31989L0336
L 139/19
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 3 май 1989 година
относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно електромагнитната съвместимост
(89/336/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че е необходимо да се постановят мерките, насочени към постепенно изграждане на вътрешния пазар в периода до 31 декември 1992 г.; че вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали;
като има предвид, че държавите-членки носят отговорност за осигуряване на достатъчна защита на радиовръзките, както и на другите съоръжения, апаратури или системи, на чиято работа, вредно влияние могат да окажат електромагнитните смущения, предизвиквани от електрически или електронни уреди;
като има предвид, че държавите-членки носят отговорност също за защитата на електроразпределителните мрежи от електромагнитни смущения, които могат да се отразят и върху съоръженията захранвани от тези мрежи;
като има предвид, че Директива 86/361/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно първия етап на взаимното признаване на одобряването на терминални устройства за далекосъобщения (4) урежда по-специално сигналите, емитирани от тези устройства при тяхното нормално функциониране, както и за защитата на публичните телекомуникационни мрежи от всякакви увреждания; като има предвид, че следователно остава да се осигури достатъчна защита на тези мрежи, включително и на свързаните с тях апарати, срещу моментни смущения, предизвикани от сигнали със случаен характер, които биха могли да се емитират от тези апарати;
като има предвид, че в някои държави-членки действат задължителни разпоредби, определящи по-специално допустимите нива на електромагнитни смущения, които тези апарати могат да предизвикат и степента на техния имунитет срещу същите сигнали; като има предвид, че тези задължителни разпоредби не водят на всяка цена до различни нива на защита в различните държави, но въпреки това поради различията ще затрудняват обмена в рамките на Общността;
като има предвид, че националните разпоредби, които осигуряват тази защита трябва да бъдат хармонизирани с цел гарантиране на свободното движение на електрически и електронни апарати, без при това да се понижават съществуващите и оправдани нива на защита в държавите-членки;
като има предвид, че при съвременното състояние на законодателството на Общността, независимо от едно от основните правила на Общността, а именно свободното движение на стоките, пречките за вътрешния обмен, в резултат на различия в националните разпоредби, отнасящи се до търговията с продуктите, трябва да се допуснат само, доколкото тези разпоредби могат да бъдат признати като необходими за удовлетворяване на съществените изисквания; като има предвид, че поради това, хармонизирането на законодателството в дадения случай трябва да се ограничи единствено до разпоредбите, необходими за удовлетворяване на задължителните изисквания за защита в областта на електромагнитната съвместимост; като има предвид, че тези изисквания трябва да заменят националните разпоредби в тази област;
като има предвид поради това, че тази директива определя единствено изисквания за защита в областта на електромагнитната съвместимост; като има предвид, че за да се улесни потвърждаването на съответствието с тези изисквания, от значение е наличността на хармонизирани стандарти на европейско равнище, относно електромагнитната съвместимост, така че продуктите, съответстващи на тях, се счита, че съответстват на изискванията за защита; че стандартите, хармонизирани на европейско ниво се разработват от частно-правни органи и те трябва да запазят своя характер на незадължителни текстове; като има предвид, че за тази цел Европейският комитет по стандартизация в електротехниката (CENELEC) е признат орган, компетентен в областта на тази директива да приема хармонизираните стандарти, в съответствие с общите насоки на сътрудничеството между Комисията и Европейския комитет по стандартизация (СЕN) и CENELEC, подписани на 13 ноември 1984 г.; като има предвид, че по смисъла на тази директива хармонизираният стандарт е техническа спецификация (европейски стандарт или документ за хармонизиране), приета от CENELEC, по мандат на Комисията, съгласно разпоредбите на Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г., установяваща процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и предписания (5), изменена по-късно с Директива 88/182/ЕИО (6), както и по силата на горепосочените общи насоки;
като има предвид, че до приемането на хармонизирани стандарти по смисъла на тази директива, свободното движение на стоките е уместно да се улеснява, чрез временно допускане в Общността на апарати, които отговарят на националните стандарти, приети, съгласно една процедура за контрол в Общността, гарантираща, че тези национални стандарти отговарят на изискванията за защита на тази директива;
като има предвид, че декларацията „ЕО“ за съответствие на апарата представлява презумция за неговото съответствие с тази директива; като има предвид, че тази декларация трябва да се представи във възможно най-опростена форма;
като има предвид, че за да се получи ефикасна защита по отношение на електромагнитната съвместимост на апаратите, обхванати от Директива 86/361/ЕИО, съблюдаването на разпоредбите на настоящата директива трябва да се потвърди чрез маркировка или сертификати за съответствие, издадени от органи, обявени от държавите-членки; като има предвид, че за улесняване на взаимното признаване на маркировките и сертификатите, издадени от тези органи, е уместно да се хармонизират критериите за назначаването им;
като има предвид, че все пак може да случи, че отделни апарати смущават радиокомуникационните и телекомуникационните мрежи; като има предвид, че е уместно да се предвиди процедура за намаляване на тази опасност;
като има предвид, че тази директива се прилага за апаратите и съоръженията, предмет на Директиви 76/889/ЕИО (7) и 76/890/ЕИО (8), които се отнасят за сближаването на законодателствата на държавите-членки съответно за радиоелектрическите смущения, предизвиквани от домашни електроуреди, преносими електроинструменти и подобни апарати, и от прекалената намеса на радио интерференцията по отношение на осветителните тела със стартер за луминисцентни лампи; уместно е следователно горните директиви да бъдат отменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
За целите на настоящата директива:
1.
