РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 22 декември 2008 година
за постановяване, че член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, не се отнася за производството на електроенергия в Чешката република
(нотифицирано под номер C(2008) 8569)
(само текстът на чешки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2009/47/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (1), и по-специално член 30, параграфи 4 и 6 от нея,
като взе предвид молбата, подадена от Чешката република с писмо, получено на 3 юли 2008 г.,
след консултация с Консултативния комитет за обществени поръчки,
като има предвид, че:
I. ФАКТИ
(1)
На 3 юли 2008 г. Комисията получи с електронно писмо молба, подадена от Чешката република в съответствие с член 30, параграф 4 от Директива 2004/17/ЕО. Комисията поиска допълнителна информация с електронно писмо от 26 септември 2008 г., която бе предоставена от чешките органи с електронно писмо от 9 октомври 2008 г.
(2)
Представената от Чешката република молба се отнася до производството на електроенергия.
(3)
Към молбата е приложено писмо от независим национален орган (Energetický regulační úřad, чешкия орган за енергийно регулиране) и писмо от друг независим орган (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, чешката служба за защита на конкуренцията). И двата органа анализират условията за достъп до съответния пазар, които според тях са неограничени, като никой от тях не смята, че допълнителното условие, свързано с наличието на пряка конкуренция, е спазено по отношение на производството на електроенергия в Чешката република.
II. НОРМАТИВНА УРЕДБА
(4)
В член 30 от Директива 2004/17/ЕО се предвижда, че поръчките, предназначени да способстват за изпълнението на една от дейностите, за които се прилага Директива 2004/17/ЕО, не са предмет на директивата, ако упражняваната в държавата-членка дейност е пряко изложена на конкуренция на пазари, до които достъпът не е ограничен. Прякото излагане на конкуренция се оценява въз основа на обективни критерии, като се отчитат характерните особености на съответния сектор. Достъпът се счита за неограничен, ако държавата-членка е въвела и прилага съответното законодателство на Общността относно пълното или частичното отваряне на дадения сектор. Въпросното законодателство е посочено в приложение XI към Директива 2004/17/ЕО, която, по отношение на електроенергийния сектор, съдържа позоваване на Директива 96/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (2). Директива 96/92/ЕО бе заменена от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 96/92/ЕО (3), която изисква дори по-висока степен на отвореност на пазара.
(5)
Чешката република е въвела и прилага не само Директива 96/92/ЕО, но също и Директива 2003/54/ЕО, избирайки законово и функционално разделяне на преносните и електроразпределителните мрежи, с изключение на най-малките електроразпределителни дружества, които, въпреки че са предмет на счетоводно разделяне, са освободени от изискването за законово и функционално разделяне, при условие че имат по-малко от 100 000 клиенти или към 1996 г. обслужват електрически системи с потребление под 3 TWh. Освен това собствеността на оператора на преносната мрежа, CEPS, бе разделена. В резултат на това и в съответствие с член 30, параграф 3, първа алинея следва да се счита, че достъпът до пазара е неограничен.
(6)
Прякото излагане на конкуренция следва да се оценява въз основа на различни показатели, нито един от които, per se, няма решаващо значение. По отношение на пазарите, обхванати от настоящото решение, пазарният дял на основните участници на даден пазар представлява критерий, който следва да бъде отчетен. Друг критерий е степента на концентрация на тези пазари. Като се имат предвид особеностите на въпросните пазари, следва да се вземат под внимание и други критерии, като функционирането на балансиращия механизъм, ценовата конкуренция и степента, до която потребителите сменят доставчиците си.
(7)
Настоящото решение не засяга прилагането на правилата на конкуренция.
III. ОЦЕНКА
(8)
Представената от Чешката република молба се отнася до производството на електроенергия в Чешката република.
(9)
Съгласно молбата съответният географски пазар е пазар, по-голям от националната територия, включващ териториите на Чешката република, Полша, Словакия, Австрия и Германия. Твърди се, че основна причина за дефинирането на пазар в тези граници е високият дял на междусистемен капацитет (с редица държави-членки) в сравнение с вътрешното производство и потребление. Съгласно информацията, предоставена от чешките органи в техния отговор от 9 октомври 2008 г., през 2007 г. са изнесени 25,6 TWh, а са внесени 9,5 TWh. По този начин Чешката република е нетен износител на електроенергия с нетен износ в размер на 16,1 TWh, което е равно на почти 20 % (4) от общото нетно производство на електроенергия (81,4 TWh). Допълнителен аргумент, представен по отношение на съществуването на широк географски пазар, е тенденцията за изравняване на цените между националния пазар в рамките на Чешката република и този в Германия, както и нарастващата роля на PXE, енергийната борса в Прага.
