РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 270/2007 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2007 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1973/2004 за създаване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане, посочени в дялове IV и IVa от същия регламент и по отношение на използването на земята, която е била оставена на угар за целите на производството на сурови материали
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, и за изменение на регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (1), и по-специално член 145 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 на Комисията (2) се предвижда докладването на някои данни на Комисията. По отношение на помощта за тютюна докладът, отнасящ се до индикативния размер на помощта, се изисква за годината на прибирането на реколтата, а не за следващата година, както се посочва в буква г) от споменатия член, който съответно трябва да бъде изменен.
(2)
По отношение на плащания по видове култури, определени за памука, докладите до Комисията, изисквани по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 и по член 171аи, параграф 3 от същия регламент, са излишни. Следователно член 171аи, параграф 3 трябва да бъде заличен.
(3)
В съответствие с член 71a, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (3), държавите-членки са задължени да вземат предвид прилагането на намаления или изключения, които да важат за индивидуални заявления за подпомагане при определянето на коефициент на намаление, който да се прилага в случаите, когато се надвишават бюджетните тавани, определени за някои схеми за подпомагане.
(4)
В член 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се предвижда определянето на някои коефициенти на намаление до 15 ноември на дадена година. Общият ефект от намаленията и изключенията, които трябва да бъдат приложени за индивидуалните заявления за подпомагане, не е необходимо да бъде известен на държавите-членки до посочената дата. Още повече, няма нужда от определяне на тези коефициенти до тази дата.
(5)
Освен това опитът показва, че определянето на допълнителни коефициенти на намаление, изисквани по член 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, често е трудно за изпълнение в срок до 15 ноември на съответната година. При положение че няма особена нужда от определянето на тези коефициенти на такъв ранен етап и че е достатъчно данните да се докладват на Комисията до 31 януари на следващата година, но във всеки случай преди отпускането на плащанията, член 4 следва да бъде съответно изменен. Това изменение има отражение върху членове 3, 61, 69, 171бб, приложения III и VI към посочения регламент, които следователно следва също да бъдат изменени.
(6)
В доклада от Комисията до Съвета относно прегледа на помощта за енергийните култури, предвидена в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се подчертава необходимостта от повишаването на привлекателността на тази помощ за земеделските производители и за преработвателите на земеделска продукция. Затова правилата за изпълнение, установени в глава 8 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, следва да бъдат опростени.
(7)
Системата за гаранциите гарантира, че суровите материали, отглеждани в райони, които се възползват от помощи за енергийни култури, предоставени на изкупвачите или на първите преработватели, в крайна сметка ще бъдат преработени в енергия. Изглежда, обаче, е подходящо да се позволи на държавите-членки да заменят системата на гаранциите с алтернативна система на одобрения за операторите, имаща за цел да гарантира същата степен на ефективност. Такива оператори, получили разрешение, би трябвало да спазват минималните изисквания и биха били санкционирани в случай на неспазване на задълженията си съгласно подробните правила, които трябва да бъдат определени на национално равнище от компетентните органи.
(8)
Договорното задължение е ефикасен начин да се гарантира, че земеделските производители, кандидатстващи за помощи за енергийни култури, в крайна сметка ще доставят тези сурови материали на изкупвачите или на преработвателя. Тъй като, обаче, многогодишните култури (дървесни култури с кратък цикъл на ротация) не могат да бъдат добивани през първата/първите година/и от засаждането, договорното задължение трябва да се прилага само от годината на първия добив.
(9)
За изчисляването на минималното количество сурови материали, които трябва да бъдат доставени от земеделския производител, трябва да се използват представителни добиви, за да се гарантира, че съответните площи се използват за енергийни цели. За някои сурови материали обаче не е възможна каквато и да е злоупотреба поради специфичния им характер и затова определянето на представителен добив не е необходимо.
(10)
Задължението за доставянето на всички сурови материали, добити в съответните площи, не позволява замяната на добитите сурови материали с равностойно количество на същия суров материал. За едногодишните култури това задължение не е необходимо и трябва да бъде премахнато, правейки по този начин прилагането на схемата по-гъвкаво, без да се застрашава основната ѝ цел.
(11)
Уместно е да се предвиди, че когато е възможно, докладите до плащащата агенция от страна на земеделския производител и от изкупвачите или първия преработвател трябва да се изготвят по такъв начин, че да се избегне дублирането.
(12)
В член 25 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се предвижда възможността държавите-членки да позволяват на земеделските производители да използват сурови материали от тяхното собствено стопанство за енергийни цели. С цел по-голяма яснота и прозрачност и вземайки предвид специфичните особености на този вариант, уместно е да се въведат специални правила, приложими за този случай.
(13)
За зърнени и маслодайни култури, използвани в стопанството, изрично се изисква денатурирането на продукцията в съответствие с член 25, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004. Вземайки предвид възможния ограничен обем на такова производство и техническите трудности, свързани с подобен процес, би било уместно да се остави на държавата-членка да определи подходящите мерки и проверки. Този подход трябва също да бъде разширен, така че да обхване определянето на количествата добити сурови материали.
(14)
В съответствие с член 24, параграф 3, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се изисква първите преработватели и изкупвачите, избиращи да заменят суровите материали и междинните продукти или страничните продукти с техните еквивалентни количества, да информират за това компетентните органи. Освен това съгласно посочената разпоредба трябва да се осигури обмен на информация между националните органи на държавите-членки, в случай че такива транзакции засягат различни държави-членки, така че да има достатъчна информация за такива транзакции на разположение на националните органи на държавите-членки. Затова задължението за използването на формуляр T5, предвидено в членове 37 и 38 от същия регламент, не е необходимо и трябва да бъде премахнато.
(15)
За да се хармонизират правилата при свързаните с площта схеми за подпомагане и за опростяване на управлението и контрола на кандидатстването за помощ, характеристиките, упоменати в актовете, изброени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1782/2003 или които са част от добрите селскостопански и екологични условия, както са посочени в член 5 и приложение IV към посочения регламент, следва да важат за всички свързани с площта схеми за помощ, включително схеми за единно плащане на единица площ. Затова член 30, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 796/2004 също следва да се прилага за тази схема.
(16)
Информацията относно дохода в рамките на плащането за култури в обработваема земя е необходима, за да се направи прогноза за разходите. Освен това в член 104 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 се установяват диференцирани добиви за изчисляването на помощта в случаите, когато царевицата се третира или не се третира отделно. Ето защо приложение IX към Регламент (ЕО) № 1973/2004 следва да бъде адаптирано.
(17)
Следователно Регламент (ЕО) № 1973/2004 следва да бъде съответно изменен.
(18)
Тъй като измененията, предвидени в настоящия регламент, се отнасят за заявленията за подпомагане, които ще бъдат представени през 2007 г., настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2007 г. Поради административни ограничения обаче някои изменения следва да се прилагат от 1 януари 2008 г.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по преките плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1973/2004 се изменя, както следва:
1)
Член 3, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
добавя се следната буква б)а:
„б)a
до 15 октомври след края на годината, за която е отпусната помощта, цялата информация, необходима за оценяване на помощта за енергийни култури, и по-специално:
-
броя на молбите,
-
площите, отговарящи на всеки от видовете суров материал,
-
количествата на всеки вид суров материал и получения краен продукт.“;
б)
буква в) се изменя, както следва:
i)
встъпителната фраза се заменя със следния текст:
„най-късно до 31 януари на следващата година:“;
ii)
точка iii) се заменя със следния текст:
„iii)
общото определено количество в случаите на допълнителни плащания на производители на млечни продукти, предвидени в член 96 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.“;
в)
буква г) се заменя със следния текст:
„г)
най-късно до 31 март на годината на добива индикативният размер на помощ на кг в случаите на помощ за тютюн, предвидена в член 110й от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по групи сортове тютюн, както са изброени в приложение XXV към настоящия регламент, и когато е приложимо, по категория на качеството;“.
2)
Член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Коефициентът на намаление на площите в случаите, посочени в член 75, член 78 параграф 2, членове 82, 85, член 89, параграф 2, членове 98 и 143 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или на количествата с обективните критерии в случая, посочен в член 95, параграф 4 от посочения регламент, се определя преди отпускането на плащанията на земеделските производители и най-късно до 31 януари на следващата година въз основа на данните, докладвани в съответствие с член 3, параграф 1, букви б), б)a и в) от настоящия регламент.“
3)
Глава 8 се заменя със следния текст:
„ГЛАВА 8
ПОМОЩИ ЗА ЕНЕРГИЙНИ КУЛТУРИ
РАЗДЕЛ 1
Дефиниции
Член 23
Дефиниции
За целите на настоящата глава:
а)
„лице, което кандидатства за подпомагане“ означава всеки земеделски производител, който култивира площите, посочени в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, с оглед на получаването на помощта, заложена в посочения член;
б)
„помощ“ означава помощта за енергийни култури, предвидена в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
в)
„енергиен продукт“ означава някой от енергийните продукти, посочен в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
г)
„първи преработвател“ означава всеки потребител на сурови селскостопански материали освен кандидатстващите лица, използващи сурови материали в стопанството, което предприема първата преработка на същите с оглед на получаване на един или повече от продуктите, посочени в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
д)
„изкупвач“ означава всяко лице, което подписва договор с дадено кандидатстващо лице, както е посочено в член 25, и което закупува за своя сметка суровите материали, които са изброени в член 24, параграф 1 и които са предназначени за целите, предвидени в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
РАЗДЕЛ 2
Използване на сурови материали
Член 24
Използване на сурови материали
1. Всеки селскостопански суров материал може да бъде отглеждан на площите, обхванати от помощта, при условие че е предназначен главно за използване в производството на енергийни продукти съгласно условията, постановени в параграфи от 2 до 8.