„апарати“ са всички електрически и електронни апарати, както и съоръжения и инсталации, които съдържат електрически и/или електронни компоненти.
2.
„електромагнитни смущения“ са електромагнитните явления, способни да създават смущения във функционирането на устройство, апарат или система. Електромагнитното смущение може да бъде електромагнитен шум, нежелателен сигнал или промяна в самата среда на разпространение.
3.
„имунитет“ е способността на устройство, апарат или система да функционира при наличност на електромагнитно смущение без понижаване на качеството.
4.
„електромагнитна съвместимост“ е способността на апарат, устройство или система да функционира по задоволителен начин в неговата/нейната електромагнитна среда, без самият/то/та той/то/тя да създава нетърпими електромагнитни смущения за всичко, което се намира в тази среда.
5.
„компетентен орган“ е орган, отговарящ на критерии, изброени в приложение II и признат като такъв.
6.
„сертификат са типово изпитване на ЕО“ е документа, с който орган, уведомен съгласно член 10, параграф 6, потвърждава, че типът на изпитания апарат отговаря на разпоредбите на тази директива, които се отнасят за него.
Член 2
1. Настоящата директива се отнася за апаратите, способни да създават електромагнитни смущения или чието функциониране може да бъде засегнато от такива смущения.
Тя определя изискванията за защита в тази област, както и съответните условия за контрол.
2. Доколкото изискванията за защита, определени в тази директива, за някои апарати са хармонизирани със специфични директиви, настоящата директива не се прилага или престава да се прилага за тези апарати и за тези изисквания за защита към момента, в който тези специфични директиви влязат в сила.
3. Радиоапаратурите, използувани от радиолюбители по смисъла на определение 53 от член 1 на „радио правилника“, който съставлява част от Международната конвенция за телекомуникациите, се изключват от областта на приложение на тази директива, освен ако апаратурата се предлага за продажба в търговската мрежа.
Член 3
Държавите-членки предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират, че апаратите, предвидени в член 2 няма да се пускат на пазара или в експлоатация, ако не отговарят на изискванията, определени в настоящата директива, когато те са правилно инсталирани и поддържани и се използуват по предназначението им.
Член 4
Апаратите, предвидени в член 2, трябва да бъдат конструирани така че:
а)
генерираните електромагнитни смущения да бъдат ограничени до ниво, позволяващо на апарати за радио- и телекомуникации, както и другите апарати да работят съобразно тяхното предназначение;
б)
апаратите да имат адекватно ниво на вътрешен имунитет срещу електромагнитните смущения, което да позволява да работят съобразно тяхното предназначение.
Основните изисквания по отношение на защитата фигурират в приложение III.
Член 5
Държавите-членки не бива да пречат, по съображения, свързани с електромагнитната съвместимост, на пускането на пазара, нито на пускането в експлоатация на тяхната територия на апарати, предвидени в тази директива, които отговарят на нейните изисквания.
Член 6
1. Разпоредбите на настоящата директива не са пречка за прилагането в държавите-членки на следните специални мерки:
а)
мерките, предприемани за пускането в експлоатация и използуването на апарати на специално място, с цел да се отстрани съществуващ или предвидим проблем на електромагнитна съвместимост;
б)
мерките, свързани с инсталирането на апарата, за защита на публичните мрежи за телекомуникации или на приемателните или предавателните станции, използувани по съображения за безопасност.
2. Без да се засягат разпоредбите на Директива 83/189/ЕИО, държавите-членки информират Комисията и другите държави-членки за специалните мерки, предприети съгласно параграф 1.
3. Специалните мерки, признати като оправдани, се съдържат в подходяща забележка, направена от Комисията в Официален вестник на Европейските общности.
Член 7
1. Държавите-членки приемат по презумция, за отговарящи на изискванията за защита, предвидените в член 4, апарати съответстващи:
а)
на националните стандарти, отнасящи се за тях, които въвеждат хармонизирани стандарти, предмет на обявяване в Официален вестник на Европейските общности. Държавите-членки трябва да публикуват референтните номера на тези национални стандарти;
б)
или на националните стандарти, отнасящи се за тях, предвидени в параграф 2, ако в областите на тези стандарти, липсват хармонизирани стандарти.