(10)
Сравнително високият междусистемен капацитет и израняването на ценовите равнища обаче не са достатъчни условия за очертаването на съответен пазар. Местните пазарни правила, и по-специално първостепенната необходимост от даден участник на пазара и неговата доминираща позиция (в случая с Чешката република - оператора CEZ) също могат да доведат до очертаването на по-тесен пазар. В този контекст трябва да се отбележи, че според отговора на чешките органи от 9 октомври 2008 г. значителна част от нарастващия обем на PXE се дължи на операции, в които участва CEZ. Освен това в своето Разследване на енергийния сектор (5) по отношение на възможните дефиниции на географски пазар, надхвърлящ националните граници, Комисията разгледа дали някои страни в Централна Европа биха могли да бъдат част от възможни двойки съответни пазари. За двойката страни Австрия-Германия поради размера на основния оператор в Австрия, съчетано с претоварването на вътрешната австрийска мрежа, Комисията не успя да заключи, че би съществувал съответен пазар, по-голям от националния пазар. По подобен начин в случая с Чешката република и Словакия съответният размер на доминиращите оператори и необходимостта от тях, за да се отговори на нуждите от потребление, води до заключението, че дори тази двойка страни не е част от един и същ съответен географски пазар. В допълнение към това Комисията разгледа наскоро австрийския и полския пазар за производство на електроенергия и определи, че те са национални пазари по отношение на географския си обхват (6). И на края, в едно от последните антитръстови решения С(2008) 7367 от 26 ноември 2008 г. срещу E.ON относно пазара на едро в Германия (7) Комисията определи последния като национален по обхват, без съседни държави (нито на запад, нито на изток) да представляват част от по-голям географски пазар.
(11)
Следователно съществуването на регионален пазар следва да бъде отхвърлено. Това също е в съответствие с изявлението на чешката служба за защита на конкуренцията, че „при оценката [на заявлението съгласно член 30] службата, отчитайки своето текущо разследване, прие допускането, че съответният пазар за производство на електроенергия следва, от географска гледна точка, да бъде определен като територията на Чешката република“. С оглед на изложеното в съображения 9 и 10 по-горе територията на Чешката република следва да се разглежда като представляваща съответния пазар за целите на оценка на условията, предвидени в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО.
(12)
Вследствие на постоянната практика (8) по отношение на решенията на Комисията съгласно член 30, Комисията счита, че по отношение на производството на електроенергия „показател за интензивността на конкуренцията на националните пазари е делът от общия пазар, който притежават тримата най-големи производители“. Според „Таблица 6: Състояние на пазара на едро“, стр. 12 и последващи от „Работен документ на службите на Комисията: Придружителен документ към доклада за напредъка в създаването на вътрешен пазар за газ и електроенергия“ (9), дяловете на тримата най-големи производители са възлизали на 69,4 % от производството на електроенергия през 2006 г., като през 2007 г. са нараснали на 73,9 %. Според предоставената от чешките органи информация в техния отговор от 9 октомври 2008 г. доминиращото предприятие държи почти 70 % от общия инсталиран капацитет, а второто и третото държат съответно 3,5 % и 3 %. Тези равнища на концентрация, обхващащи общия пазарен дял на тримата най-големи производители, са по-високи от 39 % - съответния процент, на който се позовават решения 2006/211/ЕО (10) и 2007/141/ЕО (11) на Комисията във връзка с Обединеното кралство. Те са значително по-високи и от равнището (52,2 %), посочено в Решение 2008/585/ЕО (12) по отношение на Австрия, както и по-високи от равнището (58 % от брутното производство), посочено в Решение 2008/741/ЕО на Комисията (13) по отношение на Полша.