2. Захарно цвекло може да бъде произвеждано на площите, посочени в параграф 1, при условие че всеки междинен продукт се използва в производството на енергийни продукти и че всеки съпътстващ продукт или страничен продукт, съдържащ захар, се използва в съответствие с Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета (4).
3. За конопа се прилагат член 29 от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията (5) и член 33 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
4. Държавите-членки могат да изключат който и да било суров селскостопански материал от помощта, когато тези материали създават трудности от гледна точка на контрола, общественото здравеопазване, околната среда, наказателното право или при наличието на намален процент крайни енергийни продукти.
5. За всеки суров материал държавите-членки могат да определят минимална обработваема площ.
6. Икономическата стойност на енергийните продукти, получени от преработката на суровите материали, следва да бъде по-висока от тази на всички други продукти, предназначени за друго използване и получени посредством тази преработка, както е определено от метода за оценяване, изложен в член 38, параграф 6 от настоящия регламент.
7. Чрез дерогация от параграф 6 соя може да се произвежда на площите, посочени в параграф 1, при условие че всеки междинен продукт с изключение на брашно от соя се използва в производството на енергийни продукти.
8. Енергийни продукти се получават най-много от третия поред преработвател.
РАЗДЕЛ 3
Договор
Член 25
Договор
1. Производството на сурови материали, посочено в член 24, се обхваща от договор в съответствие с член 90 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 съгласно условията, изложени в настоящата глава.
2. Чрез дерогация от параграф 1 за годините преди първия добив на реколта от растителни култури, различни от едногодишни култури, кандидатстващите лица могат да се задължат с писмена декларация да засадят през съответната година и да използват суровите материали, които ще бъдат добити, за производството на енергийни продукти. Декларацията съдържа най-малко следната информация:
а)
видовете на всичките съответни сурови материали и площта, засадена с всеки вид;
б)
годината, в която се предвижда първият добив.
3. В подкрепа на единното заявление и до датата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, кандидатстващите лица представят на своите компетентни органи копие от договора, сключен с изкупвач или първи преработвател, или когато е подходящо - декларацията, посочена в параграф 2.
Държавите-членки могат да решат, че договорът може да бъде сключен само между кандидатстващото лице и първия преработвател.
Държавите-членки могат да изискват кандидатстващите лица да сключат по един договор за всеки суров материал.
4. Кандидатстващите лица гарантират, че договорът определя най-малко следното:
а)
имената и адресите на страните по договора;
б)
продължителността на действие на договора;
в)
биологичния вид на въпросните сурови материали, както и площите, засети с всеки един от тези видове;
г)
всякакви условия, които са приложими към доставките на предвидените (очакваните) количества сурови материали;
д)
ангажимент от страна на земеделския производител да изпълни задължението си в съответствие с член 27, параграф 1;
е)
ангажимент от страна на първия преработвател или изкупвача да използва суровите материали в съответствие с настоящата глава.
РАЗДЕЛ 4
Представителни добиви, доставка на суровите материали и количества, които следва да бъдат доставени
Член 26
Представителни добиви
1. Всяка година държавите-членки в съответния срок, като използват подходяща процедура, определят представителни добиви, които трябва да бъдат получени за всеки вид суров материал, и уведомяват за това засегнатите кандидатстващи лица.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да решат да не определят представителни добиви за растителни култури, различни от едногодишни култури. В този случай, когато контролът, предвиден в член 27, параграф 1, втора алинея, показва риск от неспазване на задължението за доставяне на всичките добити сурови материали, държавите-членки, използвайки подходяща процедура, определят представителните добиви за културите, които са засегнати от този риск.
Член 27
Доставка на суровите материали и количествата, които следва да бъдат доставени
1. Кандидатстващите лица доставят на изкупвача или на първия преработвател:
а)
количествата сурови материали, най-малкото равни на представителния добив;
б)
всички сурови материали, получени от културите, за които държавите-членки са решили да използват възможността, предвидена в член 26, параграф 2.
Държавите-членки въвеждат подходящи мерки за контрол, за да осигурят спазването на задължението за доставяне на всички сурови материали, предвидени в първата алинея, буква б).
2. Кандидатстващите лица или изкупвачите, или първите преработватели декларират пред компетентния орган доставката на суровите материали с писмена декларация, подписана от изкупвача или от първия преработвател и от кандидатстващото лице. Декларацията съдържа най-малко следната информация:
а)
датата на доставката;
б)
количествата, доставени от всеки вид.
3. Изкупвачите или първите преработватели приемат доставката на суровите материали, както е посочено в параграф 1, и гарантират, че еквивалентно количество от такива сурови материали се използва в Общността за производството на един или повече енергийни продукти.
4. Изкупвачите доставят на първия/те преработвател/и еквивалентно количество от всичките сурови материали, приети от кандидатстващите лица.
5. Първият преработвател може да използва еквивалентно количество от суровите материали, междинните продукти или страничните продукти за производството на един или повече енергийни продукти.
В случая, посочен в първата алинея, или когато изкупвачът продава еквивалентно количество от добитите сурови материали, първият преработвател или изкупвачът информира съответно компетентния орган, при който е дадена гаранцията, посочена в член 31, или в случай на прилагането на член 37 - компетентния орган, отговарящ за одобрението на съответния изкупвач или първи преработвател. Когато такова еквивалентно количество се използва в държава-членка, различна от държавата-членка, в която се добиват суровите материали, компетентните органи на съответните държави-членки се информират взаимно за подробностите за такива транзакции.
6. В съответствие с националните разпоредби, регулиращи договорните взаимоотношения, първият преработвател може да делегира на трето лице изкупуването на суровите материали от земеделския производител, кандидатствал за помощта. Първият преработвател остава единствено отговорен по отношение на задълженията, изложени в настоящата глава.
Член 28
Изключителни обстоятелства
В случай на изключително обстоятелство или непреодолима сила, както е предвидено в член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кандидатстващото лице може да информира компетентния си орган, спазвайки процедурата, установена в член 72 от Регламент (ЕО) № 796/2004, че поради изключителни обстоятелства то няма да има възможност да предостави цялото количество или част от количеството суров материал, посочено в договора, упоменат в член 25. Компетентният орган, след като получи достатъчно доказателства за наличието на такива обстоятелства, може да разреши изменения на количествата, които трябва да бъдат доставени на изкупвача или на първия преработвател.
РАЗДЕЛ 5
Условия за плащане на помощта
Член 29
Плащане
1. Без да се засягат санкциите, предвидени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и в член 30 от настоящия регламент, помощта се плаща само когато:
а)
копие от договора е депозирано при компетентния орган в съответствие с член 25;
б)
гаранцията, предвидена в член 31, е предоставена, с изключение на случая, когато е приложен член 37;
в)
декларацията, предвидена в член 27, параграф 2, е представена на компетентния орган;
г)
компетентният орган е проверил, че условията, изложени в членове 25 и 27, са изпълнени по отношение на всяко заявление.
2. Чрез дерогация от параграф 1 и без да се засягат намаленията и изключенията, предвидени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004, и санкциите, предвидени в член 30 от настоящия регламент, помощта по отношение на годините преди първия добив за растителни култури, различни от едногодишни култури, се плаща, при условие че декларацията, посочена в член 25, параграф 2, е представена на компетентния орган и че компетентният орган е проверил спазването на член 25, параграф 2.
Член 30
Санкции в случай на невярна декларация за доставка
Когато по време на контрола се разкрие, че декларация за доставка, както е предвидена в член 27, параграф 2, е умишлено фалшифицирана, кандидатстващото лице губи правото си на помощ. Ако помощта вече е платена, тя се възстановява в съответствие с разпоредбите на член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004. За растителни култури, различни от едногодишни култури, извършените вече плащания подлежат на възстановяване до последното правомерно плащане.
РАЗДЕЛ 6
Задължения за изкупвачите и първите преработватели
Член 31
Гаранции
1. Изкупвачите или първите преработватели депозират при своите компетентни органи гаранция, както е предвидено в параграф 2, до крайния срок на въпросната година за измененията на въпросните заявления за плащане в съответната държава-членка, както е посочено в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 796/2004. Държавите-членки обаче могат да се откажат от изискването за гаранция в рамките на условията, определени в член 5 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията (6).
2. Гаранциите, които ще бъдат депозирани по отношение на всеки суров материал, се изчисляват, като се умножи сумата от всички площи, обхванати от договора, подписан от съответния изкупвач или първи преработвател, и използвани за производството на този суров материал по ставка от 60 EUR на хектар.
3. В случая на производство на растителни култури, различни от едногодишни култури, обаче следва да бъдат депозирани гаранции по отношение само на годината на първия добив и същите остават валидни за следващите години за срока на валидност на договора.
4. Когато договорите са изменени в съответствие с член 28, дадените гаранции съответно се коригират.
5. Без да се накърняват членове от 20 до 24 от Регламент (ЕИО) № 2220/85, когато гаранцията е депозирана от изкупвача, тя се освобождава веднага щом въпросните сурови материали са доставени на първия преработвател, при условие че компетентният орган на изкупвача има доказателство, че първият преработвател е депозирал равностойна гаранция при неговия компетентен орган. В случая на първата преработка в държава-членка, прилагаща разпоредбите на член 37, гаранцията, депозирана от изкупвача, се освобождава веднага щом въпросните сурови материали се доставят на одобрения първи преработвател.
Член 32
Главни, вторични и подчинени изисквания за изкупвачите и преработвателите
1. По смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 следните задължения представляват главно изискване:
а)
задължението за изкупвачите да доставят общите количества сурови материали на първия преработвател, както е предвидено в член 27, параграф 4;
б)
задължението за първите преработватели да преработят най-малкото количествата сурови материали, определени в съответствие с член 27, параграф 1, до крайните продукти, посочени в договора;
в)
задължението за първите преработватели, отнасящо се до икономическата стойност на енергийните продукти, получени посредством преработването на суровите материали, посочени в член 24, параграф 6.