2. Държавите-членки трябва да предоставят на Комисията текста на техните национални стандарти, предвидени в параграф 1, буква б), които считат, че отговарят на изискванията за защита, предвидени в член 4. Комисията предоставя незабавно този текст на другите държави-членки. Съгласно процедурата, предвидена в член 8, параграф 2, тя съобщава на държавите-членки онези национални стандарти, за които важи презумцията за съответствие с изискванията за защита, упоменати в член 4.
Държавите-членки публикуват референтните номера на тези стандарти. Комисията също ги публикува в Официален вестник на Европейските общности.
3. Държавите-членки приемат, че апаратите, за които производителят не е приложил или е приложил само отчасти стандартите, предвидени в параграф 1, както или при отсъствието на стандарти, апаратите ще се считат по презумция съответстващи на изискванията за защита, ако съответствието с тези изисквания е потвърдено посредством атестирането, предвидено в член 10, параграф 2.
Член 8
1. Когато една държава-членка или Комисията счете, че хармонизираните стандарти, предвидени в член 7, параграф 1, буква а) не отговарят напълно на изискванията, упоменати в член 4, съответната държава-членка или Комисията поставя въпроса за разглеждане от постоянния комитет, учреден с Директива 83/189/ЕИО, наричан по-долу „комитетът“, като излага своите съображения. Комитетът излиза със спешно становище.
Съобразно становището на комитета, Комисията информира възможно най-бързо държавите-членки, дали съответните стандарти трябва да бъдат заличени или не от публикациите, визирани в член 7, параграф 1, буква а), изцяло или отчасти.
2. След получаване на информацията, предвидена в член 7, параграф 2, Комисията се консултира с комитета. При получаване на неговото становище, Комисията информира възможно най-бързо държавите-членки, дали съответния национален стандарт трябва или не да се ползва от презумцията за съответствие и ако е така, че препратката за него подлежи на национално публикуване.
Ако Комисията или държава-членка счете, че даден национален стандарт не отговаря на необходимите условия, за да се ползва от презумцията за съответствие с изискванията за защита, предвидени в член 4, Комисията се консултира с комитета, който дава незабавно своето становище. Съобразно неговото становище, тя съобщава възможно най-бързо на държавите-членки, дали съответният стандарт продължава или не бива повече да се ползува от презумцията за съответствие и в последния случай трябва да бъде оттеглен, изцяло или отчасти от публикациите, предвидени в член 7, параграф 2.
Член 9
1. Когато една държава-членка констатира, че апарат, придружен от някое от средствата за сертификация, предвидени в член 10, не отговаря на изискванията за защита, посочени в член 4, тя предприема всички необходими мерки за изтеглянето на съответния апарат от пазара, за забраняване на пускането на пазара и ограничаване на свободното му движение.
Въпросната държава-членка незабавно информира Комисията за тази мярка и съобщава причините за своето решение и по-специално, дали несъответствието се дължи:
а)
на несъблюдаване на изискванията за защита, упоменати в член 4, когато апаратът не отговаря на стандартите, визирани в член 7, параграф 1;
б)
на неправилно прилагане на стандартите, упоменати в член 7, параграф 1;
в)
на съществуващи пропуски в самите стандарти, посочени в член 7, параграф 1.
2. В най-кратък срок Комисията се консултира със заинтересуваните страни. Когато, след тези консултации, тя констатира че действието е оправдано, тя незабавно информира за това държавата-членка, предприела инициативата, както и другите държави-членки.
Когато решението, упоменато в параграф 1 е мотивирано с пропуски в стандартите, Комисията, след консултация със страните, ако държавата-членка, предприела мерките ги поддържа, в срок от два месеца повдига въпроса пред Комитета и предприема процедурата, упомената в член 8.
3. Когато апарат, който не отговаря на изискванията е придружен от някое от средствата за атестиране, предвидени в член 10, компетентната държава-членка предприема подходящи мерки срещу автора на атестацията и информира за това Комисията и другите държави-членки.
4. Комисията гарантира, че държавите-членки биват информирани за напредъка и резултата от тази процедура.
Член 10
1. Когато се касае за апарати, за които производителят е приложил стандартите, предвидени в член 7, параграф 1, съответствието на апаратите с разпоредбите на тази директива се потвърждава чрез декларация ЕО за съответствие, издадена от производителя или от негов упълномощен представител в Общността. Тази декларация трябва да се държи на разположение на компетентните органи в продължение на десет години от момента на пускането на апаратите на пазара.
Производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, трябва да постави върху апарата знака за съответствие ЕО, а при невъзможност, върху опаковката, върху упътването за работа или върху неговата гаранционна карта.