(13)
Равнищата на концентрация в Чешката република на тримата най-големи оператори са подобни или по-ниски от съответните равнища, посочени в решения 2006/422/ЕО (14) и 2007/706/ЕО (15) на Комисията по отношение съответно на Финландия (73,6 %) и на Швеция (86,7 %). Съществува обаче важна разлика между случая с Чешката република, от една страна, и Швеция и Финландия, от друга. А именно, в Чешката република има един доминиращ оператор, като другите двама най-големи производители имат двадесет пъти по-малки пазарни дялове (най-малкият дял е 3 %, а най-големият - почти 70 %). Съответните данни за Финландия са 18,3 % за оператора с най-малък пазарен дял сред тримата най-големи оператори и 33,7 % за най-големия оператор. В Швеция също съществува голяма разлика, като делът на оператора с най-малък дял е 17,4 %, а на най-големия - 47,1 %.
(14)
В тази връзка следва да се припомни утвърдената съдебна практика (16), според която „много големите пазарни дялове са сами по себе си, освен при извънредни обстоятелства, доказателство за съществуването на господстващо положение. Такъв е случаят при наличието на пазарен дял от 50 %“.
(15)
Равнището на внос на електроенергия в Чешката република възлиза на малко над 11 % от общо търсене на страната (17), което, въпреки че е повече от дела на внос на електроенергия в Полша, е само наполовина от същия дял в Австрия (18) (19). Също така в случаите с Швеция и Финландия високите равнища на концентрация на тримата най-големи производители се „компенсират“ от факта, че „върху […] пазара се упражнява конкурентен натиск поради възможността да се внася електроенергия отвън […]“ (20). Поради тази причина е трудно да се заключи, че внесената електроенергия би оказвала съществен конкурентен натиск в Чешката република, а твърдението, че би съществувал транспортен капацитет за значително увеличаване на равнището на внос, е само на теория, като се има предвид, че Чешката република е нетен износител всяка година от поне 2003 г. насам и ще продължи да бъде такъв в средносрочен план. Следователно това равнище на концентрация не е показателно за степента на пряка конкуренция на пазарите за производство на електроенергия.
(16)
Отговорът на чешките органи от 9 октомври 2008 г. посочва също, че CEZ планира, на равнище преносна мрежа, болшинството от бъдещите широкомащабни проекти за производство на електроенергия, по-специално чрез предвидени нови ядрени мощности, планувано удължаване на срока на експлоатация на съществуващата атомна централа Dukovany, както и проекти за електроцентрали, работещи на въглища и газ. Освен плановете на CEZ съществуват също проекти, особено в областта на енергията от възобновяеми източници, които са планирани от други участници отчасти на равнище пренос и най-вече на равнище разпределение.
(17)
Освен това функционирането на балансиращите механизми следва също да се разглежда като допълнителен показател, въпреки че те представляват малка част от общото количество електроенергия, произведена и/или използвана в дадена държава-членка. Според наличната информация работата на балансиращия механизъм, по-специално пазарното ценообразуване и добре развитият дневен пазар със срокове за затваряне на всеки час и половина, което позволява на потребителите на мрежата да коригират позициите си на всеки час и половина, е такава, че не представляват препятствие за излагането на производството на електроенергия на пряка конкуренция.
(18)
Като се имат предвид характеристиките на конкретния продукт (електроенергия) и оскъдността или липсата на подходящи продукти или услуги, които да могат да го заменят, тарифната конкуренция и ценообразуването придобиват по-голямо значение при оценяване на състоянието на конкуренцията на пазарите на електроенергия. По отношение на големи промишлени (крайни) потребители броят на клиентите, които сменят своя доставчик, може да служи за показател за тарифна конкуренция и по този начин непряко се явява „естествен показател“ за ефективността на конкуренцията. „Ако малко на брой потребители сменят доставчика си, има вероятност да е налице проблем при функционирането на пазара, въпреки че не трябва да се пренебрегва ползата от възможността да се извърши предоговаряне с досегашния доставчик“ (21). Освен това „съществуването на регулирани цени за крайните потребители несъмнено е фактор от ключово значение за поведението на клиентите […]. Въпреки че запазването на проверките може да бъде оправдано в период на преход, същите ще доведат до все повече и повече изкривявания при приближаване на нуждата от инвестиции“ (22).