2. Задължението за първите преработватели да преработят суровите материали до 31 юли на втората година, следваща тази на добиването, представлява вторично изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
3. Следните задължения представляват подчинени изисквания по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85:
а)
за изкупвачите и за първите преработватели:
i)
задължението да приемат доставката на съответните количества сурови материали, както са доставени от кандидатстващите лица в съответствие с член 27, параграф 3;
ii)
задължението да подпишат декларацията за доставка, посочена в член 27, параграф 2;
б)
за първите преработватели - задължението, когато е приложимо, да депозират гаранция в срока, определен в член 31, параграф 1.
4. Чрез дерогация от член 20, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 задължението за изкупвача или за първия преработвател да приемат или улеснят проверките на място, извършвани от компетентните органи, или да предоставят отчетните данни, посочени в член 38 от настоящия регламент, представлява главно изискване.
РАЗДЕЛ 7
Специални правила за използването на сурови материали в стопанството
Член 33
Използване на сурови материали в стопанството
1. Независимо от член 25, параграф 1 държавите-членки могат да позволят на кандидатстващите лица да:
а)
използват горски дървесни култури с кратък цикъл на ротация, които се покриват от кодове по КН ex 0602 90 41, или всички зърнени култури или маслодайни семена, които се покриват от кодове по КН 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 и 1206 00 99, които са били добити:
i)
като гориво за затоплянето на земеделското стопанство;
ii)
за производството в рамките на стопанството на енергия или биогорива;
б)
преработват в биогаз, обхванат от код по КН 2711 29 00, в рамките на своето стопанство всички добити сурови материали.
2. Когато се прилага параграф 1 от настоящия член, член 25 не се прилага. До датата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, и в подкрепа на единното заявление кандидатстващите лица представят на своите компетентни органи писмена декларация, която съдържа най-малко следната информация:
а)
видовете на всички съответни сурови материали и засадената площ с всеки вид;
б)
когато е подходящо, годината, предвидена за първия добив;
в)
ангажимент от кандидатстващото лице да използва или преработва пряко суровите материали, обхванати в декларацията, в съответствие с параграф 1 от настоящия член и с член 24, параграф 1, и до датата, която ще бъде определена от държавите-членки, и няма да бъде по-късно от 31 юли на втората година, следваща тази на добива;
г)
заплануваната крайна употреба на суровите материали и техническото описание на предвиденото преобразуване.
3. Освен ако не е предвидено друго в настоящия раздел, разпоредбите на настоящата глава важат за съответните земеделски производители.
Член 34
Количества сурови материали, които ще се използват в стопанството
1. Кандидатстващите лица използват в стопанството:
а)
количество сурови материали, най-малкото равно на представителния добив, посочен в член 26; или
б)
за сурови материали, за които няма установен представителен добив, всички добити сурови материали.
Държавите-членки въвеждат адекватни мерки за контрол, така че да се осигури спазване на задължението, предвидено в буква б) от първата алинея.
2. До датата, определена от държавите-членки, кандидатстващите лица представят на компетентния орган декларация за добива, която съдържа най-малко следната информация:
а)
датата на добива;
б)
количествата добити сурови материали.
3. В случай на изключително обстоятелство или непреодолима сила, както е предвидено в член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кандидатстващото лице може да информира компетентния си орган в съответствие с член 72 от Регламент (ЕО) № 796/2004, че няма да има възможност да добие или използва цялото количество суров материал или част от него, посочени в параграф 1 от настоящия член. Компетентният орган може, след получаване на достатъчно доказателства за такива изключителни обстоятелства, да разреши изменения на количествата, които трябва да бъдат използвани в стопанството.
Член 35
Контрол
Без да се засягат мерките за контрол, предвидени в членове 24 и 26 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и член 37, параграфи от 4 до 6 от настоящия регламент, държавите-членки, прилагащи член 33, параграф 1 от настоящия регламент, въвеждат адекватни мерки за контрол, така че да се осигури:
а)
добиването на съответните количества сурови материали в съответствие с член 34.
Тези мерки за контрол обхващат най-малко следното:
i)
административен контрол за спазването на член 34 относно добитите количества;
ii)
проверки на място на най-малко 10 % от земеделските стопанства за проверка на добитото количество, декларирано от кандидатстващото лице в съответствие с член 34, параграф 2;
б)
суровите материали, посочени в буква а), се използват директно в стопанството или се преработват в биогаз, попадащ в код по КН 2711 29 00.
Член 36
Плащания
1. Без да се засягат намаленията и изключенията, установени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и в параграф 2 от настоящия член, помощта се плаща на кандидатстващите лица, при условие че:
а)
изискваните количества сурови материали в съответствие с член 34 са добити;
б)
декларациите, предвидени в член 33, параграф 2 и член 34, параграф 2, са представени на компетентния орган;
в)
проверките, предвидени в член 35, буква а), са приключени от компетентния орган.
2. Без да се засяга член 40 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, ако се разкрие, че кандидатстващо лице умишлено е представило декларация за добива, посочена в член 34, параграф 2 от настоящия регламент, с невярно съдържание, то няма да има право на помощта. Ако помощта вече е било изплатена, сумата се възстановява в съответствие с член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
Ако суровите материали не са преработени в енергийни продукти до датата, посочена в член 33, параграф 2, буква в), помощта, изплатена за въпросния добив, се възстановява в съответствие с член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и земеделският производител се изключва от помощите за енергийни култури за следващата година.
Член 36а
Държавите-членки могат да решат да прилагат настоящия раздел от 1 януари 2008 г.
РАЗДЕЛ 8
Незадължителна система за одобрение
Член 37
Незадължителна система за одобрение
1. Чрез дерогация от член 31 държавите-членки могат да решат да въведат система за одобрение на изкупвачите и на първите преработватели (наричани по-долу „одобрени оператори“).
Държавите-членки публикуват решението, посочено в първата алинея, до 1 ноември на годината, предхождаща неговото прилагане. За 2007 г. обаче държавите-членки следва да публикуват решението си до 1 март 2007 г.
Освен ако не е предвидено друго в настоящия раздел, разпоредбите на настоящата глава важат за държавите-членки, които са решили да прилагат първата алинея.
2. Когато дадена държава-членка е решила да прилага параграф 1, тя приема необходимите разпоредби и взема необходимите мерки, така че да осигури спазването на разпоредбите на настоящата глава. По-специално държавите-членки определят условията за одобряване на операторите, така че най-малкото да отговарят на следните критерии:
а)
за изкупвачите:
i)
да имат административен капацитет за функциониране като изкупвачи и за поддържане на архива, посочен в член 38;
ii)
да имат договорни взаимоотношения най-малкото с един преработвател за доставката на сурови материали или да са извършвали търговски дейности за достатъчен период;
б)
за първите преработватели:
i)
да имат административен капацитет за функциониране като първи преработватели и административен капацитет за поддържане на архива, посочен в член 38;
ii)
да имат подходящ производствен капацитет за производството най-малкото на един енергиен продукт, посочен в член 24, параграф 1.
3. Преди публикуването на списъка, посочен в параграф 6, държавите-членки въвеждат процедура за контрол на одобрението на одобрени оператори.
4. Когато се установи, че даден одобрен оператор не спазва задълженията, предвидени в настоящата глава, или националните разпоредби, приети на основание на същата, или когато изкупвачът или първият преработвател не приема или не улеснява проверките на място, които трябва да се извършват от компетентните органи, и/или не предоставя информацията, посочена в член 38, държавите-членки налагат подходящи санкции. Размерът на санкциите се изчислява въз основа на тежестта на нарушението и пропорционално на гаранциите, конфискувани при неспазване на изискванията, както е посочено в член 32.
5. Ако някой одобрен оператор в резултат на сериозна небрежност, установена от държавата-членка, не спази разпоредбите на настоящата глава или разпоредбите на национално равнище, държавите-членки могат да решат да оттеглят одобрението си за период, който ще бъде определен от държавата-членка.
6. Преди 15 декември на годината, предхождаща годината, за която се отпуска помощта, държавите-членки публикуват списък на одобрените изкупвачи и първите преработватели. За помощта обаче, която се дава за 2007 г., списъкът на одобрените изкупвачи и първите преработватели се публикува най-късно до 15 април 2007 г.
7. Когато някоя държава-членка е решила да прилага параграф 1, помощта се изплаща само на кандидатстващите лица, които са сключили договори с одобрени изкупвачи или преработватели.
РАЗДЕЛ 9
Проверки
Член 38
Поддържане на архиви
1. Компетентните органи в държавата-членка определят вида на архивите, които трябва да се поддържат от страна на изкупвачите, преработвателите или кандидатстващите лица, упоменати в член 33, параграф 1, и честотата на актуализирането на тези архиви, която трябва да бъде поне веднъж месечно.
2. За преработватели тези архиви съдържат поне следната информация:
а)
количествата преработени сурови материали за преработка;
б)
количествата преработени сурови материали и количествата и видовете крайни продукти и вторични продукти, получени от тях;
в)
отпадъците по време на преработка;
г)
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
д)
количествата и видовете продукти, които са били продадени или прехвърлени от страна на преработвателя, както и получените за тях суми;
е)
където това е приложимо, имената и адресите на последващите преработватели.
3. За изкупвачите тези архиви следва да съдържат поне следната информация:
а)
количествата от различните сурови материали, изкупени и продадени за преработка в рамките на тази схема;
б)
имената и адресите на първите преработватели.
4. В случая на кандидатстващите лица, упоменати в член 33, параграф 1, архивите обхващат поне данни за наличните количества, позволяващи проследяването на добивите и преработването в стопанството.
5. Органите, които са компетентни за изкупвача или първия преработвател, проверяват дали предоставеният договор е в съответствие с условията, заложени в член 24, параграф 1. Ако тези условия не са спазени, се уведомяват органите, които са компетентни за лицето, подало заявлението.