Когато нито производителят, нито неговият упълномощен представител не са установени в Общността, гореспоменатото задължение за поддържане на разположение на декларацията ЕО за съответствие се пада на лицето, което предлага апарата на пазара на Общността.
Разпоредбите, отнасящи се до декларацията ЕО и знака ЕО са дадени в приложение I.
2. Когато се касае за апарати, за които производителят не е приложил или е приложил само отчасти стандартите, визирани в член 7, параграф 1, или при липса на стандарти, производителят или неговият представител, установени в Общността, държат на разположение на компетентните органи от момента на пускането на пазара на апарата съответна техническа конструктивна документация. Тази документация трябва да съдържа описание на апарата, да уточнява начините за осигуряване на съответствието на апарата с изискванията за защита, упоменати в член 4 и да съдържа технически отчет или сертификат, единия или другия, получен от компетентен орган.
Документацията трябва да се държи на разположение на компетентните органи в продължение на десет години от момента на пускането на апарата на пазара.
Когато нито производителят, нито неговият упълномощен представител не са установени в Общността, гореспоменатата отговорност за поддържане на разположение на техническата документация се носи от лицето, което предлага апарата на пазара на Общността.
Съответствието на апаратите с образеца описан в техническата документация се установява съгласно процедурата, предвидена в параграф 1.
Държавите-членки приемат по презумция, при условията на разпоредбите на този параграф, че тези апарати отговарят на изискванията за защита, посочени в член 4.
3. Ако стандартите, предвидени в член 7, параграф 1, все още не са публикувани и като се спазват разпоредбите на параграф 2 от този член, съответните апарати могат до 31 декември 1992 г. временно да се подлагат на действащия национален режим, който е в сила към датата на приемане на тази директива, при условие че има съвместимост на тези режими с разпоредбите на договора.
4. Съответствието на апаратите, предвидени в член 2, параграф 2 от Директива 86/361/ЕИО с разпоредбите на тази директива се потвърждава съгласно процедурата, предвидена в параграф 1, след като производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, е получил сертификат за типово изпитване на ЕО на тези апарати, издаден от един от нотифицираните органи, посочени в параграф 6 на този член.
5. Съответствието на апаратите, проектирани като предаватели за радиовръзки, определени в Конвенцията на Международния съюз по телекомуникации, с разпоредбите на тази директива се потвърждава чрез процедурата, предвидена в параграф 1, след като производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, е получил сертификат за типово изпитване на ЕО на тези апарати, издаден от един от нотифицираните органи, посочени в параграф 6 по-долу.
Тази разпоредба не се прилага за апаратите, посочени по-горе, когато те са проектирани и предназначени изключително за радиолюбители, по смисъла на член 2, параграф 3.
6. Всяка държава-членка нотифицира до Комисията и другите държави-членки компетентните органи, предвидени в този член и органите, натоварени да издават сертификати за типово изпитване на ЕО, предвидени в параграфи 4 и 5. Комисията публикува с информативна цел в Официален вестник на Европейските общности списъка на тези органи и организации и осигурява неговото актуализиране.
Нотификацията уточнява, дали тези организации са компетентни за всички апарати, за които се отнася тази директива и дали тяхната отговорност се ограничава само за някои специфични области.
Държавите-членки прилагат критериите, изброени в приложение II за оценката на органите, които да бъдат нотифицирани.
По презумция се приема, че органите, които отговарят на критериите за оценка, установени със съответните хармонизирани стандарти, отговарят на горепосочените критерии.
Държава-членка, която е нотифицирала даден орган трябва да оттегли своето одобрение, ако констатира, че този орган не отговаря вече на критериите, изброени в приложение II. Тя трябва незабавно да информира Комисията и другите държави-членки за това.
Член 11
Директиви 76/889/ЕИО и 76/890/ЕИО се отменят от 1 януари 1992 г.
Член 12
1. Държавите-членки трябва да приемат и да публикуват до 1 юли 1991 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива. Те информират незабавно Комисията за това.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 1992 г.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 май 1989 година.