(19)
Според последната налична информация смяната на доставчика на електроенергия е достигнала „висока степен“ (23) в Чешката република, а според последната информация от чешките органи в техния отговор от 9 октомври 2008 г.„от отварянето на пазара на електроенергия почти всеки втори клиент в големия потребителски сегмент е сменил доставчика си на електроенергия“. Това трябва да се разглежда на фона на ситуацията, отразена в предишните решения относно сектора на електроенергията, в които процентите на смяна на доставчиците сред големите и много големите промишлени потребители варираха от над 75 % (Решение 2006/422/ЕО относно Финландия) до 41,5 % (Решение 2008/585/ЕО относно Австрия). Освен това в предишни решения на Комисията пазарите на доставки (за битови и промишлени потребители и т.н.) се разглеждат като различни продуктови пазари и могат, поради наличието на силни и добре установени дружества за доставки, да работят при различни конкурентни условия от тези на пазарите за производство или продажба на едро. Затова високата степен на смяна на доставчиците на електроенергия не е показателна за степента на пряка конкуренция.
(20)
По отношение на производството на електроенергия в Чешката република ситуацията може да бъде обобщена, както следва: общите пазарни дялове на тримата най-големи производители са големи, но по-важното е, че само делът на най-големия производител представлява почти 70 %, без това да се компенсира от внос на електроенергия, тъй като точно обратното - през последните 5 години Чешката Република е постоянен нетен износител на значително количество електроенергия. Както се посочва в съображение 17, функционирането на балансиращия механизъм не представлява препятствие за пряка конкуренция на пазара на производство на електроенергия и съществува висока степен на смяна на доставчиците на електроенергия. Добре работещият балансиращ механизъм и високата степен на смяна на доставчиците не могат обаче да компенсират доста високата степен на концентрация, и по-специално високия дял на най-големия производител, като се има предвид също утвърдената съдебна практика, посочена в съображение 14 по-горе.
IV. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(21)
Предвид факторите, разгледани в съображения 9-20, следва да се направи заключение, че производството на електроенергия в Чешката република понастоящем не е пряко изложено на конкуренция. Следователно член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО не се прилага за поръчки, предназначени да способстват упражняването на тези дейности в Чешката република. Следователно Директива 2004/17/ЕО продължава да се прилага, когато възлагащите органи възлагат договори с цел извършване на производство на електроенергия в Чешката република или когато организират конкурси за проекти за извършването на тези дейности в Чешката република.
(22)
Настоящото решение се основава на правната и фактическата обстановка от юли до октомври 2008 г., съдържаща се в информацията, предоставена от Чешката република, съобщението от 2007 г. и документа на службите на Комисията от 2007 г., заключителния доклад, както и Доклада за напредъка за 2007 г. и приложението към него. Настоящото решение може да бъде преразгледано, ако вследствие на съществени промени във фактическата или правната обстановка бъдат изпълнени условията за прилагането на член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО не се прилага за производството на електроенергия в Чешката република. Следователно Директива 2004/17/ЕО продължава да се прилага за поръчки, възложени от възложители на обществени поръчки и предназначени да способстват за извършването на такива дейности в Чешката република.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Чешката република.
Съставено в Брюксел на 22 декември 2008 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 22 dicembre 2008
in base alla quale l’articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE del Parlamento europeo e del Consiglio che coordina le procedure di appalto degli enti erogatori di acqua e di energia, degli enti che forniscono servizi di trasporto e servizi postali non è applicabile alla produzione di energia elettrica nella Repubblica ceca
[notificata con il numero C(2008) 8569]
(Il testo in lingua ceca è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2009/47/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 2004/17/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 31 marzo 2004, che coordina le procedure di appalto degli enti erogatori di acqua e di energia, degli enti che forniscono servizi di trasporto e servizi postali (1), in particolare l’articolo 30, paragrafi 4 e 6,
vista la domanda presentata dalla Repubblica ceca tramite e-mail il 3 luglio 2008,
sentito il comitato consultivo per gli appalti pubblici,
considerando quanto segue:
I. I FATTI
(1)
Il 3 luglio 2008 la Repubblica ceca ha presentato alla Commissione, tramite e-mail, una richiesta a norma dell’articolo 30, paragrafo 4, della direttiva 2004/17/CE. Il 26 settembre 2008, tramite e-mail, la Commissione ha chiesto informazioni supplementari, trasmesse dalle autorità ceche sempre tramite e-mail il 9 ottobre 2008.
(2)
La domanda presentata dalla Repubblica ceca riguarda la produzione di elettricità.