6. С оглед на изчисляването на икономическата стойност на продуктите, посочени в член 24, параграф 6, въпросните компетентни органи на базата на информацията, посочена в параграф 2, сравняват сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция. Всяка стойност се равнява на съответното количество, умножено по средната аритметична стойност на фабричните цени, които са били отчетени по време на предишната пазарна година. Когато не са налице такива цени, компетентните органи определят актуалните цени, по-специално на базата на информацията, посочена в член 39, параграф 1.
Член 39
Контрол на преработването
1. Първите преработватели предоставят на своите компетентни органи изискваната информация за въпросната преработвателна верига, по-специално относно цените и коефициентите за техническото преработване, които ще се използват за определяне на количествата на крайните продукти, които могат да бъдат получени.
2. Компетентните органи на държавите-членки, в които се намират изкупвачите на продукцията, провеждат проверки в сградите на не по-малко от 25 % от изкупвачите, установени на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки се състоят от физически проверки и инспекции на търговските документи с цел да се установи съвместимост между изкупуването на сурови материали и съответстващите доставки, както и спазването на главните, второстепенните и подчинените изисквания, предвидени в член 32.
3. Компетентните органи на държавите-членки, в които се извършва преработката, проверяват за спазването на член 24, параграф 1 и на главните, второстепенните и подчинените изисквания, предвидени в член 32, параграф 2, в сградите на не по-малко от 25 % от преработвателите, които се намират на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки трябва да включват най-малко следното:
а)
сравняване на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция;
б)
анализ на производствената система на преработвателя, който включва физически проверки и инспекции на търговски документи, с оглед да се верифицира, че доставките на сурови материали съвпадат с крайните продукти, копродуктите и страничните продукти.
За целите на проверките, посочени в първа алинея, буква б), компетентните органи се базират по-специално на техническите коефициенти за преработка на въпросните сурови материали. Когато в законодателството на Общността съществуват такива коефициенти за износа, те се прилагат. Когато не съществуват такива, но пък съществуват други коефициенти в законодателството на Общността, се прилагат общностните коефициенти. Във всички други случаи инспекциите разчитат основно на коефициентите, които са общоприети от преработвателната индустрия.
4. За преработвателните операции, посочени в член 33, параграф 1, се извършват проверки на поне 10 % от лицата, които са подали заявления, избрани на базата на анализ на риска, като се вземат предвид:
а)
сумите на помощта;
б)
видът на декларираната продукция за преработване, по-специално растителни култури, различни от едногодишни култури;
в)
броят на земеделските парцели;
г)
развитието след последната година;
д)
резултатите от проверките, които са били направени през последните години;
е)
други параметри, които се посочват от държавите-членки, на базата на представителността на подадените декларации.
5. Проверките, посочени в параграф 4, обхващат най-малко:
а)
сравняване на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция;
б)
наличието на база за използване или преработване на суровите материали в стопанството.
6. Когато проверките, посочени в параграф 4, покажат нередности, компетентните органи провеждат допълнителни проверки през годината и следователно увеличават процента на кандидатстващите лица, които ще бъдат подлагани на проверки на място през следващата година, в съответствие с член 26, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
7. Ако е било предвидено, че определени елементи на проверките, посочени в параграфи 2, 3 и 4, могат да се провеждат на базата на проба, тогава тази проба трябва да гарантира достоверно и представително равнище на проверката.
8. Всяка проверка на място следва да бъде обект на доклад за инспекцията, подписан от инспектора, който доклад трябва да съдържа подробности относно проведената проверка. Докладът посочва по-специално следното:
а)
датата на проверката;
б)
присъствалите на проверката лица;
в)
проверените периоди;
г)
използваните техники за проверяване, включително, където това е приложимо, референции към методите на вземане на пробите;
д)
резултатите от проверката.
Член 40
Допълнителни мерки и взаимна помощ
1. Държавите-членки предприемат всички по-нататъшни мерки, които са необходими за правилното прилагане на настоящата глава, и си оказват взаимната помощ, необходима за целите на проверките, които се изискват в съответствие с настоящата глава. Когато настоящата глава не предвижда подходящите намаления и изключения, държавите-членки могат да прилагат съответните национални санкции срещу пазарните участници, които са обвързани с процедурата по отпускане на държавни помощи.
2. Доколкото е необходимо или наложено от настоящата глава, държавите-членки взаимно си помагат с цел да се осигури ефективен контрол и да може да се проверят автентичността на предадените документи и точността на разменената информация.
4)
В член 61 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Когато се установи, че площите, посочени в членове 59 и 60, са надвишени, съответната държава-членка определя окончателния размер на надвишението, закръглен до два знака след десетичната запетая, преди да бъдат отпуснати плащанията на земеделския производител и най-късно до 31 януари на следващата година.“
5)
Член 69 се заменя със следния текст:
„Член 69
Подаване на информация
Когато се установи, че площите, посочени в членове 59 и 60, са надвишени, съответната държава-членка определя окончателния размер на надвишението, преди да бъдат отпуснати плащанията на земеделския производител и най-късно до 31 януари на следващата година, и го съобщава на Комисията най-късно до 31 януари на следващата година. Данните, използвани за изчисляване на процента, с който е надвишена основната площ, се съобщават, като се използва формулярът образец, който се съдържа в приложение VI.“
6)
В член 136 текстът „член 30, параграф 3“ се заличава.
7)
В член 171аи параграф 3 се заличава.
8)
В член 171бб, параграф 2 първата алинея се заменя със следния текст:
„Държавите-членки определят сумата на помощта за маслини на хектар ГИС за всяка категория маслинени насаждения преди отпускането на плащанията на земеделските производители и най-късно до 31 януари на следващата година.“
9)
В приложение III заглавието „КРАЕН СРОК ЗА ПРЕДАВАНЕ: 15 НОЕМВРИ ВСЯКА ГОДИНА“ се заличава.
10)
В приложение VI заглавието „КРАЕН СРОК ЗА ПРЕДАВАНЕ: 15 НОЕМВРИ ВСЯКА ГОДИНА“ се заличава.
11)
Приложение IX се заменя с текста, установен в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г. Глава 8, раздели 3, 4, 5, 6 и 9 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, както е изменен с член 1, параграф 3 от настоящия регламент, обаче се прилагат от 1 януари 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 13 март 2007 година.
REGOLAMENTO (CE) N. 270/2007 DELLA COMMISSIONE
del 13 marzo 2007
recante modifica del regolamento (CE) n. 1973/2004 recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1782/2003 del Consiglio per quanto riguarda i regimi di sostegno di cui ai titoli IV e IV bis di detto regolamento e l’uso di superfici ritirate dalla produzione allo scopo di ottenere materie prime
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 1782/2003 del Consiglio, del 29 settembre 2003, che stabilisce norme comuni relative ai regimi di sostegno diretto nell’ambito della politica agricola comune e istituisce taluni regimi di sostegno a favore degli agricoltori e che modifica i regolamenti (CEE) n. 2019/93, (CE) n. 1452/2001, (CE) n. 1453/2001, (CE) n. 1454/2001, (CE) n. 1868/94, (CE) n. 1251/1999, (CE) n. 1254/1999, (CE) n. 1673/2000, (CEE) n. 2358/71 e (CE) n. 2529/2001 (1), in particolare l’articolo 145,
considerando quanto segue:
(1)
L’articolo 3, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione (2) prevede la comunicazione di determinati dati alla Commissione. Riguardo all’aiuto per il tabacco, l’importo indicativo dell’aiuto deve essere comunicato per l’anno del raccolto e non per l’anno successivo, come indicato alla lettera d) di detto articolo, che deve essere quindi modificata in tal senso.
(2)
Riguardo all’aiuto specifico per il cotone, le comunicazioni richieste all’articolo 171 bis decies, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1973/2004 sono superflue rispetto a quelle dell’articolo 3, paragrafo 1, dello stesso regolamento. Il paragrafo 3 dell’articolo 171 bis decies deve essere quindi soppresso.
(3)
A norma dell’articolo 71 bis, paragrafo 2, lettera d), del regolamento (CE) n. 796/2004 della Commissione, del 21 aprile 2004, recante modalità di applicazione della condizionalità, della modulazione e del sistema integrato di gestione e di controllo di cui al regolamento (CE) n. 1782/2003 del Consiglio che stabilisce norme comuni relative ai regimi di sostegno diretto nell’ambito della politica agricola comune e istituisce taluni regimi di sostegno a favore degli agricoltori (3), gli Stati membri devono tenere conto dell’applicazione di riduzioni o esclusioni alle singole domande di aiuto nel calcolare il coefficiente di riduzione da applicare in caso di superamento dei massimali di spesa fissati per taluni regimi di aiuto.
(4)
L’articolo 4 del regolamento (CE) n. 1973/2004 prevede la fissazione di coefficienti di riduzione entro il 15 novembre di un dato anno. L’effetto globale delle riduzioni e delle esclusioni applicate alle singole domande di aiuto non è necessariamente noto a quella data a livello di Stati membri. Non si vede peraltro la necessità di fissare tali coefficienti per quella data.
(5)
Inoltre, l’esperienza insegna che spesso è difficile fissare entro il 15 novembre dell’anno considerato gli ulteriori coefficienti di riduzione previsti dall’articolo 4 del regolamento (CE) n. 1973/2004. Non esistendo una particolare necessità che giustifichi la fissazione dei suddetti coefficienti in una fase così precoce, ed essendo sufficiente che i dati vengano comunicati alla Commissione entro il 31 gennaio dell’anno successivo e comunque prima della concessione degli aiuti, l’articolo 4 deve essere modificato in tal senso. Questa modifica si ripercuote sugli articoli 3, 61, 69, 171 ter ter e sugli allegati III e VI dello stesso regolamento, che vanno quindi parimenti modificati.