*****
DIRETTIVA DEL CONSIGLIO
del 3 maggio 1989
per il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alla compatibilità elettromagnetica
(89/336/CEE)
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 100 A,
vista la proposta della Commissione (1),
in cooperazione con il Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che è necessario definire le misure destinate all'instaurazione progressiva del mercato interno nel corso di un periodo che scade il 31 dicembre 1992; che il mercato interno comporta uno spazio senza frontiere interne, nel quale è assicurata la libera circolazione delle merci, delle persone, dei servizi e dei capitali;
considerando che gli Stati membri hanno il compito di garantire alle radiocomunicazioni, nonché ai dispositivi, apparecchi o sistemi il cui funzionamento è soggetto alle perturbazioni elettromagnetiche provocate da apparecchi elettrici ed elettronici una sufficiente protezione dai disturbi provocati da tali perturbazioni;
considerando che gli Stati membri hanno altresì il compito di provvedere alla protezione delle reti di erogazione dell'energia elettrica da eventuali perturbazioni elettromagnetiche e pertanto anche alla protezione delle apparecchiature che esse alimentano;
considerando che la direttiva 86/361/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, concernente la prima fase del reciproco riconoscimento dell'omologazione delle apparecchiature terminali di telecomunicazione (4), riguarda in particolare i segnali emessi da tali apparecchiature durante il funzionamento normale nonché la protezione contro qualsiasi danno delle reti pubbliche di telecomunicazione; che resta conseguentemente da assicurare una protezione sufficiente di tali reti, ivi compresi gli apparecchi ad esse connessi, contro i disturbi momentanei provocati da segnali di natura accidentale suscettibili di essere emessi dagli apparecchi stessi;
considerando che, in taluni Stati membri, alcune disposizioni imperative fissano in particolare i livelli di disturbo ammissibili delle perturbazioni elettromagnetiche che tali apparecchi possono provocare e il loro grado di immunità da questi stessi segnali; che non necessariamente tali disposizioni imperative comportano livelli di protezione diversi da uno Stato membro all'altro, anche se, a causa della loro diversità, ostacolano gli scambi all'interno della Comunità;
considerando che le disposizioni nazionali che garantiscono tale protezione devono essere armonizzate per consentire la libera circolazione degli apparecchi elettrici ed elettronici, senza che vengano abbassati gli attuali livelli giustificati di protezione negli Stati membri;
considerando che il diritto comunitario allo stato attuale prevede che, in deroga ad una delle regole fondamentali della Comunità che è la libera circolazione delle merci, si ammettano ostacoli alla circolazione comunitaria risultanti dalle disparità delle legislazioni nazionali relative alla commercializzazione dei prodotti, qualora tali disposizioni
possono essere riconosciute come necessarie al fine di soddisfare esigenze imperative; che pertanto l'armonizzazione legislativa nel caso in questione deve limitarsi unicamente alle disposizioni necessarie per soddisfare gli obiettivi di protezione in materia di compatibilità elettromagnetica; che tali obiettivi devono sostituire le disposizioni nazionali in materia;
considerando pertanto che la presente direttiva definisce soltanto gli obiettivi di protezione relativi alla compatibilità elettromagnetica; che, per facilitare la prova di conformità rispetto a tali obiettivi, è importante disporre di norme armonizzate a livello europeo sulla compatibilità elettromagnetica, il rispetto delle quali garantisca ai prodotti una presunzione di conformità agli obiettivi di protezione; che tali norme armonizzate a livello europeo sono elaborate da organismi privati e devono conservare la natura di testi non obbligatori; che a tal fine il Comitato europeo di normalizzazione elettrotecnica (CENELEC) è riconosciuto come organismo competente ad adottare, nell'ambito della presente direttiva, le norme armonizzate conformemente agli orientamenti generali per la cooperazione tra la Commissione e il Comitato europeo di normalizzazione (CEN) e il CENELEC, sottoscritti il 13 novembre 1984; che ai sensi della presente direttiva una norma armonizzata è una specifica tecnica (norma europea o documento di armonizzazione) adottata dal CENELEC su mandato della Commissione conformemente alla direttiva 83/189/CEE del Consiglio, del 28 marzo 1983, che prevede una procedura di informazione nel campo delle norme di regolamentazioni tecniche (1), modificata da ultimo dalla direttiva 88/182/CEE (2), ed in virtù degli orientamenti generali di cui sopra;
considerando che, in attesa che vengano adottate norme armonizzate ai sensi della presente direttiva, è opportuno facilitare la libera circolazione delle merci, accettando, a titolo provvisorio, a livello comunitario, apparecchi conformi alle norme nazionali prescelte conformemente ad una procedura di controllo comunitario, la quale garantisca che tali norme nazionali siano conformi agli obiettivi di protezione della presente direttiva;
considerando che la dichiarazione CE di conformità relativa all'apparecchio costituisce una presunzione della conformità dello stesso alla presente direttiva; che questa dichiarazione deve presentarsi nella forma più semplice possibile;