(3)
La richiesta è accompagnata da una lettera di un’autorità nazionale indipendente, (Energetický regulační úřad, l’autorità ceca per la regolamentazione dell’energia), e da una lettera di un’altra autorità indipendente (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, l’Ufficio ceco per la protezione della concorrenza). Entrambe le autorità analizzano le condizioni di accesso al mercato rilevante, giudicandole prive di restrizioni, mentre nessuna delle due stabilisce che è soddisfatta l’altra condizione inerente all’esposizione diretta alla concorrenza per quanto riguarda la produzione di elettricità nella Repubblica ceca.
II. CONTESTO NORMATIVO
(4)
L’articolo 30 della direttiva 2004/17/CE dispone che gli appalti destinati alla prestazione di una delle attività comprese nel campo di applicazione della direttiva non sono soggetti alla direttiva se, nello Stato membro in cui è esercitata l’attività, questa è direttamente esposta alla concorrenza su mercati liberamente accessibili. L’esposizione diretta alla concorrenza viene valutata sulla base di criteri oggettivi che tengono conto delle caratteristiche specifiche del settore interessato. Un mercato è considerato liberamente accessibile se lo Stato membro ha attuato e applicato le norme pertinenti della legislazione comunitaria che liberalizzano un determinato settore o parti di esso. Tale legislazione figura nell’allegato XI della direttiva 2004/17/CE, che per il settore dell’elettricità rinvia alla direttiva 96/92/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 19 dicembre 1996, concernente norme comuni per il mercato interno dell’energia elettrica (2). La direttiva 96/92/CE è stata sostituita dalla direttiva 2003/54/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 26 giugno 2003, relativa a norme comuni per il mercato interno dell’energia elettrica e che abroga la direttiva 96/92/CE (3), che impone un grado di apertura del mercato anche maggiore.
(5)
La Repubblica ceca ha recepito e applicato non solo la direttiva 96/92/CE ma anche la direttiva 2003/54/CE, optando per la separazione giuridica e organizzativa delle reti di trasmissione e distribuzione, eccetto per le imprese di distribuzione più piccole che, pur continuando a essere soggette alla separazione contabile, sono esonerate dall’obbligo di separazione giuridica e organizzativa se hanno meno di 100 000 acquirenti o servono reti elettriche con consumo inferiore a 3 TWh nel 1996. Inoltre, la proprietà del gestore del sistema di trasmissione, CEPS, è stata separata. In conformità dell’articolo 30, paragrafo 3, primo comma, il mercato va pertanto considerato liberamente accessibile.
(6)
L’esposizione diretta alla concorrenza deve essere valutata in base a vari indicatori, nessuno dei quali è determinante di per sé. Per quanto riguarda i mercati interessati dalla presente decisione, un parametro da tenere in particolare considerazione è la quota di mercato degli operatori principali su un determinato mercato. Un secondo criterio è il grado di concentrazione su tali mercati. Considerate le caratteristiche dei mercati interessati è opportuno tener conto anche di altri fattori come il funzionamento del meccanismo di bilanciamento, la concorrenza in termini di prezzi e il grado di cambiamento di fornitore da parte dei clienti.
(7)
La presente decisione fa salva l’applicazione delle regole della concorrenza.
III. VALUTAZIONE
(8)
La domanda presentata dalla Repubblica ceca riguarda la produzione di elettricità nella Repubblica ceca.
(9)
Nella sua richiesta, la Repubblica ceca sostiene che il mercato geografico rilevante sarebbe un mercato più grande del territorio nazionale, comprendente i territori della Repubblica ceca, della Polonia, della Slovacchia, dell’Austria e della Germania. La ragione fondamentale per questa definizione del mercato sarebbe la quota elevata di capacità di interconnessione (con diversi Stati membri) rispetto alla produzione e alla domanda interna. In base alle informazioni fornite dalle autorità ceche nella loro risposta del 9 ottobre 2008, nel 2007 le esportazioni sono ammontate a 25,6 TWh, le importazioni a 9,5 TWh. La Repubblica ceca è pertanto un esportatore netto di elettricità con esportazioni nette pari a 16,1 TWh, equivalenti a quasi il 20 % (4) della produzione totale netta di energia elettrica (81,4 TWh). Un ulteriore argomento rispetto all’esistenza di un mercato geografico più ampio è l’esistenza di una tendenza alla convergenza dei prezzi tra il mercato nazionale all’interno della Repubblica ceca e quello tedesco, nonché il ruolo crescente della borsa dell’energia elettrica di Praga, la PXE.