(6)
La relazione della Commissione al Consiglio sul riesame dell’aiuto per le colture energetiche di cui all’articolo 88 del regolamento (CE) n. 1782/2003 ha sottolineato l’opportunità di rendere questo aiuto più attraente sia per gli agricoltori che per i trasformatori. Occorre pertanto semplificarne le modalità di applicazione contenute nel capitolo 8 del regolamento (CE) n. 1973/2004.
(7)
Il regime delle cauzioni garantisce che le materie prime coltivate sulle superfici che beneficiano dell’aiuto per le colture energetiche e consegnate a un collettore o a un primo trasformatore vengano effettivamente trasformate in prodotti energetici. Sembra tuttavia opportuno autorizzare gli Stati membri a sostituire il regime delle cauzioni con un sistema alternativo di accreditamento degli operatori, atto ad offrire garanzie equivalenti. Gli operatori accreditati sarebbero tenuti a rispettare determinati requisiti minimi e sarebbero passibili di sanzioni in caso di inadempimento dei propri obblighi, secondo precise disposizioni emanate dalle autorità competenti a livello nazionale.
(8)
L’obbligo di stipulare un contratto è un modo efficace per garantire che il richiedente dell’aiuto consegni effettivamente la materia prima a un collettore o a un primo trasformatore. Tuttavia, poiché le colture permanenti (per esempio bosco ceduo a rotazione breve) non possono essere raccolte nel primo o nei primi anni dall’impianto, l’obbligo del contratto deve decorrere solo dall’anno della prima raccolta.
(9)
La quantità minima di materia prima che deve essere consegnata per garantire che le superfici siano utilizzate a fini energetici deve essere calcolata sulla base di rese rappresentative. Tuttavia, per alcune materie prime il rischio di utilizzazione abusiva è praticamente escluso a causa della loro specificità, sicché è inutile stabilire una resa rappresentativa.
(10)
L’obbligo di consegnare la totalità della materia prima raccolta sulle superfici interessate non consente di sostituire la materia prima raccolta con una quantità equivalente della stessa materia prima. Per le colture annuali tale obbligo non è necessario e deve essere abolito, in modo da rendere più flessibile l’applicazione del regime, senza peraltro comprometterne l’obiettivo fondamentale.
(11)
È opportuno disporre che, nella comunicazione delle informazioni all’organismo pagatore da parte dell’agricoltore e del collettore o del primo trasformatore, si eviti possibilmente di comunicare due volte gli stessi dati.
(12)
L’articolo 25 del regolamento (CE) n. 1973/2004 accorda agli Stati membri la possibilità di autorizzare gli agricoltori a destinare ad usi energetici le materie prime raccolte nella propria azienda. Per motivi di chiarezza e trasparenza e in considerazione della peculiarità di tale opzione, è opportuno disciplinare questi casi con apposite disposizioni.
(13)
Per i cereali e i semi oleosi utilizzati nell’azienda, l’articolo 25, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1973/2004 richiede espressamente la denaturazione dei prodotti. Dato il volume probabilmente limitato di tale produzione e le difficoltà tecniche inerenti al processo di denaturazione, è opportuno deferire agli Stati membri la competenza di stabilire le misure e i controlli del caso. La stessa impostazione deve essere seguita anche per la determinazione della quantità di materia prima raccolta.
(14)
Ai sensi dell’articolo 24, paragrafo 3, terzo comma, del regolamento (CE) n. 1973/2004, il collettore o il primo trasformatore che sceglie di sostituire le materie prime e i prodotti intermedi o sottoprodotti con quantità equivalenti è tenuto a informarne l’autorità competente. La stessa disposizione istituisce inoltre un obbligo di comunicazione reciproca tra Stati membri qualora la transazione interessi più Stati membri, affinché le autorità nazionali competenti dispongano di informazioni sufficienti in materia. Ne consegue che l’obbligo di utilizzare l’esemplare di controllo T5, di cui agli articoli 37 e 38 del medesimo regolamento, non è necessario e deve essere abolito.
(15)
Per armonizzare le norme relative ai regimi di aiuto per superficie e semplificare la gestione e i controlli delle domande di aiuto, è opportuno che gli elementi di cui agli atti elencati nell’allegato III del regolamento (CE) n. 1782/2003 e gli elementi che possono rientrare nelle buone condizioni agronomiche e ambientali di cui all’articolo 5 e all’allegato IV di tale regolamento siano ammissibili a tutti i regimi di aiuto per superficie, compreso il regime di pagamento unico per superficie. Pertanto, l’articolo 30, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 796/2004 deve applicarsi anche a questo regime.
(16)
Ai fini della previsione delle spese è necessario disporre di dati sulle rese nell’ambito del regime di pagamento per superficie per i seminativi. Inoltre, l’articolo 104 del regolamento (CE) n. 1782/2003 stabilisce rese differenziate per il calcolo dell’aiuto a seconda che venga applicato o meno un regime distinto per il granturco. Occorre pertanto adattare l’allegato IX del regolamento (CE) n. 1973/2004.
(17)
Il regolamento (CE) n. 1973/2004 deve essere dunque modificato.
(18)
Poiché le modifiche apportate dal presente regolamento riguardano le domande di aiuto che saranno presentate nel 2007, il presente regolamento deve applicarsi a decorrere dal 1o gennaio 2007. A causa di vincoli amministrativi, tuttavia, alcune modifiche devono applicarsi a decorrere dal 1o gennaio 2008.
(19)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione dei pagamenti diretti,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CE) n. 1973/2004 è modificato come segue:
1)
l’articolo 3, paragrafo 1, è modificato come segue:
a)
è inserita la seguente lettera b bis):
«b bis)
entro il 15 ottobre successivo alla fine dell’anno per il quale è concesso l’aiuto, tutti i dati necessari per valutare l’aiuto per le colture energetiche, in particolare:
-
il numero di domande,
-
le superfici corrispondenti a ciascuna specie di materia prima,
-
le quantità di ogni tipo di materia prima e di prodotto finito ottenuto;»
b)
la lettera c) è modificata come segue:
i)
la frase introduttiva è sostituita dalla seguente:
«entro il 31 gennaio dell’anno successivo:»;
ii)
il punto iii) è sostituito dal seguente:
«iii)
la quantità totale determinata nel caso dei pagamenti supplementari per i produttori lattiero-caseari di cui all’articolo 96 del regolamento (CE) n. 1782/2003.»;
c)
la lettera d) è sostituita dalla seguente:
«d)
entro il 31 marzo dell’anno del raccolto, l’importo indicativo dell’aiuto per kg nel caso dell’aiuto per il tabacco di cui all’articolo 110 undecies del regolamento (CE) n. 1782/2003, ripartito per gruppo di varietà di tabacco di cui all’allegato XXV del presente regolamento e, ove applicabile, per grado qualitativo;».
2)
L’articolo 4 è sostituito dal seguente:
«Articolo 4
Il coefficiente di riduzione della superficie, nel caso previsto all’articolo 75, all’articolo 78, paragrafo 2, all’articolo 82, all’articolo 85, all’articolo 89, paragrafo 2, all’articolo 98 e all’articolo 143 del regolamento (CE) n. 1782/2003, o il coefficiente di riduzione delle quantità, nonché i criteri oggettivi nel caso previsto all’articolo 95, paragrafo 4, dello stesso regolamento, sono fissati prima dell’assegnazione dei pagamenti agli agricoltori e, al più tardi, entro il 31 gennaio dell’anno successivo in base ai dati comunicati a norma dell’articolo 3, paragrafo 1, lettere b), b bis) e c), del presente regolamento.»
3)
Il capitolo 8 è sostituito dal seguente:
«CAPITOLO 8
AIUTO PER LE COLTURE ENERGETICHE
SEZIONE 1
Definizioni
Articolo 23
Definizioni
Ai fini del presente capitolo, valgono le seguenti definizioni:
a)
per “richiedente” si intende l’agricoltore che coltiva le superfici di cui all’articolo 88 del regolamento (CE) n. 1782/2003 al fine di ottenere l’aiuto di cui al suddetto articolo;
b)
per “aiuto” si intende l’aiuto per le colture energetiche di cui all’articolo 88 del regolamento (CE) n. 1782/2003;
c)
per “prodotti energetici” si intendono i prodotti di cui all’articolo 88, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1782/2003;
d)
per “primo trasformatore” si intende l’utilizzatore delle materie prime agricole, ad esclusione del richiedente che utilizza le materie prime nella propria azienda, il quale effettua la loro prima trasformazione al fine di ottenere uno o più prodotti di cui all’articolo 88, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1782/2003;
e)
per “collettore” si intende qualsiasi persona che stipula un contratto con un richiedente ai sensi dell’articolo 25 e che acquista per proprio conto le materie prime di cui all’articolo 24, paragrafo 1, destinate agli usi di cui all’articolo 88, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1782/2003.
SEZIONE 2
Utilizzazione della materia prima
Articolo 24
Utilizzazione della materia prima
1. Qualsiasi materia prima agricola può essere coltivata sulle superfici oggetto dell’aiuto, purché sia utilizzata principalmente per la fabbricazione di prodotti energetici alle condizioni specificate nei paragrafi da 2 a 8.
2. La barbabietola da zucchero può essere coltivata sulle superfici di cui al paragrafo 1 a condizione che qualsiasi prodotto intermedio sia utilizzato per la fabbricazione di prodotti energetici e che qualsiasi coprodotto o sottoprodotto contenente zucchero sia utilizzato in conformità al regolamento (CE) n. 318/2006 del Consiglio (4).
3. Per la canapa si applicano le disposizioni dell’articolo 29 del regolamento (CE) n. 795/2004 della Commissione (5) e dell’articolo 33 del regolamento (CE) n. 796/2004.