considerando che, per gli apparecchi disciplinati dalla direttiva 86/361/CEE, per ottenere una protezione efficace in materia di compatibilità elettromagnetiche, il rispetto della presente direttiva deve tuttavia essere attestato da marchi o certificati di conformità rilasciati da organismi notificati dagli Stati membri; che, per agevolare il riconoscimento reciproco dei marchi e dei certificati rilasciati da tali organismi, è opportuno armonizzare i criteri da prendere in considerazione per designarli;
considerando che nonostante ciò potrebbe verificarsi che taluni apparecchi disturbino le radiocomunicazioni e le reti di telecomunicazioni; che è quindi opportuno prevedere una procedura atta ad eliminare tale pericolo;
considerando che la presente direttiva riguarda gli apparecchi ed i materiali di cui alle direttive 76/889/CEE (3) e 76/890/CEE (4) concernenti rispettivamente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative rispettivamente ai radiodisturbi provocati da apparecchi elettrodomestici, utensili portatili ed apparecchi analoghi ed alla soppressione dei radiodisturbi provocati dagli apparecchi di illuminazione per lampade fluorescenti muniti di starter; che è pertanto opportuno abrogare tali direttive,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Ai fini della presente direttiva si intende per:
1) « apparecchi »: tutti gli apparecchi elettrici ed elettronici nonché gli impianti e le installazioni che contengono componenti elettriche e/o elettroniche;
2) « perturbazioni elettromagnetiche »: i fenomeni elettromagnetici che possono disturbare il funzionamento di un dispositivo, di un apparecchio o di un sistema. Una perturbazione elettromagnetica può essere costituita da un rumore elettromagnetico, da un segnale non desiderato o da una alterazione del mezzo stesso di propagazione;
3) « immunità »: l'idoneità di un dispositivo, di un apparecchio o di un sistema a funzionare in presenza di una perturbazione elettromagnetica senza alterazioni della qualità;
4) « compatibilità elettromagnetica »: l'idoneità di un dispositivo, di un apparecchio o di un sistema a funzionare nel proprio campo elettromagnetico in modo soddisfacente e senza produrre a sua volta perturbazioni elettromagnetiche inaccettabili per tutto ciò che viene interessato da tale campo;
5) « organismo competente »: l'organismo rispondente ai criteri di cui all'allegato II e riconosciuto come tale;
6) « attestato di certificazione CE »: il documento con cui un organismo notificato conformemente all'articolo 10, paragrafo 5 certifica che il tipo di apparecchio esaminato è conforme alle disposizioni della presente direttiva riguardanti detto tipo di apparecchio.
Articolo 2
1. La presente direttiva riguarda gli apparecchi che possono creare perturbazioni elettromagnetiche o il cui funzionamento può essere interessato da tali perturbazioni.
Essa fissa i requisiti di protezione in tali materie nonché le relative modalità di controllo.
2. Nella misura in cui delle direttive specifiche armonizzino taluni requisiti di protezione specificati nella presente direttiva, per taluni apparecchi, gli apparecchi in questione ed i requisiti di protezione in questione non sono o cessano di essere compresi nel settore di applicazione della presente direttiva, non appena dette direttive specifiche siano entrate in vigore.
3. Gli apparecchi radio utilizzati dai radioamatori ai sensi della definizione n. 53, articolo 1 del regolamento radio che fa parte della convenzione internazionale delle telecomunicazioni, sono esclusi dal settore di applicazione della presente direttiva, a meno che tali apparecchi siano disponibili in commercio.
Articolo 3
Gli Stati membri prendono tutte le disposizioni atte a far sì che gli apparecchi di cui all'articolo 2 possono essere immessi sul mercato o in servizio soltanto se essi soddisfano i requisiti fissati dalla presente direttiva, quando sono installati e opportunamente mantenuti nonché utilizzati conformemente alla loro destinazione.
Articolo 4
Gli apparecchi di cui all'articolo 2 devono essere costruiti in modo tale che:
a) le perturbazioni elettromagnetiche generate siano limitate ad un livello che permetta agli apparecchi radio e di telecomunicazione ed agli altri apparecchi di funzionare in modo conforme alla loro destinazione;
b) gli apparecchi abbiano un adeguato livello di immunità intrinseca contro le perturbazioni elettromagnetiche, la quale permetta loro di funzionare in modo conforme alla loro destinazione.
I principali requisiti in materia di protezione sono riportati nell'allegato III.
Articolo 5
Gli Stati membri non ostacolano, per motivi concernenti la compatibilità elettromagnetica, né l'immissione sul mercato né l'entrata in servizio sul proprio territorio degli apparecchi che sono contemplati nella presente direttiva e che soddisfano le disposizioni della presente direttiva.
Articolo 6
1. Le disposizioni della presente direttiva non ostano all'applicazione in uno Stato membro delle misure speciali seguenti:
a) le misure concernenti l'entrata in servizio e l'utilizzazione dell'apparecchio, prese per un luogo particolare, per rimediare ad un problema di compatibilità elettromagnetica già esistente o prevedibile;
b) le misure concernenti l'installazione dell'apparecchio, prese per proteggere le reti pubbliche di telecomunicazione o le stazioni riceventi o emittenti utilizzate per motivi di sicurezza.
2. Fatto salvo quanto disposto dalla direttiva 83/189/CEE, gli Stati membri informano la Commissione e gli altri Stati membri delle speciali misure prese in virtù del paragrafo 1.
3. Le misure speciali ritenute giustificate formano oggetto di informazioni appropriate nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee a cura della Commissione.
