività immobiliari
Mercato
[…]
Liquidazione di IKB Int. Luxembourg
Mercato
[…]
Liquidazione di IKB CC New York
Mercato
[…]
Liquidazione di IKB Amsterdam
Mercato
[…]
Cessione delle partecipazioni in Movesta
Mercato
[…]
Cessione di attività non strategiche
Mercato
[…]
Totale parziale: cessioni a titolo di compensazione
[ 5,0] (minimo […])
d) Prevenzione di distorsioni eccessive della concorrenza - misure compensatorie
(108)
Al termine dell’inchiesta la Commissione si è convinta che le misure adottate sono sufficienti per attenuare al massimo possibili ripercussioni negative dell’aiuto sui concorrenti.
(109)
La Commissione rileva che IKB si separa di un intero comparto di attività e riduce del [20-30] % il segmento più proficuo dei finanziamenti strutturati.
(110)
La Commissione non può invece accogliere come misure di compensazione la massima parte delle dismissioni (vale a dire la liquidazione degli investimenti di portafoglio per 18,3 miliardi di euro), in quanto queste misure sono funzionali al ripristino della redditività nel lungo periodo. Misure del genere, in conformità del punto 40 degli orientamenti, non possono essere assimilate a misure di compensazione.
(111)
Ciononostante le altre riduzioni, per un ammontare di [ 10] miliardi di euro, corrispondono circa al [25] % del totale di bilancio dopo detrazione degli investimenti di portafoglio (vale a dire [ 10] miliardi di euro su 45,2 miliardi) (50). La dismissione degli investimenti di portafoglio, quantunque non possa essere accolta come misura di compensazione, si ripercuote pur sempre sulle dimensioni della banca e della sua attività. In base alle misure prospettate dalle autorità tedesche il totale di bilancio di IKB scenderà del 47,2 % (pari a 18,3 miliardi di euro per gli investimenti di portafoglio e a [ 10] miliardi di euro per misure di compensazione meno […] miliardi di margine di crescita rispetto allo stato patrimoniale complessivo di 63,5 miliardi di euro).
(112)
La Commissione sottolinea inoltre che la riduzione perseguita del totale di bilancio a 33,5 miliardi di euro, entro la fine del processo di ristrutturazione (30 settembre 2011), garantisce che le chiusure e cessazioni non saranno aggirate dal rilancio di attività in altri settori della banca o mediante un mero trasferimento di attività.
(113)
A ciò va aggiunto che i precedenti proprietari e responsabili della banca non partecipano più alle attività di IKB, col che è stato dato un importante segnale in fatto di lotta contro i rischi morali. La banca è stata poi venduta con una procedura aperta e non discriminante che ha permesso ai candidati del settore bancario di farne l’acquisizione, e questo costituisce di per sé una sorta di compensazione per le distorsioni della concorrenza provocate dall’aiuto.
(114)
Nel complesso le misure di compensazione sono proporzionate alle distorsioni provocate dall’aiuto concesso a IKB e garantiscono che possibili ripercussioni negative sulle condizioni commerciali risulteranno il più possibile attenuate.
(115)
È necessario che la Commissione venga tenuta al corrente dei futuri sviluppi dell’attuazione di queste misure di compensazione.
6. CONCLUSIONE
(116)
La Commissione rileva che le misure di aiuto in causa sono state attuate contravvenendo al disposto dell’articolo 88, paragrafo 3 del trattato CE. Essa giunge nondimeno alla conclusione che dette misure costituiscono un aiuto alla ristrutturazione che si può ritenere compatibile col mercato comune ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE, purché siano soddisfatto i presupposti applicabili,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Gli aiuti concessi dalla Germania a IKB Deutsche Industriebank AG (di seguito «IKB»), sulla base delle intese e dei documenti comunicati, risultano compatibili con il mercato comune fatti salvi gli obblighi e le condizioni di cui all’articolo 2.
Articolo 2
1. Le autorità tedesche garantiscono che il piano di ristrutturazione di IKB trasmesso alla Commissione il 25 settembre 2008, verrà integralmente attuato entro il 30 settembre 2011.
2. Le autorità tedesche garantiscono che gli attivi di IKB saranno ceduti o liquidati a un terzo indipendente da IKB e da KfW:
a)
l’intero comparto dei finanziamenti immobiliari, comprendente le operazioni sia nazionali che internazionali, cesserà al 31 dicembre 2008 e la sua liquidazione verrà attivamente perseguita (51), laddove il […] % andrà ceduto entro il 30 settembre 2010, un altro […] % entro il 30 settembre 2011 e la rimanente attività alle rispettive date di scadenza. La liquidazione riguarda anche IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, e IKB Projektentwicklungsverwaltung Gmbh (52);
b)
la liquidazione della succursale IKB International SA Luxembourg verrà attivamente perseguita entro il 30 settembre 2011. Dal 31 marzo 2009 non verranno avviate nuove operazioni. IKB riprenderà da questa succursale le attività rilevanti per i settori dei servizi alle imprese e dei finanziamenti strutturati;
c)
la liquidazione di IKB Capital Corporation New York verrà attivamente perseguita entro il 30 settembre 2011, laddove il […] % del portafoglio di crediti andrà ceduto entro il 30 settembre 2010. Dal 31 dicembre 2008 non possono essere avviate nuove operazioni;
d)
le attività di IKB AG ad Amsterdam saranno liquidate entro il […]. Dal 31 dicembre 2008 non possono essere avviate nuove operazioni;
e)
la partecipazione al 50 % in Movesta Lease and Finance GmbH viene ceduta entro il 30 settembre 2011;
f)
la liquidazione di altri attivi non strategici originariamente iscritti a bilancio, con un valore nominale di 1,7 miliardi di euro (valore contabile al 31 marzo 2007), sarà attivamente perseguita entro il 30 settembre 2011.
3. Le autorità tedesche garantiscono che lo stato patrimoniale complessivo di IKB al 30 settembre 2011 non supererà 33,5 miliardi di euro (53).
4. Ove intervengano circostanze imprevedibili, e in particolare qualora perduri la crisi sul mercato dei capitali o risulti impossibile cedere determinate attività, le misure di cui ai paragrafi 2 e 3 potranno essere modificate o sostituite, oppure potranno esserne prorogati i termini, previa debita motivazione almeno due mesi prima della rispettiva scadenza e purché la Commissione entro due mesi non sollevi obbiezioni.
5. Affinché sia possibile controllare il soddisfacimento delle condizioni e degli obblighi di cui ai paragrafi 1, 2 e 3, fino al 2012 le autorità tedesche provvederanno a riferire annualmente, entro il 31 luglio, sullo stato di avanzamento dell’attuazione del piano di risanamento nonché delle condizioni e degli obblighi stabiliti.
Articolo 3
La Repubblica federale di Germania è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 21 ottobre 2008.