4. Gli Stati membri possono escludere dall’aiuto qualsiasi materia prima agricola che comporti difficoltà in materia di controlli, salute pubblica, ambiente, diritto penale o da cui si ottenga una percentuale ridotta di prodotti energetici finiti.
5. Per qualsiasi materia prima, gli Stati membri possono fissare una superficie minima coltivata.
6. Il valore economico dei prodotti energetici ottenuti dalla trasformazione delle materie prime deve risultare superiore al valore di tutti gli altri prodotti destinati ad altri usi, ottenuti dalla stessa trasformazione, determinato secondo il metodo di valutazione di cui all’articolo 38, paragrafo 6, del presente regolamento.
7. In deroga al paragrafo 6, la soia può essere coltivata sulle superfici di cui al paragrafo 1 a condizione che qualsiasi prodotto intermedio, eccettuata la farina di soia, sia utilizzato per la fabbricazione di prodotti energetici.
8. I prodotti energetici sono ottenuti, al massimo, da un terzo trasformatore.
SEZIONE 3
Contratto
Articolo 25
Contratto
1. La produzione delle materie prime di cui all’articolo 24 forma oggetto di un contratto ai sensi dell’articolo 90 del regolamento (CE) n. 1782/2003, alle condizioni stabilite nel presente capitolo.
2. In deroga al paragrafo 1, per gli anni precedenti la prima raccolta di colture diverse dalle colture annuali, il richiedente può impegnarsi con una dichiarazione scritta a piantare durante l’anno considerato e a utilizzare la materia prima successivamente raccolta per la fabbricazione di prodotti energetici. La dichiarazione deve contenere almeno le seguenti informazioni:
a)
le specie di ciascuna materia prima e la superficie piantata con ciascuna specie;
b)
l’anno previsto per la prima raccolta.
3. Entro la data di cui all’articolo 11 del regolamento (CE) n. 796/2004, il richiedente presenta all’autorità competente, a corredo della domanda unica, una copia del contratto stipulato con un collettore o un primo trasformatore o, se del caso, la dichiarazione di cui al paragrafo 2.
Lo Stato membro ha facoltà di decidere che il contratto possa essere stipulato esclusivamente tra il richiedente e il primo trasformatore.
Lo Stato membro ha facoltà di prescrivere che il richiedente stipuli un solo contratto per ciascuna materia prima.
4. Il richiedente provvede affinché il contratto contenga almeno i seguenti elementi:
a)
nome, cognome e indirizzo delle parti contraenti;
b)
durata;
c)
le specie di ciascuna materia prima e la superficie piantata con ciascuna specie;
d)
eventuali condizioni applicabili alla consegna della quantità prevista di materia prima;
e)
l’impegno dell’agricoltore a rispettare gli obblighi di cui all’articolo 27, paragrafo 1;
f)
l’impegno del primo trasformatore o del collettore a utilizzare le materie prime in conformità del presente capitolo.
SEZIONE 4
Rese rappresentative, consegna della materia prima e quantità da consegnare
Articolo 26
Rese rappresentative
1. Gli Stati membri stabiliscono annualmente, in tempo utile e con apposita procedura, le rese rappresentative da ottenere per ciascuna specie di materia prima e ne informano i richiedenti interessati.
2. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri hanno facoltà di decidere di non stabilire rese rappresentative per le colture diverse dalle colture annuali. In tal caso, qualora i controlli di cui all’articolo 27, paragrafo 1, secondo comma, rivelino un rischio di inadempimento dell’obbligo di consegnare la totalità della materia prima raccolta, gli Stati membri stabiliscono, con apposita procedura, le rese rappresentative per le colture che presentano tale rischio.
Articolo 27
Consegna della materia prima e quantità da consegnare
1. Il richiedente consegna a un collettore o a un primo trasformatore:
a)
una quantità di materia prima almeno pari alla resa rappresentativa;
b)
la totalità della materia prima ottenuta dalle colture per le quali lo Stato membro ha deciso di avvalersi dell’opzione di cui all’articolo 26, paragrafo 2.
Gli Stati membri adottano idonee misure di controllo per garantire che sia rispettato l’obbligo di consegna della totalità della materia prima di cui al primo comma, lettera b).
2. Il richiedente o il collettore o il primo trasformatore dichiara all’autorità competente la consegna della materia prima mediante una dichiarazione scritta firmata dal collettore o dal primo trasformatore e dal richiedente. La dichiarazione deve contenere almeno le seguenti informazioni:
a)
la data della consegna;
b)
le quantità consegnate per ciascuna specie.
3. Il collettore o il primo trasformatore prende in consegna la materia prima di cui al paragrafo 1 e garantisce che una quantità equivalente di tale materia prima venga utilizzata nella Comunità per la fabbricazione di uno o più prodotti energetici.
4. Il collettore consegna al primo trasformatore una quantità equivalente di tutte le materie prime ricevute in consegna dai richiedenti.
5. Il primo trasformatore può utilizzare una quantità equivalente di materia prima, di prodotti intermedi o di sottoprodotti per fabbricare uno o più prodotti energetici.
Nel caso di cui al primo comma o se il collettore vende una quantità equivalente della materia prima raccolta, il primo trasformatore o il collettore ne informa l’autorità competente presso la quale è stata costituita la cauzione di cui all’articolo 31 oppure, se si applica l’articolo 37, l’autorità responsabile per l’accreditamento del collettore o del primo trasformatore di cui trattasi. Se la quantità equivalente viene utilizzata in uno Stato membro diverso da quello in cui è stata raccolta la materia prima, le autorità competenti degli Stati membri in causa si informano reciprocamente sull’operazione.
6. Fatte salve le disposizioni nazionali che disciplinano le relazioni contrattuali, il primo trasformatore può delegare a un terzo la raccolta della materia prima presso il richiedente. Il primo trasformatore rimane l’unico responsabile ai fini degli obblighi previsti dal presente capitolo.
Articolo 28
Circostanze eccezionali
In caso di circostanze eccezionali o di forza maggiore ai sensi dell’articolo 40, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1782/2003, il richiedente può informare l’autorità competente, secondo la procedura prevista dall’articolo 72 del regolamento (CE) n. 796/2004, del fatto che, a causa di dette circostanze, non è in grado di consegnare tutta o parte della materia prima indicata nel contratto di cui all’articolo 25. L’autorità competente, dopo aver ottenuto prove sufficienti riguardo a tali circostanze eccezionali, può consentire che venga modificata la quantità da consegnare al collettore o al primo trasformatore.
SEZIONE 5
Condizioni di pagamento dell’aiuto
Articolo 29
Pagamento
1. Fatte salve le sanzioni di cui all’articolo 51 del regolamento (CE) n. 796/2004 e all’articolo 30 del presente regolamento, l’aiuto è pagato solo se:
a)
è stata presentata all’autorità competente una copia del contratto secondo il disposto dell’articolo 25;
b)
è stata costituita la cauzione di cui all’articolo 31, salvo se si applica l’articolo 37;
c)
è stata presentata all’autorità competente la dichiarazione di cui all’articolo 27, paragrafo 2;
d)
l’autorità competente ha verificato, per ogni domanda, il rispetto delle disposizioni degli articoli 25 e 27.
2. In deroga al paragrafo 1 e fatte salve le riduzioni e le esclusioni di cui all’articolo 51 del regolamento (CE) n. 796/2004 e le sanzioni di cui all’articolo 30 del presente regolamento, il pagamento dell’aiuto per gli anni precedenti la prima raccolta, nel caso delle colture diverse dalle colture annuali, è subordinato alla presentazione all’autorità competente della dichiarazione di cui all’articolo 25, paragrafo 2, e alla verifica da parte della stessa del rispetto dell’articolo 25, paragrafo 2.
Articolo 30
Sanzioni in caso di falsa dichiarazione di consegna
Se dai controlli risulta che la dichiarazione di consegna di cui all’articolo 27, paragrafo 2, è deliberatamente falsa, il richiedente non è più ammesso a beneficiare dell’aiuto. Se l’aiuto è già stato pagato, viene recuperato conformemente alle disposizioni dell’articolo 73 del regolamento (CE) n. 796/2004. Per le colture diverse dalle colture annuali, i pagamenti già effettuati formano oggetto di recupero fino all’ultimo pagamento ammesso.
SEZIONE 6
Obblighi del collettore e del primo trasformatore
Articolo 31
Cauzioni
1. Il collettore o il primo trasformatore costituisce la cauzione di cui al paragrafo 2 presso la propria autorità competente entro il termine ultimo per la modificazione della domanda di pagamento per l’anno in questione nello Stato membro interessato, secondo il disposto dell’articolo 15, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 796/2004. Gli Stati membri possono tuttavia rinunciare ad esigere una cauzione alle condizioni di cui all’articolo 5 del regolamento (CEE) n. 2220/85 della Commissione (6).
2. La cauzione è pari, per ogni materia prima, ad un importo di 60 EUR per ettaro, moltiplicato per la somma di tutte le superfici oggetto di un contratto firmato dal collettore o dal primo trasformatore, adibite alla produzione della materia prima in questione.
3. Nel caso della produzione di colture diverse dalle colture annuali, tuttavia, la cauzione è costituita unicamente per l’anno della prima raccolta e resta valida per gli anni successivi per tutta la durata del contratto.
4. Se il contratto è modificato in conformità all’articolo 28, la cauzione viene adeguata di conseguenza.
5. Fatti salvi gli articoli da 20 a 24 del regolamento (CEE) n. 2220/85, se è il collettore che ha costituito la cauzione, quest’ultima è svincolata dopo la consegna della materia prima al primo trasformatore, sempreché l’autorità competente del collettore possieda la prova che il primo trasformatore ha costituito una cauzione equivalente presso la propria autorità competente. Se la prima trasformazione ha luogo in uno Stato membro che applica le disposizioni dell’articolo 37, la cauzione costituita dal collettore è svincolata dopo la consegna della materia prima ad un primo trasformatore accreditato.