(10)
Una capacità di interconnessione relativamente elevata e la convergenza dei prezzi non sono tuttavia sufficienti per identificare un mercato rilevante. Le regole del mercato locale, ed in particolare il carattere indispensabile e la posizione dominante di uno degli operatori del mercato (nel caso della Repubblica ceca l’operatore CEZ) possono portare a definire un mercato più ristretto. Occorre notare in questo contesto che, come risulta dalla risposta delle autorità ceche del 9 ottobre 2008, il volume crescente della PXE deriva in misura preponderante dalle operazioni a cui partecipa CEZ. La Commissione ha inoltre esaminato nella sua inchiesta di settore sull’energia (5), rispetto alla possibilità che le definizioni di mercato geografico vadano oltre l’ambito nazionale, se taluni paesi dell’Europa centrale possano costituire coppie dimercati rilevanti. Per quanto riguarda la coppia di paesi Austria/Germania, le dimensioni del principale operatore in Austria, abbinate alla congestione interna della rete austriaca, hanno impedito alla Commissione di concludere che esista un mercato rilevante più ampio di quello nazionale. Analogamente, nel caso della Repubblica ceca e della Slovacchia, le rispettive dimensioni degli operatori dominanti e la loro indispensabilità per soddisfare la domanda hanno indotto a concludere che persino tale coppia di paesi non fa parte di uno stesso ed unico mercato rilevante. La Commissione ha inoltre esaminato di recente i mercati austriaco e polacco per la produzione di energia elettrica, giungendo alla conclusione che sono di dimensioni nazionali (6). Infine, nella sua recente decisione C(2008) 7367, del 26 novembre 2008, in materia di intese nei confronti di E.ON riguardante il mercato tedesco all’ingrosso (7), la Commissione ha ritenuto che il mercato in questione sia di portata nazionale, escludendo che i paesi vicini (sia ad ovest che ad est) facciano parte di un mercato geografico più ampio.
(11)
È pertanto da escludere l’esistenza di un mercato regionale. Ciò è altresì conforme con la dichiarazione dell’Ufficio ceco per la tutela della concorrenza, secondo la quale «nel valutare [la domanda di cui all’articolo 30], l’Ufficio, tenuto conto dell’indagine in corso, è partito dal presupposto che il mercato rilevante della produzione di energia elettrica dovrebbe coincidere sotto il profilo geografico con il territorio della Repubblica ceca.» Alla luce dei fatti di cui ai considerando 9 e 10, si dovrebbe quindi considerare il territorio della Repubblica ceca come il mercato pertinente per valutare le condizioni previste all’articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE.
(12)
Come risulta da una prassi costante (8) rispetto alle decisioni della Commissione di cui all’articolo 30, essa ritiene, in riferimento alla produzione di energia elettrica, che «un indicatore del grado di concorrenza sui mercati nazionali è rappresentato dalla quota di mercato totale dei tre principali produttori». Secondo quanto risulta dalla«tabella 6: Wholesale Market Position», pagg. 12 e segg. del documento di lavoro dei servizi della Commissione che accompagna la relazione sui progressi compiuti nella realizzazione del mercato interno del gas e dell’elettricità (9), le quote dei tre principali produttori sono ammontate al 69,4 % della produzione di elettricità nel 2006 per poi salire al 73,9 % nel 2007. In base alle informazioni fornite dalle autorità ceche nella loro risposta del 9 ottobre 2008, l’impresa dominante deteneva quasi il 70 % della capacità installata totale, mentre al secondo ed al terzo operatore principale appartenevano rispettivamente il 3,5 % e il 3 %. Questi livelli di concentrazione, comprendenti la quota di mercato totale dei tre principali produttori, sono superiori alla percentuale corrispondente (39 %) a cui fanno riferimento le decisioni 2006/211/CE (10) e 2007/141/CE (11) della Commissione per il Regno Unito. Essi sono inoltre significativamente più elevati del livello (52,2 %) cui fa riferimento la decisione 2008/585/CE della Commissione (12) rispetto all’Austria, nonché più elevati del livello (58 % della produzione lorda) cui fa riferimento la decisione 2008/741/CE della Commissione (13) relativa alla Polonia.
