РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 април 2009 година
за допълване на определението за инертни отпадъци във връзка с прилагането на член 22, параграф 1, буква е) от Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии
(нотифицирано под номер C(2009) 3012)
(2009/359/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (1), и по-специално член 22, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В член 3, параграф 3 от Директива 2006/21/ЕО е дадено определение за инертни отпадъци.
(2)
Целта на допълването на определението за инертни отпадъци е да се установят ясни критерии и условия, при които отпадъците от миннодобивните индустрии могат да се считат за инертни отпадъци.
(3)
С оглед да се сведе до минимум административното натоварване, свързано с прилагането на настоящото решение, от техническа гледна точка е уместно да бъдат освободени от изискването за провеждане на специфични анализи тези отпадъци, за които има съществуваща съответна информация, както и да се разреши на държавите-членки да съставят списъци на отпадъците, които могат да бъдат считани за инертни в съответствие с критериите, формулирани в настоящото решение.
(4)
За да се гарантира качеството и представителността на използваната информация, настоящото решение следва да се прилага в рамките на характеризирането на отпадъците, извършвано съгласно Решение 2009/360/ЕО на Комисията (2) и на базата на същите източници на информация.
(5)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета, учреден по член 18 от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За инертни отпадъци по смисъла на член 3, параграф 3 от Директива 2006/21/ЕО ще се считат тези отпадъци, които отговарят както в краткосрочен, така и в дългосрочен план на следните критерии:
а)
отпадъците не претърпяват съществено разпадане или разтваряне или друга значителна промяна, която е вероятно да предизвика неблагоприятно въздействие върху околната среда или човешкото здраве;
б)
съдържанието на сулфидна сяра в отпадъците не надвишава 0,1 %, или съдържанието на сулфидна сяра в отпадъците не надвишава 1 % и съотношението на неутрализационния потенциал, дефинирано като отношение между неутрализационния потенциал и киселинния потенциал и определено на базата на статичен тест съгласно европейския проектостандарт prEN 15875, е по-голямо от 3;
в)
отпадъците не пораждат риск от самозапалване и са негорими;
г)
съдържанието в отпадъците на потенциално опасни за околната среда и човешкото здраве вещества, по-специално на As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V и Zn, включително във всякакви самостоятелни фини частици в отпадъците е достатъчно малко, така че да представлява пренебрежим рисков фактор по отношение на човешкото здраве и околната среда, както в краткосрочен, така и в дългосрочен план. За да може да се счита за достатъчно малко, така че да представлява пренебрежим рисков фактор по отношение на човешкото здраве и околната среда, съдържанието на тези вещества не трябва да надвишава националните прагови стойности за обекти, определени като незамърсени, или съответните национални естествени фонови концентрации;
д)
отпадъците трябва да са практически без съдържание на продукти, използвани при добива или преработката, които биха могли да навредят на околната среда или на човешкото здраве.
2. Отпадъците могат да се считат за инертни отпадъци без да е проведено специфично тестване, ако може по задоволителен за компетентния орган начин да се покаже, че посочените в параграф 1 критерии са адекватно разгледани и изпълнени по силата на съществуващата информация или на валидни процедури или схеми.
3. Държавите членки могат да съставят списъци на отпадъци, които да бъдат считани за инертни в съответствие с определените в параграф 1 и параграф 2 критерии.
Член 2
Оценката на инертността на отпадъците в съответствие с настоящото Решение следва да се извършва в рамките на характеризирането на отпадъците, посочено в Решение 2009/360/ЕО и следва да се базира на същите източници на информация.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 април 2009 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 30 aprile 2009
che integra la definizione di rifiuto inerte ai fini dell’applicazione dell’articolo 22, paragrafo 1, lettera f), della direttiva 2006/21/CE del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alla gestione dei rifiuti delle industrie estrattive
[notificata con il numero C(2009) 3012]
(2009/359/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 2006/21/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 15 marzo 2006, relativa alla gestione dei rifiuti delle industrie estrattive e che modifica la direttiva 2004/35/CE (1), in particolare l’articolo 22, paragrafo 1, lettera f),
considerando quanto segue:
(1)
L’articolo 3, paragrafo 3, della direttiva 2006/21/CE fornisce la definizione di rifiuto inerte.
(2)
L’integrazione della definizione di rifiuto inerte è finalizzata a stabilire condizioni e criteri precisi che permettano di classificare i rifiuti delle industrie estrattive come rifiuti inerti.
(3)
Al fine di ridurre al minimo l’onere amministrativo connesso all’attuazione della presente decisione, è opportuno, dal punto di vista tecnico, esentare da prove specifiche i rifiuti di cui sono già disponibili informazioni utili e permettere agli Stati membri di preparare elenchi dei rifiuti che potrebbero essere considerati inerti ai sensi dei criteri istituiti dalla presente decisione.
(4)
Al fine di garantire la qualità e la rappresentatività delle informazioni utilizzate, è opportuno che la presente decisione sia applicata nel quadro della caratterizzazione dei rifiuti effettuata ai sensi della decisione 2009/360/CE della Commissione (2) e si basi sulle stesse fonti d’informazione.
(5)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato istituito dall’articolo 18 della direttiva 2006/12/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (3),
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. I rifiuti sono considerati inerti ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 3, della direttiva 2006/21/CE, quando soddisfano, nel breve e nel lungo termine, tutti i criteri seguenti:
a)
i rifiuti non subiscono alcuna disintegrazione o dissoluzione significativa o altri cambiamenti significativi che potrebbero comportare eventuali effetti negativi per l’ambiente o danni alla salute umana;
b)
i rifiuti possiedono un tenore massimo di zolfo sotto forma di solfuro pari a 0,1 % oppure hanno un tenore massimo di zolfo sotto forma di solfuro pari all’1 % se il rapporto potenziale di neutralizzazione, definito come il rapporto tra il potenziale di neutralizzazione e il potenziale acido determinato sulla base di una prova statica conforme alla norma prEN 15875, è maggiore di 3;
c)
i rifiuti non presentano rischi di autocombustione e non sono infiammabili;
d)
il tenore nei rifiuti, e segnatamente nelle polveri sottili isolate dei rifiuti, di sostanze potenzialmente nocive per l’ambiente o per la salute, in particolare As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V e Zn, è sufficientemente basso da non comportare, nel breve e nel lungo termine, rischi significativi per le persone o per l’ambiente. Per essere considerato sufficientemente basso da non comportare rischi significativi per le persone e per l’ambiente, il tenore di tali sostanze non deve superare i valori limite nazionali stabiliti per i siti classificati come non contaminati né i livelli di fondo naturali nazionali;
e)
i rifiuti sono sostanzialmente privi di prodotti utilizzati nell’estrazione o nel processo di lavorazione che potrebbero nuocere all’ambiente o alla salute umana.
2. I rifiuti possono essere considerati inerti senza dover procedere a prove specifiche se può essere dimostrato all’autorità competente che i criteri di cui al paragrafo 1 sono stati adeguatamente tenuti in considerazione e soddisfatti sulla base delle informazioni esistenti o di piani e procedure validi.
3. Gli Stati membri possono preparare elenchi dei rifiuti da considerare inerti ai sensi dei criteri di cui ai paragrafi 1 e 2.
Articolo 2
La valutazione della natura inerte dei rifiuti ai sensi della presente decisione è effettuata nel quadro della caratterizzazione dei rifiuti di cui alla decisione 2009/360/CE e si basa sulle stesse fonti d’informazione.
Articolo 3
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 30 aprile 2009.