Articolo 32
Esigenze principali, secondarie e subordinate per il collettore e il primo trasformatore
1. I seguenti obblighi costituiscono esigenze principali ai sensi dell’articolo 20 del regolamento (CEE) n. 2220/85:
a)
l’obbligo per il collettore di consegnare al primo trasformatore la totalità della materia prima, a norma dell’articolo 27, paragrafo 4;
b)
l’obbligo per il primo trasformatore di trasformare almeno le quantità di materie prime determinate ai sensi dell’articolo 27, paragrafo 1, nei prodotti finiti indicati nel contratto;
c)
l’obbligo per il primo trasformatore relativo al valore economico dei prodotti energetici ottenuti dalla trasformazione delle materie prime, di cui all’articolo 24, paragrafo 6.
2. L’obbligo per il primo trasformatore di trasformare la materia prima entro il 31 luglio del secondo anno successivo alla raccolta costituisce un’esigenza secondaria ai sensi dell’articolo 20 del regolamento (CEE) n. 2220/85.
3. I seguenti obblighi costituiscono esigenze subordinate ai sensi dell’articolo 20 del regolamento (CEE) n. 2220/85:
a)
per il collettore e il primo trasformatore:
i)
l’obbligo di prendere in consegna le pertinenti quantità di materia prima consegnate dal richiedente, a norma dell’articolo 27, paragrafo 3;
ii)
l’obbligo di firmare la dichiarazione di consegna di cui all’articolo 27, paragrafo 2;
b)
per il primo trasformatore, l’eventuale obbligo di costituire una cauzione entro il termine stabilito all’articolo 31, paragrafo 1.
4. In deroga all’articolo 20, paragrafo 2, del regolamento (CEE) n. 2220/85, l’obbligo per il collettore o il primo trasformatore di accettare o di agevolare i controlli in loco effettuati dall’autorità competente o di fornire i documenti di cui all’articolo 38 del presente regolamento costituisce un’esigenza principale.
SEZIONE 7
Disposizioni particolari concernenti l’uso di materie prime nell’azienda
Articolo 33
Uso di materie prime nell’azienda
1. In deroga all’articolo 25, paragrafo 1, gli Stati membri possono autorizzare il richiedente a:
a)
utilizzare alberi da bosco a rotazione breve (NC ex 0602 90 41) o tutti i cereali e i semi oleosi corrispondenti ai codici NC 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 e 1206 00 99 raccolti:
i)
come combustibile per il riscaldamento della propria azienda agricola;
ii)
per la produzione, nella propria azienda agricola, di energia o di biocarburanti;
b)
trasformare tutta la materia prima raccolta in biogas (NC 2711 29 00) nella propria azienda.
2. Se si applica il paragrafo 1 del presente articolo, non si applica l’articolo 25. Entro la data di cui all’articolo 11 del regolamento (CE) n. 796/2004, il richiedente presenta all’autorità competente, a corredo della domanda unica, una dichiarazione scritta contenente almeno le seguenti informazioni:
a)
le specie di ciascuna materia prima e la superficie piantata con ciascuna specie;
b)
se del caso, l’anno previsto per la prima raccolta;
c)
l’impegno, da parte del richiedente, a utilizzare o a trasformare direttamente la materia prima oggetto della dichiarazione in conformità al paragrafo 1 del presente articolo e all’articolo 24, paragrafo 1, entro una data fissata dallo Stato membro che non può essere posteriore al 31 luglio del secondo anno successivo a quello della raccolta;
d)
l’utilizzazione finale prevista della materia prima e la descrizione tecnica della trasformazione prevista.
3. Salvo disposizione contraria contenuta nella presente sezione, le disposizioni del presente capitolo si applicano agli agricoltori interessati.
Articolo 34
Quantità di materia prima da utilizzare nell’azienda
1. Il richiedente utilizza nella propria azienda:
a)
una quantità di materia prima almeno pari alla resa rappresentativa di cui all’articolo 26; oppure
b)
per le materie prime per le quali non è stata stabilita alcuna resa rappresentativa, tutta la materia prima raccolta.
Gli Stati membri istituiscono misure di controllo atte a garantire l’adempimento dell’obbligo di cui al primo comma, lettera b).
2. Entro la data fissata dallo Stato membro, il richiedente presenta all’autorità competente una dichiarazione di raccolta contenente almeno le seguenti informazioni:
a)
la data della raccolta;
b)
le quantità di materia prima raccolte.
3. In caso di circostanze eccezionali o di forza maggiore ai sensi dell’articolo 40, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1782/2003, il richiedente può informare l’autorità competente, secondo la procedura prevista dall’articolo 72 del regolamento (CE) n. 796/2004, del fatto che non sarà in grado di raccogliere o di utilizzare tutta o parte della materia prima di cui al paragrafo 1 del presente articolo. L’autorità competente, dopo aver ottenuto prove sufficienti riguardo a tali circostanze eccezionali, può consentire che venga modificata la quantità da utilizzare nell’azienda.
Articolo 35
Controlli
Fatti salvi i controlli previsti agli articoli 24 e 26 del regolamento (CE) n. 796/2004 e all’articolo 37, paragrafi 4, 5 e 6, del presente regolamento, gli Stati membri che applicano l’articolo 33, paragrafo 1, del presente regolamento istituiscono misure di controllo atte a garantire che:
a)
siano raccolte le pertinenti quantità di materia prima in conformità dell’articolo 34.
Le misure di controllo comprendono almeno i seguenti elementi:
i)
controllo amministrativo dell’osservanza dell’articolo 34 con riguardo alle quantità raccolte;
ii)
controlli in loco presso almeno il 10 % delle aziende, intesi a verificare la quantità raccolta dichiarata dal richiedente a norma dell’articolo 34, paragrafo 2;
b)
la materia prima di cui alla lettera a) sia direttamente utilizzata nell’azienda o trasformata in biogas di cui al codice NC 2711 29 00.
Articolo 36
Pagamenti
1. Fatte salve le riduzioni e le esclusioni di cui all’articolo 51 del regolamento (CE) n. 796/2004 e al paragrafo 2 del presente articolo, l’aiuto è pagato al richiedente a condizione che:
a)
siano state raccolte le quantità di materia prima richieste a norma dell’articolo 34;
b)
siano state presentate all’autorità competente le dichiarazioni di cui all’articolo 33, paragrafo 2, e all’articolo 34, paragrafo 2;
c)
l’autorità competente abbia effettuato i controlli di cui all’articolo 35, lettera a).
2. Fatto salvo l’articolo 40 del regolamento (CE) n. 1782/2003, qualora risulti che la dichiarazione di raccolta presentata da un richiedente ai sensi dell’articolo 34, paragrafo 2, è deliberatamente falsa, il richiedente non è più ammesso a beneficiare dell’aiuto. Se l’aiuto è già stato pagato, viene recuperato in conformità dell’articolo 73 del regolamento (CE) n. 796/2004.
Se la materia prima non è stata trasformata in prodotti energetici entro la data di cui all’articolo 33, paragrafo 2, lettera c), l’aiuto erogato per la materia prima raccolta viene recuperato in conformità dell’articolo 73 del regolamento (CE) n. 796/2004 e l’agricoltore è escluso dall’aiuto per le colture energetiche per l’anno successivo.
Articolo 36 bis
Gli Stati membri possono decidere di applicare la presente sezione a decorrere dal 1o gennaio 2008.
SEZIONE 8
Sistema di accreditamento facoltativo
Articolo 37
Sistema di accreditamento facoltativo
1. In deroga all’articolo 31, gli Stati membri hanno facoltà di istituire un sistema di accreditamento dei collettori e dei primi trasformatori (di seguito “operatori accreditati”).
Gli Stati membri che decidono di avvalersi della facoltà di cui al primo comma ne danno notifica pubblica entro il 1o novembre dell’anno precedente la sua applicazione. Per il 2007, tuttavia, essi rendono pubblica la loro decisione entro il 1o marzo 2007.
Salvo disposizione contraria della presente sezione, gli Stati membri che applicano il primo comma sono soggetti alle disposizioni del presente capitolo.
2. Gli Stati membri che decidono di applicare il paragrafo 1 adottano le disposizioni e le misure necessarie per garantire il rispetto delle disposizioni del presente capitolo. In particolare, essi stabiliscono le condizioni per l’accreditamento degli operatori in modo da garantire che siano soddisfatti almeno i seguenti criteri:
a)
per i collettori:
i)
possedere la capacità amministrativa per esercitare l’attività di collettore e tenere i registri di cui all’articolo 38;
ii)
avere un rapporto contrattuale con almeno un trasformatore per la consegna di materia prima o aver esercitato attività commerciali per un congruo periodo di tempo;
b)
per i primi trasformatori:
i)
possedere la capacità amministrativa per esercitare l’attività di primo trasformatore e tenere i registri di cui all’articolo 38;
ii)
possedere un’adeguata capacità produttiva per fabbricare almeno uno dei prodotti energetici di cui all’articolo 24, paragrafo 1.
3. Gli Stati membri definiscono una procedura di controllo dell’accreditamento degli operatori prima della pubblicazione dell’elenco di cui al paragrafo 6.
4. Se un operatore accreditato risulta inadempiente agli obblighi prescritti nel presente capitolo o nella normativa nazionale adottata in base ad esso, o se un collettore o primo trasformatore non accetta né agevola i controlli in loco effettuati dall’autorità competente e/o non fornisce i documenti di cui all’articolo 38, gli Stati membri comminano opportune sanzioni pecuniarie. L’entità della sanzione è determinata in proporzione alla gravità dell’infrazione e all’importo della cauzione incamerata per inadempimento degli obblighi di cui all’articolo 32.