(13)
I livelli di concentrazione dei tre principali operatori cechi sono alla fine analoghi o inferiori ai livelli corrispondenti di cui alle decisioni 2006/422/CE (14) e 2007/706/CE (15) della Commissione riguardanti rispettivamente la Finlandia (73,6 %) e la Svezia (86,7 %). Vi è tuttavia una differenza importante tra il caso della Repubblica ceca da un lato e quello della Svezia e della Finlandia dall’altro. In particolare nella Repubblica ceca vi è un unico operatore dominante e gli altri due produttori principali hanno quote di mercato inferiori di venti volte (il 3 % è la percentuale più bassa e quasi il 70 % quella più elevata). In Finlandia le cifre corrispondenti indicano che l’operatore con una quota di mercato del 18,3 % era il più piccolo tra i tre principali e quello con il 33,7 % era il più grande. Analogamente, per la Svezia la forcella varia tra il 17,4 % del più piccolo e il 47,1 % del più grande.
(14)
Occorre altresì ricordare in questo contesto una giurisprudenza costante (16), secondo la quale «quote di mercato molto alte costituiscono di per sé, e salvo circostanze eccezionali, la prova dell’esistenza di una posizione dominante. Tale è il caso di una quota di mercato del 50 %».
(15)
Il livello delle importazioni di energia elettrica nella Repubblica ceca ammonta a poco più dell’11 % della sua domanda totale (17), che, per quanto più elevata della quota delle importazioni di energia elettrica in Polonia, è pari a poco meno della metà di quella dell’Austria (18) (19). Anche nel caso della Svezia e della Finlandia, i livelli elevati di concentrazione dei tre principali produttori sono «compensati» dalla «pressione concorrenziale sul […] mercato derivante dalla possibilità di importare energia elettrica dall’esterno […]» (20). È pertanto difficile affermare che l’importazione di elettricità eserciterebbe una pressione concorrenziale sostanziale nella Repubblica ceca e l’esistenza di una capacità di trasporto per un notevole incremento del livello delle importazioni è un argomento solo teorico, giacché la Repubblica ceca è un esportatore netto almeno dal 2003 e continuerà ad esserlo nel medio termine. Questo livello di concentrazione non può pertanto essere considerato un indicatore dell’esposizione diretta alla concorrenza del mercato della produzione.
(16)
La risposta delle autorità ceche del 9 ottobre del 2008 suggerisce inoltre che CEZ pianifichi la maggior parte dei futuri progetti di produzione su larga scala a livello della rete di trasmissione, in particolare con la costruzione di nuovi impianti nucleari, l’estensione della durata di vita dell’impianto nucleare di Dukovany nonché la creazione di nuove centrali elettriche a carbone e a gas. Oltre ai piani di CEZ vi sono altri progetti, in particolare nel settore delle fonti di energia rinnovabile, in parte a livello di trasmissione ed in particolare a livello di distribuzione.
(17)
Il funzionamento dei meccanismi di bilanciamento, sebbene questi rappresentino una piccola parte della quantità totale di elettricità prodotta e/o consumata in uno Stato membro, va comunque considerato un ulteriore indicatore. In base alle informazioni disponibili, il funzionamento del meccanismo di bilanciamento, in particolare la tariffazione basata sul mercato ed un mercato infragiornaliero ben sviluppato con chiusure ogni ora e mezza, ovvero la possibilità per gli utenti della rete di adeguare la propria posizione ogni ora e mezza, è tale da non impedire che la produzione di energia elettrica sia direttamente esposta alla concorrenza.
(18)
Date le caratteristiche del prodotto interessato (l’elettricità) e la scarsità o l’indisponibilità di adeguati prodotti o servizi sostitutivi, la concorrenza in termini di prezzi e la formazione dei prezzi assumono maggiore importanza nella valutazione del grado di concorrenza dei mercati dell’elettricità. Rispetto ai grandi utenti (finali) industriali, il numero dei clienti che cambiano fornitore costituisce un indicatore di una reale concorrenza sui prezzi e quindi, indirettamente, «un indicatore naturale dell’efficacia della concorrenza. Se tale numero è basso, è probabile che ci si trovi di fronte ad un problema di funzionamento del mercato, anche se non vanno ignorati i vantaggi che comporta la possibilità di rinegoziare con il fornitore storico» (21). Inoltre «l’esistenza di prezzi regolamentati per gli utenti finali è indubbiamente un fattore determinante del comportamento della clientela […]. Sebbene il mantenimento di controlli possa essere giustificato in un periodo di transizione, tale scelta comporterà sempre più distorsioni con lo svilupparsi del bisogno d’investimenti» (22).