Articolo 7
1. Gli Stati membri presumono conformi ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4 gli apparecchi che soddisfano:
a) le norme nazionali che li riguardano e che recepiscono le norme armonizzate, i cui riferimenti sono oggetto di pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Gli Stati membri pubblicano i riferimenti di tali norme nazionali;
b) oppure le norme nazionali che li riguardano e che sono previste al paragrafo 2, nella misura in cui non esistano norme armonizzate nei settori disciplinati da tali norme.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle norme nazionali di cui al paragrafo 1, lettera b), che ritengono conformi ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4. La Commissione comunica senza indugio tale testo agli altri Stati membri. Conformemente alla procedura prevista all'articolo 8, paragrafo 2 essa notifica agli Stati membri quali di tali norme beneficiano della presunzione di conformità ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4.
Gli Stati membri pubblicano i riferimenti di tali norme. La Commissione provvede a sua volta alla loro pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
3. Gli Stati membri accettano che gli apparecchi per cui il fabbricante non ha applicato o ha applicato solo parzialmente le norme di cui al paragrafo 1, o in assenza di norme, siano considerati conformi ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4, se la loro conformità a tali requisiti è documentata con uno degli attestati di cui all'articolo 10, paragrafo 2.
Articolo 8
1. Se uno Stato membro o la Commissione ritiene che le norme armonizzate di cui all'articolo 7, paragrafo 1, lettera a) non soddisfano pienamente i requisiti di cui all'articolo 4, lo Stato membro interessato o la Commissione adiscono il comitato permanente istituito dalla direttiva 83/189/CEE, in seguito denominato « comitato », ed espongono i propri motivi. Il comitato esprime un parere con urgenza.
Sentito il parere del comitato la Commissione notifica al più presto agli Stati membri se le norme in questione devono essere ritirate o meno, in tutto o in parte, dalle pubblicazioni di cui all'articolo 7, paragrafo 1, lettera a). 2. Dopo aver ricevuto la comunicazione di cui all'articolo 7, paragrafo 2, la Commissione consulta il comitato. Sentito il parere di quest'ultimo, essa notifica al più presto agli Stati membri se la norma nazionale in questione debba o meno beneficiare della presunzione di conformità e, in caso affermativo, formare oggetto di una pubblicazione nazionale di riferimento.
Se la Commissione o uno Stato membro ritengono che una norma nazionale non soddisfi più le condizioni necessarie per essere presunta conforme ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4, la Commissione consulta il comitato che formula un parere senza indugio. Sentito il parere del comitato, la Commissione notifica al più presto agli Stati membri se la norma in questione debba ancora o non debba più beneficiare della presunzione di conformità e, in questo ultimo caso, essere ritirata, in tutto o in parte, dalle pubblicazioni di cui all'articolo 7, paragrafo 2.
Articolo 9
1. Se uno Stato membro constata che un apparecchio corredato di uno degli attestati previsti all'articolo 10 non è conforme ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4, esso prende tutte le misure necessarie per ritirare l'apparecchio in questione dal mercato, proibirne l'immissione sul mercato o limitarne la libera circolazione.
Lo Stato membro interessato notifica senza indugio questa misura alla Commissione e spiega i motivi della propria decisione e, in particolare, se la non conformità è dovuta:
a) al mancato rispetto dei requisiti previsti all'articolo 4, qualora l'apparecchio non corrisponda alle norme di cui all'articolo 7, paragrafo 1;
b) ad una imperfetta applicazione delle norme di cui all'articolo 7, paragrafo 1;
c) ad una lacuna delle norme stesse di cui all'articolo 7, paragrafo 1.
2. La Commissione consulta nel più breve tempo possibile le parti interessate. Se, dopo tale consultazione, la Commissione constata che l'azione è giustificata, essa ne informa immediatamente lo Stato membro che ha preso l'iniziativa nonché gli altri Stati membri.
Se la decisione di cui al paragrafo 1 è giustificata da una lacuna delle norme, la Commissione, previa consultazione delle parti interessate, adisce il comitato entro un termine di due mesi se lo Stato membro che ha preso tali misure intende mantenerle ed avvia le procedure previste all'articolo 8.
3. Se l'apparecchio non conforme è corredato di uno degli attestati previsti all'articolo 10, lo Stato membro competente prende le misure del caso nei confronti dell'autore dell'attestato e ne informa la Commissione e gli altri Stati membri.
4. La Commissione si accerta che gli Stati membri siano tenuti informati dello svolgimento e dei risultati di detta procedura.
Articolo 10
1. Nel caso di apparecchi per cui il fabbricante ha applicato le norme di cui all'articolo 7, paragrafo 1, la conformità degli apparecchi alle disposizioni della presente direttiva è attestata da una dichiarazione CE di conformità rilasciata dal fabbricante o dal suo mandatario stabilito nella Comunità. Questa dichiarazione deve essere tenuta a disposizione della competente autorità durante i dieci anni successivi all'immissione sul mercato degli apparecchi.