5. Se, per negligenza grave determinata dallo Stato membro, un operatore accreditato trasgredisce le disposizioni del presente capitolo o della normativa nazionale, lo Stato membro può decidere di revocare l’accreditamento per un periodo da esso determinato.
6. Entro il 15 dicembre dell’anno precedente a quello per il quale è concesso l’aiuto, gli Stati membri pubblicano un elenco dei collettori e dei primi trasformatori accreditati. Tuttavia, per gli aiuti relativi al 2007, l’elenco degli operatori accreditati è pubblicato al più tardi entro il 15 aprile 2007.
7. Se uno Stato membro ha deciso di applicare il paragrafo 1, l’aiuto è versato unicamente ai richiedenti che hanno stipulato contratti con collettori o trasformatori accreditati.
SEZIONE 9
Controlli
Articolo 38
Tenuta dei registri
1. L’autorità competente dello Stato membro precisa i registri che devono tenere i collettori, i trasformatori e i richiedenti di cui all’articolo 33, paragrafo 1, nonché la frequenza con cui devono essere aggiornati, che deve essere almeno mensile.
2. I registri dei trasformatori recano almeno i dati seguenti:
a)
le quantità delle varie materie prime acquistate per essere trasformate;
b)
le quantità di materie prime trasformate, nonché le quantità e i tipi di prodotti finiti, coprodotti e sottoprodotti da esse ottenuti;
c)
le perdite inerenti alla lavorazione;
d)
le quantità distrutte, con la relativa giustificazione;
e)
le quantità e i tipi di prodotti venduti o ceduti dal trasformatore, nonché i prezzi percepiti;
f)
se del caso, il nome e l’indirizzo del trasformatore successivo.
3. I registri dei collettori recano almeno i dati seguenti:
a)
le quantità di tutte le materie prime acquistate e vendute per essere trasformate nell’ambito del presente regime;
b)
il nome e l’indirizzo del primo trasformatore.
4. I registri dei richiedenti di cui all’articolo 33, paragrafo 1, recano almeno una contabilità di magazzino atta a conservare una traccia dei raccolti e della trasformazione nell’azienda.
5. L’autorità competente del collettore o del primo trasformatore verifica che il contratto presentato sia conforme alle disposizioni dell’articolo 24, paragrafo 1. In caso contrario, l’autorità competente del richiedente ne è informata.
6. Per calcolare il valore economico dei prodotti di cui all’articolo 24, paragrafo 6, l’autorità competente interessata raffronta, sulla base delle informazioni di cui al paragrafo 2, la somma dei valori di tutti i prodotti energetici con la somma dei valori di tutti gli altri prodotti destinati ad altri usi, ottenuti dalla stessa trasformazione. Ognuno di questi valori si ottiene moltiplicando la quantità del prodotto considerato per la media dei prezzi franco fabbrica rilevati durante la campagna precedente. Qualora tali prezzi non siano disponibili, l’autorità competente determina i prezzi pertinenti, segnatamente in base alle informazioni di cui all’articolo 39, paragrafo 1.
Articolo 39
Controllo della trasformazione
1. Il primo trasformatore fornisce alla propria autorità competente le necessarie informazioni sul processo di trasformazione, segnatamente riguardo ai costi e ai coefficienti tecnici di trasformazione occorrenti per determinare le quantità di prodotti finiti che si potranno ottenere.
2. Le autorità competenti degli Stati membri in cui sono stabiliti i collettori effettuano controlli in loco presso almeno il 25 % dei collettori stabiliti sul loro territorio, selezionati in base ad un’analisi del rischio. Tali controlli consistono in verifiche materiali e nell’esame dei documenti commerciali, al fine di accertare la corrispondenza tra gli acquisti di materie prime e le rispettive consegne e il rispetto delle esigenze principali, secondarie e subordinate di cui all’articolo 32.
3. Le autorità competenti degli Stati membri in cui ha luogo la trasformazione controllano il rispetto delle disposizioni dell’articolo 24, paragrafo 1, e delle esigenze principali, secondarie e subordinate di cui all’articolo 32, paragrafo 2, presso almeno il 25 % dei trasformatori stabiliti sul loro territorio, selezionati in base ad un’analisi del rischio. Tali controlli comprendono almeno i seguenti elementi:
a)
un raffronto tra la somma dei valori di tutti i prodotti energetici e la somma dei valori di tutti gli altri prodotti destinati ad altri usi, ottenuti dalla stessa trasformazione;
b)
un’analisi del sistema di produzione del trasformatore, segnatamente verifiche materiali ed esame dei documenti commerciali, al fine di accertare la corrispondenza tra le consegne di materie prime e i prodotti finiti, i coprodotti e i sottoprodotti ottenuti.
Ai fini della verifica di cui al primo comma, lettera b), l’autorità competente effettua i controlli avvalendosi, in particolare, di coefficienti tecnici di trasformazione delle materie prime in causa. Ove esistano nella normativa comunitaria, si applicano i coefficienti tecnici di trasformazione relativi all’esportazione. In assenza di questi, si applicano altri coefficienti previsti dalla normativa comunitaria. In tutti gli altri casi, i controlli si basano sui coefficienti generalmente riconosciuti dall’industria di trasformazione interessata.
4. Per le trasformazioni di cui all’articolo 33, paragrafo 1, i controlli vengono effettuati presso il 10 % dei richiedenti, selezionati in base ad un’analisi del rischio che tiene conto dei fattori seguenti:
a)
l’ammontare degli aiuti;
b)
il tipo di produzione dichiarato ai fini della trasformazione, segnatamente le colture diverse da quelle annuali;
c)
il numero di particelle agricole;
d)
l’evoluzione rispetto all’anno precedente;
e)
i risultati dei controlli degli anni precedenti;
f)
altri parametri stabiliti dagli Stati membri in base alla rappresentatività delle dichiarazioni presentate.
5. I controlli di cui al paragrafo 4 comprendono almeno i seguenti elementi:
a)
un raffronto tra la somma dei valori di tutti i prodotti energetici e la somma dei valori di tutti gli altri prodotti destinati ad altri usi, ottenuti dalla stessa trasformazione;
b)
l’esistenza di impianti per l’utilizzo o la trasformazione delle materie prime nell’azienda.
6. Qualora dai controlli di cui al paragrafo 4 emergano irregolarità, l’autorità competente procede ad ulteriori controlli in loco durante l’anno in corso e aumenta la percentuale dei richiedenti da controllare nell’anno successivo, conformemente all’articolo 26, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 796/2004.
7. Se è previsto che taluni elementi dei controlli di cui ai paragrafi 2, 3 e 4 possono essere effettuati mediante campionamento, quest’ultimo deve garantire un livello di controllo affidabile e rappresentativo.
8. Ciascun controllo in loco forma oggetto di una relazione di controllo firmata dall’ispettore, contenente tutti i particolari delle verifiche effettuate. Tale relazione indica segnatamente quanto segue:
a)
la data del controllo;
b)
le persone presenti;
c)
il periodo oggetto del controllo;
d)
le tecniche di controllo utilizzate e, se del caso, un riferimento ai metodi di campionamento;
e)
i risultati del controllo.
Articolo 40
Misure supplementari e reciproca assistenza
1. Gli Stati membri adottano tutte le misure supplementari necessarie alla corretta applicazione del presente capitolo e si prestano reciproca assistenza ai fini dei controlli previsti dal presente capitolo. Qualora il presente capitolo non preveda riduzioni o esclusioni adeguate, gli Stati membri possono applicare idonee sanzioni nazionali agli operatori che intervengono nella procedura per la concessione dell’aiuto.
2. Ove ciò sia necessario o previsto dalle disposizioni del presente capitolo, gli Stati membri si prestano assistenza reciproca per garantire controlli efficaci e verificare l’autenticità dei documenti presentati e l’esattezza dei dati scambiati.
4)
All’articolo 61, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Qualora si constati un superamento delle superfici di cui agli articoli 59 e 60, lo Stato membro stabilisce, prima della concessione degli aiuti agli agricoltori e al più tardi entro il 31 gennaio dell’anno successivo, la percentuale definitiva di superamento calcolata fino alla seconda cifra decimale.»
5)
L’articolo 69 è sostituito dal seguente:
«Articolo 69
Comunicazioni
Ove si constati un superamento delle superfici di cui agli articoli 59 e 60, lo Stato membro stabilisce la percentuale definitiva di superamento prima della concessione degli aiuti agli agricoltori e al più tardi entro il 31 gennaio dell’anno successivo e la comunica alla Commissione entro il 31 gennaio dell’anno successivo. I dati utilizzati per il calcolo della percentuale di superamento di una superficie di base sono comunicati per mezzo del modulo riportato nell’allegato VI.»
6)
All’articolo 136, il termine «articolo 30, paragrafo 3» è soppresso.
7)
All’articolo 171 bis decies, il paragrafo 3 è soppresso.
8)
All’articolo 171 ter ter, paragrafo 2, il primo comma è sostituito dal seguente:
«Gli Stati membri fissano l’importo dell’aiuto per ettaro SIG olivi per ogni categoria di oliveto prima della concessione degli aiuti agli agricoltori e al più tardi entro il 31 gennaio dell’anno successivo.»
9)
Nell’allegato III, il titolo «TERMINE ULTIMO PER LA PRESENTAZIONE: 15 NOVEMBRE DI OGNI ANNO» è soppresso.
10)
Nell’allegato VI, il titolo «TERMINE ULTIMO PER LA PRESENTAZIONE: 15 NOVEMBRE DI OGNI ANNO» è soppresso.
11)
L’allegato IX è sostituito dal testo riportato nell’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2007. Tuttavia, le sezioni 3, 4, 5, 6 e 9 del capitolo 8 del regolamento (CE) n. 1973/2004, modificate dall’articolo 1, punto 3, del presente regolamento, si applicano a decorrere dal 1o gennaio 2008.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 13 marzo 2007.