(19)
In base alle ultime informazioni disponibili, i tassi di cambiamento del fornitore nella Repubblica ceca sono stati qualificati come di «alto livello» (23) e dalle ultime informazioni fornite dalle autorità ceche nella loro risposta del 9 ottobre risulta che «dall’apertura del mercato dell’elettricità quasi un cliente su due nel segmento dei grandi clienti ha cambiato il fornitore di elettricità». Tali valori devono essere considerati sulla base della situazione illustrata nelle decisioni precedenti relative al settore dell’elettricità in cui la percentuale di cambio del fornitore per i grandi e grandissimi clienti industriali era compreso fra oltre il 75 % (decisione 2006/422/CE relativa alla Finlandia) e il 41,5 % (decisione 2008/585/CE relativa all’Austria). Inoltre i mercati dell’offerta (per le famiglie, i clienti industriali, ecc.) sono stati definiti come mercati del prodotto separati nella prassi decisionale della Commissione e possono, a causa dell’influenza di fornitori forti e consolidati, avere un quadro competitivo diverso rispetto al mercato all’ingrosso o della produzione. Il livello elevato di cambiamento di fornitore non può pertanto essere considerato come un indicatore inequivocabile dell’esposizione diretta alla concorrenza.
(20)
La situazione della produzione di energia elettrica nella Repubblica ceca può essere sintetizzata come segue: le quote di mercato aggregate dei tre principali produttori sono elevate, ma è ancora più importante il fatto che il principale produttore da solo rappresenta una quota di mercato di quasi il 70 %, senza che ciò sia compensato dall’importazione di elettricità, poiché la Repubblica ceca è un esportatore netto costante di quantitativi consistenti di elettricità da almeno 5 anni. Come indicato al considerando 17, il funzionamento del meccanismo di bilanciamento non costituisce un ostacolo all’esposizione diretta alla concorrenza del mercato della produzione di elettricità e vi è un grado elevato di cambio di fornitore. Il buon funzionamento del meccanismo di bilanciamento ed il livello elevato di cambiamento di fornitore non può tuttavia compensare il grado piuttosto elevato di concentrazione ed in particolare la quota elevata del principale produttore, tenuto conto anche della giurisprudenza menzionata al considerando 14 supra.
IV. CONCLUSIONI
(21)
In considerazione dei fattori esaminati nei considerando da 9 a 20, è opportuno concludere che allo stato attuale la produzione di elettricità nella Repubblica ceca non è direttamente esposta alla concorrenza. L’articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE non si applica pertanto ai contratti finalizzati allo svolgimento di tali attività nella Repubblica ceca. Di conseguenza, si continua ad applicare la direttiva 2004/17/CE quando enti aggiudicatori attribuiscono contratti destinati ad assicurare la produzione di elettricità nella Repubblica ceca o quando organizzano gare nel paese per l’esercizio di tale attività.
(22)
La presente decisione si basa sulla situazione di diritto e di fatto nel periodo tra luglio e ottobre 2008, quale risulta dalle informazioni presentate dalla Repubblica ceca, dalla comunicazione del 2007 e dal documento di lavoro del 2007, dalla relazione finale nonché dalla relazione sui progressi compiuti del 2007 e dal suo allegato. Essa può essere riesaminata qualora, in seguito a significativi cambiamenti della situazione di diritto o di fatto, le condizioni di applicabilità dell’articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE siano rispettate,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
L’articolo 30, paragrafo 1, della direttiva 2004/17/CE non si applica alla produzione di elettricità nella Repubblica ceca. Di conseguenza, la direttiva 2004/17/CE continua ad applicarsi agli appalti aggiudicati da enti aggiudicatori e destinati a consentire lo svolgimento di tali attività nella Repubblica ceca.
Articolo 2
La Repubblica ceca è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 22 dicembre 2008.