Inoltre il fabbricante, o il suo mandatario stabilito nella Comunità, appongono sull'apparecchio ovvero sull'imballaggio, sulle istruzioni per l'uso o sul tagliando di garanzia il marchio CE di conformità.
Nel caso in cui né il fabbricante né il suo mandatario siano stabiliti nella Comunità, l'obbligo di tenere a disposizione la dichiarazione CE di conformità ricade su chiunque introduca l'apparecchio sul mercato comunitario.
Nell'allegato I sono riportate le disposizioni relative alla dichiarazione CE ed al marchio CE.
2. Nel caso di apparecchi per cui il fabbricante non ha applicato, o ha applicato solo parzialmente le norme di cui all'articolo 7, paragrafo 1 o in assenza di norme, al momento dell'introduzione sul mercato, il fabbricante o il suo mandatario stabilito nella Comunità, mette a disposizione delle autorità competenti interessate una documentazione tecnica di costruzione. Essa descrive l'apparecchio, illustra le modalità attuate per garantire la conformità dell'apparecchio ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4 e include una relazione tecnica o un certificato ottenuti da un organismo competente.
Il fascicolo deve essere tenuto a disposizione delle autorità competenti durante i dieci anni successivi all'immissione sul mercato degli apparecchi.
Quando né il fabbricante né il suo mandatario sono stabiliti nella Comunità, l'obbligo di tenere a disposizione il fascicolo tecnico ricade su chiunque introduca l'apparecchio sul mercato comunitario.
La conformità degli apparecchi a quanto descritto nella documentazione tecnica è attestata secondo la procedura prevista nel paragrafo 1.
Gli Stati membri presumono che questi apparecchi corrispondano ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4, ferme restando le disposizioni del presente paragrafo. 3. Qualora ancora non esistano le norme di cui all'articolo 7, paragrafo 1 e fermo restando il paragrafo 2 del presente articolo, gli apparecchi in questione possono continuare ad essere soggetti, a titolo transitorio fino al 31 dicembre 1992 al massimo, ai regimi nazionali in vigore alla data di adozione della presente direttiva, fatta salva la compatibilità di tali regimi con le disposizioni del trattato.
4. La conformità degli apparecchi di cui all'articolo 2, paragrafo 2 della direttiva 86/361/CEE alle disposizioni della presente direttiva, è attestata conformemente alla procedura di cui al paragrafo 1, quando il fabbricante o il suo mandatario stabilito nella Comunità abbia ottenuto un attestato di certificazione CE per tali apparecchi, rilasciato da uno degli organismi notificati di cui al paragrafo 6 del presente articolo.
5. La conformità alla presente direttiva degli apparecchi concepiti per le radiotrasmissioni definite dalla convenzione dell'unione internazionale delle telecomunicazioni è attestata conformemente alla procedura di cui al paragrafo 1, quando il fabbricante o il suo mandatario stabilito nella Comunità abbia ottenuto un attestato di certificazione CE per tali apparecchi, rilasciato da uno degli organismi notificati di cui al paragrafo 6.
Questa disposizione non si applica agli apparecchi summenzionati allorché essi sono progettati e destinati esclusivamente ai radioamatori menzionati all'articolo 2, paragrafo 3.
6. Ciascuno Stato membro notifica alla Commissione ed agli altri Stati membri le autorità competenti previste al presente articolo e gli organismi abilitati a rilasciare gli attestati di certificazione CE di cui ai paragrafi 4 e 5. La Commissione pubblica, per informazione, nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, l'elenco di tali autorità ed organismi e garantisce l'aggiornamento di detta informazione.
La notifica precisa se questi organismi sono competenti per tutti gli apparecchi disciplinati dalla presente direttiva o se la loro responsabilità si limita a determinati settori specifici.
Gli Stati membri applicano i criteri indicati nell'allegato II per valutare gli organismi da notificare.
Si suppone che gli organismi che rispondono ai criteri di valutazione previsti nelle norme armonizzate soddisfino i criteri summenzionati.
Uno Stato membro che ha notificato un organismo deve ritirare la propria autorizzazione se constata che l'organismo in questione non soddisfa più i criteri elencati nell'allegato II. Esso ne informa immediatamente la Commissione e gli altri Stati membri.
Articolo 11
La direttiva 76/889/CEE e la direttiva 76/890/CEE sono abrogate a decorrere dal 1o gennaio 1992.
Articolo 12
1. Gli Stati membri adottano e pubblicano le disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva anteriormente al 1o luglio 1991. Essi ne informano la Commissione.
Essi applicano queste disposizioni a decorrere dal 1o gennaio 1992.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 13
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 3 maggio 1989.